- řádných správních a účetních postupů, přiměřených mechanismů vnitřní kontroly a požadavků řízení rizik,
- požadavků účetních, obezřetných a statistických informací,
- požadavků solventnosti zvláštních účelových nástrojů.
3. V zájmu průhlednosti zašlou členské státy bezodkladně znění všech opatření stanovených vnitrostátními předpisy pro účely odstavce 2 Komisi.
HLAVA V
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE PRÁVA USAZOVÁNÍ A VOLNÉHO POHYBU SLUŽEB
Článek 47
Zajišťovny nevyhovující právním předpisům
1. Pokud příslušné orgány některého členského státu dojdou k závěru, že zajišťovna s pobočkou na jeho území nebo tam provozující činnost v rámci volného pohybu služeb nevyhovuje právním předpisům platným v uvedeném státě, vyzvou ji, aby situaci napravila.
Současně o tom informují příslušné orgány domovského členského státu.
Pokud přes opatření učiněná příslušným orgánem domovského členského státu nebo proto, že se ukáže, že uvedená opatření nejsou dostatečná a zajišťovna i nadále porušuje platné právní předpisy v dotyčném hostitelském členském státě, může tento členský stát, po informování příslušných orgánů domovského členského státu, přijmout vhodná opatření k zabránění dalšího porušování předpisů nebo k jeho postihování, včetně, v nezbytném rozsahu, zabránění dalšímu uzavírání nových zajišťovacích smluv touto zajišťovnou na svém území.
Členské státy zajistí, aby na jejich území bylo možné zajišťovnám doručovat právní dokumenty nutné pro uvedená opatření.
2. Každé opatření přijaté podle odstavce 1 zahrnující sankce nebo omezení provozování zajišťovací činnosti se řádně odůvodní a oznámí dotyčné zajišťovně.
Článek 48
Likvidace
Při likvidaci zajišťovny musí být závazky ze smluv uzavřených pobočkou nebo v rámci volného pohybu služeb splněny stejným způsobem jako závazky vyplývající z ostatních zajistných smluv uvedené zajišťovny.
HLAVA VI
ZAJIŠŤOVNY SE SKUTEČNÝM SÍDLEM MIMO SPOLEČENSTVÍ VYKONÁVAJÍCÍ ZAJIŠŤOVACÍ ČINNOST VE SPOLEČENSTVÍ
Článek 49
Zásady a podmínky pro provozování zajišťovací činnosti
Členský stát neuplatní vůči zajišťovnám, jejichž skutečné sídlo se nachází mimo území Společenství, které zahajují nebo poskytují zajišťovací činnosti na jeho území, ustanovení vedoucí k příznivějšímu zacházení s nimi než s těmi, jejichž skutečné sídlo je v tomto členském státě.
Článek 50
Dohody s třetími zeměmi
1. Komise může Radě předložit návrhy na projednání dohod s jednou či více třetími zeměmi o způsobech provádění dozoru nad:
a) zajišťovnami, jejichž skutečná sídla se nacházejí v třetích zemích a které provádějí zajišťovací činnosti ve Společenství,
b) zajišťovnami, jejichž skutečná sídla se nacházejí ve Společenství a které provádějí zajišťovací činnosti v třetí zemi.
2. Dohody podle odstavce 1 mají za cíl hlavně zajistit účinný přístup na trh pro zajišťovny na území smluvních stran za podmínek rovnosti obezřetného řízení a ustanovit vzájemné uznání pravidel a postupů pro dozor nad zajišťovnami.
Jejich cílem je také zajištění toho, aby:
a) příslušné orgány členských států byly schopné získat informace nutné pro dozor nad zajišťovnami, jejichž skutečné sídlo se nachází ve Společenství a které provádějí zajišťovací činnosti na území dotyčných třetích zemí,
b) příslušné orgány třetích zemí byly schopné získat informace nutné pro dozor nad zajišťovnami, jejichž skutečná sídla se nacházejí na jejich územích a které provádějí zajišťovací činnosti na území Společenství.
3. Aniž by byl dotčen čl. 300 odst. 1 a 2 Smlouvy, prověří Komise za pomoci Evropského výboru pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění výsledky jednání podle odstavce 1 tohoto článku a výslednou situaci.
HLAVA VII
DCEŘINÉ PODNIKY MATEŘSKÝCH PODNIKŮ ŘÍDÍCÍCH SE PRÁVEM TŘETÍ ZEMĚ A NABÝVÁNÍ PODÍLŮ TĚMITO MATEŘSKÝMI PODNIKY
Článek 51
Informace od členských států Komisi
Příslušné orgány členských států informují Komisi a příslušné orgány ostatních členských států:
a) o každém povolení přímého nebo nepřímého dceřiného podniku jednoho nebo více mateřských podniků řídících se právem třetí země;
b) kdykoli takový mateřský podnik získá podíl v zajišťovně ve Společenství, který tuto zajišťovnu změní na její dceřiný podnik.
Je-li vydáno povolení, jak je uvedeno v písmenu a), pro přímý nebo nepřímý dceřiný podnik jednoho nebo více mateřských podniků řídích se právem třetí země, objasní se struktura skupiny v oznámení, které příslušné orgány zašlou Komisi.
Článek 52
Zacházení třetích zemí se zajišťovnami ze Společenství
1. Členské státy informují Komisi o jakýchkoliv obecných obtížích, se kterými se setkají jejich zajišťovny při usazování nebo výkonu svých činností v třetí zemi nebo přenášení svých aktivit do třetí země.
2. Komise pravidelně vypracovává zprávu o zacházení se zajišťovnami ze Společenství v třetích zemích ve smyslu podmínek uvedených v odstavci 3 při usazování zajišťoven ze Společenství v třetích zemích, získávání podílů v zajišťovnách z třetích zemí, provádění zajišťovacích činností takto usazenými podniky a přeshraniční poskytování zajišťovacích služeb ze Společenství do třetích zemí.
Komise předkládá tyto zprávy spolu s případnými vhodnými návrhy Radě.
3. Kdykoliv Komise buď na základě zpráv uvedených v odstavci 2, nebo na základě jiných informací zjistí, že třetí země neposkytuje zajišťovnám ze Společenství účinný přístup na trh, může předložit Radě návrhy na vhodné zmocnění pro vyjednávání s cílem získat pro zajišťovny ze Společenství lepší přístup na trh.
4. Opatření přijatá podle tohoto článku musí být v souladu s povinnostmi Společenství podle jakýchkoli mezinárodních dohod, zvláště v rámci Světové obchodní organizace.
HLAVA VIII
JINÁ USTANOVENÍ
Článek 53
Právo obrátit se na soud
Členské státy zajistí, aby rozhodnutí učiněná ohledně zajišťoven na základě právních a správních předpisů provádějících tuto směrnici podléhala právu obrátit se na soud.
Článek 54
Spolupráce mezi členskými státy a Komisí
1. Členské státy navzájem spolupracují za účelem usnadnění dozoru nad zajišťovacím sektorem v rámci Společenství a používáním této směrnice.
2. Komise a příslušné orgány členských států úzce spolupracují za účelem usnadnění dozoru nad zajišťovacím sektorem ve Společenství a za účelem posouzení všech obtíží, které mohou vzniknout při používání této směrnice.
Článek 55
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 56
Prováděcí opatření
V souladu s postupem uvedeným v čl. 55 odst. 2 se přijmou tato opatření provádějící tuto směrnici:
a) rozšíření právních forem stanovených v příloze I,
b) objasnění položek tvořících míru solventnosti uvedených v článku 36 s ohledem na tvorbu nových finančních nástrojů,
c) až 50 % zvýšení zajistného a zajistného plnění používaného pro výpočet požadované míry solventnosti, který je stanovený v čl. 37 odst. 3 a 4 v jiných třídách než ve třídách 11, 12 a 13 uvedených v bodu A přílohy směrnice 73/239/EHS pro zvláštní zajistné činnosti nebo druhy smluv, aby se tím zohlednila specifika těchto činností nebo smluv,
d) změna výše minimálního garančního fondu stanoveného v čl. 40 odst. 2 s ohledem na hospodářský a finanční vývoj,
e) objasnění definic v článku 2 s cílem zajistit jednotné uplatňování této směrnice v celém Společenství.
HLAVA IX
ZMĚNY STÁVAJÍCÍCH SMĚRNIC
Článek 57
Změny směrnice 73/239/EHS
Směrnice 73/239/EHS se mění takto:
1. V článku 12a se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
1." Příslušné orgány jiného dotyčného členského státu jsou konzultovány před udělením povolení neživotní pojišťovně, která je:
a) dceřiným podnikem pojišťovny nebo zajišťovny povolené v jiném členském státě; nebo
b) dceřiným podnikem mateřského podniku pojišťovny nebo zajišťovny povolené v jiném členském státě; nebo
c) kontrolována stejnou osobou, fyzickou či právnickou, která kontroluje pojišťovnu nebo zajišťovnu povolenou v jiném členském státě.
2. Příslušné orgány jiného dotyčného členského státu pověřené dozorem nad úvěrovými institucemi nebo investičními podniky jsou konzultovány před udělením povolení životní pojišťovně, která je:
a) dceřiným podnikem úvěrové instituce nebo investičního podniku povoleného ve Společenství; nebo
b) dceřiným podnikem mateřského podniku úvěrové instituce nebo investičního podniku povoleného ve Společenství; nebo
c) kontrolována stejnou osobou, fyzickou či právnickou, která kontroluje úvěrovou instituci nebo investiční podnik povolený ve Společenství.
2. V čl. 13 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Domovský členský stát pojišťovny neodmítne zajišťovací smlouvu uzavřenou pojišťovnou se zajišťovnou povolenou v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění [24] nebo s pojišťovnou, která má povolení v souladu s touto směrnicí nebo směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění [25]* z důvodů přímo spojených s finančním zdravím této zajišťovny nebo pojišťovny.
3. V článku 15 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto:
Domovský členský stát vyžaduje, aby pojišťovna zajistila krytí technických a vyrovnávacích rezerv uvedených v čl. 15a této směrnice odpovídajícími aktivy v souladu s článkem 6 směrnice 88/357/EHS.
S ohledem na rizika nacházející se ve Společenství musí být tato aktiva umístěna v rámci Společenství.
Členské státy nesmí od pojišťoven požadovat, aby umisťovaly svá aktiva v určitém členském státě.
Domovský členský stát však může povolit zmírnění pravidel o umístění aktiv.
3. Pokud je zajistitelem zajišťovna povolená v souladu se směrnicí 2005/68/ES nebo pojišťovna povolená v souladu s touto směrnicí nebo se směrnicí 2002/83/ES, členské státy nebudou zachovávat nebo nezavedou systém tvorby hrubých technických rezerv, který požaduje jištění aktiv pro krytí dlužného zajistného a nevyřízených zajistných událostí.
Pokud domovský členský stát povolí, aby určité technické rezervy byly pokryty pohledávkami vůči zajistiteli, který není ani zajišťovnou, která má povolení v souladu se směrnicí 2005/68/ES, ani pojišťovnou, která má povolení v souladu s touto směrnicí nebo směrnicí 2002/83/ES, stanoví podmínky pro akceptování těchto pohledávek."
4. Ustanovení čl. 16 odst. 2 se mění takto:
a) Písmeno b) prvního pododstavce se nahrazuje tímto:
"b) rezervy (povinné a dobrovolné rezervy), které ani neodpovídají pojištěným závazkům, ani nejsou klasifikované jako vyrovnávací rezervy;".
b) Ve čtvrtém pododstavci se úvodní věta a písmeno a) nahrazují tímto:
"Disponibilní míra solventnosti se sníží také o tyto položky:
a) účasti, které má pojišťovna v:
- pojišťovnách ve smyslu článku 6 této směrnice, článku 4 směrnice 2002/83/ES nebo čl. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES,
- zajišťovnách ve smyslu článku 3 směrnice 2005/68/ES nebo zajišťovnách v třetích zemích ve smyslu čl. 1 písm. l) směrnice 98/78/ES,
- holdingových pojišťovnách ve smyslu čl. 1 písm. i) směrnice 98/78/ES,
- úvěrových institucích a finančních institucích ve smyslu čl. 1 bodů 1 a 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES,
- investičních podnicích a finančních institucích ve smyslu čl. 1bodu 2 směrnice Rady 93/22/EHS a čl. 2bodů 4 a 7 směrnice Rady 93/6/EHS."
5. Článek 16a se mění takto:
a) V odstavci 3 se sedmý pododstavec nahrazuje tímto:
"Takto získaný součet se vynásobí poměrem objemu zajistných plnění za poslední tři účetní období, které nese zajišťovna po odečtení úhrad za zajištění, k celkovému objemu zajistných plnění za poslední tři účetní období; tento poměr nesmí být v žádném případě nižší než 50 %.
Na žádost pojišťovny doprovázenou podklady podanou příslušnému orgánu domovského členského státu a se souhlasem tohoto příslušného orgánu mohou být částky vymahatelné od zvláštních účelových nástrojů uvedených v článku 46 směrnice 2005/68/ES odečteny jako zajištění."
b) V odstavci 4 se sedmý pododstavec se nahrazuje tímto:
"Takto získaný součet se vynásobí poměrem objemu zajistných plnění za poslední tři účetní období, které nese zajišťovna po odečtení úhrad za zajištění, k celkovému objemu zajistných plnění za poslední tři účetní období; tento poměr nesmí být v žádném případě nižší než 50 %.
Na žádost pojišťovny doprovázenou podklady podanou příslušnému orgánu domovského členského státu a se souhlasem tohoto příslušného orgánu mohou být částky vymahatelné od zvláštních účelových nástrojů uvedených v článku 46 směrnice 2005/68/ES odečteny jako zajištění."
6. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 17b
1. Každý členský stát vyžaduje, aby pojišťovna, která má sídlo na jeho území a která provozuje zajišťovací činnosti, zřídila minimální garanční fond na veškerou svou činnost v souladu s článkem 40 směrnice 2005/68/ES, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
a) vybrané zajistné je vyšší než 10 % jejího celkového pojistného;
b) vybrané zajistné je vyšší než 50000000 EUR;
c) technické rezervy z jejích zajišťovacích akceptací jsou vyšší než 10 % jejích celkových technických rezerv.
2. Každý členský stát se může rozhodnout uplatnit na pojišťovny uvedené v odstavci 1 tohoto článku, které mají sídlo na jeho území, ustanovení článku 34 směrnice 2005/68/ES týkající se jejich činnosti v oblasti zajišťovacích akceptací, pokud je splněna jedna z podmínek stanovených v uvedeném odstavci 1.
V takovém případě příslušný členský stát vyžaduje, aby všechna aktiva, která pojišťovna používá na krytí technických rezerv odpovídajících jejím zajišťovacím akceptacím, byla náležitě chráněna, řízena a organizována odděleně od činností týkajících se přímého pojištění dané pojišťovny bez jakékoli možnosti převodu.
V takovém případě a pouze pokud jde o jejich činnosti týkající se zajišťovacích akceptací, nepodléhají pojišťovny článkům 20, 21 a 22 směrnice 92/49/EHS [26] a příloze I směrnice 88/357/EHS.
Každý členský stát zajistí, aby jeho příslušné orgány ověřily oddělení uvedené v druhém pododstavci.
3. Rozhodne-li Komise podle čl. 56 písm. c) směrnice 2005/68/ES zvýšit částky používané pro výpočet požadované míry solventnosti stanovené v čl. 37 odst. 3 a 4 uvedené směrnice, uplatní každý členský stát ustanovení článků 35 až 39 uvedené směrnice na činnosti pojišťoven uvedených v odstavci 1 tohoto článku v oblasti zajišťovacích akceptací."
7. V článku 20a se odstavec 4 nahrazuje tímto:
"4. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány měly pravomoc snížit, s ohledem na zajištění, úlevu u míry solventnosti určené podle článku 16a, pokud:
a) se od posledního finančního roku podstatně změní povaha nebo kvalita zajišťovacích smluv;
b) neexistuje nebo existuje pouze omezený přenos rizika podle zajišťovacích smluv."
Článek 58
Změny směrnice 92/49/EHS
Směrnice 92/49/EHS se mění takto:
1. V článku 15 se odstavec 1a nahrazuje tímto:
"1a. Pokud je nabyvatelem podílů uvedených v odstavci 1 tohoto článku pojišťovna, zajišťovna, úvěrová instituce nebo investiční podnik povolený v jiném členském státě nebo mateřský podnik takového subjektu nebo fyzická či právnická osoba kontrolující takový podnik, pokud by se a v důsledku tohoto nabytí podnik, ve kterém nabyvatel navrhuje získání podílu, stal dceřiným podnikem nabyvatele nebo by přešel pod jeho kontrolu, musí vyhodnocení tohoto nabytí předcházet konzultace podle článku 12a směrnice 73/239/EHS."
2. V článku 16 se odstavce 4, 5 a 6 nahrazují tímto:
"4. Příslušné orgány, který obdrží důvěrné informace podle odstavce 1 nebo 2, mohou tyto informace využít pouze při plnění svých povinností:
- k prověření toho, zda jsou plněny podmínky pro přístup k pojišťovací činnosti a pro usnadnění sledování výkonu této činnosti, zvláště s ohledem na sledování technických rezerv, míry solventnosti, správních a účetních postupů a vnitřních kontrolních mechanismů,
- k ukládání sankcí,
- ve správním řízení při opravném prostředku proti rozhodnutí příslušného orgánu, nebo
- v soudním řízení zahájeném podle článku 53 nebo podle zvláštních ustanovení této směrnice a jiných směrnicích přijatých v oblasti pojišťoven a zajišťoven."
5. Odstavce 1 a 4 nebrání výměně informací v členském státě, pokud ve stejném členském státě existují dva nebo více příslušných orgánů, nebo mezi členskými státy, příslušnými orgány a:
- orgány příslušnými pro úřední dozor nad úvěrovými institucemi a jinými finančními organizacemi a orgány pověřenými dohledem nad finančními trhy,
- orgány, jež se zabývají likvidací a konkursem pojišťoven, zajišťoven a jinými podobnými řízeními, a
- osobami příslušnými pro provádění zákonem stanovených auditů účtů pojišťoven, zajišťoven a jiných finančních institucí,
při plnění jejich funkcí dozoru a sdělování orgánům, které řídí nucené likvidační řízení nebo spravují garanční fondy, informací nutných k plnění jejich úkolů.
Informace obdržené těmito orgány, subjekty a osobami podléhají profesnímu tajemství stanovenému v odstavci 1.
6. Bez ohledu na odstavce 1 až 4 mohou členské státy povolit výměnu informací mezi příslušnými orgány a:
- orgány odpovědnými za dohled nad subjekty zúčastněnými na likvidaci a konkursu pojišťoven, zajišťoven a na obdobných řízeních, nebo
- orgány odpovědnými za dohled nad osobami pověřenými výkonem zákonem stanovených auditů účetnictví pojišťoven, zajišťoven, úvěrových institucí, investičních podniků a ostatních finančních institucí, nebo
- nezávislými znalci pojišťoven a zajišťoven, kteří vykonávají zákonný dozor nad těmito podniky a subjekty odpovědnými za dohled na těmito znalci.
Členské státy, které využijí možnosti stanovené v prvním pododstavci, požadují, aby byly splněny alespoň tyto podmínky:
- informace jsou určeny k výkonu dohledu nebo zákonného dozoru podle prvního pododstavce,
- informace obdržené v této souvislosti podléhají profesnímu tajemství podle odstavce 1,
- pokud informace pocházejí z jiného členského státu, nesmějí být předány dále bez výslovného souhlasu příslušných orgánů, které je poskytly, a případně výhradně pro účely, pro které tyto orgány udělily svůj souhlas.
Členské státy sdělí Komisi a ostatním členským státům jména orgánů, osob a subjektů, kterým mohou být sdělovány informace podle tohoto odstavce.
3. Ustanovení čl. 21 odst. 1 se mění takto:
a) Úvodní část se nahrazuje tímto:
"1. Domovský členský stát nesmí povolit pojišťovnám, aby kryly své technické rezervy a vyrovnávací rezervy jinými než těmito kategoriemi aktiv:".
b) V bodě B se písmeno f) nahrazuje tímto:
"f) pohledávky za zajistiteli včetně podílů zajistitelů na technických rezervách a za zvláštními účelovými nástroji uvedenými v článku 46 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění [27].
c) Třetí pododstavec bodu C se nahrazuje tímto:
"Začlenění aktiv nebo kategorie aktiv, které jsou uvedeny v prvním pododstavci, neznamená, že všechna taková aktiva musí být automaticky přijata ke krytí technických rezerv.
Domovský členský stát stanoví podrobnější pravidla upřesňující podmínky pro použití přijatelných aktiv."
4. V čl. 22 odst. 1 se úvodní část nahrazuje tímto:
"1. Pokud jde o aktiva kryjící technické rezervy a vyrovnávací rezervy, vyžaduje domovský členský stát, aby každá pojišťovna investovala nejvýše:".
Článek 59
Změny směrnice 98/78/ES
Směrnice 98/78/ES se mění takto:
1. Název se nahrazuje tímto:
"Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES ze dne 27. října 1998 o doplňkovém dozoru nad pojišťovnami a zajišťovnami v pojišťovací nebo zajišťovací skupině".
2. Článek 1 se mění takto:
a) Písmena c), i), j) a k) se nahrazují tímto:
"c) "zajišťovnou" podnik, který získal úřední povolení v souladu s článkem 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění [28];
"i) holdingovou pojišťovnou mateřský podnik, jehož hlavní činností je získávat a držet účasti v dceřiných podnicích, přičemž těmito dceřinými podniky jsou výlučně nebo především pojišťovny, zajišťovny nebo pojišťovny z třetích zemí nebo zajišťovny z třetích zemí, a alespoň jeden z těchto dceřiných podniků je pojišťovnou nebo zajišťovnou, a který není smíšenou finanční holdingovou společností ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu [29];
j) "holdingovou pojišťovnou se smíšenou činností" mateřský podnik jiný než pojišťovna, pojišťovna z třetí země, zajišťovna, zajišťovna z třetí země, holdingová pojišťovna nebo smíšená finanční holdingová společnost ve smyslu směrnice 2002/87/ES, jehož alespoň jeden dceřiný podnik je pojišťovnou nebo zajišťovnou;
k) "příslušnými orgány" vnitrostátní orgány, které jsou dozorem nad pojišťovnami nebo zajišťovnami pověřeny právním předpisem.
b) Doplňuje se nové písmeno, které zní:
"l. "zajišťovnou z třetí země" podnik, který by musel získat povolení v souladu s článkem 3 směrnice 2005/68/ES, kdyby měl své skutečné sídlo ve Společenství."
3. Články 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:
"Článek 2
Použitelnost doplňkového dozoru nad pojišťovnami a zajišťovnami
1. Kromě ustanovení směrnice 73/239/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění [30] a směrnice 2005/68/ES, které stanoví pravidla pro dozor nad pojišťovnami a zajišťovnami, vykonávají členské státy nad každou pojišťovnou nebo zajišťovnou, která drží účast v alespoň jedné pojišťovně, zajišťovně, pojišťovně z třetí země nebo zajišťovně z třetí země, doplňkový dozor způsobem stanoveným v článcích 5, 6, 8 a 9 této směrnice.
2. Každá pojišťovna nebo zajišťovna, jejímž mateřským podnikem je holdingová pojišťovna, zajišťovna, pojišťovna z třetí země nebo zajišťovna z třetí země, podléhá doplňkovému dozoru vykonávanému způsobem stanoveným v čl. 5 odst. 2 a v článcích 6, 8 a 10.
3. Každá pojišťovna nebo zajišťovna, jejímž mateřským podnikem je holdingová pojišťovna se smíšenou činností, podléhá doplňkovému dozoru vykonávanému způsobem stanoveným v čl. 5 odst. 2 a v článcích 6 a 8.
Článek 3
Oblast působnosti doplňkového dozoru
1. Výkon doplňkového dozoru v souladu s článkem 2 v žádném případě neznamená, že příslušné orgány jsou povinny jednotlivě dohlížet na pojišťovnu z třetí země, zajišťovnu z třetí země, holdingovou pojišťovnu nebo holdingovou pojišťovnu se smíšenou činností.
2. Doplňkový dozor zohledňuje tyto podniky uvedené v článcích 5, 6, 8, 9 a 10:
- přidružené podniky pojišťovny nebo zajišťovny,
- podniky držící účast v pojišťovně nebo zajišťovně,
- přidružené podniky podniku držícího účast v pojišťovně nebo zajišťovně.
3. Členské státy se mohou rozhodnout nezohledňovat v doplňkovém dozoru podle článku 2 podniky se sídlem v třetích zemích, v nichž jsou právní překážky k předávání nezbytných informací, aniž jsou dotčeny bod 2.5 přílohy I a bod 4 přílohy II.
Dále se orgány příslušné pro výkon doplňkového dozoru mohou v jednotlivých níže uvedených případech rozhodnout, že podnik nezohlední v rámci doplňkového dozoru uvedeného v článku 2:
- jestliže podnik, který má být pod dozor zahrnut, má s ohledem na cíle doplňkového dozoru nad pojišťovnami nebo zajišťovnami zanedbatelný význam,
- jestliže by zahrnutí finanční situace podniku bylo s ohledem na cíle doplňkového dozoru nad pojišťovnami nebo zajišťovnami nepatřičné nebo zavádějící.
Článek 4
Orgány příslušné k výkon doplňkového dozoru
1. Doplňkový dozor vykonávají příslušné orgány členského státu, ve kterém bylo pojišťovně nebo zajišťovně vydáno úřední povolení podle článku 6 směrnice 73/239/EHS nebo článku 4 směrnice 2002/83/ES nebo článku 3 směrnice 2005/68/ES.
2. Pokud pojišťovny nebo zajišťovny, kterým bylo vydáno povolení k výkonu činnosti ve dvou či více členských státech, mají jako svůj mateřský podnik stejnou holdingovou pojišťovnu, pojišťovnu z třetí země, zajišťovnu z třetí země nebo holdingovou pojišťovnu se smíšenou činností, mohou příslušné orgány dotyčných členských států uzavřít dohodu o tom, který z nich bude vykonávat doplňkový dozor.
3. Má-li členský stát více než jeden příslušný orgán, který vykonává obezřetnostní dozor nad pojišťovnami a zajišťovnami, přijme dotyčný členský stát potřebná opatření za účelem koordinování činnosti mezi těmito orgány."
4. V článku 5 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Členské státy stanoví, že příslušné orgány vyžadují od každé pojišťovny nebo zajišťovny podléhající doplňkovému dozoru, aby měla vytvořeny přiměřené vnitřní kontrolní mechanismy pro předkládání údajů a informací odpovídajících účelům takového doplňkového dozoru."
5. Články 6, 7 a 8 se nahrazují tímto:
"Článek 6
Přístup k informacím
1. Členské státy stanoví, že jejich orgány příslušné pro výkon doplňkového dozoru musí mít přístup ke všem informacím užitečným pro účely dozoru nad pojišťovnami nebo zajišťovnami podléhajícími takovému doplňkovému dozoru. Příslušné orgány se mohou obrátit přímo na dotyčné podniky uvedené v čl. 3 odst. 2, aby od nich získaly nezbytné informace, pouze pokud tyto informace byly žádány od pojišťovny nebo zajišťovny a ta je nedodala.
2. Členské státy stanoví, že jejich příslušné orgány mohou samy nebo prostřednictvím osob, které k tomuto účelu jmenují, provádět na jejich území ověřování informací uvedených v odstavci 1 přímo na místě u:
- pojišťovny podléhající doplňkovému dozoru,
- zajišťovny podléhající doplňkovému dozoru,
- dceřiných podniků této pojišťovny,
- dceřiných podniků této zajišťovny,
- mateřských podniků této pojišťovny,
- mateřských podniků této zajišťovny,
- dceřiných podniků mateřského podniku této pojišťovny,
- dceřiných podniků mateřského podniku této zajišťovny.
3. Pokud si při použití tohoto článku příslušné orgány jednoho členského státu přejí ve zvláštních případech ověřit důležitou informaci, jež se týká podniku se sídlem v jiném členském státě, který je přidruženou pojišťovnou, přidruženou zajišťovnou, dceřiným podnikem, mateřským podnikem nebo dceřiným podnikem mateřského podniku pojišťovny nebo zajišťovny, která podléhá doplňkovému dozoru, musí požádat příslušné orgány výše uvedeného jiného členského státu, aby toto ověření provedly.
Orgány, které obdrží takovou žádost, musí jednat v mezích své působnosti tak, že provedou ověření samy, umožní provést ověření orgánům, které o ověření žádají, nebo umožní, aby toto ověření provedl auditor nebo odborník.
Příslušný orgán, který o to žádal, se na své přání může zúčastnit ověření, když ho neprovádí sám.
Článek 7
Spolupráce mezi příslušnými orgány
1. Pokud jsou pojišťovny nebo zajišťovny, které jsou usazeny v různých členských státech, přímo nebo nepřímo přidružené nebo mají společný podnik držící v nich účast, sdělí si příslušné orgány každého členského státu na požádání všechny užitečné informace, které mohou umožnit nebo usnadnit výkon dozoru podle této směrnice, a z vlastního podnětu si sdělí všechny informace, které se jim jeví jako zásadní pro druhé příslušné orgány.
2. Pokud jsou pojišťovna nebo zajišťovna a buď úvěrová instituce, jak je vymezena ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES ze dne 20. března 2000 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu [31], nebo investiční podnik, jak je vymezen ve směrnici Rady 93/22/EHS ze dne 10. května 1993 o investičních službách v oblasti cenných papírů [32], nebo obě, přímo nebo nepřímo přidružené nebo mají společný podnik držící v nich účast, příslušné orgány a orgány, které nesou veřejnou odpovědnost za dozor nad těmito dalšími podniky, spolu úzce spolupracují.
Aniž jsou dotčeny jejich příslušné pravomoci, poskytují si tyto orgány navzájem informace, které mohou zjednodušit plnění jejich úloh zejména v rámci této směrnice.
3. Informace obdržené v souladu s touto směrnicí a zejména jakákoli výměna informací mezi příslušnými orgány, jež je stanovena v této směrnici, jsou předmětem profesního tajemství, vymezeného v článku 16 směrnice Rady 92/49/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění jiného než životního (třetí směrnice o neživotním pojištění) [33] a článku 16 směrnice 2002/83/ES a článků 24 až 30 směrnice 2005/68/ES.
Článek 8
Transakce uvnitř skupiny
1 Členské státy zajistí, aby příslušné orgány vykonávaly obecný dozor nad transakcemi mezi:
a) pojišťovnou nebo zajišťovnou a:
i) přidruženým podnikem pojišťovny nebo zajišťovny,
ii) podnikem držícím účast v pojišťovně nebo zajišťovně,
iii) přidruženým podnikem podniku držícího účast v pojišťovně nebo zajišťovně;
b) pojišťovnou nebo zajišťovnou a fyzickou osobou, která drží účast v:
i) pojišťovně, zajišťovně nebo jakémkoli jejím přidruženém podniku,
ii) podniku držícímu účast v pojišťovně nebo zajišťovně,
iii) přidruženém podniku držícím účast v pojišťovně nebo zajišťovně.
Tyto transakce se týkají zejména:
- úvěrů,
- záruk a podrozvahových transakcí,
- položek, které přicházejí v úvahu pro míru solventnosti,
- investic,
- zajišťovacích operací,
- dohod o sdílení nákladů.
2. Členské státy požadují, aby pojišťovny a zajišťovny měly přiměřené postupy pro řízení rizik a mechanismy vnitřní kontroly, včetně řádných výkaznických a účetních postupů, aby vhodným způsobem zjišťovaly, oceňovaly, sledovaly a kontrolovaly transakce tak, jak je stanoveno v odstavci 1.
Členské státy také požadují, aby pojišťovny nebo zajišťovny podávaly příslušným orgánům alespoň jednou ročně zprávy o významných transakcích.
Tyto postupy a mechanismy podléhají dozoru příslušných orgánů.
Jestliže se na základě této informace zjistí, že solventnost pojišťovny nebo zajišťovny je nebo může být ohrožena, přijmou příslušné orgány přiměřená opatření na úrovni pojišťovny nebo zajišťovny."
6. V článku 9 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Jestliže výpočet uvedený v odstavci 1 ukáže, že upravená solventnost je záporná, přijmou příslušné orgány vhodná opatření na úrovni dané pojišťovny nebo zajišťovny."
7. Článek 10 se mění takto:
a) Název se nahrazuje tímto:
"Holdingové pojišťovny, pojišťovny z třetích zemí a zajišťovny z třetích zemí".
b) Odstavce 2 a 3 se nahrazují tímto:
"2. V případě uvedeném v čl. 2 odst. 2 výpočet zahrnuje všechny přidružené podniky holdingové pojišťovny, pojišťovny z třetí země nebo zajišťovny z třetí země způsobem uvedeným v příloze II.
3. Jestliže příslušné orgány dojdou na základě tohoto výpočtu k závěru, že solventnost dceřiné pojišťovny nebo zajišťovny holdingové pojišťovny, pojišťovny z třetí země nebo zajišťovny z třetí země je nebo může být ohrožena, přijmou vhodná opatření na úrovni dané pojišťovny nebo zajišťovny."
8. Článek 10a se mění takto:
a) V odstavci 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
"b) zajišťovny, které jako podniky držící účast mají podniky ve smyslu článku 2 se skutečným sídlem v třetí zemi;
c) pojišťovny z třetích zemí nebo zajišťovny z třetích zemí, které jako podniky držící účast mají podniky ve smyslu článku 2 se skutečným sídlem ve Společenství."
b) Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Dohody podle odstavce 1 mají za cíl hlavně zajistit, aby:
a) příslušné orgány členských států byly schopné získat informace nutné pro doplňkový dozor nad pojišťovnami a zajišťovnami, které mají své skutečné sídlo ve Společenství a které mají dceřiné podniky nebo drží účast v podnicích mimo Společenství; a
b) příslušné orgány třetích zemí byly schopné získat informace nutné pro doplňkový dozor nad pojišťovnami a zajišťovnami, které mají své skutečné sídlo na jejich územích a které mají dceřiné podniky nebo drží účast v podnicích v jedné nebo více členských zemích."
9. Přílohy I a II směrnice 98/78/ES se nahrazují textem přílohy II této směrnice.
Článek 60
Změny směrnice 2002/83/ES
Směrnice 2002/83/ES se mění takto:
1. V čl. 1 odst. 1 se doplňuje písmeno, které zní:
"s) "zajišťovnou" se rozumí zajišťovna ve smyslu čl. 2 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění [34]".
2. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 9a
Předchozí konzultace s příslušnými orgány ostatních členských států
1. Před udělením povolení životní pojišťovně je třeba konzultovat povolení s příslušnými orgány jiných členských států, pokud je pojišťovna:
a) dceřiným podnikem pojišťovny nebo zajišťovny povolené v jiném členském státě; nebo
b) dceřiným podnikem mateřského podniku pojišťovny nebo zajišťovny povolené v jiném členském státě; nebo
c) kontrolována tou samou osobou, ať již fyzickou nebo právnickou, která kontroluje pojišťovnu nebo zajišťovnu povolenou v jiném členském státě.
2. Před udělením povolení životní pojišťovně je třeba konzultovat povolení s příslušnými orgány členského státu, které jsou odpovědné za dozor nad úvěrovými institucemi nebo investičními podniky, pokud je zajišťovna:
a) dceřiným podnikem úvěrové instituce nebo investičního podniku, který získal povolení ve Společenství; nebo
b) dceřiným podnikem mateřského podniku úvěrové instituce nebo investičního podniku povoleným ve Společenství; nebo
c) kontrolována tou samou osobou, ať již fyzickou nebo právnickou, která kontroluje úvěrovou instituci nebo investiční podnik povolenou ve Společenství.
3. Dotyčné příslušné orgány uvedené v odstavcích 1 a 2 se navzájem konzultují zejména při hodnocení vhodnosti akcionářů a pověsti a zkušeností ředitelů zúčastněných na řízení jiného podniku ze stejné skupiny.
Vzájemně se informují o všech údajích týkajících se vhodnosti akcionářů a pověsti a zkušeností ředitelů majících význam pro ostatní příslušné orgány zúčastněné při vydávání povolení i při průběžné kontrole dodržování provozních podmínek."
3. V čl. 10 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Domovský členský stát pojišťovny neodmítne zajišťovací smlouvu uzavřenou pojišťovnou se zajišťovnou povolenou v souladu se směrnicí 2005/68/ES nebo pojišťovnou povolenou v souladu se směrnicí 73/239/EHS nebo touto směrnicí z důvodů přímo spojených s finančním zdravím této zajišťovny nebo pojišťovny."
4. V článku 15 se vkládá odstavec, který zní:
"1a. Je-li nabyvatelem podílů uvedených v článku 1 tohoto článku pojišťovna, zajišťovna, úvěrová instituce nebo investiční podnik povolený v jiném členském státě nebo mateřský podnik takového subjektu nebo fyzická nebo právnická osoba, která takový subjekt kontroluje, a stane-li se tímto nabytím podnik, ve kterém nabyvatel hodlá získat podíl, dceřiným podnikem nabyvatele nebo je-li kontrolován nabyvatelem, musí se posuzování nabytí podílu stát předmětem předchozí konzultace podle čl. 9a."
5. Článek 16 se mění takto:
a) Odstavce 4, 5 a 6 se nahrazují tímto:
"4. Příslušné orgány, které dostávají důvěrné informace podle odstavců 1 nebo 2, je mohou používat jen při plnění svých povinností pro:
- kontrolu, zda jsou plněny podmínky pro přístup k pojišťovací činnosti, a pro usnadnění sledování výkonu této činnosti, zvláště s ohledem na sledování technických rezerv, míry solventnosti, správních a účetních postupů a vnitřních kontrolních mechanismů, nebo
- ukládání sankcí, nebo
- opravný prostředek ve správním řízení proti rozhodnutím příslušných orgánů, nebo
- soudní řízení zahájené podle článku 67 nebo podle zvláštních podmínek stanovených v této směrnici a jiných směrnicích přijatých v oblasti pojišťovnictví a zajišťovnictví.
5. Odstavce 1 a 4 nebrání výměně informací v členském státě, pokud ve stejném členském státě existují dva nebo více příslušných orgánů, nebo mezi členskými státy, příslušnými orgány a:
- orgány příslušnými pro úřední dozor nad úvěrovými institucemi a jinými finančními organizacemi a orgány pověřenými dozorem nad finančními trhy,
- orgány, jež se zabývají likvidací a konkursem pojišťoven, zajišťoven a jiným podobným řízením, a
- osobami příslušnými pro provádění zákonem stanovených auditů účtů pojišťoven, zajišťoven a jiných finančních institucí,
při plnění jejich funkcí dozoru a sdělování orgánům, které řídí nucené likvidační řízení nebo spravují garanční fondy, informací nutných k plnění jejich úkolů.
Informace obdržené těmito orgány, subjekty a osobami podléhají profesnímu tajemství stanovenému v odstavci 1.
6. Bez ohledu na odstavce 1 až 4 mohou členské státy povolit výměny informací mezi příslušnými orgány a:
- orgány zodpovědnými za dohled nad subjekty, jež se zabývají likvidací a konkursem pojišťoven, zajišťoven a jiným podobným řízením, nebo
- orgány zodpovědnými za dohled nad osobami pověřenými prováděním zákonem stanovených auditů účtů pojišťoven, zajišťoven úvěrových institucí, investičních podniků a ostatních finančních institucí, nebo
- nezávislými znalci pojišťoven a zajišťoven provádějícími zákonný dozor nad uvedenými podniky a orgány příslušnými pro dohled nad těmito pojistnými znalci.
Členské státy, které chtějí využít možnosti stanovené v prvním pododstavci, vyžadují, aby byly splněny alespoň tyto podmínky:
- informace jsou určeny k výkonu dohledu nebo zákonného dozoru podle prvního pododstavce,
- informace obdržené v této souvislosti podléhají profesnímu tajemství stanovené v odstavci 1,
- pokud informace pocházejí z jiného členského státu, nesmějí se zveřejnit bez výslovného souhlasu příslušných orgánů, které je poskytly, a případně výhradně pro účely, pro které uvedené orgány udělily svůj souhlas.
Členské státy sdělí Komisi a ostatním členským státům jména orgánů, osob a subjektů, které smějí obdržet informace podle tohoto odstavce."
b) Odstavec 8 se nahrazuje tímto:
"8. dstavce 1 až 7 nebrání příslušným orgánům, aby předávaly:
- centrálním bankám nebo jiným subjektům s funkcí podobnou měnovým orgánům,
- případně jiným státním orgánům odpovědným za dohled nad platebními systémy,
informace potřebné pro plnění jejich úkolů a ani nebrání těmto institucím a orgánům sdělovat příslušným orgánům informace, které mohou potřebovat pro účely odstavce 4.
Informace obdržené v této souvislosti podléhají profesnímu tajemství stanovenému v tomto článku".
6. Ustanovení čl. 20 odst. 4 se nahrazuje tímto:
"4. Pokud je zajistitelem zajišťovna povolená v souladu se směrnicí 2005/68/ES nebo pojišťovna povolená v souladu se směrnicí 73/239/EHS nebo s touto směrnicí, členské státy nebudou zachovávat nebo nezavedou systém tvorby hrubých technických rezerv, který požaduje jištění aktiv pro krytí dlužného zajistného a nevyřízených zajistných událostí.
Povolí-li domovský členský stát, aby technické rezervy byly pokryty pohledávkami vůči zajistiteli, který není ani zajišťovnou, která získala oprávnění k činnosti v souladu se směrnicí 2005/68/ES, ani pojišťovnou, která získala takové oprávnění v souladu se směrnicí 73/239/EHS nebo s touto směrnicí, stanoví podmínky pro akceptování těchto pohledávek."
7. Článek 23 se mění takto:
a) V odst. 1 bodě B se písmeno f) nahrazuje tímto:
"f) pohledávky za zajistiteli včetně podílů zajistitelů na technických rezervách a za zvláštními účelovými nástroji uvedenými v článku 46 směrnice 2005/68/ES;".
b) V odstavci 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"3. Začlenění aktiv nebo kategorie aktiv, které jsou uvedeny v prvním odstavci, neznamená, že všechna taková aktiva musí být automaticky přijata ke krytí technických rezerv.
Domovský členský stát stanoví podrobnější pravidla stanovující podmínky pro použití přijatelných aktiv."
8. V čl. 27 odst. 2 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
"Disponibilní míra solventnosti se sníží také o tyto položky:
a) účasti, které má pojišťovna v:
- pojišťovnách ve smyslu článku 4 této směrnice, článku 6 směrnice 73/239/EHS nebo čl. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES ze dne 27. října 1998 o doplňkovém dozoru nad pojišťovnami a zajišťovnami v pojišťovací nebo zajišťovací skupině [35],
- zajišťovnách ve smyslu článku 3 směrnice 2005/68/ES nebo zajišťovnách v třetích zemích ve smyslu čl. 1 písm. l) směrnice 98/78/ES,
- holdingových pojišťovnách ve smyslu čl. 1 písm. i) směrnice 98/78/ES,
- úvěrových institucích a finančních institucích ve smyslu čl. 1 bodů 1 a 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES ze dne 20. března 2000 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu [36],
- investičních podnicích a finančních institucích ve smyslu čl. 1 bodu 2 směrnice Rady 93/22/EHS ze dne 10. května 1993 o investičních službách v oblasti cenných papírů [37] a čl. 2 bodů 4 a 7 směrnice Rady 93/6/EHS ze dne 15. března 1993 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí [38];
b) každý následující podíl, který má životní pojišťovna ve vztahu se subjekty vymezenými v písmenu a), ve kterých má účast:
- kapitálové částky uvedené v odstavci 3,
- kapitálové částky uvedené v čl. 16 odst. 3 směrnice 73/239/EHS,
- podřízené pohledávky a kapitálové částky uvedené v článku 35 a čl. 36 odst. 3 směrnice 2000/12/ES.
Pokud vlastní akcie v jiné úvěrové instituci, investičním podniku, finanční instituci, pojišťovně nebo zajišťovně nebo holdingové pojišťovně dočasně za účelem finanční pomoci s cílem ozdravení a záchrany tohoto subjektu, příslušný orgán může poskytnout výjimku z ustanovení týkajících se odečtu podle třetího pododstavce písm. a) a b).
Jako alternativu k odečtu položek podle třetího pododstavce písm. a) a b), které pojišťovna drží v úvěrových institucích, investičních podnicích a finančních institucích, mohou členské státy povolit, aby jejich zajišťovny přiměřeně použily metody 1, 2 nebo 3 přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu [39].
Metoda 1 (účetní konsolidace) se použije v případě, kdy příslušný orgán považuje úroveň integrovaného řízení a vnitřní kontroly subjektů zahrnutých do konsolidace za spolehlivé.
Zvolená metoda se musí používat konzistentně po celou dobu.
Členské státy mohou stanovit, že při výpočtu míry solventnosti podle této směrnice nemusí pojišťovna podléhající doplňkovému dozoru v souladu se směrnicí 98/78/ES nebo doplňkovému dozoru v souladu se směrnicí 2002/87/ES odečítat položky uvedené v třetím pododstavci písm. a) a b) tohoto článku, které drží v úvěrových institucích, investičních podnicích, finančních institucích, pojišťovnách nebo zajišťovnách nebo holdingových pojišťovnách také podléhajících doplňkovému dozoru.
Pro účely odečtu účastí uvedených v tomto odstavci se účastí rozumí účast ve smyslu čl. 1 písm. f) směrnice 98/78/ES.
9. Ustanovení čl. 28 odst. 2 se mění takto:
a) písmeno a) se nahrazuje tímto:
"a) první výsledek: 4 % z matematických rezerv vztahujících se k přímému pojištění a k zajišťovacím akceptacím včetně zajistných cesí se vynásobí poměrem celkových matematických rezerv očištěných od zajistných cesí k hrubým celkovým matematickým rezervám za poslední účetní období. Uvedený poměr nesmí být v žádném případě nižší než 85 %. Na žádost pojišťovny doprovázenou podklady podanou příslušnému orgánu domovského členského státu a se souhlasem tohoto příslušného orgánu mohou být částky vymahatelné od zvláštních účelových nástrojů uvedených v článku 46 směrnice 2005/68/ES odečteny jako zajištění;" b) v písmenu b) se první pododstavec nahrazuje tímto:
"b) druhý výsledek:
u pojistek, u nichž riziková pojistná částka není záporné číslo, se 0,3 % této pojistné částky vynásobí poměrem celkové rizikové pojistné částky sjednané pojišťovnou za poslední účetní období, kterou si pojišťovna ponechala k tíži, po odečtení zajistných cesí a retrocesí k celkové rizikové pojistné částce včetně zajištění. Uvedený poměr nesmí být v žádném případě nižší než 50 %.
Na žádost pojišťovny doprovázenou podklady podanou příslušnému orgánu domovského členského státu a se souhlasem tohoto příslušného orgánu mohou být částky vymahatelné od zvláštních účelových nástrojů uvedených v článku 46 směrnice 2005/68/ES odečteny jako zajištění;".
10. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 28a
Míra solventnosti pojišťoven vykonávajících zajišťovací činnost
1. Členský stát uplatní na pojišťovny, jejichž sídlo se nachází na jeho území, ustanovení článků 35 až 39 směrnice 2005/68/ES, pokud jde o jejich činnosti v oblasti zajišťovacích akceptací, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
a) vybrané zajistné je vyšší než 10 % jejich celkového pojistného;
b) vybrané zajistné je vyšší než 50000000 EUR;
c) technické rezervy z jejich zajišťovacích akceptací jsou vyšší než 10 % jejich celkových technických rezerv.
2. Členský stát se může rozhodnout uplatnit na životní pojišťovny uvedené v odstavci 1 tohoto článku, které mají sídlo na jeho území, ustanovení článku 34 směrnice 2005/68/ES týkající se jejich činnosti v oblasti zajišťovacích akceptací, pokud je splněna jedna z podmínek stanovených v uvedeném odstavci 1.
V takovém případě příslušný členský stát vyžaduje, aby všechna aktiva, která životní pojišťovna použije na krytí technických rezerv odpovídajících jejím zajišťovacím akceptacím, byla chráněna, řízena a organizována odděleně od činností týkajících se přímého životního pojištění dané životní pojišťovny bez jakékoli možnosti převodu.
V takovém případě a pouze pokud jde o jejich činnosti týkající se zajišťovacích akceptací nepodléhají životní pojišťovny článkům 22 až 26.
Členský stát zajistí, aby jeho příslušné orgány ověřily oddělení uvedené ve druhém pododstavci."
11. V článku 37 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
"4. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány měly pravomoc snížit, s ohledem na zajištění, úlevu u míry solventnosti určené podle článku 28, pokud:
a) se od posledního finančního roku podstatně změní povaha nebo kvalita zajišťovacích smluv;
b) neexistuje nebo existuje pouze omezený přenos rizika podle zajišťovacích smluv."
HLAVA X
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 61
Práva získaná stávajícími zajišťovnami
1. Zajišťovny podléhající této směrnici, které získaly povolení nebo oprávnění provozovat zajišťovací činnosti v souladu s předpisy členských států, v nichž mají své skutečné sídlo, před 10. prosince 2005, budou považovány za povolené v souladu s článkem 3.
Jsou však povinny splnit ustanovení této směrnice týkající se provozování činností v zajištění a požadavků stanovených v čl. 6 písm. a), c), d), článcích 7, 8 a 12 a článcích 32 až 41 od 10. prosince 2007.
2. Členské státy mohou povolit zajišťovnám uvedeným v odstavci 1, které k 10. prosinci 2005 neplní požadavky v souladu s čl. 6 písm. a) a články 7, 8 a články 32 až 40, lhůtu do 10. prosince 2008, aby tyto požadavky splnily.
Článek 62
Zajišťovny ukončující svou činnost
1. Zajišťovny, které do 10. prosince 2007 přestaly uzavírat nové zajišťovací smlouvy a výhradně spravují svůj stávající kmen zajišťovacích smluv tak, aby mohly ukončit svoji činnost, nepodléhají této směrnici.
2. Členské státy sestaví seznam dotyčných zajišťoven a zašlou jej všem ostatním členským státům.
Článek 63
Přechodné období pro čl. 57 odst. 3 a čl. 60 odst. 6
Členský stát může odložit použití ustanovení čl. 57 odst. 3 této směrnice pozměňující čl. 15 odst. 3 směrnice 73/239/EHS a ustanovení v čl. 60 odst. 6 této směrnice do 10. prosince 2008.
Článek 64
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 10. prosince 2007.
Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 65
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 66
Určení
Tato směrnice je určena členským státům. Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2005.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/69/ES
ze dne 16. listopadu 2005,
kterou se po dvacáté sedmé mění směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (polycyklické aromatické uhlovodíky v nastavovacích olejích a v pneumatikách)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Při výrobě pneumatik se používají nastavovací oleje, které mohou mít různý obsah neúmyslně přidaných polycyklických aromatických uhlovodíků (dále jen "PAU").
Během výrobního procesu přecházejí PAU do pryžové matrice.
Mohou se proto vyskytovat v konečném výrobku v různém množství.
(2) Kvalitativním a kvantitativním ukazatelem přítomnosti PAU může být benz(a)pyren (BaP).
BaP a jiné PAU byly klasifikovány jako látky karcinogenní, mutagenní a toxické pro reprodukci.
V důsledku přítomnosti těchto PAU byly navíc některé nastavovací oleje samostatně klasifikovány jako látky karcinogenní, mutagenní a toxické pro reprodukci.
(3) Vědecký výbor pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí (CSTEE) potvrdil výsledky vědeckých výzkumů, v nichž byly zjištěny nepříznivé účinky PAU na zdraví.
(4) Je třeba co nejvíce snížit emise BaP a jiných PAU do životního prostředí.
S cílem zaručit vysoký stupeň ochrany lidského zdraví a životního prostředí a přispět ke snížení celkových ročních emisí PAU, jak požaduje Protokol o perzistentních organických znečišťujících látkách z roku 1998 k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států z roku 1979, se zdá být nutné omezit uvádění na trh a používání nastavovacích olejů bohatých na PAU a směsí používaných jako nastavovací oleje k výrobě pneumatik.
(5) Směrnice Rady 76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků [3] by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(6) Aniž by byly dotčeny požadavky jiných evropských ustanovení, tato směrnice se vztahuje na pneumatiky osobních automobilů [4], lehkých a těžkých nákladních vozidel [5], zemědělských vozidel [6] a motocyklů [7].
(7) Aby byly splněny nezbytné požadavky bezpečnosti a aby byla především zajištěna vysoká přilnavost pneumatik za mokra, je nezbytné přechodné období, v jehož průběhu výrobci pneumatik vyvinou a vyzkouší nové typy pneumatik vyrobené bez vysoce aromatických nastavovacích olejů.
Podle informací, které jsou v současné době k dispozici, potrvá vývoj a zkoušení dosti dlouho, protože výrobci budou muset provést velké množství zkušebních jízd, než bude možné zaručit nezbytný vysoký stupeň přilnavosti nových pneumatik.
Proto by se měla tato směrnice vztahovat na hospodářské subjekty od 1. ledna 2010.
(8) Aby bylo možno používat tuto směrnici s ohledem na obsah PAU v nastavovacích olejích a pneumatikách, je nezbytné přijmout harmonizované zkušební metody.
Přijetí zkušebních metod by nemělo pozdržet vstup této směrnice v platnost.
Bylo by vhodné, aby byly zkušební metody vypracovány na evropské nebo mezinárodní úrovni, pokud možno Evropským výborem pro normalizaci (CEN) nebo Mezinárodní organizací pro normalizaci (ISO).
Komise může zveřejnit odkazy na příslušné normy CEN nebo ISO nebo v případě nutnosti stanovit tyto metody v souladu s článkem 2a směrnice 76/769/EHS.
(9) Touto směrnicí nejsou dotčeny právní předpisy Společenství stanovující minimální požadavky na ochranu pracovníků, jako je směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [8] a z ní vycházející samostatné směrnice, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/37/ES ze dne 29. dubna 2004 o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům nebo mutagenům při práci (šestá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice Rady 89/391/EHS) [9] a směrnice Rady 98/24/ES ze dne 7. dubna 1998 o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci (čtrnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) [10].
2 odst. 1 písm. e) směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek [11], pneumatik, které byly vyrobeny před 1. lednem 2010, a které tedy mohou být ze zásob doprodávány i po tomto datu.
Datum výroby pneumatik lze snadno zjistit na základě stávajícího povinného vyznačení "data výroby" na pneumatice, jak je stanoveno ve směrnici 92/23/EHS.
Všechny pneumatiky protektorované po 1. lednu 2010 by měly být protektorovány novým běhounem obsahujícím nové nastavovací oleje s nízkým obsahem PAU,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 76/769/EEC se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 29 prosince 2006.
Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Budou tyto předpisy používat od 1. ledna 2010.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům. Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2005.
Směrnice Komise 2005/70/ES
ze dne 20. října 2005,
kterou se mění směrnice Rady 76/895/EHS, 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS, pokud jde o stanovení maximálních limitů reziduí pro některé pesticidy v obilovinách a některých produktech živočišného a rostlinného původu a na jejich povrchu
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 76/895/EHS ze dne 23. listopadu 1976 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v ovoci a zelenině a na jejich povrchu [1], a zejména na článek 5 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 86/362/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách a na jejich povrchu [2], a zejména na článek 10 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 86/363/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v potravinách živočišného původu a na jejich povrchu [3], a zejména na článek 10 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 90/642/EHS ze dne 27. listopadu 1990 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu [4], a zejména na článek 7 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh [5], a zejména na čl. 4 odst. 1 písm. f) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Do přílohy I směrnice 91/414/EHS byly zařazeny následující existující účinné látky: glyfosát směrnicí Komise 2001/99/ES [6], chlorprofam směrnicí Komise 2004/20/ES [7] a bromoxynil a ioxynil směrnicí Komise 2004/58/ES [8].
(2) Do přílohy I směrnice 91/414/EHS byly zařazeny následující nové účinné látky: dimethenamid-P a flurtamon směrnicí Komise 2003/84/ES [9], propoxykarbazon a zoxamid směrnicí Komise 2003/119/ES [10], flazasulfuron a pyraklostrobin směrnicí Komise 2004/30/ES [11], chinoxyfen směrnicí Komise 2004/60/ES [12], mepanipyrim směrnicí Komise 2004/62/ES [13].
(3) K zařazení dotyčných účinných látek do přílohy I směrnice 91/414/EHS došlo na základě posouzení předložených informací týkajících se jejich navrhovaného použití. Informace o těchto použitích byly předloženy některými členskými státy podle čl. 4 odst. 1 písm. f) směrnice 91/414/EHS. Předložené informace byly posouzeny a jsou dostatečné pro stanovení určitých maximálních limitů reziduí (MLR).
(4) Maximální limity reziduí ve Společenství a limity, které doporučuje Codex Alimentarius, jsou stanoveny a hodnoceny na základě podobných postupů.
Pro chlorprofam a glyfosát existuje v Codexu velký počet MLR.
Maximální limity reziduí ve Společenství jsou již stanoveny ve směrnici 76/895/EHS pro chlorprofam (směrnice Rady 82/528/EHS) [14] a ve směrnicích 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS pro glyfosát (směrnice Rady 1998/82/ES) [15].
Přihlédlo se k nim při stanovení maximálních limitů reziduí, kterých se týkají úpravy provedené touto směrnicí.
K těm maximálním limitům reziduí v Codexu, jejichž zrušení bude doporučeno v blízké budoucnosti, nebylo přihlédnuto.
Maximální limity reziduí založené na MLR v Codexu byly hodnoceny s ohledem na rizika pro spotřebitele.
Na základě toxikologických ukazatelů vyplývajících ze studií, které měla Komise k dispozici, nebylo zjištěno žádné riziko.
(5) Hodnotící zprávy Komise, které byly zpracovány za účelem zařazení dotyčných účinných látek do přílohy I směrnice 91/414/EHS, stanovily pro tyto látky přijatelné denní příjmy (ADI), případně i akutní referenční dávky (ARfD).
Expozice spotřebitelů potravin ošetřených dotyčnými účinnými látkami byla posouzena v souladu s postupy Společenství.
Byly rovněž zohledněny pokyny vydané Světovou zdravotnickou organizací [16] a stanovisko Vědeckého výboru pro rostliny [17] k použité metodice.
Byl učiněn závěr, že navržené maximální limity reziduí nevedou k překročení přijatelného denního příjmu nebo akutní referenční dávky.
(6) Pro zajištění náležité ochrany spotřebitele před expozicí reziduím v důsledku nepovolených použití přípravků na ochranu rostlin je důležité stanovit pro příslušné kombinace produktu a pesticidu dočasné MLR na úrovni meze stanovitelnosti.
(7) Stanovení těchto dočasných maximálních limitů reziduí na úrovni Společenství nebrání členským státům v zavedení dočasných maximálních limitů reziduí pro dotyčné látky v souladu s čl. 4 odst.
1 písm. f) směrnice 91/414/EHS a s přílohou VI uvedené směrnice. Má se za to, že dostatečná doba pro povolení dalšího užívání uvedených účinných látek jsou čtyři roky.
Po uplynutí této doby se dočasné MLR stanou konečnými.
(8) Je tedy nezbytné všechny maximální limity reziduí, která jsou důsledkem použití těchto přípravků na ochranu rostlin, do příloh směrnic 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS doplnit nebo je v nich nahradit, aby byl umožněn řádný dohled a kontrola zákazu jejich použití a aby byla zabezpečena ochrana spotřebitele.
Je třeba změnit maximální limity reziduí v přílohách těch směrnic, ve kterých již byly definovány.
V případech, kdy tyto limity ještě definovány nebyly, je vhodné je stanovit.
(9) Glyfosát se používá ve formě esteru nebo soli.
V případě trimethylsulfoniové soli (glyfosát-trimesium) je reziduální trimethylsulfoniový kation rovněž toxikologicky významný.
Je tedy třeba stanovit MLR také pro tento kation.
(10) Ustanovení směrnice 76/895/EHS, která stanoví maximální limity reziduí pro chlorprofam, by tedy měla být zrušena.
(11) Směrnice 76/895/EHS, 86/362/EHS, 86/363/EHS a 92/642/EHS by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(12) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
V příloze II směrnice 76/895/EHS se zrušuje řádek týkající se chlorprofamu.
Článek 2
Směrnice 86/362/EHS se mění takto:
1. v příloze II části A se doplňují řádky pro bromoxynil, chlorprofam, dimethenamid-P, flazasulfuron, flurtamon, ioxynil, mepanipyrim, propoxykarbazon, pyraklostrobin, chinoxyfen, trimethylsulfoniový kation a zoxamid podle přílohy I této směrnice;
2. v příloze II části A se řádek pro glyfosát nahrazuje textem podle přílohy II této směrnice.
Článek 3
Směrnice 86/363/EHS se mění takto:
1. v příloze II části A se doplňují řádky pro bromoxynil, chlorprofam, ioxynil, pyraklostrobin, chinoxyfen a trimethylsulfoniový kation podle přílohy III této směrnice;
2. v části B přílohy II se řádek pro glyfosát nahrazuje textem podle přílohy IV této směrnice.
Článek 4
Směrnice 90/642/EHS se mění takto:
1. v příloze II se doplňují řádky pro bromoxynil, chlorprofam, dimethenamid-P, flazasulfuron, flurtamon, ioxynil, mepanipyrim, propoxykarbazon, pyraklostrobin, chinoxyfen, trimethylsulfoniový kation a zoxamid podle přílohy V této směrnice;
2. v příloze II se řádek pro glyfosát nahrazuje textem podle přílohy VI této směrnice.
Článek 5
1. Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 21. dubna 2006 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.
Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
Budou tyto předpisy používat od 21. dubna 2007.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 6
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 7
Tato směrnice je určena členským státům.
Směrnice Rady 2005/71/ES
ze dne 12. října 2005
o zvláštním postupu pro přijímání státních příslušníků třetích zemí pro účely vědeckého výzkumu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 63 bod 3 písm. a) a bod 4 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) S cílem upevnit evropskou politiku výzkumu a vytvořit její strukturu Komise považovala v lednu 2000 za nezbytné vytvořit Evropský výzkumný prostor jako základ pro budoucí opatření Společenství v této oblasti.
(2) Evropská rada na zasedání v Lisabonu v březnu 2000, na kterém byl Evropský výzkumný prostor schválen, stanovila za cíl Společenství stát se do roku 2010 nejkonkurenceschopnější a nejdynamičtější znalostní ekonomikou na světě.
(3) Globalizace ekonomiky vyžaduje větší mobilitu výzkumných pracovníků, což Evropské společenství uznalo ve svém šestém rámcovém programu [4], když své programy ještě více otevřelo výzkumným pracovníkům ze třetích zemí.
(4) Počet výzkumných pracovníků, které bude Společenství potřebovat, má-li splnit svůj cíl stanovený na zasedání Evropské rady v Barceloně v březnu 2002, totiž do roku 2010 investovat do výzkumu 3 % HDP, se odhaduje na 700000.
Tento cíl by měl být splněn prostřednictvím řady vzájemně propojených opatření, například zvýšením přitažlivosti vědecké kariéry u mladých lidí, podporou zapojení žen do vědeckého výzkumu, zvyšováním příležitostí pro vzdělávání a mobilitu ve výzkumu, zlepšením kariérních vyhlídek pro výzkumné pracovníky v rámci Společenství a otevřením Společenství státním příslušníkům třetích zemí, kteří by mohli být přijati pro účely výzkumu.
(5) Účelem této směrnice je přispět k dosažení těchto cílů podporou přijímání státních příslušníků třetích zemí pro výzkumné účely a jejich mobility na dobu pobytu delší než tři měsíce, s cílem zvýšit přitažlivost Společenství pro výzkumné pracovníky z celého světa a posílit jeho postavení jako mezinárodního centra výzkumu.
(6) Provádění této směrnice by nemělo být podnětem k "odlivu mozků" z transformujících se nebo rozvojových zemí.
Ve spolupráci se zeměmi původu by měla být přijata podpůrná opatření pro usnadnění zpětného začlenění výzkumných pracovníků v jejich zemích původu a pro usnadnění pohybu výzkumných pracovníků, s cílem vytvořit komplexní migrační politiku.
(7) K dosažení cílů Lisabonského procesu je rovněž důležité posilovat mobilitu výzkumných pracovníků, kteří jsou občany EU, uvnitř Evropské unie, a zejména výzkumných pracovníků z členských států, které přistoupily v roce 2004, pro účely provádění vědeckého výzkumu.
(8) Vzhledem k otevřenosti vyplývající ze změn ve světovém hospodářství a k pravděpodobným požadavkům souvisejícím se splněním cíle investovat do výzkumu 3 % HDP by měli být výzkumní pracovníci ze třetích zemí, na které by se tato směrnice mohla vztahovat, vymezeni široce zejména na základě své kvalifikace a výzkumného projektu, který zamýšlejí provádět.
(9) Jelikož úsilí nezbytné pro dosažení uvedeného tříprocentního cíle se v široké míře dotýká soukromého sektoru, který proto musí v nadcházejících letech zaměstnat více výzkumných pracovníků, patří výzkumné organizace, na které by se tato směrnice mohla vztahovat, do veřejného i soukromého sektoru.
(10) Každý členský stát by měl zajistit, zejména prostřednictvím internetu, aby byly veřejně dostupné co nejúplnější a pravidelně aktualizované informace o výzkumných organizacích schválených podle této směrnice, s nimiž by výzkumní pracovníci mohli uzavřít dohodu o hostování, a o podmínkách a postupech pro vstup na území daného státu a pobyt na jeho území pro účely provádění výzkumu, které byly přijaty podle této směrnice.
(11) Je vhodné usnadnit přijímání výzkumných pracovníků tím, že bude zaveden postup přijímání nezávislý na jejich právním vztahu s hostitelskou výzkumnou organizací a že kromě povolení k pobytu již nebude vyžadováno pracovní povolení.
Členské státy by mohly uplatňovat podobná pravidla pro státní příslušníky třetích zemí žádajících o přijetí pro účely výuky v instituci vyššího vzdělávání v rámci výzkumného projektu, v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo správní praxí.
(12) Zároveň by měly být zachovány tradiční způsoby přijímání (jako pracovní poměr nebo odborná stáž), zejména pro doktorandy provádějící výzkum jako studenti, kteří by měly být z oblasti působnosti této směrnice vyňati a na které se vztahuje směrnice Rady 2004/114/ES ze dne 13. prosince 2004 o podmínkách přijímání státních příslušníků třetích zemí za účelem studia, výměnných pobytů žáků, neplacené odborné přípravy nebo dobrovolné služby [5].
(13) Zvláštní postup pro výzkumné pracovníky je založen na spolupráci mezi výzkumnými organizacemi a imigračními orgány v členských státech: k usnadnění a urychlení vstupu výzkumných pracovníků ze třetích zemí na území Společenství a jejich pobytu na tomto území při současném zachování svrchovaných práv členských států, pokud jde o dohled nad imigrací, je výzkumným organizacím v procesu přijímání přisouzena klíčová úloha.
(14) Výzkumné organizace, které byly členskými státy předem schváleny, by měly mít možnost podepsat se státním příslušníkem třetí země dohodu o hostování pro účely provedení výzkumného projektu.
Jsou-li podmínky pro vstup a pobyt splněny, vydají členské státy povolení k pobytu na základě dohody o hostování.
(15) Ke zvýšení přitažlivosti Společenství pro výzkumné pracovníky ze třetích zemí by těmto pracovníkům měla být během jejich pobytu přiznána stejná sociální a hospodářská práva, jakých požívají státní příslušníci hostitelského členského státu, v řadě oblastí a možnost vyučovat na institucích vyššího vzdělávání.
(16) Tato směrnice přináší velmi důležité zlepšení v oblasti sociálního zabezpečení, neboť zásada nediskriminace se také vztahuje přímo na osoby přicházející do členského státu přímo ze třetí země.
Tato směrnice by však neměla udělovat více práv, než je již stanoveno ve stávajících právních předpisech Společenství v oblasti sociálního zabezpečení státních příslušníků třetích zemí, kteří mají přeshraniční vztahy mezi členskými státy.
Tato směrnice by dále neměla poskytovat práva týkající se situací, které jsou mimo oblast působnosti právních předpisů Společenství, jako například rodinní příslušníci bydlící ve třetí zemi.
(17) Je důležité podporovat mobilitu státních příslušníků třetích zemí přijatých pro účely provádění vědeckého výzkumu jako prostředku pro rozvoj a upevnění kontaktů a sítí mezi partnery a pro vytvoření úlohy Evropského výzkumného prostoru.
Výzkumní pracovníci by měli mít možnost využívat mobility za podmínek stanovených touto směrnicí.
Podmínkami pro využívání mobility podle této směrnice by neměla být dotčena stávající pravidla upravující uznávání platnosti cestovních dokladů.
(18) Zvláštní pozornost je třeba věnovat usnadnění a podpoře zachování jednoty rodinných příslušníků výzkumných pracovníků, v souladu s doporučením Rady ze dne 12. října 2005 o usnadnění přijímání státních příslušníků třetích zemí pro účely provádění vědeckého výzkumu v Evropském společenství [6].
(19) Za účelem zachování jednoty rodin a umožnění mobility by rodinní příslušníci měli mít možnost připojit se k výzkumnému pracovníkovi v jiném členském státě za podmínek určených vnitrostátními právními předpisy tohoto členského státu, včetně jeho závazků vyplývajících z dvoustranných nebo mnohostranných dohod.
(20) Držitelům povolení k pobytu by mělo být v zásadě dovoleno podat žádost o přijetí, jestliže se zdržují na území dotyčného členského státu.
(21) Členské státy by měly mít právo účtovat žadatelům poplatky za vyřízení žádostí o povolení k pobytu.
(22) Touto směrnicí by za žádných okolností nemělo být dotčeno uplatňování nařízení Rady (ES) č. 1030/2002 ze dne 13. června 2002, kterým se stanoví jednotný vzor povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí [7].
(23) Cílů této směrnice, totiž zavedení zvláštního postupu přijímání a přijetí podmínek pro vstup a pobyt státních příslušníků třetích zemí pro pobyt v členských státech delší než tři měsíce za účelem provádění výzkumného projektu na základě dohody o hostování s výzkumnou organizací, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, zejména pokud jde o zajištění mobility mezi členskými státy, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství. Společenství je proto oprávněno přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(24) Členské státy by měly uvést v účinek ustanovení této směrnice bez diskriminace na základě pohlaví, rasy, barvy pleti, etnického nebo sociálního původu, genetických vlastností, jazyka, náboženského vyznání nebo víry, politických nebo jiných názorů, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, rodu, postižení, věku nebo sexuální orientace.
(25) Tato směrnice ctí základní práva a zachovává zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie.
(26) Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů se členské státy vybízejí k tomu, aby pro sebe i v zájmu Společenství vypracovávaly vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrný vzájemný vztah mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a tyto tabulky zveřejnily.
(27) V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, oznámilo Irsko dopisem ze dne 1. července 2004 své přání účastnit se přijímání a používání této směrnice.
(28) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.
(29) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Účel
Tato směrnice stanoví podmínky pro přijímání výzkumných pracovníků ze třetích zemí do členských států na dobu delší než tři měsíce pro účely provedení výzkumného projektu na základě dohody o hostování uzavřené s výzkumnými organizacemi.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "státním příslušníkem třetí země" osoba, která není občanem Unie ve smyslu čl. 17 odst. 1 Smlouvy;
b) "výzkumem" tvůrčí práce prováděná na systematickém základě s cílem zvýšit úroveň znalostí, včetně znalostí o člověku, kultuře a společnosti, a využití těchto znalostí k navržení nových aplikací;
c) "výzkumnou organizací" veřejná nebo soukromá organizace provádějící výzkum, která byla členským státem pro účely této směrnice schválena v souladu s jeho právními předpisy nebo správní praxí;
d) "výzkumným pracovníkem" státní příslušník třetí země, který má náležitou vysokoškolskou kvalifikaci umožňující přístup k doktorandským programům a který je vybrán výzkumnou organizací pro provedení výzkumného projektu, pro nějž se obvykle daná kvalifikace vyžaduje;
e) "povolením k pobytu" povolení nesoucí označení "výzkumný pracovník", vydané orgány členského státu a umožňující státnímu příslušníku třetí země oprávněně pobývat na jeho území v souladu s čl. 1 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1030/2002.
Článek 3
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na státní příslušníky třetích zemí, kteří požádají o přijetí na území členského státu pro účely provedení výzkumného projektu.
2. Tato směrnice se nevztahuje na:
a) státní příslušníky třetích zemí, kteří v členském státě pobývají jako žadatelé o mezinárodní ochranu nebo v rámci programů dočasné ochrany;
b) státní příslušníky třetích zemí, kteří jako studenti ve smyslu směrnice 2004/114/ES žádají o pobyt v členském státě pro účely provádění výzkumu vedoucího k získání doktorského titulu;
c) státní příslušníky třetích zemí, jejichž vypovězení bylo odloženo z faktických nebo právních důvodů;
d) výzkumné pracovníky vyslané výzkumnou organizací do jiné výzkumné organizace v jiném členském státě.
Článek 4
Příznivější ustanovení
1. Touto směrnicí nejsou dotčena příznivější ustanovení:
a) dvoustranných nebo mnohostranných dohod uzavřených mezi Společenstvím nebo mezi Společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a jednou nebo více třetími zeměmi na straně druhé;
b) dvoustranných nebo mnohostranných dohod uzavřených mezi jedním nebo více členskými státy a jednou nebo více třetími zeměmi.
2. Touto směrnicí není dotčeno právo členských států přijmout nebo zachovat předpisy příznivější pro osoby, na které se směrnice vztahuje.
KAPITOLA II
VÝZKUMNÉ ORGANIZACE
Článek 5
Schválení
1. Každá výzkumná organizace, která si přeje přijmout jako hostitelská organizace výzkumného pracovníka v rámci postupu přijímání stanoveného touto směrnicí, musí být nejdříve pro tento účel schválena dotyčným členským státem.
2. Schvalování výzkumných organizací musí být v souladu s postupy stanovenými vnitrostátními právními předpisy nebo správní praxí členských států.
Žádosti o schválení podávají veřejné i soukromé organizace v souladu s těmito postupy na základě svých statutárních povinností nebo předmětu podnikání, přičemž náležitě prokáží, že se zabývají výzkumem.
Schválení udělené výzkumné organizaci platí po dobu nejméně pěti let.
Ve výjimečných případech mohou členské státy udělit schválení na kratší dobu.
3. Členské státy mohou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy požadovat písemný závazek výzkumné organizace, že v případě, kdy výzkumný pracovník neoprávněně setrvá na území dotyčného členského státu, ponese uvedená organizace odpovědnost za náhradu nákladů souvisejících s jeho pobytem a navrácením, které byly hrazeny z veřejných prostředků.
Finanční odpovědnost výzkumné organizace končí nejpozději šest měsíců po skončení dohody o hostování.
4. Členské státy mohou stanovit, že do dvou měsíců ode dne skončení dotyčné dohody o hostování předloží schválená organizace příslušným orgánům, které členské státy k tomuto účelu určí, potvrzení o provedení prací v rámci každého z výzkumných projektů, k nimž byla podepsána dohoda o hostování podle článku 6.
5. Příslušné orgány v každém členském státě pravidelně zveřejňují a aktualizují seznamy výzkumných organizací schválených pro účely této směrnice.
6. Členský stát může kromě jiných opatření odmítnout prodloužit schválení výzkumné organizace nebo rozhodnout o odnětí tohoto schválení, jestliže daná výzkumná organizace přestane splňovat podmínky stanovené v odstavcích 2, 3 a 4 nebo jestliže bylo schválení získáno podvodem či pokud výzkumná organizace podepsala dohodu o hostování se státním příslušníkem třetí země podvodným nebo nedbalým způsobem.
Je-li schválení zamítnuto nebo odňato, může být dotyčné organizaci uložen zákaz znovu podat žádost o schválení po dobu až pěti let ode dne zveřejnění rozhodnutí o odnětí nebo neprodloužení schválení.
7. Členské státy mohou ve svých vnitrostátních právních předpisech určit důsledky odnětí schválení nebo zamítnutí prodloužení schválení pro stávající dohody o hostování uzavřené v souladu s článkem 6, jakož i důsledky pro povolení k pobytu dotyčných výzkumných pracovníků.
Článek 6
Dohoda o hostování
1. Výzkumná organizace, která si přeje přijmout jako hostitelská organice výzkumného pracovníka, podepíše s tímto pracovníkem dohodu o hostování, kterou se výzkumný pracovník zaváže provést výzkumný projekt a organizace se zaváže výzkumného pracovníka k tomuto účelu přijmout jako hostitelská organizace, aniž je dotčen článek 7.
2. Výzkumná organizace může dohodu o hostování podepsat pouze v případě, že jsou splněny tyto podmínky:
a) příslušné orgány organizace výzkumný projekt přijaly po ověření
i) účelu a trvání výzkumu a dostupnosti finančních zdrojů potřebných pro jeho provedení,
ii) kvalifikace výzkumného pracovníka s ohledem na cíle výzkumu, prokázané ověřenou kopií o jeho dosaženém vzdělání podle čl. 2 písm. d);
b) během svého pobytu má výzkumný pracovník na každý měsíc dostatečné prostředky na krytí svých výdajů a cestovních nákladů pro návrat do své země v souladu s minimální částkou zveřejněnou k tomuto účelu daným členským státem, aniž by musel využívat systém sociální pomoci tohoto členského státu;
c) během svého pobytu má výzkumný pracovník zdravotní pojištění pro všechna rizika, proti kterým jsou běžně pojištěni státní příslušníci dotyčného členského státu;
d) dohoda o hostování stanoví právní vztah a pracovní podmínky výzkumných pracovníků.
3. Po podpisu dohody o hostování může být po výzkumné organizaci v souladu s vnitrostátními právními předpisy požadováno, aby výzkumnému pracovníkovi poskytla individuální prohlášení o převzetí finanční odpovědnosti za náklady ve smyslu čl. 5 odst. 3.
4. Dohoda o hostování automaticky končí, jestliže výzkumný pracovník není přijat nebo jestliže mezi výzkumným pracovníkem a výzkumnou organizací dojde k ukončení právního vztahu.
5. Výzkumné organizace neprodleně vyrozumí orgán určený k tomuto účelu členskými státy o každé okolnosti, která by mohla zabránit provádění dané dohody o hostování.
KAPITOLA III
PŘIJÍMÁNÍ VÝZKUMNÝCH PRACOVNÍKŮ
Článek 7
Podmínky přijetí
1. Státní příslušník třetí země žádající o přijetí pro účely stanovené v této směrnici:
a) předloží platný cestovní doklad určený vnitrostátními právními předpisy.
Členské státy mohou požadovat, aby byl cestovní doklad platný alespoň po dobu platnosti povolení k pobytu;
b) předloží dohodu o hostování, kterou podepsal s výzkumnou organizací podle čl. 6 odst. 2 a
c) případně předloží prohlášení o finanční odpovědnosti vydané výzkumnou organizací podle čl. 6 odst. 3 a
d) nesmí být pokládán za osobu představující hrozbu pro veřejný pořádek, veřejnou bezpečnost nebo veřejné zdraví.
Členské státy zkontrolují, zda jsou všechny podmínky uvedené v písmenech a), b), c) a d) splněny.
2. Členské státy mohou také kontrolovat podmínky, na nichž byla dohoda o hostování založena a uzavřena.
3. Po ukončení kontroly uvedené v odstavcích 1 a 2 s kladným výsledkem jsou výzkumní pracovníci přijati na území členských států pro účely provádění dohody o hostování.
Článek 8
Doba platnosti povolení k pobytu
Členské státy vydávají povolení k pobytu na dobu nejméně jednoho roku a toto povolení prodlouží, pokud jsou nadále splňovány podmínky stanovené v článcích 6 a 7.
Má-li výzkumný projekt trvat méně než jeden rok, vydá se povolení k pobytu na dobu trvání projektu.
Článek 9
Rodinní příslušníci
1. Rozhodne-li členský stát o udělení povolení k pobytu rodinným příslušníkům výzkumného pracovníka, je doba platnosti jejich povolení k pobytu shodná s dobou platnosti povolení k pobytu vydaného výzkumnému pracovníkovi, pokud to doba platnosti jejich cestovních dokladů umožňuje.
V řádně odůvodněných případech může být doba platnosti povolení k pobytu rodinného příslušníka výzkumného pracovníka zkrácena.
2. Vydání povolení k pobytu rodinným příslušníkům výzkumného pracovníka přijatého do členského státu nesmí být podmíněno požadavkem na minimální dobu pobytu výzkumného pracovníka.
Článek 10
Odnětí nebo neprodloužení povolení k pobytu
1. Členské státy mohou odejmout nebo odmítnout prodloužit povolení k pobytu vydané na základě této směrnice, pokud bylo získáno podvodným způsobem nebo pokud vyjde najevo, že jeho držitel nesplňoval nebo již nesplňuje podmínky pro vstup a pobyt stanovené v článcích 6 a 7 nebo svůj pobyt využívá k jiným účelům, než pro které mu byl povolen.
2. Členské státy mohou odejmout nebo odmítnout prodloužit povolení k pobytu z důvodu veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo veřejného zdraví.
KAPITOLA IV
PRÁVA VÝZKUMNÝCH PRACOVNÍKŮ
Článek 11
Výuka
1. Výzkumní pracovníci přijatí podle této směrnice mohou vyučovat v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
2. Členské státy mohou pro výukovou činnost stanovit maximální počet hodin nebo dní.
Článek 12
Rovné zacházení
Držitelé povolení k pobytu mají nárok na stejné zacházení jako u státních příslušníků, pokud jde o:
a) uznávání diplomů, osvědčení a jiných odborných kvalifikací v souladu s příslušnými vnitrostátními postupy;
b) pracovní podmínky, včetně mzdy a propouštění;
c) odvětví sociálního zabezpečení podle definice v nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství [8]. Zvláštní ustanovení v příloze nařízení Rady (ES) č. 859/2003 ze dne 14. května 2003, kterým se působnost nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (EHS) č. 574/72 rozšiřuje na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahují pouze z důvodu jejich státní příslušnosti [9], se použijí obdobně;
d) daňové výhody;
e) přístup ke zboží a službám a dodávky zboží a služeb poskytovaných veřejnosti.
Článek 13
Mobilita mezi členskými státy
1. Státní příslušník třetí země, který byl přijat jako výzkumný pracovník podle této směrnice, může provádět část svého výzkumu v jiném členském státě za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pobývá-li výzkumný pracovník v jiném členském státě po dobu nejvýše tří měsíců, může být výzkum proveden na základě dohody o hostování uzavřené v prvním členském státě, za předpokladu, že má daný výzkumný pracovník v tomto jiném členském státě dostatečné prostředky a není v něm považován za hrozbu pro veřejný pořádek, veřejnou bezpečnost nebo veřejné zdraví.
3. Pobývá-li výzkumný pracovník v jiném členském státě po dobu delší než tři měsíce, mohou členské státy vyžadovat novou dohodu o hostování pro účely provádění výzkumu v dotyčném členském státě.
V každém případě musí být ve vztahu k dotyčnému členskému státu splněny podmínky stanovené v článcích 6 a 7.
4. Stanoví-li související právní předpisy pro využívání mobility vízovou povinnost nebo povinnost mít povolení k pobytu, je toto vízum nebo povolení k pobytu uděleno včas ve lhůtě, která nenaruší provádění výzkumu a současně ponechá příslušným orgánům dostatečný čas pro vyřízení žádostí.
5. Členské státy nevyžadují, aby výzkumný pracovník za účelem podání žádosti o vízum nebo povolení k pobytu opustil jejich území.
KAPITOLA V
POSTUP A PRŮHLEDNOST
Článek 14
Žádosti o přijetí
1. Členské státy určí, zda má žádost o povolení k pobytu podávat výzkumný pracovník nebo dotyčná výzkumná organizace.
2. Žádost se přijímá a posuzuje, jestliže dotyčný státní příslušník třetí země pobývá mimo území členských států, jimiž by chtěl být přijat.
3. Členské státy mohou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy přijmout žádost předloženou v okamžiku, kdy se dotyčný státní příslušník třetí země již nachází na jejich území.
4. Státnímu příslušníku třetí země, který podal žádost a splňuje podmínky článků 6 a 7, poskytne dotyčný členský stát všechny prostředky pro získání potřebných víz.
Článek 15
Procesní záruky
1. Příslušné orgány členských států co nejdříve přijmou rozhodnutí o úplné žádosti a případně stanoví zrychlený postup.
2. Nejsou-li informace poskytnuté na podporu žádosti dostatečné, může být posuzování žádosti pozastaveno a příslušné orgány vyrozumí žadatele o tom, které další informace potřebují.
3. Každé rozhodnutí o zamítnutí žádosti o povolení k pobytu je dotyčnému státnímu příslušníku třetí země oznámeno v souladu s oznamovacími postupy podle odpovídajících vnitrostátních právních předpisů.
V oznámení musí být uvedeny případné opravné prostředky, které může dotyčná osoba využít, a lhůta pro jejich podání.
4. Pokud je žádost zamítnuta nebo povolení k pobytu vydané v souladu s touto směrnicí odňato, má dotyčná osoba právo podat proti tomuto rozhodnutí žalobu k orgánům dotyčného členského státu.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Zprávy
Pravidelně a poprvé nejpozději tři roky po vstupu této směrnice v platnost předkládá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice v členských státech a případně navrhuje nezbytné změny.
Článek 17
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 12. října 2005.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 18
Přechodná ustanovení
Odchylně od kapitoly III nejsou členské státy povinny vydávat povolení v souladu s touto směrnicí v podobě povolení k pobytu po dobu až dvou let po uplynutí lhůty stanovené v čl. 17 odst. 1.
Článek 19
Společný prostor cestování
Ničím v této směrnici není dotčeno právo Irska na zachování režimu pro společný prostor cestování uvedeného v Protokolu o použití některých hledisek článku 14 Smlouvy o založení Evropského společenství na Spojené království a Irsko, přiloženém Amsterodamskou smlouvu ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství.
Článek 20
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 21
Určení
Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.
Směrnice Komise 2005/72/ES
ze dne 21. října 2005,
kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinných látek chlorpyrifos, chlorpyrifos-methyl, mankozeb, maneb a metiram
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh [1], a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 3600/92 ze dne 11. prosince 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla k první etapě pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 91/414/EHS o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh [2], stanoví seznam účinných látek, které mají být posouzeny z hlediska možného zařazení do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Tento seznam zahrnuje chlorpyrifos, chlorpyrifos-methyl (v písemné podobě "chlorpyriphos" a "chlorpyriphos-methyl"), mankozeb, maneb a metiram.
(2) Účinky těchto účinných látek na lidské zdraví a na životní prostředí byly posouzeny v souladu s nařízením (EHS) č. 3600/92 pro rozsah použití navrhovaných oznamovateli. Nařízením Komise (ES) č. 933/94 ze dne 27. dubna 1994, kterým se stanoví účinné látky přípravků na ochranu rostlin a jmenují členské státy zpravodajové pro provádění nařízení Komise (EHS) č. 3600/92 [3], byly členskými státy zpravodaji, které předložily Komisi hodnotící zprávy a doporučení v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 3600/92, jmenovány níže uvedené státy. Pro chlorpyrifos a chlorpyrifos-methyl bylo členským státem zpravodajem jmenováno Španělsko a veškeré příslušné údaje byly postoupeny 16. září 1997 a 7. května 1999. Pro mankozeb, maneb a metiram byla členským státem zpravodajem jmenována Itálie a veškeré příslušné údaje byly postoupeny 3. října 2000, 29. listopadu 2000 a 22. srpna 2000.
(3) Hodnotící zprávy byly členskými státy a Komisí přezkoumány v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat.
Přezkoumání byla dokončena dne 3. června 2005 formou zprávy Komise o přezkoumání chlorpyrifosu, chlorpyrifos-methylu, mankozebu, manebu a metiramu.
(4) Z přezkoumání chlorpyrifosu, chlorpyrifos-methylu, mankozebu, manebu a metiramu nevyplynuly žádné otevřené otázky, kterými by se měl zabývat Vědecký výbor pro rostliny nebo Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EÚBP), který převzal úlohu tohoto výboru.
(5) Z různých provedených zkoumání vyplynulo, že přípravky na ochranu rostlin obsahující chlorpyrifos, chlorpyrifos-methyl, mankozeb, maneb a metiram mohou obecně splňovat požadavky stanovené v čl. 5 odst.
1 písm. a) a b) směrnice 91/414/EHS, zejména pokud jde o užití, která byla zkoumána a podrobně popsána ve zprávě Komise o přezkoumání. Je proto vhodné zařadit tyto účinné látky do přílohy I, a zajistit tak, aby ve všech členských státech byla povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tyto účinné látky udělována podle uvedené směrnice.
(6) Aniž je dotčen tento závěr, je třeba získat další informace týkající se některých zvláštních bodů. Čl.
6 odst. 1 směrnice 91/414/EHS stanoví, že zařazení látky do přílohy I může podléhat určitým podmínkám.
Je proto vhodné požadovat, aby chlorpyrifos, chlorpyrifos-methyl, mankozeb, maneb a metiram byly předmětem dalšího testování, aby bylo potvrzeno posouzení rizika pro některé necílové organismy a v případě manebu a mankozebu rovněž pro vývojovou toxicitu a aby oznamovatelé takové studie předložili.
(7) Před zařazením účinné látky do přílohy I je třeba poskytnout členským státům a zúčastněným stranám přiměřené období, které jim umožní připravit se na plnění nových požadavků, které vyplynou ze zařazení.
(8) Aniž jsou dotčeny závazky stanovené směrnicí 91/414/EHS jako důsledek zařazení účinné látky do přílohy I, mělo by být členským státům po zařazení poskytnuto šestiměsíční období, ve kterém přezkoumají stávající povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících chlorpyrifos, chlorpyrifos-methyl, mankozeb, maneb nebo metiram, aby bylo zajištěno splnění požadavků stanovených směrnicí 91/414/EHS, zejména v článku 13 uvedené směrnice a příslušných podmínek stanovených v příloze I. Členské státy by měly v případě potřeby měnit, nahrazovat nebo odnímat stávající povolení v souladu s ustanoveními směrnice 91/414/EHS.
Odchylně od výše stanovené lhůty by pro předložení a zhodnocení úplné dokumentace podle přílohy III pro každý přípravek na ochranu rostlin a pro každé zamýšlené užití mělo být v souladu s jednotnými zásadami stanovenými ve směrnici 91/414/EHS poskytnuto delší období.
(9) Zkušenosti z předchozích zařazení účinných látek posouzených v rámci nařízení (EHS) č. 3600/92 do přílohy I směrnice 91/414/EHS ukázaly, že při výkladu povinností držitelů stávajících povolení mohou vzniknout nejasnosti, pokud jde o přístup k údajům.
Aby se předešlo dalším těžkostem, zdá se nezbytné ujasnit povinnosti členských států, zejména povinnost ověřit, že držitel povolení umožní přístup k dokumentaci splňující požadavky přílohy II uvedené směrnice.
Ve srovnání se směrnicemi, které byly dosud přijaty a které mění přílohu I, však toto ujasnění neukládá členským státům ani držitelům povolení žádné nové povinnosti.
(10) Směrnice 91/414/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(11) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 91/414/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 2006.
Neprodleně sdělí Komisi znění ustanovení těchto předpisů a srovnávací tabulky mezi těmito ustanoveními a ustanoveními této směrnice.
Budou tyto předpisy používat od 1. ledna 2007.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 3
1. V souladu se směrnicí 91/414/EHS členské státy do 31. prosince 2006 v případě nutnosti změní nebo odejmou stávající povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující účinné látky chlorpyrifos, chlorpyrifos-methyl, mankozeb, maneb nebo metiram.
Do tohoto dne zejména ověří, zda jsou splněny podmínky přílohy I uvedené směrnice týkající se chlorpyrifosu, chlorpyrifos-methylu, mankozebu, manebu a metiramu, s výjimkou podmínek stanovených v části B těchto údajů o účinných látkách, a zda držitel povolení má dokumentaci či přístup k dokumentaci splňující požadavky přílohy II uvedené směrnice v souladu s podmínkami článku 13.
2. Odchylně od odstavce 1 členské státy v souladu s jednotnými zásadami stanovenými v příloze VI směrnice 91/414/EHS znovu zhodnotí každý přípravek obsahující chlorpyrifos, chlorpyrifos-methyl, mankozeb, maneb nebo metiram, ať jako jedinou účinnou látku, nebo jako jednu z více účinných látek, které byly všechny nejpozději do 30. června 2006 zařazeny do přílohy I směrnice 91/414/EHS, a to na základě dokumentace splňující požadavky přílohy III uvedené směrnice, a zohlední část B údajů v příloze I uvedené směrnice, které se týkají chlorpyrifosu, chlorpyrifos-methylu, mankozebu, manebu a metiramu. Na základě tohoto hodnocení určí, zda přípravek splňuje podmínky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. b), c), d) a e) směrnice 91/414/EHS.
Po tomto určení postupují členské státy takto:
a) v případě, že přípravek obsahuje chlorpyrifos, chlorpyrifos-methyl, mankozeb, maneb nebo metiram jako jedinou účinnou látku, je-li to nezbytné, změní nebo odejmou povolení nejpozději do 30. června 2010; nebo
b) v případě, že přípravek obsahuje chlorpyrifos, chlorpyrifos-methyl, mankozeb, maneb nebo metiram jako jednu z několika účinných látek, je-li to nezbytné, změní nebo odejmou povolení do 30. června 2010 nebo do dne stanoveného pro tuto změnu nebo odnětí v příslušné směrnici nebo směrnicích, jimiž se příslušná látka nebo látky zařazují do přílohy I směrnice 91/414/EHS, přičemž rozhodné je pozdější datum.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 1. července 2006.
Článek 5
Tato směrnice je určena členským státům.
Směrnice Komise 2005/74/ES
ze dne 25. října 2005,
kterou se mění směrnice Rady 90/642/EHS, pokud jde o maximální limity reziduí ethofumesátu, lambda-cyhalothrinu, methomylu, pymetrozinu a thiabendazolu stanovené v uvedené směrnici
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 90/642/EHS ze dne 27. listopadu 1990 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu [1], a zejména na článek 7 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh [2], a zejména na čl. 4 odst. 1 písm. f) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu se směrnicí 91/414/EHS přísluší povolování přípravků na ochranu rostlin určených k použití na určité plodiny členským státům.
Tato povolení se musejí zakládat na hodnocení účinků na zdraví lidí a zvířat a na hodnocení vlivu na životní prostředí.
Při těchto hodnoceních se přihlíží k expozici obsluhy a ostatních přítomných osob, vlivu na půdní, vodní a vzdušný ekosystém a vlivu na lidi a zvířata v důsledku dietárního příjmu ošetřených plodin.
(2) Maximální limity reziduí (MLR) odrážejí použití minimálních množství pesticidů potřebných pro dosažení účinné ochrany rostlin, aplikovaných takovým způsobem, že množství reziduí je co nejmenší a toxikologicky přijatelné, zejména pokud jde o odhadovaný dietární příjem.
(3) Maximální limity reziduí pesticidů by měly být neustále přezkoumávány.
Limity mohou být změněny, aby byla zohledněna nová použití, nové informace a údaje.
(4) Maximální limity reziduí jsou stanoveny na spodní úrovni meze stanovitelnosti, jestliže povolená použití přípravků na ochranu rostlin nevedou k přítomnosti detekovatelných množství reziduí pesticidů v potravinách nebo na jejich povrchu, nebo jestliže nejsou povolena žádná použití, nebo jestliže použití povolená členskými státy nebyla podložena nezbytnými údaji, anebo jestliže použití ve třetích zemích vedoucí k přítomnosti reziduí v potravinách nebo na potravinách, které mohou být uvedeny do oběhu na trhu Společenství, nebyla podložena těmito nezbytnými údaji.
(5) Komisi byly sděleny informace o nových použitích nebo o změnách v použití některých pesticidů spadajících do působnosti směrnice 90/642/EHS.
To se týká ethofumesátu, lambda-cyhalothrinu, methomylu, pymetrozinu a thiabendazolu.
U lambda-cyhalothrinu, methomylu a pymetrozinu, pro které existuje akutní referenční dávka (ARfD), bylo akutní ohrožení spotřebitelů prostřednictvím potravin, které mohou obsahovat rezidua těchto pesticidů, posouzeno a vyhodnoceno v souladu s postupy a metodami, které jsou v současné době v Evropském společenství používány, přičemž byly zohledněny pokyny vydané Světovou zdravotnickou organizací.
Byla zohledněna stanoviska Vědeckého výboru pro rostliny, zejména rady a doporučení ohledně ochrany spotřebitelů potravin ošetřených pesticidy.
Vyhodnocení příjmu lambda-cyhalothrinu, methomylu a pymetrozinu ukazuje, že stanovením příslušných maximálních limitů reziduí nebude akutní referenční dávka překročena.
U ethofumesátu a thiabendazolu vyhodnocení dostupných informací ukazuje, že není akutní referenční dávka nezbytná, a proto není krátkodobé vyhodnocení potřeba.
(6) Z těchto důvodů by měly být stanoveny nové maximální limity reziduí těchto pesticidů.
(7) Vzhledem k technologickému a vědeckému rozvoji se jeví jako vhodné stanovit specifické maximální limity reziduí pro produkty, které jsou ve Společenství relativně nové, jako jsou například "papája" a "kasava".
Seznam příkladů, které náležejí ke skupinám uvedeným v příloze I směrnice 90/642/EHS, by proto měl být odpovídajícím způsobem změněn.
(8) Stanovení nebo úprava prozatímních maximálních limitů reziduí na úrovni Společenství nebrání členským státům v zavedení prozatímních maximálních limitů reziduí pro ethofumesát v souladu s čl. 4 odst.
1 písm. f) směrnice 91/414/EHS a s přílohou VI uvedené směrnice. Má se za to, že dostatečná doba pro povolení dalšího užívání uvedených účinných látek jsou čtyři roky.
Prozatímní maximální limity reziduí by poté měly být definitivní.
(9) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
V příloze I směrnice 90/642/EHS se v bodě 1 podbodě vi) "RŮZNÉ OVOCE" vkládá mezi slova "olivy" a "mučenka" slovo "papája". V příloze I směrnice 90/642/EHS se v bodě 2 podbodě i) "KOŘENOVÁ A HLÍZNATÁ ZELENINA" vkládá mezi slova "mrkev" a "celer bulvový" slovo "kasava".
Článek 2
Směrnice 90/642/EHS se mění takto:
1. V příloze II se maximální limity reziduí pesticidů pro ethofumesát, lambda-cyhalothrin, methomyl, pymetrozin a thiabendazol nahrazují limity uvedenými v příloze I této směrnice.
2. V příloze II se vkládají maximální limity reziduí pesticidů pro ethofumesát podle přílohy II této směrnice.
Článek 3
1. Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 26. dubna 2006 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.
Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
Budou tyto předpisy používat od 27. dubna 2006.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/75/ES
ze dne 16. listopadu 2005,
kterou se opravuje směrnice 2004/18/ES o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 47 odst. 2 a články 55 a 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Prahová hodnota platná pro zakázky na některé služby dotované z více než 50 % by měla zůstat upravena podle prahové hodnoty platné pro zakázky na služby zadávané jinými veřejnými zadavateli než ústředními orgány státní správy, jak bylo záměrem při přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby [3].
(2) Tato úprava by měla být rovněž zaručena v rámci přezkoumání prahových hodnot stanoveného v článku 78 směrnice 2004/18/ES.
(3) Z důvodu administrativní chyby nezaručuje článek 78 směrnice 2004/18/ES v současné době požadovanou úpravu. Písmena b) a c) čl. 78 odst. 2 by proto měla být opravena tak, že se odkaz na čl. 8 první pododstavec písm. b) přenese z čl. 78 odst. 2 písm. b) do čl. 78 odst. 2 písm. c),
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
V čl. 78 odst. 2 směrnice 2004/18/ES se písmena b) a c) nahrazují tímto:
"b) prahovou hodnotu stanovenou v čl. 67 odst. 1 písm. a) podle přezkoumané prahové hodnoty platné pro veřejné zakázky na služby zadávané veřejnými zadavateli uvedenými v příloze IV;
c) prahové hodnoty stanovené v čl. 8 prvním pododstavci písm. b) a v čl. 67 odst. 1 písm. b) a c) podle přezkoumaných prahových hodnot platných pro veřejné zakázky na služby zadávané jinými veřejnými zadavateli než těmi, kteří jsou uvedeni v příloze IV."
Článek 2
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. ledna 2006.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Směrnice Komise 2005/76/ES
ze dne 8. listopadu 2005,
kterou se mění směrnice Rady 90/642/EHS a 86/362/EHS, pokud jde o maximální limity reziduí kresoxim-methylu, cyromazinu, bifenthrinu, metalaxylu a azoxystrobinu stanovené v uvedené směrnici
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 86/362/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách a na jejich povrchu [1], a zejména na článek 10 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 90/642/EHS ze dne 27. listopadu 1990 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny [2], a na jejich povrchu, a zejména na článek 7 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh [3], a zejména na čl. 4 odst. 1 písm. f) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu se směrnicí 91/414/EHS přísluší povolování přípravků na ochranu rostlin určených k použití na určité plodiny členským státům.
Tato povolení se musí zakládat na hodnocení účinků na zdraví lidí a zvířat a na hodnocení vlivu na životní prostředí.
Při těchto hodnoceních se přihlíží k expozici provozovatele a ostatních přítomných osob, vlivu na půdní, vodní a vzdušný ekosystém a vlivu na lidi a zvířata v důsledku dietárního příjmu ošetřených plodin.
(2) Maximální limity reziduí (MLR) odrážejí použití minimálních množství pesticidů potřebných pro dosažení účinné ochrany rostlin aplikovaných takovým způsobem, že množství reziduí je co nejmenší a toxikologicky přijatelné, zejména pokud jde o odhadovaný dietární příjem.
(3) Maximální limity reziduí pesticidů by měly být neustále přezkoumávány.
Limity mohou být změněny, aby byla zohledněna nová použití, nové informace a údaje.
(4) Maximální limity reziduí jsou stanoveny na spodní úrovni meze analytické stanovitelnosti, jestliže povolená použití přípravků na ochranu rostlin nevedou k přítomnosti detekovatelných množství reziduí pesticidů v potravinách nebo na jejich povrchu, nebo jestliže nejsou povolena žádná použití, nebo jestliže použití povolená členskými státy nebyla podložena nezbytnými údaji, anebo jestliže použití ve třetích zemích vedoucí k přítomnosti reziduí v potravinách nebo na potravinách, které mohou být uvedeny do oběhu na trhu Společenství, nebyla podložena těmito nezbytnými údaji.
(5) Komisi byly sděleny informace o nových použitích nebo o změnách v použití některých pesticidů spadajících do působnosti směrnice 90/642/EHS a směrnice 86/362/EHS.
Jedná se o kresoxim-methyl, cyromazin, bifenthrin, metalaxyl a azoxystrobin.
(6) Celoživotní expozice spotřebitelů pesticidům prostřednictvím potravin, které mohou rezidua těchto pesticidů obsahovat, byla odhadnuta a zhodnocena v souladu s postupy a praxí používanými ve Společenství, přičemž byly zohledněny pokyny vydané Světovou zdravotnickou organizací [4].
Bylo vypočítáno, že dotyčné maximální limity reziduí budou zajišťovat, aby nebyla překročena přijatelná denní dávka.
(7) Vyhodnocení dostupných informací ukazuje, že není akutní referenční dávka nezbytná, a proto není krátkodobé vyhodnocení potřeba.
(8) Z těchto důvodů by měly být stanoveny nové maximální limity reziduí těchto pesticidů.
(9) Stanovení nebo úprava prozatímních maximálních limitů reziduí na úrovni Společenství nebrání členským státům v zavedení prozatímních maximálních limitů reziduí pro metalaxyl v souladu s čl. 4 odst.
1 písm. f) směrnice 91/414/EHS a s přílohou VI uvedené směrnice. Doba čtyř let je pro povolení dalších použití metalaxylu nebo metalaxylu-M považována za dostatečnou.
Prozatímní maximální limity reziduí ve Společenství by poté měly být definitivní.
(10) Směrnice 90/642/EHS a 86/362/EHS by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(11) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Část A přílohy II směrnice 86/362/EHS se mění v souladu s přílohou I této směrnice.
Článek 2
Část A přílohy II směrnice 90/642/EHS se mění v souladu s přílohou II této směrnice.
Článek 3
1. Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 9. května 2006 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.
Neprodleně sdělí Komisi znění ustanovení těchto předpisů a srovnávací tabulky mezi těmito ustanoveními a touto směrnicí.
Budou tyto předpisy používat od 10. května 2006.
Tato opatření přijatá členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Směrnice Komise 2005/77/ES
ze dne 11. listopadu 2005,
kterou se mění příloha V směrnice Rady 2000/29/ES o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství [1], a zejména na čl. 14 odst. 2 písm. d) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice 2000/29/ES stanoví některá opatření proti rozšiřování organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům na území Společenství.
Tato směrnice rovněž stanoví použití rostlinolékařských pasů, které osvědčují, že rostliny nebo rostlinné produkty byly úspěšně podrobeny kontrolnímu systému Společenství.
(2) Rostlinolékařské pasy jsou v současnosti vyžadovány při přemísťování certifikovaných semen Helianthus annuus L., Lycopersicon lycopersicum (L.)
Karsten ex Farw. a Phaseolus L. na delší vzdálenosti v rámci Společenství.
(3) Pro zlepšení rostlinolékařské ochrany semen Helianthus annuus L., Lycopersicon lycopersicum (L.)
Karsten ex Farw. a Phaseolus L. by měl být požadavek, aby k uvedeným semenům byl při jejich přemísťování na delší vzdálenosti v rámci Společenství přiložen rostlinolékařský pas, uplatněn u všech semen těchto druhů.
(4) Přílohu V směrnice 2000/29/ES je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit.
(5) Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
V příloze V části A kapitole I bodu 2.4. směrnice 2000/29/ES se poslední odrážka nahrazuje tímto:
"— semena Helianthus annuus L., Lycopersicon lycopersicum (L.)
Karsten ex Farw. a Phaseolus L.".
Článek 2
1. Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 30. dubna 2006 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.
Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
Budou tyto předpisy používat ode dne 1. května 2006.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Směrnice Komise 2005/78/ES
ze dne 14. listopadu 2005,
kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/55/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze vznětových motorů vozidel a emisím plynných znečišťujících látek ze zážehových motorů vozidel poháněných zemním plynem nebo zkapalněným ropným plynem a mění přílohy I, II, III, IV a VI uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], a zejména čl. 13 odst. 2 druhou odrážku uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/55/ES ze dne 28. září 2005 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze vznětových motorů vozidel a emisím plynných znečišťujících látek ze zážehových motorů vozidel poháněných zemním plynem nebo zkapalněným ropným plynem [2], a zejména na článek 7 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice 2005/55/ES je jednou ze samostatných směrnic v rámci postupu schvalování typu stanoveného směrnicí 70/156/EHS.
(2) Podle směrnice 2005/55/ES se vyžaduje, aby nové motory velkého výkonu a motory nových těžkých užitkových vozidel vyhovovaly od 1. října 2005 novým technickým požadavkům týkajícím se palubního diagnostického systému, životnosti a shodnosti vozidel v provozu, která jsou správně udržována a používána.
Nyní by měla být přijata technická ustanovení nezbytná k provedení článků 3 a 4 uvedené směrnice.
(3) Aby se zajistilo dodržování článku 5 směrnice 2005/55/ES, je vhodné zavést požadavky, které podpoří správné, výrobcem stanovené užívání nových těžkých užitkových vozidel s motorem vybaveným systémem následného zpracování výfukových plynů, jež k dosažení plánovaného snížení regulovaných znečišťujících látek vyžaduje použití pomocného činidla.
Je nutno zavést opatření, která zajistí, aby byl řidič takovéhoto vozidla včas informován, pokud zásoba pomocného činidla ve vozidle bude vyčerpána nebo pokud nedochází k dávkování činidla.
Jestliže řidič na tato upozornění nedbá, měl by se výkon motoru změnit do okamžiku, než bude doplněno pomocné činidlo, které je nutné pro účinné fungování systému následného zpracování výfukových plynů.
(4) V případech, kdy motory v oblasti působnosti směrnice 2005/55/ES vyžadují použití pomocného činidla k tomu, aby dosáhly, že limity emisí, na jejichž základě bylo uděleno schválení typu pro tyto motory, měly by členské státy učinit vhodné kroky, kterými zajistí, že taková činidla budou k dispozici na zeměpisně vyváženém základě.
Členské státy by měly mít možnost přijmout vhodná opatření k podpoře užívání tohoto činidla.
(5) Je vhodné zavést požadavky, jež členským státům umožní při provádění pravidelné technické kontroly sledovat a zajistit, aby těžká nákladní vozidla vybavená systémy následného zpracování výfukových plynů vyžadující použití pomocného činidla byla v období před kontrolou správně provozována.
(6) Členské státy by měly mít možnost zakázat používání těžkých užitkových vozidel vybavených systémem následného zpracování výfukových plynů, který vyžaduje použití pomocného činidla k dodržení limitů emisí, na jejichž základě bylo uděleno schválení typu pro tato vozidla, pokud systém následného zpracování výfukových plynů požadované činidlo v dané chvíli nespotřebovává nebo požadované činidlo ve vozidle není.
(7) Výrobci těžkých nákladních vozidel vybavených systémem následného zpracování výfukových plynů, který vyžaduje použití pomocného činidla, by měli své zákazníky informovat, jak tato vozidla správně provozovat.
(8) Požadavky směrnice 2005/55/ES týkající se používání odpojovacích strategií technickému pokroku by se měly přizpůsobit.
Rovněž by se měly konkretizovat požadavky pro motory s více možnostmi seřízení a zařízení, která za určitých provozních podmínek mohou omezit točivý moment motoru.
(9) Přílohy III a IV směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES ze dne 13. října 1998 o jakosti benzínu a motorové nafty a o změně směrnice Rady 93/12/EHS [3] vyžadují, aby benzín a motorová nafta prodávané ve Společenství od 1. ledna 2005 měly maximální obsah síry 50 mg/kg (miliontiny, ppm).
Ve Společenství jsou ve stále větším množství k dispozici motorová paliva o obsahu síry 10 mg/kg nebo méně a směrnice 98/70/ES požaduje dostupnost těchto paliv od 1. ledna 2009.
Referenční paliva používaná ke zkouškám motoru pro schválení typu na základě mezních hodnot emisí stanovených v řádku B1, řádku B2 a řádku C v tabulkách uvedených v příloze I směrnice 2005/55/ES by se proto měly stanovit znovu, aby případně lépe odrážely obsah síry v motorové naftě, která je na trhu k dispozici od 1. ledna 2005 a kterou používají motory s moderními systémy regulace emisí.
Je rovněž vhodné znovu definovat referenční palivo zkapalněný ropný plyn (LPG), aby se zohlednil pokrok na trhu od 1. ledna 2005.
(10) Technické úpravy postupů odběru vzorků a měření jsou nezbytné k tomu, aby bylo možno provádět spolehlivé a opakované měření emisí částic u vznětových motorů, jimž bylo uděleno schválení typu, podle mezních hodnot částic uvedených buď v řádku B1, řádku B2, nebo řádku C v tabulkách v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 2005/55/ES a pro plynové motory, jimž bylo uděleno schválení typu, podle mezních hodnot emisí uvedených v řádku C v tabulce 2 v bodu 6.2.1 zmíněné přílohy.
(11) Jelikož ustanovení o provádění článků 3 a 4 směrnice 2005/55/ES se přijímají současně s ustanoveními o přizpůsobení této směrnice technickému pokroku, oba typy opatření byly zahrnuty do stejného aktu.
(12) S ohledem na rychlý technologický pokrok v této oblasti bude tato směrnice, pokud nutno, opětovně posouzena k 31. prosinci 2006.
(13) Směrnice 2005/55/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(14) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení technickému pokroku, zřízeného podle čl. 13 odst. 1 směrnice 70/156/EHS,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Přílohy I, II, III, IV a VI směrnice 2005/55/ES se mění podle přílohy I této směrnice.
Článek 2
Opatření pro provedení článků 3 a 4 směrnice 2005/55/ES jsou stanovena v přílohách II až V této směrnice.
Článek 3
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 8. listopadu 2006.
Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Budou tyto předpisy používat ode dne 9. listopadu 2006.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Směrnice Komise 2005/79/ES
ze dne 18. listopadu 2005,
kterou se mění směrnice 2002/72/ES o materiálech a předmětech z plastů určených pro styk s potravinami
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1935/2004 ze dne 27. října 2004 o materiálech a předmětech určených pro styk s potravinami a o zrušení směrnic 80/590/EHS a 89/109/EHS [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Evropským úřadem pro bezpečnost potravin,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice Komise 2002/72/ES [2] stanoví seznam monomerů a jiných výchozích látek, které mohou být použity k výrobě materiálů a předmětů z plastů.
Na základě nových informací ohledně posuzování rizik takových látek by některé monomery dočasně přijaté na vnitrostátní úrovni stejně jako nové monomery měly být zařazeny do seznamu Společenstvím povolených látek v uvedené směrnici.
(2) Směrnice 2002/72/ES rovněž obsahuje neúplný seznam přísad, které mohou být použity k výrobě materiálů a předmětů z plastů.
Seznam by měl být změněn, aby zahrnoval další přísady zhodnocené Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (dále jen "úřad").
(3) Pro některé látky by na základě nových dostupných informací měla být změněna omezení již stanovená na úrovni Společenství.
Zejména u epoxidovaného oleje ze sójových bobů (ESBO) úřad doporučuje snížit specifický migrační limit (SML) pro těsnění z PVC s obsahem této látky, která se používají k uzavírání sklenic s počáteční a pokračovací kojeneckou výživou, nebo s obilnými a ostatními příkrmy pro kojence a malé děti.
Úřad v podstatě uvedl, že expozice kojenců, kteří takové potraviny pravidelně konzumují, může přesáhnout přijatelný denní příjem.
Proto se specifický migrační limit pro ESBO snižuje pro tato konkrétní použití ze 60 na 30 mg/kg potravin nebo simulantů, zatímco pro ostatní uplatnění zůstává nezměněn.
(4) Mělo by být stanoveno přechodné období pro těsnění z PVC s obsahem epoxidovaného oleje ze sójových bobů, které se používá k uzavírání sklenic, jež přijdou do styku s potravinami před 19. listopadem 2006.
(5) Směrnici 2002/72/ES je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit.
(6) Opatření stanovená v této směrnici jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Přílohy II, III, V a VI směrnice 2002/72/ES se mění v souladu s přílohou I až IV této směrnice.
Článek 2
Těsnění z PVC s obsahem epoxidovaného oleje ze sójových bobů s referenčním číslem 88640 v oddíle A přílohy III směrnice 2002/72/ES, která se používají k uzavírání sklenic s počáteční a pokračovací kojeneckou výživou podle směrnice Komise 91/321/EHS [3], nebo s obilnými a ostatními příkrmy pro kojence a malé děti podle směrnice Komise 96/5/ES [4], naplněné před 19. listopadem 2006, a která splňují omezení a/nebo specifikace stanovené v oddíle A přílohy III 2002/72/ES, ve znění směrnice 2004/19/ES, mohou být nadále uváděny na trh za předpokladu, že na materiálech a předmětech bude uvedeno datum plnění.
Datum plnění lze nahradit jiným označením, pokud toto označení umožní určit datum plnění.
Na žádost lze datum plnění zpřístupnit příslušným orgánům a jakékoli osobě prosazující požadavky směrnice.
První a druhý odstavec se použije, aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES [5].
Článek 3
1. Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 19. listopadu 2006 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.
Neprodleně sdělí Komisi znění uvedených předpisů a srovnávací tabulku mezi uvedenými předpisy a touto směrnicí.
Budou tyto předpisy používat tak, aby:
a) umožnily obchod s materiály a předměty z plastů, které jsou určené pro styk s potravinami a jsou v souladu s touto směrnicí, od 19. listopadu 2006;
b) zakázaly výrobu a dovoz do Společenství materiálů a předmětů z plastů, které jsou určené pro styk s potravinami a nejsou v souladu s touto směrnicí, od 19. listopadu 2007.
Uvedené předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Směrnice Komise 2005/80/ES
ze dne 21. listopadu 2005,
kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS týkající se kosmetických prostředků za účelem přizpůsobení příloh II a III uvedené směrnice technickému pokroku
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 76/768/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků [1], a zejména na článek 4b a čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice,
po konzultaci s Vědeckým výborem pro spotřební zboží,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice 76/768/EHS ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/15/ES [2] zakazuje v kosmetických prostředcích použití látek klasifikovaných jako karcinogenní, mutagenní nebo toxické pro reprodukci (CMR), kategorie 1, 2 a 3 podle přílohy I směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek [3], ale povoluje podle směrnice 67/548/EHS použití látek kategorie 3, na něž se vztahuje hodnocení a schválení Vědeckého výboru pro kosmetické prostředky a nepotravinářské výrobky (SCCNFP), jenž byl rozhodnutím Komise 2004/210/ES [4] nahrazen Vědeckým výborem pro spotřební zboží (dále jen "VVSZ").
(2) Směrnice 67/548/EHS byla změněna směrnicí 2004/73/ES, a proto je třeba přijmout taková opatření, která by uvedla směrnici 76/768/EHS v soulad s ustanoveními směrnice 67/548/EHS.
(3) Jelikož některé z látek klasifikovaných podle přílohy I směrnice 67/548/EHS jako CMR kategorie 1 a 2 nejsou dosud uvedeny v seznamu přílohy II směrnice 76/768/EHS, je nutné tyto látky do uvedené přílohy zahrnout.
Látky klasifikované podle přílohy I směrnice 67/548/EHS jako CMR kategorie 3 je nutné také zahrnout do přílohy II směrnice 76/768/EHS, s výjimkou látek, které byly posouzeny VVSZ a byly shledány za přijatelné pro použití v kosmetických prostředcích.
(4) Látky klasifikované jako CMR kategorie 1 a 2, jež jsou uvedeny v části 1 přílohy III směrnice 76/768/EHS, by měly být vymazány, neboť uvedené látky jsou nyní uváděny v seznamu přílohy II směrnice 76/768/EHS, a proto nesmí být součástí složení kosmetických prostředků.
(5) Směrnice Komise 2004/93/ES [5] stanovila, že do přílohy II směrnice 76/768/EHS se doplní některé látky, jež jsou v ní již uvedeny.
Z důvodu srozumitelnosti je proto třeba uvedenou přílohu změnit.
(6) Směrnice 76/768/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(7) Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro kosmetické prostředky,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Přílohy II a III směrnice 76/768/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby ode dne 22. srpna 2006 nebyly kosmetické prostředky, které nejsou v souladu s touto směrnicí, uváděny na trh výrobci Společenství nebo dovozci usazenými ve Společenství.
Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření, aby se zajistilo, že uvedené prostředky nebudou prodávány nebo jinak předávány konečnému spotřebiteli po datu 22. listopadu 2006.
Článek 3
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 22. května 2006.
Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Směrnice Komise 2005/81/ES
ze dne 28. listopadu 2005,
kterou se mění směrnice 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř určitých podniků
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména její čl. 86 odst. 3,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice Komise 80/723/EHS [1] vyžaduje, aby členské státy zajistily zprůhlednění finančních vztahů mezi orgány veřejné moci a veřejnými podniky jakož i uvnitř určitých podniků.
Podniky, u nichž se vyžaduje vedení oddělených účtů, jsou takové podniky, kterým členské státy přiznávají zvláštní nebo výlučná práva podle čl. 86 odst.
1 Smlouvy, nebo ty, které byly pověřeny poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu ve smyslu čl. 86 odst.
2 Smlouvy a dostávají na takové služby státní podporu v jakékoli podobě a vykonávají další činnosti.
(2) Členské státy mohou poskytovat společnostem pověřeným poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu vyrovnávací platbu na pokrytí zvláštních nákladů spojených s těmito službami.
Tato vyrovnávací platba však nesmí překročit míru nutnou pro poskytování předmětných služeb a nesmí se využívat k financování činností nespadajících pod služby obecného hospodářského zájmu.
(3) Podle směrnice 80/723/EHS je nutno vést oddělené účty pouze tehdy, když podnik pověřený poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu dostává státní podporu.
Soudní dvůr Evropských Společenství ve věci Altmark Trans GmbH [2] rozhodl, že vyrovnávací platba za veřejné služby za určitých podmínek nezakládá státní podporu ve smyslu čl. 87 odst.
87 odst. 1 Smlouvy, povinnost vést oddělené účty by se měla vztahovat na veškeré podniky, které dostávají tuto vyrovnávací platbu a které vykonávají současně další činnosti, jež nespadají do definice služeb obecného hospodářského zájmu.
Pouze díky odděleným účtům lze identifikovat a vypočítat správnou výši nákladů, které lze vztáhnout ke službám obecného hospodářského zájmu.
(5) Směrnice 80/723/EHS by tedy měla být pozměněna odpovídajícím způsobem,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Čl. 2 odst. 1 písm. d) směrnice 80/723/EHS se nahrazuje tímto:
"d) podniky, u nichž se vyžaduje vedení oddělených účtů, jsou takové podniky, kterým členské státy přiznávají zvláštní nebo výlučná práva podle čl. 86 odst. 1 Smlouvy, nebo ty, které byly pověřeny poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu ve smyslu čl. 86 odst. 2 Smlouvy a dostávají na takové služby státní podporu v jakékoli podobě a které vykonávají další činnosti;".
Článek 2
Členské státy uvedenou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 19. prosince 2006.
Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
Tyto předpisy, přijaté členskými státy, musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2005/82/ES
ze dne 14. prosince 2005,
kterou se zrušuje směrnice Rady 90/544/EHS o frekvenčních pásmech určených pro koordinované zavádění celoevropské soustavy veřejného rádiového pagingu ve Společenství
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice 90/544/EHS [4] požadovala, aby členské státy do 31. prosince 1992 určily v rádiovém pásmu 169,4 až 169,8 MHz čtyři kanály pro celoevropskou pozemní veřejnou rádiovou pagingovou službu (dále jen "ERMES") a aby co nejrychleji připravily plány umožňující celoevropské veřejné rádiové pagingové službě obsadit v souladu s obchodními požadavky celé pásmo 169,4 až 169,8 MHz.
(2) Využívání pásma 169,4 až 169,8 MHz pro ERMES ve Společenství se snížilo nebo bylo dokonce ukončeno, takže ERMES toto frekvenční pásmo v současnosti účinně nepoužívá a mohlo by se využívat lepším způsobem pro potřeby jiných politik Společenství.
(3) Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 676/2002/ES ze dne 7. března 2002 o předpisovém rámci pro politiku rádiového spektra v Evropském společenství (rozhodnutí o rádiovém spektru) [5] vytvořilo politický a právní rámec Společenství pro zajištění koordinace politických přístupů a případně harmonizovaných podmínek pro dostupnost a účinné využívání frekvenčního pásma, nezbytných pro vytvoření a fungování vnitřního trhu.
Uvedené rozhodnutí umožňuje Komisi přijmout technická prováděcí opatření pro zajištění harmonizovaných podmínek pro dostupnost a účinné využívání frekvenčního pásma.
(4) Protože pásmo 169,4 až 169,8 MHz je vhodné pro aplikace užitečné pro osoby s omezením nebo postižením a vzhledem k tomu, že podpora takovýchto aplikací je pro Společenství politickým cílem spolu s obecným cílem zajištění fungování vnitřního trhu, poskytla Komise podle čl. 4 odst. 2 rozhodnutí o rádiovém spektru Evropské konferenci poštovních a telekomunikačních správ (dále jen "CEPT") mandát, aby mimo jiné přezkoumala i aplikace spojené s pomocí postiženým osobám.
(5) CEPT na základě mandátu vypracovala nový plán frekvencí a režim kanálů umožňující, aby frekvenční pásmo mohlo sdílet šest typů preferovaných aplikací, s cílem vyhovět několika potřebám politiky ES.
(6) Z těchto důvodů a v souladu s cíli rozhodnutí o rádiovém spektru by měla být směrnice 90/544/EHS zrušena,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 90/544/EHS se zrušuje s účinkem od 27. prosince 2005.
Článek 2
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Směrnice Komise 2005/83/ES
ze dne 23. listopadu 2005,
kterou se mění přílohy I, VI, VII, VIII, IX a X směrnice Rady 72/245/EHS o vysokofrekvenčním rušení (elektromagnetické kompatibilitě) vozidel za účelem jejich přizpůsobení technickému pokroku
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], a zejména na čl. 13 odst. 2 druhou odrážku uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 72/245/EHS ze dne 20. června 1972 o vysokofrekvenčním rušení (elektromagnetické kompatibilitě) vozidel [2], a zejména na článek 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice 72/245/EHS je jednou ze zvláštních směrnic týkajících se postupu schvalování typu zavedeného směrnicí 70/156/EHS.
(2) Požadavky na elektromagnetickou kompatibilitu a požadavky na zkoušky pro elektrická a elektronická zařízení byly neustále aktualizovány prostřednictvím normalizační práce Zvláštního mezinárodního výboru pro rádiové rušení (CISPR) a Mezinárodní organizace pro normalizaci (ISO).
Směrnice Komise 2004/104/ES [3], kterou se mění směrnice 72/245/EHS, proto zavedla odkazy na zkušební postupy navržené v nejnovějších vydáních příslušných norem.
(3) Ode dne vstupu směrnice 2004/104/ES v platnost byly některé normy nahrazeny novějšími verzemi, kterými se přizpůsobují technickému pokroku.
Je proto nutné ve směrnici 72/245/EHS odkazy na tyto normy aktualizovat.
(4) Je navíc nezbytné provést některé opravy.
(5) Směrnice 72/245/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Přílohy I, VI, VII, VIII, IX a X směrnice 72/245/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. září 2006.
Neprodleně sdělí Komisi znění ustanovení těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi těmito ustanoveními a touto směrnicí.
Budou tyto předpisy používat od 1. října 2006.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/84/ES
ze dne 14. prosince 2005,
kterou se po dvacáté druhé mění směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (ftaláty v hračkách a předmětech pro péči o děti)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 14 Smlouvy vytváří prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu.
(2) Rozvoj vnitřního trhu by měl zlepšit kvalitu života, ochranu zdraví a bezpečnost spotřebitelů.
Tato směrnice je v souladu s požadavky na zajištění vysoké úrovně ochrany zdraví a ochrany spotřebitele při vymezování a provádění veškerých politik a činností Společenství.
(3) Používání určitých ftalátů v hračkách a předmětech pro péči o děti vyrobených z měkčeného plastického materiálu nebo obsahujících části vyrobené z měkčeného plastického materiálu by mělo být zakázáno, protože přítomnost určitých ftalátů představuje nebo by mohla představovat rizika pro zdraví dětí.
Hračky a předměty pro péči o děti, které, ačkoliv nejsou k tomu účelu určeny, mohou děti vkládat do úst, mohou za jistých okolností představovat nebezpečí pro zdraví malých dětí, pokud jsou vyrobeny z měkčeného plastického materiálu nebo obsahují části vyrobené z měkčeného plastického materiálu obsahujícího některé ftaláty.
(4) Vědecký výbor pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí (SCTEE) poté, co jej konzultovala Komise, vydal stanoviska ke zdravotním rizikům, které tyto ftaláty představují.
(5) Doporučení Komise 98/485/ES ze dne 1. července 1998 o hračkách a předmětech pro péči o děti určených pro vkládání do úst dětmi do tří let a vyrobených z měkčeného PVC obsahujícího určité ftaláty [4] vyzvalo členské státy, aby přijaly opatření k zajištění vysoké úrovně ochrany zdraví dětí v souvislosti s těmito výrobky.
(6) Od roku 1999 je používání šesti ftalátů v hračkách a předmětech pro péči o děti určených pro vkládání do úst dětmi do tří let dočasně zakázáno na úrovni Evropské unie na základě přijetí rozhodnutí Komise 1999/815/ES [5] v rámci směrnice Rady 92/59/EHS ze dne 29. června 1992 o obecné bezpečnosti výrobků [6].
Použitelnost uvedeného rozhodnutí je pravidelně prodlužována.
(7) Omezení uvádění na trh hraček a předmětů pro péči o děti již přijatá některými členskými státy z důvodu obsahu ftalátů přímo ovlivňují vytváření a fungování vnitřního trhu.
Je proto nezbytné sblížit právní předpisy členských států v této oblasti a v důsledku toho změnit přílohu I směrnice 76/769/EHS [7].
(8) Pokud vědecké hodnocení neumožňuje určení rizika s dostatečnou přesností za účelem zajištění vysoké úrovně ochrany zdraví, zejména zdraví dětí, měla by být uplatněna zásada předběžné opatrnosti.
(9) Děti, u kterých je organismus ve vývoji, jsou obzvlášť zranitelné reprotoxickými látkami.
Proto by se mělo co nejvíce omezit vystavování dětí všem prakticky odstranitelným zdrojům emisí těchto látek, zejména z předmětů, které jsou vkládány dětmi do úst.
(10) Během hodnocení rizika nebo v rámci směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. července 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek [8] byly di(2-ethylhexyl)-ftalát (DEHP), dibutyl-ftalát (DBP) a benzyl-butyl-ftalát (BBP) označeny jako reprotoxické látky, a byly proto klasifikovány jako reprotoxické látky kategorie 2.
(11) Vědecké informace o diisononyl-ftalátu (DINP), diisodecyl-ftalátu (DIDP) a di(n-oktyl)-ftalátu (DNOP) jsou buď nedostatečné, nebo protichůdné, ale nemůže být vyloučeno, že tyto látky představují možné riziko, pokud jsou používány v hračkách a předmětech pro péči o děti, které jsou ze své povahy vyráběné pro děti.
(12) Nejistoty v hodnocení expozice těmto ftalátům, jako například doba, po kterou jsou předměty vloženy do úst, a expozice emisím z jiných zdrojů, vyžadují, aby byla vzata v úvahu hlediska předběžné opatrnosti.
Proto by mělo být zavedeno omezení používání těchto ftalátů pro hračky a předměty pro péči o děti a uvedení na trh těchto předmětů.
Omezení pro DINP, DIDP a DNOP by však měla být z důvodu přiměřenosti méně přísná než omezení pro DEHP, DBP a BBP.
(13) Komise by měla přezkoumat jiná použití předmětů vyrobených z měkčených plastických materiálů nebo obsahujících části vyrobené z měkčených plastických materiálů, které mohou vystavovat osoby rizikům, zejména pokud jde o předměty používané ve zdravotnických prostředcích.
(14) V souladu se sdělením Komise o zásadě předběžné opatrnosti by opatření založená na této zásadě měla podléhat přezkumu na základě nových vědeckých informací.
(15) Komise by měla ve spolupráci s orgány členských států odpovědnými za dohled nad trhem hraček a předmětů pro péči o děti a za vymáhání souvisejících předpisů a po konzultaci s příslušnými organizacemi výrobců a dovozců sledovat používání ftalátů a jiných látek jako změkčovadel v hračkách a předmětech pro péči o děti.
(16) Pro účely směrnice 76/769/EHS by měl být definován výraz "předmět pro péči o děti".
(17) V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů [9] jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(18) Komise přezkoumá používaní ftalátů uvedených v příloze I směrnice 76/769/EHS v jiných výrobcích poté, co bude ukončeno hodnocení rizik podle nařízení Rady (EHS) č. 793/93 ze dne 23. března 1993 o hodnocení a kontrole rizik existujících látek [10].
(19) Tato směrnice se použije, aniž jsou dotčeny právní předpisy Společenství stanovující minimální požadavky na ochranu pracovníků obsažené ve směrnici Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [11] a v samostatných směrnicích na ní založených, zejména ve směrnici Rady 90/394/EHS ze dne 28. června 1990 o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům při práci [12] a ve směrnici Rady 98/24/ES ze dne 7. dubna 1998 o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci [13],
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 76/769/EHS se mění takto:
1. V čl. 1 odst. 3 se doplňuje nové písmeno, které zní:
"c) "předmětem pro péči o děti" jakýkoli výrobek určený pro usnadnění usínání, zklidnění, hygieny, krmení dětí nebo k cucání dětmi."
2. Příloha I se mění tak, jak stanovuje příloha této směrnice.
Článek 2
Nejpozději do 16. ledna 2010 přehodnotí Komise na základě nových vědeckých informací o látkách popsaných v příloze této směrnice a jejich náhražkách opatření uvedená ve směrnici 76/769/EHS ve znění této směrnice, a bude-li k tomu důvod, budou tato opatření odpovídajícím způsobem změněna.
Článek 3
1. Do 16. července 2006 členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.
Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Budou tyto předpisy používat od 16. ledna 2007.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5
Tato směrnice je určena členským státům. Ve Štrasburku dne 14. prosince 2005.
Směrnice Rady 2005/85/ES
ze dne 1. prosince 2005
o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na první odstavec, bod 1 písm. d) článku 63 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Společná azylová politika, včetně společného evropského azylového systému, je nedílnou součástí cíle Evropské unie spočívajícího v postupném vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva otevřeného těm, kdo pod tlakem okolností oprávněně hledají ochranu ve Společenství.
(2) Evropská rada se na zvláštním zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 dohodla, že bude pracovat na vytvoření společného evropského azylového systému, založeného na úplném uplatňování a začlenění Ženevské úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967 (dále jen "Ženevská úmluva"), a potvrdila tak zásadu nenavracení a zajištění toho, že nikdo není vrácen zpět tam, kde by byl vystaven pronásledování.
(3) Podle závěrů z Tampere by měl společný evropský azylový systém v krátké době zahrnovat společné normy pro spravedlivé a účinné azylové řízení v členských státech a z dlouhodobého pohledu pravidla Společenství vedoucí ke společnému azylovému řízení v Evropském společenství.
(4) Minimální normy pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka stanovené touto směrnicí jsou tak prvním opatřením pro azylová řízení.
(5) Hlavním cílem této směrnice je zavést ve Společenství minimální rámec pro řízení o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka.
(6) Sbližování pravidel pro řízení o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka by mělo pomoci omezit druhotný pohyb žadatelů o azyl mezi členskými státy v případech, kdy by tento pohyb byl způsoben rozdíly v právních rámcích.
(7) Z povahy minimálních norem přirozeně vyplývá, že členské státy jsou oprávněny přijmout nebo zachovat příznivější ustanovení pro státní příslušníky třetích zemí a osoby bez státní příslušnosti žádající členský stát o mezinárodní ochranu, pokud se má za to, že taková žádost je podána z toho důvodu, že dotyčná osoba je uprchlíkem ve smyslu čl. 1 odst. A Ženevské úmluvy.
(8) Tato směrnice ctí základní práva a zachovává zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie.
(9) Pokud jde o zacházení s osobami, které spadají do oblasti působnosti této směrnice, jsou členské státy vázány nástroji mezinárodního práva, jejichž smluvními stranami jsou a které zakazují diskriminaci.
(10) Je důležité, aby rozhodnutí o všech žádostech o azyl byla přijímána na základě skutečností a v prvním stupni orgány, jejichž pracovníci mají patřičné znalosti nebo potřebné školení v oblasti azylových a uprchlických záležitostí.
(11) Je v zájmu členských států i žadatelů o azyl, aby bylo o žádosti o azyl rozhodnuto co možná nejdříve.
Organizace vyřizování žádostí o azyl by měla být ponechána na uvážení členských států tak, aby podle svých vnitrostátních potřeb mohly upřednostnit nebo urychlit vyřízení jakékoli žádosti s přihlédnutím k normám uvedeným v této směrnici.
(12) Pojem veřejného pořádku může zahrnovat odsouzení za spáchání závažného trestného činu.
(13) V zájmu správného uznání osob, jež potřebují ochranu jako uprchlíci ve smyslu článku 1 Ženevské úmluvy, by měl mít každý žadatel – až na určité výjimky – účinný přístup k řízení, možnost spolupracovat a řádně komunikovat s příslušnými orgány tak, aby mohl předkládat důležité skutečnosti o svém případě, a dostatečné procesní záruky pro sledování svého případu v průběhu všech etap řízení.
Kromě toho by v rámci posuzování žádosti o azyl mělo být žadateli obvykle poskytnuto alespoň právo na setrvání až do vynesení rozhodnutí rozhodovacím orgánem, přístup ke službám tlumočníka pro předložení svého případu při pohovoru s orgány, možnost komunikovat se zástupcem Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) nebo s jinou organizací pracující v jeho zastoupení, právo na příslušné vyrozumění o rozhodnutí a o tom, jaké věcné a právní důvody k danému rozhodnutí vedly, možnost konzultovat s právním nebo jiným poradcem a právo být informován o svém právním postavení v rozhodujících okamžicích během řízení, a to v jazyce, o němž lze oprávněně předpokládat, že mu žadatel rozumí.
(14) Dále by měly být stanoveny zvláštní procesní záruky pro nezletilé osoby bez doprovodu vzhledem k jejich zranitelnosti.
V této souvislosti by se měly členské státy řídit především nejlepšími zájmy dítěte.
(15) Pokud žadatel podá následnou žádost bez předložení nových důkazů nebo důvodů, bylo by nepřiměřené stanovit členským státům povinnost provést nové posouzení v plném rozsahu.
V těchto případech by členské státy měly mít možnost volby z postupů, které zahrnují výjimky ze záruk běžně poskytovaných žadatelům.
(16) Mnoho žádostí o azyl je podáváno na hranicích nebo v tranzitním prostoru členského státu ještě před rozhodnutím o vstupu žadatele.
Členské státy by měly mít možnost zachovat stávající postupy přizpůsobené zvláštní situaci těchto žadatelů na hranicích.
Pro tyto okolnosti by se měla stanovit společná pravidla o možných výjimkách ze záruk běžně poskytovaných žadatelům.
Řízení na hranicích by se mělo zejména vztahovat na ty žadatele, kteří nesplňují podmínky vstupu na území členských států.
(17) Rozhodujícím faktorem pro odůvodněnost žádosti o azyl je bezpečí žadatele v zemi jeho původu.
Pokud lze třetí zemi pokládat za bezpečnou zemi původu, měly by mít členské státy možnost označit ji za bezpečnou s domněnkou, že je pro daného žadatele bezpečná, pokud tento žadatel nepředloží závažné údaje svědčící o opaku.
(18) Vzhledem k dosažené úrovni harmonizace při uznávání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti za uprchlíky je třeba stanovit společná kritéria pro označování třetích zemí za bezpečné země původu.
(19) Pokud je Rada přesvědčena, že tato kritéria jsou pro určitou zemi původu splněna, a v důsledku toho tuto zemi zahrnula do společného minimálního seznamu bezpečných zemí původu, který má být na základě této směrnice přijat, měly by mít členské státy povinnost posuzovat žádosti osob se státní příslušností dané země nebo osob bez státní příslušnosti, jež předtím v této zemi obvykle pobývaly, na základě vyvratitelné domněnky o bezpečnosti dané země.
S ohledem na politický význam označení zemí původu za bezpečné, zejména vzhledem k důsledkům hodnocení situace v oblasti lidských práv v zemi původu a jeho vlivu na politiky Evropské unie v oblasti vnějších vztahů, by měla Rada přijímat jakékoli rozhodnutí o vytvoření nebo změnách seznamu po konzultaci s Evropským parlamentem.
(20) Z postavení Bulharska a Rumunska jako kandidátských zemí na přistoupení k Evropské unii a z pokroku, jehož tyto země v přípravě na členství dosáhly, vyplývá, že pro účely této směrnice by měly být až do dne svého přistoupení k Evropské unii pokládány za bezpečné země původu.
(21) Označení třetí země jako bezpečné země původu pro účely této směrnice nemůže být absolutní zárukou bezpečnosti státních příslušníků dané země.
Hodnocení, z něhož toto označení vychází, může ze své podstaty vzít v úvahu pouze všeobecnou občanskou, právní a politickou situaci v dané zemi a to, zda jsou původci pronásledování, mučení nebo nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání v praxi postižitelní, jsou-li v dotyčné zemi shledáni odpovědnými.
Proto je důležité, aby v případě, kdy žadatel prokáže, že v jeho konkrétní situaci existují vážné důvody nepokládat danou zemi za bezpečnou, nebylo označení této země jako bezpečné považováno v jeho případě za významné.
(22) Členské státy by měly všechny žádosti zhodnotit po věcné stránce, tj. posoudit, zda dotyčný žadatel může být uznán za uprchlíka podle směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu tohoto postavení [4], pokud tato směrnice nestanoví jinak, zejména v případech, kdy lze důvodně předpokládat, že posouzení provede nebo dostatečnou ochranu poskytne jiná země.
Členské státy by zejména neměly mít povinnost hodnotit věcnou stránku žádosti o azyl, pokud první země azylu přiznala žadateli postavení uprchlíka nebo mu poskytla jinou dostatečnou ochranu a žadatel bude touto zemí převzat zpět.
(23) Členské státy by rovněž neměly mít povinnost hodnotit věcnou stránku žádosti o azyl, jestliže lze důvodně předpokládat, že žadatel s ohledem na vazbu k některé třetí zemi ve smyslu vnitrostátních právních předpisů může požádat o ochranu v této třetí zemi.
Členské státy by takto měly postupovat pouze tehdy, pokud by v dané třetí zemi byl tento konkrétní žadatel v bezpečí.
V zájmu zamezení druhotného pohybu žadatelů by měly být stanoveny společné zásady, na základě nichž členské státy pokládají nebo označují třetí země za bezpečné.
(24) S ohledem na některé evropské třetí země s obzvláště vysokou úrovní dodržování lidských práv a ochrany uprchlíků by členské státy dále měly mít možnost neposuzovat žádosti o azyl týkající se žadatelů, kteří vstoupili na jejich území z těchto evropských třetích zemí, nebo je neposuzovat v plném rozsahu.
S ohledem na možné důsledky pro žadatele při omezeném nebo neprovedeném posouzení by se toto uplatnění pojetí bezpečné třetí země mělo omezit na případy týkající se třetích zemích, u nichž je Rada přesvědčena o splnění vysoké úrovně bezpečnosti dotyčné třetí země ve smyslu této směrnice.
V této věci by měla Rada přijímat rozhodnutí po konzultaci s Evropským parlamentem.
(25) Z povahy společných norem týkajících se obou pojetí bezpečné třetí země podle této směrnice vyplývá, že praktické použití těchto pojetí závisí na tom, zda dotyčná třetí země povolí danému žadateli vstup na své území.
(26) Pokud jde o odnětí postavení uprchlíka, měly by členské státy zajistit, aby osoby požívající postavení uprchlíka byly řádně informovány o možnosti opětovného posouzení jejich postavení a měly možnost předložit své stanovisko dříve, než orgány přijmou odůvodněné rozhodnutí o odejmutí jejich postavení.
Od těchto záruk by však mělo být možné upustit tam, kde důvody pro zánik postavení uprchlíka nesouvisí se změnou podmínek, na nichž bylo přiznání tohoto postavení založeno.
(27) Skutečnost, že rozhodnutí o žádosti o azyl a odnětí postavení uprchlíka musí podléhat účinnému opravnému prostředku před soudem nebo tribunálem ve smyslu článku 234 Smlouvy, odráží jednu ze základních zásad práva Společenství.
Účinnost opravného prostředku, rovněž s ohledem na posouzení důležitých skutečností, závisí na správním a soudním systému jednotlivých členských států jako celku.
(28) Podle článku 64 Smlouvy nemá tato směrnice vliv na výkon odpovědnosti členských států za udržování veřejného pořádku a ochranu vnitřní bezpečnosti.
(29) Tato směrnice se nezabývá postupy upravenými nařízením Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států [5].
(30) Provádění této směrnice by mělo být hodnoceno v pravidelných lhůtách nepřesahujících dva roky.
(31) Jelikož cíle této směrnice, totiž stanovení minimálních norem pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států a proto jej z důvodu rozsahu nebo účinků činnosti může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je pro dosažení uvedeného cíle nezbytné.
(32) V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, vyjádřilo Spojené království dopisem ze dne 24. ledna 2001 přání účastnit se přijímání a používání této směrnice.
(33) V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, vyjádřilo Irsko dopisem ze dne 14. února 2001 přání účastnit se přijímání a používání této směrnice.
(34) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko nepodílí na přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Účel
Účelem této směrnice je stanovit minimální normy pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "Ženevskou úmluvou" Úmluva o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967;
b) "žádostí" nebo "žádostí o azyl" žádost podaná státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti, kterou lze vykládat jako žádost o poskytnutí mezinárodní ochrany členským státem podle Ženevské úmluvy.
Za žádost o azyl se považuje každá žádost o mezinárodní ochranu, pokud dotyčná osoba nepožaduje výslovně jinou formu ochrany, o kterou lze žádat odděleně;
c) "žadatelem" nebo "žadatelem o azyl" státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti, která podala žádost o azyl, o níž dosud nebylo pravomocně rozhodnuto;
d) "pravomocným rozhodnutím" rozhodnutí, zda je státnímu příslušníku třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti přiznáno postavení uprchlíka na základě směrnice 2004/83/ES a které s výhradou přílohy III této směrnice již nepodléhá opravnému prostředku podle kapitoly V této směrnice bez ohledu na to, zda takový opravný prostředek vede k tomu, že žadateli může být až do rozhodnutí o opravném prostředku dovoleno setrvat v dotyčném členském státě;
e) "rozhodujícím orgánem" s výhradou přílohy I kvazisoudní nebo správní orgán členského státu odpovědný za posuzování žádostí o azyl a příslušný k přijímání rozhodnutí v prvním stupni v těchto případech;
f) "uprchlíkem" státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti, která splňuje požadavky článku 1 Ženevské úmluvy, jak jsou stanoveny ve směrnici 2004/83/ES;
g) "postavením uprchlíka" uznání státního příslušníka třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti členským státem za uprchlíka;
h) "nezletilou osobou bez doprovodu" osoba mladší 18 let, jež vstupuje na území členských států bez doprovodu zletilé osoby, která za ni podle práva nebo podle zvyklostí odpovídá, a to po dobu, po kterou se skutečně nenachází v péči takové osoby; tato definice zahrnuje i nezletilou osobu, jež je ponechána bez doprovodu po vstupu na území členských států;
i) "zástupcem" osoba jednající jménem organizace zastupující nezletilou osobu bez doprovodu jako zákonný opatrovník, osoba jednající jménem vnitrostátní organizace, která odpovídá za péči a blaho nezletilých osob, nebo jiné patřičné zastoupení určené k zajištění zájmů nezletilé osoby;
j) "odnětím postavení uprchlíka" rozhodnutí příslušného orgánu odejmout, ukončit platnost nebo zamítnout prodloužení platnosti postavení uprchlíka podle směrnice Rady 2004/83/ES;
k) "setrváním v členském státě" setrvání na území členského státu, ve kterém byla žádost o azyl podána nebo se posuzuje, a to včetně hranice nebo tranzitních prostor.
Článek 3
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na všechny žádosti o azyl podané na území členského státu, včetně hranic nebo tranzitních prostor, a na odnětí postavení uprchlíka.
2. Tato směrnice se nevztahuje na žádosti o diplomatický nebo územní azyl podané u zastupitelských úřadů členských států.
3. Pokud členské státy použijí nebo zavedou řízení, v rámci kterého se žádosti o azyl posuzují jako žádosti na základě Ženevské úmluvy a zároveň jako žádosti o poskytnutí jiného druhu mezinárodní ochrany podané za okolností uvedených v článku 15 směrnice 2004/83/ES, použijí tuto směrnici během celého řízení.
4. Členské státy mohou dále rozhodnout, že se tato směrnice použije při rozhodování o žádostech o jakýkoliv druh mezinárodní ochrany.
Článek 4
Odpovědné orgány
1. Členské státy určí pro všechna řízení rozhodující orgán, který bude odpovědný za přiměřené posouzení žádostí podle této směrnice, zejména podle čl. 8 odst. 2 a článku 9.
V souladu s čl. 4 odst. 4 nařízení (ES) č. 343/2003 se žádostmi o azyl podanými v členském státě u orgánů jiného členského státu, které v tomto členském státě provádějí imigrační kontroly, zabývá členský stát, na jehož území byla žádost podána.
2. Členské státy však mohou stanovit, že pro tyto činnosti je příslušný jiný orgán:
a) zpracování žádostí, ve kterých se zvažuje přemístění žadatele o azyl do jiného státu podle pravidel o stanovení kritérií a postupů pro určení státu příslušného k posuzování žádosti o azyl, až do doby, kdy dojde k přemístění nebo kdy požádaný stát odmítne žadatele převzít nebo převzít zpět;
b) rozhodování o žádosti s přihlédnutím k vnitrostátním bezpečnostním předpisům, pokud před tímto rozhodnutím proběhne konzultace s rozhodujícím orgánem o tom, zda žadatel může být uznán za uprchlíka podle směrnice 2004/83/ES;
c) předběžné posuzování podle článku 32, pokud má tento orgán přístup ke spisu žadatele týkajícímu se předchozí žádosti;
d) zpracování žádostí v rámci řízení podle čl. 35 odst. 1;
e) zamítnutí povolení ke vstupu v rámci řízení podle čl. 35 odst. 2 až 5, v souladu s uvedenými ustanoveními a za podmínek v nich stanovených;
f) zjištění podle článku 36, že žadatel usiluje o vstup do členského státu nebo do něj vstoupil z bezpečné třetí země, v souladu s uvedeným článkem a za podmínek v něm stanovených.
3. Členské státy zajistí, aby v případě určení orgánů podle odstavce 2 měli pracovníci těchto orgánů patřičné znalosti nebo aby jim bylo poskytnuto odpovídající školení, aby mohli při provádění této směrnice plnit své povinnosti.
Článek 5
Příznivější ustanovení
Členské státy mohou zavést nebo zachovat příznivější normy pro řízení o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka, jsou-li takovéto normy slučitelné s touto směrnicí.
KAPITOLA II
ZÁKLADNÍ ZÁSADY A ZÁRUKY
Článek 6
Přístup k řízení
1. Členské státy mohou požadovat, aby se žádosti o azyl podávaly osobně nebo na určeném místě.
2. Členské státy zajistí, aby každá zletilá osoba způsobilá k právním úkonům měla právo podat svým jménem žádost o azyl.
3. Členské státy mohou stanovit, že žadatel může podat žádost jménem na něm závislých osob.
V těchto případech členské státy zajistí, aby závislé zletilé osoby souhlasily s podáním žádosti jejich jménem, a pokud souhlas neudělí, aby mohly podat žádost vlastním jménem.
Souhlas se vyžaduje v době podání žádosti nebo nejpozději při osobním pohovoru se závislou zletilou osobou.
4. Členské státy mohou ve svých vnitrostátních právních předpisech stanovit případy, kdy:
a) může nezletilá osoba podat žádost vlastním jménem;
b) musí žádost nezletilé osoby bez doprovodu podat zástupce podle čl. 17 odst. 1 písm. a);
c) se podání žádosti o azyl považuje zároveň za podání žádosti o azyl pro všechny nesezdané nezletilé osoby.
5. Členské státy zajistí, aby orgány, na které se pravděpodobně obrátí osoba, která chce podat žádost o azyl, dokázaly takovéto osobě poradit, jak a kde může takovou žádost podat, nebo mohou od těchto orgánů vyžadovat, aby žádosti postoupily příslušnému orgánu.
Článek 7
Právo setrvat v členském státě až do posouzení žádosti
1. Žadatelé mohou v členském státě setrvat výlučně za účelem řízení do doby, než rozhodující orgán vydá rozhodnutí v řízení v prvním stupni podle kapitoly III.
Toto právo setrvat nezakládá nárok na povolení k pobytu.
2. Členské státy mohou učinit výjimku pouze tehdy, pokud v souladu s články 32 a 34 nebude následná žádost dále posuzována nebo pokud osobu předají, případně vydají, na základě závazků podle evropského zatýkacího rozkazu [6] či z jiných důvodů jinému členskému státu, nebo třetí zemi či mezinárodnímu trestnímu soudu či tribunálu.
Článek 8
Požadavky na posuzování žádostí
1. Aniž je dotčen čl. 23 odst. 4 písm. i), členské státy zajistí, aby žádosti o azyl nebyly zamítnuty nebo vyloučeny z posuzování pouze proto, že nebyly podány co nejdříve.
2. Členské státy zajistí, aby rozhodující orgán rozhodl o žádostech o azyl po přiměřeném posouzení.
Za tímto účelem členské státy zajistí, aby
a) žádosti byly posuzovány jednotlivě, objektivně a nestranně a aby o nich bylo stejným způsobem rozhodováno;
b) byly získávány přesné a aktuální informace z různých zdrojů, např. z Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR), týkající se obecné situace v zemích původu žadatelů o azyl a případně v zemích jejich průjezdu, a aby tyto informace měli k dispozici pracovníci odpovědní za posuzování žádostí a rozhodování o nich;
c) pracovníci, kteří žádosti posuzují a rozhodují o nich, měli patřičné znalosti příslušných norem v oblasti azylového a uprchlického práva.
3. Orgány uvedené v kapitole V mají prostřednictvím rozhodujícího orgánu nebo žadatele či jiným způsobem přístup k obecným informacím uvedeným v odst. 2 písm. b), které jsou nezbytné pro plnění jejich úkolů.
4. Členské státy mohou stanovit pravidla týkající se překladu dokumentů potřebných pro posuzování žádostí.
Článek 9
Požadavky na rozhodnutí rozhodujícího orgánu
1. Členské státy zajistí, aby rozhodnutí o žádostech o azyl byla vydávána písemně.
2. Členské státy rovněž zajistí, aby v případě zamítnutí žádosti bylo rozhodnutí věcně a právně odůvodněno a písmeně byla poskytnuta informace o opravných prostředcích proti zamítavému rozhodnutí.
Členské státy nemusí v rozhodnutí uvádět důvody, proč nebylo přiznáno postavení uprchlíka, je-li žadateli přiznáno postavení poskytující podle vnitrostátního práva a práva Společenství stejná práva a výhody jako postavení uprchlíka podle směrnice 2004/83/ES.
V těchto případech členské státy zajistí, aby důvody, proč nebylo přiznáno postavení uprchlíka, byly uvedeny ve spisu žadatele a aby měl žadatel na žádost ke svému spisu přístup.
Členské státy rovněž nemusí v souvislosti se zamítavým rozhodnutím písemně informovat o opravných prostředcích proti takovému rozhodnutí, pokud byl žadatel o této věci informován již dříve písemně nebo elektronickými prostředky, k nimž má přístup.
3. Pro účely čl. 6 odst. 3 mohou členské státy vydat jedno rozhodnutí, které se týká všech závislých osob, zakládá-li se žádost na stejných důvodech.
Článek 10
Záruky pro žadatele o azyl
1. S ohledem na postupy stanovené v kapitole III členské státy zajistí, aby všichni žadatelé o azyl měli tyto záruky:
a) jsou informováni v jazyce, o němž lze důvodně předpokládat, že mu rozumí, o průběhu řízení a o svých právech a povinnostech během řízení a možných důsledcích, pokud tyto povinnosti nesplní a nebudou s orgány spolupracovat.
Jsou informováni o časovém rámci a o možnostech, jak splnit povinnost předložit údaje uvedené v článku 4 směrnice 2004/83/ES.
Tyto informace se poskytnou včas, aby mohli využít práva zaručená touto směrnicí a splnit povinnosti uvedené v článku 11;
b) je jim k dispozici tlumočník, kdykoli je to nutné, aby mohli příslušným orgánům předložit svůj případ.
Členské státy považují za nutné poskytnout služby tlumočníka přinejmenším tehdy, pozve-li rozhodující orgán žadatele k pohovoru podle článků 12 a 13 a nelze-li bez těchto služeb zajistit přiměřenou komunikaci.
V tomto případě a v ostatních případech, kdy příslušné orgány žadatele předvolají, jsou služby tlumočníka hrazeny z veřejných prostředků;
c) nesmí jim být odepřena možnost spojit se s UNHCR nebo jinou organizací pracující jménem UNHCR na území členského státu na základě dohody s dotyčným členským státem;
d) rozhodnutí rozhodujícího orgánu o jejich žádosti o azyl je jim oznámeno v přiměřené době.
Zastupuje-li žadatele právní zástupce nebo jiný poradce, mohou členské státy vyrozumět o rozhodnutí místo žadatele o azyl tohoto právního zástupce nebo poradce;
e) jsou informováni o výsledku rozhodnutí rozhodujícího orgánu v jazyce, o němž lze důvodně předpokládat, že mu rozumí, nezastupuje-li je nebo nepomáhá-li jim právní zástupce nebo jiný poradce a není-li k dispozici bezplatná právní pomoc.
Poskytnutá informace zahrne informaci o opravných prostředcích proti zamítavému rozhodnutí v souladu s čl. 9 odst.
2. S ohledem na postupy stanovené v kapitole V členské státy zajistí, aby všichni žadatelé o azyl měli záruky, které jsou rovnocenné zárukám uvedeným v odst. 1 písm. b), c) a d) tohoto článku.
Článek 11
Povinnosti žadatelů o azyl
1. Členské státy mohou žadatelům o azyl uložit povinnost spolupracovat s příslušnými orgány, je-li to nezbytné pro zpracování žádosti.
2. Členské státy mohou zejména stanovit, že
a) žadatelé o azyl jsou povinni se neprodleně nebo ve stanovené době hlásit u příslušných orgánů nebo se k nim dostavit osobně;
b) žadatelé o azyl musejí předat doklady, které vlastní a které jsou důležité pro posouzení žádosti, např. své pasy;
c) žadatelé o azyl musejí informovat příslušné orgány co nejdříve o místu svého současného pobytu nebo adrese a o změně tohoto místa nebo adresy.
Členské státy mohou stanovit, že žadatel musí přijímat sdělení na jím posledně uvedeném místě pobytu nebo adrese;
d) příslušné orgány mohou provést osobní prohlídku žadatele a prohlídku věcí, které má u sebe;
e) příslušné orgány mohou pořídit fotografii žadatele a
f) příslušné orgány mohou zaznamenávat ústní výpovědi žadatele, pokud o tom byl předem informován.
Článek 12
Osobní pohovor
1. Dříve než rozhodující orgán vydá rozhodnutí, poskytne se žadateli o azyl příležitost k osobnímu pohovoru o jeho žádosti o azyl s osobou, která je podle vnitrostátních právních předpisů k vedení takovéhoto pohovoru příslušná.
Členské státy mohou rovněž poskytnout příležitost k osobnímu pohovoru každé zletilé závislé osobě uvedené v čl. 6 odst. 3.
Členské státy mohou ve vnitrostátních právních předpisech stanovit případy, kdy se příležitost k osobnímu pohovoru poskytuje nezletilé osobě.
2. Osobní pohovor nemusí být proveden, pokud:
a) rozhodující orgán může na základě dostupných důkazů vydat kladné rozhodnutí nebo
b) příslušný orgán již měl se žadatelem schůzku s cílem pomoci mu při podání žádosti a předložení potřebných informací k žádosti podle čl. 4 odst. 2 směrnice 2004/83/ES nebo
c) rozhodující orgán považuje na základě úplného posouzení informací, které žadatel poskytl, žádost za nedůvodnou v případech, na které se vztahují okolnosti uvedené v čl. 23 odst. 4 písm. a), c), g), h) a j).
3. Osobní pohovor nemusí být rovněž proveden, nelze-li ho přiměřeně uskutečnit, zejména pokud se příslušný orgán domnívá, že žadatel není vzhledem k přetrvávající situaci, na níž nemá vliv, k pohovoru způsobilý nebo jej nemůže absolvovat.
V případě pochybností si členské státy mohou vyžádat lékařské nebo psychologické potvrzení.
Neposkytne-li členský stát podle tohoto odstavce příležitost k osobnímu pohovoru žadateli, nebo případně závislé osobě, přijmou se přiměřená opatření pro to, aby žadatel nebo závislá osoba mohli předložit další údaje.
4. Neprovedení osobního pohovoru podle tohoto článku nebrání rozhodujícímu orgánu, aby o žádosti o azyl rozhodl.
5. Neprovedení osobního pohovoru podle odst. 2 písm. b) a c) a odstavce 3 nesmí rozhodnutí rozhodujícího orgánu nepříznivě ovlivnit.
6. Bez ohledu na čl. 20 odst. 1 mohou členské státy při rozhodování o žádosti o azyl vzít v úvahu skutečnost, že se žadatel bez vážných důvodů nedostavil k osobnímu pohovoru.
Článek 13
Požadavky na osobní pohovor
1. Osobní pohovor se zpravidla uskutečňuje v nepřítomnosti rodinných příslušníků, ledaže rozhodující orgán považuje jejich přítomnost za nezbytnou pro přiměřené posouzení.
2. Osobní pohovor se uskutečňuje za podmínek, které zajistí odpovídající důvěrnost.
3. Členské státy přijmou vhodná opatření pro zajištění toho, aby se osobní pohovory uskutečňovaly za podmínek umožňujících žadatelům předložit v úplnosti důvody své žádosti.
Za tímto účelem členské státy
a) zajistí, aby osoba, která pohovor vede, byla dostatečně způsobilá k zohlednění osobních nebo obecných okolnosti žádosti, včetně kulturního původu žadatele nebo jeho zranitelnosti, je-li to možné, a
b) vyberou tlumočníka, který je schopen zajistit přiměřenou komunikaci mezi žadatelem a osobou, která pohovor vede.
Komunikace nemusí nutně probíhat v jazyce, který žadatel o azyl upřednostňuje, existuje-li jiný jazyk, o němž lze důvodně předpokládat, že mu žadatel rozumí a je v něm schopen komunikovat.
4. Členské státy mohou stanovit pravidla týkající se přítomnosti třetích stran při osobním pohovoru.
5. Tento článek se použije rovněž na schůzky uvedené v čl. 12 odst. 2 písm. b).
Článek 14
Status protokolu o osobním pohovoru v řízení
1. Členské státy zajistí, aby o každém osobním pohovoru byl vyhotoven písemný protokol obsahující alespoň údaje týkající se žádosti, jak je žadatel předložil podle čl. 4 odst. 2 směrnice 2004/83/ES.
2. Členské státy zajistí, aby žadatelé měli včas přístup k protokolu o osobním pohovoru.
Je-li přístup poskytnut až po vydání rozhodnutí rozhodujícího orgánu, členské státy zajistí, aby byl přístup umožněn co nejdříve tak, aby bylo možno ve stanovené lhůtě připravit a podat opravný prostředek.
3. Členské státy mohou vyžadovat souhlas žadatele s obsahem protokolu o osobním pohovoru.
Pokud žadatel odmítne obsah protokolu schválit, uvedou se důvody odmítnutí ve spisu žadatele.
Odmítne-li žadatel schválit obsah protokolu, nebrání to rozhodujícímu orgánu, aby o jeho žádosti rozhodl.
4. Tento článek se použije rovněž na schůzky uvedené v čl. 12 odst. 2 písm. b).
Článek 15
Právo na právní pomoc a zastoupení
1. Členské státy žadatelům o azyl umožní, aby se na své náklady mohli v záležitostech týkajících se jejich žádostí o azyl účinně radit s právním zástupcem nebo jiným poradcem, který je podle vnitrostátních právních předpisů jako takový přípustný nebo povolený.
2. V případě zamítavého rozhodnutí rozhodujícího orgánu členské státy zajistí, aby s výhradou ustanovení odstavce 3 byla na žádost poskytnuta bezplatná právní pomoc nebo zastoupení.
3. Členské státy mohou ve svých vnitrostátních právních předpisech stanovit, že bezplatná právní pomoc nebo zastoupení se poskytne:
a) pouze pro řízení před soudem nebo tribunálem podle kapitoly V a nikoli pro následné opravné prostředky podle vnitrostátních právních předpisů, včetně nového projednání opravného prostředku po následném opravném prostředku nebo
b) pouze těm osobám, které nemají dostatečné finanční prostředky nebo
c) pouze pro právní zástupce nebo jiné poradce, kteří jsou vnitrostátními právními předpisy výslovně určeni k tomu, aby žadatelům o azyl pomáhali nebo je zastupovali nebo
d) pouze tehdy, má-li opravný prostředek naději na úspěch.
Členské státy zajistí, aby právní pomoc nebo zastoupení podle písmena d) nebylo svévolně omezováno.
4. Členské státy mohou stanovit pravidla pro podávání a zpracování žádostí o právní pomoc nebo zastupování.
5. Členské státy mohou rovněž
a) stanovit pro poskytování bezplatné právní pomoci nebo zastoupení peněžní nebo časová omezení, pokud tato omezení svévolně neomezují přístup k právní pomoci nebo zastoupení;
b) stanovit, že ohledně poplatků a jiných nákladů nebude žadatelům poskytnuto příznivější zacházení, než je zacházení obecně poskytované v záležitostech týkajících se právní pomoci vlastním státním příslušníkům.
6. Členské státy mohou požadovat, aby jim žadatel zcela nebo částečně uhradil vynaložené výdaje, pokud se jeho finanční situace značně zlepší nebo pokud bylo rozhodnutí o poskytnutí těchto plnění přijato na základě nepravdivých informací, které žadatel předložil.
Článek 16
Rozsah právní pomoci a zastoupení
1. Členské státy zajistí, aby právní zástupce nebo jiný poradce, který je podle vnitrostátních právních předpisů jako takový přípustný nebo povolený a který v souladu s těmito předpisy žadateli o azyl pomáhá nebo ho zastupuje, měl přístup k informacím uvedeným ve spisu žadatele, které mohou posuzovat orgány uvedené v kapitole V, jsou-li tyto informace důležité pro posouzení žádosti.
Členské státy mohou učinit výjimku, pokud by vyzrazení informací nebo zdrojů ohrozilo bezpečnost státu, bezpečnost organizací nebo osob poskytujících informace nebo bezpečnost osob, jichž se informace týkají, nebo pokud by byly ohroženy zájmy šetření v souvislosti s posuzováním žádostí o azyl příslušnými orgány členských států nebo mezinárodní vztahy členských států.
V těchto případech mají přístup k dotyčným informacím nebo zdrojům orgány uvedené v kapitole V, pokud není přístup vyloučen z důvodu bezpečnosti státu.
2. Členské státy zajistí, aby právní zástupce nebo jiný poradce, který žadateli o azyl pomáhá nebo ho zastupuje, měl přístup do uzavřených oblastí, např. zajišťovacích zařízení nebo tranzitních prostor, aby se mohl s žadatelem radit.
Členské státy mohou v souladu s vnitrostátními právními předpisy omezit možnost navštívit žadatele v uzavřených oblastech jen tehdy, je-li to objektivně nutné z důvodu bezpečnosti, veřejného pořádku nebo správy této oblasti nebo k zajištění účinného posouzení žádosti, a to pokud tím přístup právního zástupce nebo jiného poradce není podstatně omezen nebo znemožněn.
3. Aniž je dotčen tento článek nebo čl. 17 odst. 1 písm. b), členské státy mohou stanovit pravidla týkající se přítomnosti právních zástupců nebo jiných poradců při všech pohovorech v rámci řízení.
4. Členské státy mohou stanovit, že si žadatel může přivést k osobnímu pohovoru právního zástupce nebo jiného poradce, který je podle vnitrostátních právních předpisů jako takový přípustný nebo povolený.
Členské státy mohou vyžadovat, aby byl žadatel u osobního pohovoru přítomen, i když ho podle vnitrostátních právních předpisů zastupuje takový právní zástupce nebo poradce, a mohou požadovat, aby žadatel odpovídal na otázky osobně.
Nepřítomnost právního zástupce nebo jiného poradce nebrání příslušnému orgánu v tom, aby s žadatelem provedl osobní pohovor.
Článek 17
Záruky pro nezletilé osoby bez doprovodu
1. S ohledem na všechny postupy stanovené v této směrnici a aniž jsou dotčeny články 12 a 14, členské státy:
a) přijmou co nejdříve opatření pro zajištění toho, aby nezletilou osobu bez doprovodu při posuzování žádosti zastupoval zástupce nebo jí byl nápomocen.
Tímto zástupcem může být také zástupce uvedený v článku 19 směrnice 2003/9/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl [7];
b) zajistí, aby zástupce mohl nezletilou osobu bez doprovodu informovat o významu a možných důsledcích osobního pohovoru a případně o tom, jak se má na osobní pohovor připravit.
Členské státy zástupci umožní, aby se tohoto pohovoru zúčastnil a aby v rámci stanoveném osobou, která pohovor vede, kladl otázky nebo činil připomínky.
Členské státy mohou vyžadovat přítomnost nezletilých osob bez doprovodu u osobních pohovorů i tehdy, je-li přítomen zástupce.
2. Členské státy mohou upustit od ustanovení zástupce, pokud nezletilá osoba bez doprovodu:
a) se vší pravděpodobností dosáhne zletilosti před rozhodnutím v prvním stupni nebo
b) může sama využít bezplatně právního zástupce nebo jiného poradce, který je podle vnitrostátních právních předpisů jako takový přípustný, aby plnil uvedené úkoly zástupce nebo
c) je nebo byl/a ženatý/vdaná.
3. Členské státy mohou v souladu s právními předpisy platnými k 1. prosinci 2005 rovněž upustit od ustanovení zástupce, pokud je nezletilá osoba bez doprovodu starší 16 let, ledaže není schopna se bez zástupce svou žádostí zabývat.
4. Členské státy zajistí, aby:
a) osobní pohovor k žádosti o azyl s nezletilou osobou bez doprovodu podle článků 12, 13 a 14 vedla osoba s potřebnými znalostmi o zvláštních potřebách nezletilých osob;
b) rozhodnutí rozhodujícího orgánu o žádosti nezletilé osoby bez doprovodu připravil pracovník s potřebnými znalostmi o zvláštních potřebách nezletilých osob.
5. Členské státy mohou v rámci posuzování žádosti o azyl použít k určení věku nezletilých osob bez doprovodu lékařské vyšetření.
Je-li použito lékařské vyšetření, členské státy zajistí, aby:
a) nezletilé osoby bez doprovodu byly informovány před posouzením své žádosti o azyl a v jazyce, o němž lze důvodně předpokládat, že mu rozumí, o možnosti určení jejich věku pomocí lékařského vyšetření.
To zahrnuje informaci o způsobu vyšetření a možných důsledcích výsledku lékařského vyšetření na posouzení žádosti o azyl, jakož i o důsledcích odmítnutí lékařského vyšetření nezletilou osobou bez doprovodu;
b) nezletilé osoby bez doprovodu nebo jejich zástupci souhlasili s provedením vyšetření k určení věku dotyčné nezletilé osoby a
c) rozhodnutí o zamítnutí žádosti o azyl nezletilé osoby bez doprovodu, která odmítla lékařské vyšetření podstoupit, nebylo založeno výlučně na tomto odmítnutí.
Skutečnost, že nezletilá osoba bez doprovodu odmítla podstoupit lékařské vyšetření, nebrání rozhodujícímu orgánu rozhodnout o žádosti o azyl.
6. Při provádění tohoto článku se členské státy řídí především nejlepšími zájmy dítěte.
Článek 18
Zajištění
1. Členské státy nezajistí osobu pouze z toho důvodu, že se jedná o žadatele o azyl.
2. Je-li žadatel o zajištěn, členské státy zajistí možnost rychlého soudního přezkumu.
Článek 19
Postup v případě zpětvzetí žádosti
1. Pokud členské státy ve vnitrostátních právních předpisech stanoví možnost výslovného zpětvzetí žádosti, zajistí, aby v případě výslovného zpětvzetí žádosti o azyl žadatelem rozhodující orgán rozhodl buď o zastavení posuzování žádosti nebo o jejím zamítnutí.
2. Členské státy mohou rovněž stanovit, že rozhodující orgán může rozhodnout o zastavení posuzování žádosti, aniž by vydal rozhodnutí.
V takovém případě členské státy zajistí, aby rozhodující orgán učinil ve spisu žadatele příslušnou poznámku.
Článek 20
Postup v případě konkludentního zpětvzetí žádosti nebo odstoupení od žádosti
1. Existuje-li důvod se domnívat, že žadatel o azyl vzal konkludentně svou žádost o azyl zpět nebo od ní odstoupil, zajistí členské státy, aby rozhodující orgán rozhodl buď o zastavení posuzování žádosti nebo o jejím zamítnutí na základě toho, že žadatel neprokázal nárok na postavení uprchlíka podle směrnice 2004/83/ES.
Členské státy mohou předpokládat, že žadatel vzal konkludentně svou žádost o azyl zpět nebo od ní odstoupil, zejména pokud se zjistilo, že:
a) nereagoval na žádosti o poskytnutí údajů nezbytných pro žádost podle článku 4 směrnice 2004/83/ES nebo se nedostavil k osobnímu pohovoru podle článků 12, 13 a 14, ledaže žadatel v přiměřené lhůtě prokáže, že k tomu došlo z důvodů, které nemohl ovlivnit;
b) se skrývá nebo bez povolení opustil místo pobytu nebo místo, kde byl zadržován, aniž v přiměřené lhůtě kontaktoval příslušný orgán, nebo v přiměřené lhůtě nesplnil svou ohlašovací či jinou oznamovací povinnost.
Za účelem provedení těchto ustanovení mohou členské státy stanovit lhůty nebo pokyny.
2. Členské státy zajistí, aby žadatel, který se opět ohlásí u příslušného úřadu poté, co bylo rozhodnuto zastavit posuzování jeho žádosti podle odstavce 1 tohoto článku, mohl požádat o opětovné otevření svého případu, pokud se jeho žádost neposuzuje podle článků 32 a 34.
Členské státy mohou stanovit lhůtu, po jejímž uplynutí nelze případ znovu otevřít.
Členské státy zajistí, aby v tomto případě nebyla osoba vyhoštěna v rozporu se zásadou nenavracení.
Členské státy mohou rozhodujícímu orgánu povolit, aby pokračoval v posuzování žádosti ve fázi, ve které bylo pozastaveno.
Článek 21
Role UNHCR
1. Členské státy UNHCR umožní:
a) přístup k žadatelům o azyl včetně těch, kteří se nacházejí v zajištění a v tranzitních prostorách na letištích nebo v přístavech;
b) přístup k informacím o jednotlivých žádostech o azyl, o průběhu řízení a vydaných rozhodnutích, pokud s tím žadatel o azyl souhlasí;
c) v jakékoli fázi řízení předkládat při výkonu svých povinností dohledu podle článku 35 Ženevské úmluvy příslušným orgánům své názory ohledně jednotlivých žádostí o azyl.
2. Odstavec 1 se použije rovněž na organizaci, která pracuje na území dotyčného členského státu jménem UNHCR na základě dohody s tímto členským státem.
Článek 22
Shromažďování údajů k jednotlivým žádostem
Za účelem posuzování jednotlivých žádostí členské státy:
a) přímo nesdělí údajným původcům pronásledování žadatele o azyl informace o jednotlivých žádostech o azyl nebo skutečnost, že byla podána žádost;
b) nezískávají od údajných původců pronásledování žadatele o azyl žádné informace způsobem, jímž by tito původci pronásledování byli přímo informováni o tom, že dotyčný žadatel podal žádost, a který by ohrozil nedotknutelnost žadatele nebo na něm závislých osob, nebo svobodu či bezpečnost jeho rodinných příslušníků, kteří dosud žijí v zemi původu.
KAPITOLA III
ŘÍZENÍ V PRVNÍM STUPNI
ODDÍL I
Článek 23
Posuzovací řízení
1. Členské státy zpracovávají žádosti o azyl v rámci posuzovacího řízení v souladu se základními zásadami a zárukami uvedenými v kapitole II.
2. Členské státy zajistí, aby toto řízení bylo dokončeno co nejdříve, aniž by tím bylo dotčeno přiměřené a úplné posouzení.
Členské státy zajistí, aby v případech, kdy není možné vydat rozhodnutí do šesti měsíců, žadatel
a) byl buď informován o prodlení nebo
b) na žádost obdržel informaci o časovém rámci, ve kterém lze očekávat rozhodnutí o jeho žádosti.
Tato informace nezakládá povinnost členského státu vůči dotyčnému žadateli vydat rozhodnutí v uvedeném časovém rámci.
3. Členské státy mohou upřednostnit nebo urychlit posuzování v souladu se základními zásadami a zárukami uvedenými v kapitole II, včetně případů, kdy je žádost pravděpodobně opodstatněná nebo kdy má žadatel zvláštní potřeby.
4. Členské státy mohou rovněž stanovit, že se posuzovací řízení v souladu se základními zásadami a zárukami uvedenými v kapitole II upřednostní nebo urychlí, pokud:
a) žadatel při podávání své žádosti a jejím zdůvodňování uvedl pouze záležitosti, které nejsou důležité nebo mají jen malý význam pro posouzení toho, zda může být uznán za uprchlíka podle směrnice 2004/83/ES nebo
b) žadatel zjevně nemůže být uznán za uprchlíka nebo mu nemůže být přiznáno postavení uprchlíka v členském státě podle směrnice 2004/83/ES nebo
c) žádost o azyl se považuje za nedůvodnou,
i) protože žadatel pochází z bezpečné země původu ve smyslu článků 29, 30 a 31, nebo
ii) protože se země, která není členským státem, považuje pro žadatele za bezpečnou třetí zemi, aniž je dotčen čl. 28 odst. 1; nebo
d) žadatel uvedl orgány v omyl tím, že předložil nepravdivé údaje nebo doklady nebo neposkytl důležité údaje nebo doklady ohledně své totožnosti nebo státní příslušnosti, které by mohly mít negativní dopad na rozhodnutí nebo
e) žadatel podal další žádost o azyl, ve které uvedl jiné osobní údaje nebo
f) žadatel neposkytl údaje, které by s dostatečnou jistotou umožnily určit jeho totožnost nebo státní příslušnost, nebo zničil doklady totožnosti nebo cestovní doklady, které by pomohly určit jeho totožnost nebo státní příslušnost, nebo se těchto dokladů ve zlém úmyslu pravděpodobně zbavil nebo
g) žadatel uvedl nesouvislé, protichůdné, nepravděpodobné nebo nedostatečné údaje, které jsou zjevně nepřesvědčivé, pokud jde o jeho tvrzení, že je vystaven pronásledování podle směrnice 2004/83/ES nebo
h) žadatel podal následnou žádost, která neobsahuje žádné nové důležité informace týkající se jeho zvláštních okolností nebo situace v jeho zemi původu nebo
i) žadatel bez zjevného důvodu nepodal žádost dříve, i když k tomu měl příležitost nebo
j) žadatel podává žádost pouze proto, aby pozdržel nebo zmařil výkon dřívějšího anebo blížícího se rozhodnutí, které by vedlo k jeho vyhoštění, nebo
k) žadatel bez zjevného důvodu nesplnil povinnosti uvedené v čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice 2004/83/ES nebo čl. 11 odst. 2 písm. a) a b) a čl. 20 odst. 1 této směrnice nebo
l) žadatel vstoupil na území členského státu protiprávně nebo si na něm protiprávně prodloužil svůj pobyt a bez zjevného důvodu se co nejdříve nedostavil k orgánům nebo s ohledem na okolnosti svého vstupu nepodal žádost o azyl nebo
m) žadatel představuje hrozbu pro bezpečnost státu nebo veřejný pořádek členského státu nebo byl podle vnitrostátních právních předpisů ze závažných důvodů týkajících se veřejné bezpečnosti a veřejného pořádku vykonatelně vypovězen nebo
n) žadatel odmítá splnit povinnost nechat si odebrat otisky prstů v souladu s příslušnými právními předpisy Společenství nebo vnitrostátními právními předpisy nebo
o) žádost podala nesezdaná nezletilá osoba, na kterou se vztahuje čl. 6 odst. 4 písm. c), poté co byla zamítnuta žádost rodičů nebo rodiče odpovědného za nezletilou osobu a nebyly předloženy žádné nové údaje týkající se jejích zvláštních okolností nebo situace v její zemi původu.
Článek 24
Zvláštní řízení
1. Odchylně od základních zásad a záruk uvedených v kapitole II mohou členské státy stanovit tato zvláštní řízení:
a) předběžné posouzení za účelem zpracování žádostí, které jsou posuzovány v rámci oddílu IV;
b) řízení za účelem zpracování žádostí, které jsou posuzovány v rámci oddílu V.
2. Členské státy mohou rovněž stanovit odchylku od oddílu VI.
ODDÍL II
Článek 25
Nepřípustné žádosti
1. Kromě případů, kdy se žádost neposuzuje podle nařízení (ES) č. 343/2003, nemusí členské státy posuzovat, zda žadatel může být uznán za uprchlíka podle směrnice 2004/83/ES, považuje-li se žádost podle tohoto článku za nepřípustnou.
2. Členské státy mohou považovat žádost o azyl za nepřípustnou podle tohoto článku, pokud:
a) postavení uprchlíka přiznal jiný členský stát;
b) země, která není členským státem se podle článku 26 považuje za první zemi azylu pro žadatele;
c) země, která není členským státem, se podle článku 27 považuje za bezpečnou třetí zemi pro žadatele;
d) žadatel může setrvat v dotyčném členském státě z jiného důvodu a v důsledku toho mu bylo přiznáno postavení, které právy a výhodami odpovídá postavení uprchlíka podle směrnice 2004/83/ES;
e) žadatel může setrvat na území dotyčného členského státu z jiných důvodů, které ho chrání před navrácením až do výsledku řízení o přiznání postavení podle písmena d);
f) žadatel po pravomocném rozhodnutí podal stejnou žádost;
g) osoba závislá na žadateli podá žádost poté, co v souladu s čl. 6 odst. 3 souhlasila, aby její případ byl součástí žádosti podané jejím jménem, a neexistují žádné skutečnosti týkající se situace této závislé osoby, které by odůvodňovaly samostatnou žádost.
Článek 26
Pojetí první země azylu
Zemi lze pro žadatele o azyl považovat za první zemi azylu, pokud
a) žadatel byl v této zemi uznán za uprchlíka a může nadále požívat této ochrany nebo
b) žadatel jinak požívá v této zemi dostatečné ochrany, včetně použití zásady nenavracení,
za předpokladu, že bude touto zemí převzat zpět.
Při uplatnění pojetí první země azylu na zvláštní okolnosti žadatele o azyl mohou členské státy vzít v úvahu čl. 27 odst. 1.
Článek 27
Pojetí bezpečné třetí země
1. Členské státy mohou uplatnit pojetí bezpečné třetí země pouze tehdy, pokud se příslušné orgány přesvědčily, že s osobou žádající o azyl bude v dotyčné třetí zemi zacházeno podle těchto zásad:
a) není ohrožen život a svoboda z důvodů rasových, náboženských nebo národnostních nebo z důvodů příslušnosti k určitým společenským vrstvám nebo zastávání určitých politických názorů;
b) je dodržována zásada nenavracení v souladu s Ženevskou úmluvou;
c) je dodržován zákaz vyhoštění, představuje-li to porušení zákazu mučení a krutého, nelidského nebo ponižujícího zacházení, jak stanoven mezinárodním právem;
d) existuje možnost požádat o přiznání postavení uprchlíka a v případě uznání za uprchlíka obdržet ochranu v souladu s Ženevskou úmluvou.
2. Uplatnění pojetí bezpečné třetí země podléhá pravidlům stanoveným vnitrostátními právními předpisy včetně:
a) pravidel, která vyžadují, aby existovala vazba mezi osobou žádající o azyl a dotyčnou třetí zemí, na jejímž základě by bylo odůvodněné, aby se tato osoba do dotyčné země odebrala;
b) pravidel týkajících se metodiky, pomocí níž se mohou příslušné orgány přesvědčit, že pro konkrétní zemi nebo konkrétního žadatele lze uplatnit pojetí bezpečné třetí země.
Tato metodika zahrnuje posuzování bezpečnosti země pro určitého žadatele případ od případu nebo vnitrostátní určení zemí, které se obecně považují za bezpečné;
c) pravidel slučitelných s mezinárodním právem, která umožňují jednotlivě posoudit, zda dotyčná třetí země je pro určitého žadatele bezpečná, a poskytují žadateli alespoň možnost napadnout uplatnění pojetí bezpečné třetí země z důvodu, že by byl vystaven mučení a krutému, nelidskému nebo ponižujícímu zacházení či trestu.
3. Při výkonu rozhodnutí, které se zakládá výlučně na tomto článku, členské státy:
a) žadatele náležitě vyrozumí a
b) vydají mu doklad, kterým informují orgány třetí země v jazyce dané země, že žádost nebyla věcně posouzena.
4. Pokud třetí země nepovolí žadateli o azyl vstup na své území, členské státy zajistí, aby mu byl poskytnut přístup k řízení v souladu se základními zásadami a zárukami uvedenými v kapitole II.
5. Členské státy pravidelně informují Komisi o zemích, na které se uplatňuje toto pojetí podle tohoto článku.
ODDÍL III
Článek 28
Nedůvodné žádosti
1. Aniž jsou dotčeny články 19 a 20, mohou členské státy považovat žádost o azyl za nedůvodnou, pouze pokud rozhodující orgán zjistil, že žadatel nesplňuje předpoklady pro přiznání postavení uprchlíka podle směrnice 2004/83/ES.
2. V případech uvedených v čl. 23 odst. 4 písm. b) a v případech nedůvodných žádostí o azyl, na které se vztahuje některá z okolností uvedených v čl. 23 odst. 4 písm. a) a c) až o), mohou členské státy považovat žádost za zjevně nedůvodnou, je-li to stanoveno vnitrostátními právními předpisy.
Článek 29
Společný minimální seznam třetích zemí považovaných za bezpečné země původu
1. Rada může kvalifikovanou většinou na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem přijmout společný minimální seznam třetích zemí, které členské státy považují za bezpečné země původu podle přílohy II.
2. Rada může kvalifikovanou většinou na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem změnit společný minimální seznam podle přílohy II tím, že na něj třetí země doplní nebo je z něj vypustí.
Komise přezkoumá žádost Rady nebo členského státu, aby předložila návrh na změnu společného minimálního seznamu.
3. Při vypracování návrhu podle odstavců 1 a 2 využije Komise informací členských států, vlastních informací a případně informací UNHCR, Rady Evropy nebo jiných významných mezinárodních organizací.
4. Požádá-li Rada Komisi, aby předložila návrh na vypuštění třetí země ze společného minimálního seznamu, pozastavuje se s ohledem na tuto třetí zemi povinnost členských států podle čl. 31 odst. 2 od prvního dne následujícího po žádosti Rady o předložení takového návrhu.
5. Požádá-li členský stát Komisi, aby předložila Radě návrh na vypuštění třetí země ze společného minimálního seznamu, oznámí tento členský stát Radě písemně žádost, kterou Komisi předložil. Povinnost tohoto členského státu podle čl. 31 odst. 2 se s ohledem na tuto třetí zemi pozastavuje od prvního dne následujícího po oznámení Radě.
6. O pozastavení podle odstavců 4 a 5 je informován Evropský parlament.
7. Pozastavení podle odstavců 4 a 5 skončí po uplynutí tři měsíců, nepředloží-li Komise před uplynutím tohoto období návrh na vypuštění třetí země ze společného minimálního seznamu.
Pozastavení v každém případě končí, pokud Rada zamítne návrh Komise na vypuštění třetí země ze seznamu.
8. Na žádost Rady předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o tom, zda je situace v zemi, která je uvedena na společném minimálním seznamu, nadále v souladu s přílohou II.
Při předkládání zprávy Komise případně předloží doporučení nebo návrhy, které považuje za vhodné.
Článek 30
Vnitrostátní určení třetích zemí za bezpečné země původu
1. Aniž je dotčen článek 29, mohou členské státy za účelem posuzování žádostí o azyl zachovat nebo přijmout právní předpisy, které v souladu s přílohou II umožňují určit za bezpečné země původu i jiné třetí země než ty, které jsou uvedeny na společném minimálním seznamu.
To může zahrnovat i určení části země za bezpečnou, jsou-li ve vztahu k této části splněny podmínky uvedené v příloze II.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy za účelem posuzování žádostí o azyl zachovat právní předpisy platné k 1. prosinci 2005, které umožňují určit za bezpečné země původu i jiné třetí země než ty, které jsou uvedeny na společném minimálním seznamu, jsou-li přesvědčeny, že osoby v dotyčné třetí zemi nejsou obecně vystaveny:
a) pronásledování, jak je vymezeno v článku 9 směrnice 2004/83/ES, ani
b) mučení nebo nelidskému či ponižujícímu zacházení či trestu.
3. Členské státy mohou rovněž zachovat právní předpisy platné k 1. prosinci 2005, které umožňují určit za bezpečnou část země, nebo určit zemi nebo část země za bezpečnou pro určitou skupinu osob v této zemi, jsou-li ve vztahu k této části nebo skupině splněny podmínky odstavce 2.
4. Při hodnocení, zda je země bezpečnou zemí původu podle odstavců 2 a 3, zohlední členské státy právní situaci, uplatňování práva a obecnou politickou situaci v dotyčné třetí zemi.
5. Hodnocení, zda je země v souladu s tímto článkem bezpečnou zemí původu, se zakládá na řadě zdrojů informací, zejména informací jiných členských států, UNHCR, Rady Evropy a jiných významných mezinárodních organizací.
6. Členské státy oznámí Komisi země, které v souladu s tímto článkem určily za bezpečné země původu.
Článek 31
Pojetí bezpečné země původu
1. Třetí zemi, která byla v souladu s článkem 29 nebo 30 určena za bezpečnou zemi původu, lze po jednotlivém posouzení žádosti považovat pro určitého žadatele o azyl za bezpečnou zemi původu, pouze pokud:
a) žadatel má státní příslušnost této země nebo
b) žadatel je osobou bez státní příslušnosti a dříve v této zemi běžně pobýval
a žadatel nepředložil žádné závažné důvody pro to, aby tuto zemi nebylo možno v jeho konkrétní situaci považovat za bezpečnou a mohl tak být uznán za uprchlíka podle směrnice 2004/83/ES.
2. V souladu s odstavcem 1 členské státy považují žádost o azyl za nedůvodnou, je-li třetí země určena podle článku 29 za bezpečnou zemi.
3. Členské státy dále ve vnitrostátních právních předpisech stanoví pravidla a úpravy týkající se uplatnění pojetí bezpečné země původu.
ODDÍL IV
Článek 32
Následné žádosti
1. Pokud osoba, která v členském státě požádala o azyl, v témže členském státě předloží další údaje nebo podá následnou žádost, může členský stát posoudit tyto další údaje nebo prvky následné žádosti v rámci posuzování předchozí žádosti nebo v rámci přezkumu rozhodnutí, proti kterému byl podán opravný prostředek, pokud v tomto rámci mohou příslušné orgány vzít v úvahu a posoudit všechny prvky, na nichž se zakládají další údaje nebo následná žádost.
2. Navíc mohou členské státy použít zvláštní řízení podle odstavce 3, pokud osoba podá následnou žádost o azyl:
a) poté, co v souladu s články 19 nebo 20 svou předchozí žádost vzala zpět nebo od ní odstoupila;
b) poté, co bylo vydáno rozhodnutí o předchozí žádosti.
Členské státy mohou rovněž rozhodnout, že se toto řízení použije až po vydání pravomocného rozhodnutí.
3. Následná žádost o azyl podléhá nejprve předběžnému posouzení, zda se po zpětvzetí předchozí žádosti nebo po vydání rozhodnutí o žádosti podle odst. 2 písm. b) tohoto článku objevily nebo byly žadatelem předloženy nové prvky nebo zjištění týkající se posouzení, zda ho lze uznat za uprchlíka podle směrnice 2004/83/ES.
4. Pokud se po předběžném posouzení podle odstavce 3 tohoto článku objeví nebo jsou žadatelem předloženy nové prvky či zjištění, které významně zvyšují pravděpodobnost uznání žadatele za uprchlíka podle směrnice 2004/83/ES, posuzuje se žádost dále podle kapitoly II.
5. V souladu s vnitrostátními právními předpisy mohou členské státy dále posuzovat následnou žádost, existují-li jiné důvody pro obnovení řízení.
6. Členské státy mohou rozhodnout o dalším posuzování žádosti, pouze pokud dotyčný žadatel nemohl v předchozím řízení bez vlastního zavinění uvést skutečnosti uvedené v odstavcích 3, 4 a 5 tohoto článku, zejména při využití svého práva na účinný opravný prostředek podle článku 39.
7. Postup podle tohoto článku se může použít rovněž v případě závislé osoby, která podá žádost poté, co v souladu s čl. 6 odst. 3 souhlasila s tím, aby její případ byl součástí žádosti podané jejím jménem. V takovém případě předběžné posouzení podle odstavce 3 tohoto článku sestává z posouzení, zda s ohledem na situaci této závislé osoby existují skutečnosti, které samostatnou žádost odůvodňují.
Článek 33
Nedostavení se
Členské státy mohou zachovat nebo přijmout postup stanovený v článku 32 v případě žádosti o azyl podané později žadatelem, který úmyslně nebo v důsledku hrubé nedbalosti nevyhledal přijímací středisko nebo se ve stanovené době nedostavil k příslušným orgánům.
Článek 34
Procesní pravidla
1. Členské státy zajistí, aby žadatelé o azyl, jejichž žádost podléhá předběžnému posouzení podle článku 32, měli záruky uvedené v čl. 10 odst. 1.
2. Členské státy mohou ve vnitrostátních právních předpisech stanovit pravidla pro předběžné posouzení podle článku 32.
Tato pravidla mohou mimo jiné:
a) uložit dotyčnému žadateli povinnost, aby uvedl skutečnosti a předložil důkazy, které odůvodňují nové řízení;
b) vyžadovat, aby dotyčný žadatel předložil nové informace v určité lhůtě poté, co je získal;
c) povolit, aby bylo provedeno předběžné posouzení pouze na základě písemného podání bez osobního pohovoru.
Tyto podmínky nesmí znemožnit přístup žadatelů o azyl k novému řízení, ani vést k účinnému odepření nebo výraznému omezení tohoto přístupu.
3. Členské státy zajistí, aby
a) žadatel byl vhodným způsobem informován o výsledku předběžného posouzení a v případě, že žádost nebude dále posuzována, o důvodech a o možnostech opravných prostředků proti tomuto rozhodnutí;
b) rozhodující orgán co nejdříve posoudil následnou žádost v souladu s kapitolou II, nastane-li některá ze situací uvedených v čl. 32 odst. 2.
ODDÍL V
Článek 35
Řízení na hranicích
1. Členské státy mohou v souladu se základními zásadami a zárukami uvedenými v kapitole II stanovit řízení, kterými se na hranicích nebo v tranzitních prostorách členského státu rozhoduje o žádostech podaných na těchto místech.
2. Neexistují-li však řízení podle odstavce 1, mohou členské státy s výhradou ustanovení tohoto článku a v souladu s právními a správními předpisy platnými k 1. prosinci 2005 zachovat řízení, která se odchylují od základních zásad a záruk uvedených v kapitole II a kterými se na hranicích nebo v tranzitních prostorách rozhoduje o povolení vstupu na jejich území žadatelům o azyl, kteří na tato místa přicestovali a podali zde žádost o azyl.
3. Řízení uvedená v odstavci 2 zejména zajistí, aby:
a) dotyčné osoby mohly setrvat na hranici nebo v tranzitních prostorách členského státu, aniž je dotčen článek 7;
b) dotyčné osoby byly neprodleně informovány o svých právech a povinnostech podle čl. 10 odst. 1 písm. a);
c) dotyčné osoby mohly případně využít služeb tlumočníka podle čl. 10 odst. 1 písm. b);
d) s dotyčnými osobami byl podle článků 12, 13 a 14 proveden pohovor předtím, než příslušný orgán v tomto řízení rozhodne o jejich žádosti o azyl, který povedou osoby s patřičnými znalostmi příslušných norem platných v oblasti azylového a uprchlického práva;
e) dotyčné osoby mohly podle čl. 15 odst. 1 konzultovat právního zástupce nebo jiného poradce, který je podle vnitrostátních právních předpisů jako takový přípustný nebo povolený, a
f) v případě nezletilých osob bez doprovodu byl dotyčné osobě ustanoven zástupce podle čl. 17 odst. 1, ledaže se použije čl. 17 odst. 2 nebo 3.
V případě, že příslušný orgán odmítne povolit vstup, uvede věcné a právní důvody, proč se žádost o azyl považuje za nedůvodnou nebo nepřípustnou.
4. Členské státy zajistí, aby rozhodnutí v rámci řízení podle odstavce 2 bylo vydáno v přiměřené době.
Není-li rozhodnutí vydáno do čtyř týdnů, povolí se žadateli o azyl vstup na území členského státu, aby mohla být jeho žádost zpracována v souladu s ostatními ustanoveními této směrnice.
5. V případě zvláštního druhu příjezdu nebo příjezdu velkého počtu státních příslušníků třetí země nebo osob bez státní příslušnosti, které podávají žádost o azyl na hranici nebo v tranzitním prostoru, kdy z praktického hlediska není možné použít ustanovení odstavce 1 nebo zvláštní řízení stanovené v odstavcích 2 a 3, lze tato řízení uplatnit také v případech a po dobu, kdy jsou tito státní příslušníci třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti běžně ubytovány v blízkosti hranice nebo tranzitního prostoru.
ODDÍL VI
Článek 36
Pojetí evropských bezpečných třetích zemí
1. Členské státy mohou stanovit, že posouzení žádosti o azyl a posouzení bezpečnosti žadatele v jeho zvláštní situaci podle kapitoly II se neprovede vůbec nebo se neprovede zcela, pokud příslušný orgán na základě skutečností zjistil, že žadatel o azyl chce vstoupit na jeho území protiprávně nebo na něj protiprávně vstoupil z bezpečné třetí země podle odstavce 2.
2. Pro účely odstavce 1 lze třetí zemi považovat za bezpečnou, pouze pokud:
a) bez zeměpisných omezení ratifikovala Ženevskou úmluvu a dodržuje její ustanovení;
b) má zákonem stanovené azylové řízení;
c) ratifikovala Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod a dodržuje její ustanovení, včetně norem týkajících se účinných opravných prostředků a
d) Rada ji určila za bezpečnou v souladu s odstavcem 3.
3. Rada přijme nebo změní kvalifikovanou většinou na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem společný seznam třetích zemí, které se pro účely odstavce 1 považují za bezpečné třetí země.
4. Dotyčné členské státy ve vnitrostátních právních předpisech stanoví úpravy provádění ustanovení odstavce 1 a důsledky rozhodnutí podle těchto ustanovení v souladu se zásadou nenavracení podle Ženevské úmluvy, včetně výjimek z použití tohoto článku z humanitárních nebo politických důvodů či na základě mezinárodního veřejného práva.
5. Při výkonu rozhodnutí, které se zakládá výlučně na tomto článku, dotyčné členské státy:
a) žadatele náležitě vyrozumí a
b) vydají mu doklad, kterým informují orgány třetí země v jazyce dané země, že žádost nebyla věcně posouzena.
6. Pokud bezpečná třetí země nepřevezme žadatele o azyl zpět, členské státy zajistí, aby mu byl poskytnut přístup k řízení v souladu se základními zásadami a zárukami uvedenými v kapitole II.
7. Členské státy, které v souladu s vnitrostátními právními předpisy platnými k 1. prosinci 2005 a na základě kritérií uvedených v odst. 2 písm. a), b) a c) určily třetí země za bezpečné země, mohou na tyto třetí země uplatňovat odstavec 1, dokud Rada nepřijme společný seznam podle odstavce 3.
KAPITOLA IV
ŘÍZENÍ O ODNĚTÍ POSTAVENÍ UPRCHLÍKA
Článek 37
Odnětí postavení uprchlíka
Členské státy zajistí, aby bylo možné zahájit posouzení k odnětí postavení uprchlíka určité osobě, objeví-li se nové prvky nebo zjištění naznačující, že existují důvody pro nové posouzení oprávněnosti jejího postavení uprchlíka.
Článek 38
Procesní pravidla
1. Členské státy zajistí, aby v případech, kdy příslušný orgán zvažuje podle článku 14 směrnice 2004/83/ES odejmout státnímu příslušníku třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti postavení uprchlíka, měla dotyčná osoba tyto záruky:
a) je písemně informována o tom, že příslušný orgán znovu posuzuje oprávněnost jejího postavení uprchlíka, a o důvodech tohoto nového posuzování a
b) má příležitost, aby při osobním pohovoru podle čl. 10 odst. 1 písm. b) a článků 12, 13 a 14 nebo v písemném prohlášení uvedla důvody, proč by jí nemělo být postavení uprchlíka odňato.
Členské státy dále zajistí, aby v rámci tohoto řízení:
c) mohl příslušný orgán získat přesné a aktuální informace z různých zdrojů, např. od UNHCR, týkající se obecné situace, která panuje v zemích původu dotyčných osob, a
d) jsou-li shromažďovány informace k jednotlivému případu za účelem nového posouzení postavení uprchlíka, aby tyto informace nebyly získány od původců pronásledování způsobem, jímž by tito původci pronásledování byli přímo informováni o tom, že dotyčná osoba je uprchlíkem, jehož postavení se znovu posuzuje, a který by ohrozil nedotknutelnost žadatele nebo na něm závislých osob, nebo svobodu či bezpečnost jeho rodinných příslušníků, kteří dosud žijí v zemi původu.
2. Členské státy zajistí, aby rozhodnutí příslušného orgánu o odnětí postavení uprchlíka bylo sděleno písemně.
V rozhodnutí se uvedou věcné a právní důvody a písemně se poskytne poučení o opravných prostředcích.
3. Jakmile příslušný orgán vydá rozhodnutí o odnětí postavení uprchlíka, použijí se rovněž čl. 15 odst. 2, čl. 16 odst. 1 a článek 21.
4. Odchylně od odstavců 1, 2 a 3 tohoto článku mohou členské státy rozhodnout, že postavení uprchlíka ze zákona zaniká v případě ukončení podle čl. 11 odst. 1 písm. a) až d) směrnice 2004/83/ES nebo pokud se uprchlík jednoznačně zřekl toho, aby byl za uprchlíka uznáván.
KAPITOLA V
ŘÍZENÍ O OPRAVNÉM PROSTŘEDKU
Článek 39
Právo na účinný opravný prostředek
1. Členské státy zajistí, aby žadatelé o azyl měli právo na účinný opravný prostředek před soudem nebo tribunálem proti:
a) rozhodnutí o jejich žádosti o azyl, včetně rozhodnutí:
i) považovat žádost za nepřípustnou podle čl. 25 odst. 2,
ii) vydaného na hranici nebo v tranzitních prostorách členského státu podle čl. 35 odst. 1,
iii) neprovést posouzení podle článku 36;
b) zamítnutí obnovit posuzování žádosti po jeho zastavení podle článků 19 a 20;
c) rozhodnutí dále neposuzovat následnou žádost podle článků 32 a 34;
d) rozhodnutí zamítnout vstup v rámci řízení podle čl. 35 odst. 2;
e) rozhodnutí o odnětí postavení uprchlíka podle článku 38.
2. Členské státy stanoví lhůty a další nezbytná pravidla, aby mohl žadatel využít svého práva na účinný opravný prostředek podle odstavce 1.
3. Členské státy v souladu se svými mezinárodními závazky případně stanoví pravidla týkající se:
a) otázky, zda opravný prostředek podle odstavce 1 má za následek to, že žadatel může setrvat v dotyčném členském státě až do rozhodnutí o opravném prostředku;
b) možností právních prostředků nebo ochranných opatření, pokud opravný prostředek podle odstavce 1 nemá za následek to, že žadatel může setrvat v dotyčném členském státě až do rozhodnutí o opravném prostředku.
Členské státy mohou stanovit rovněž opravný prostředek z úřední moci; a
c) důvodů pro napadení rozhodnutí podle čl. 25 odst. 2 písm. c) v souladu s metodikou použitou podle čl. 27 odst. 2 písm. b) a c).
4. Členské státy mohou stanovit lhůty, ve kterých má soud nebo tribunál podle odstavce 1 rozhodnutí rozhodujícího orgánu přezkoumat.
5. Bylo-li žadateli přiznáno postavení, které podle vnitrostátních právních předpisů a právních předpisů Společenství poskytuje stejná práva a výhody jako postavení uprchlíka podle směrnice 2004/83/ES, lze se domnívat, že žadatel má k dispozici účinný opravný prostředek, pokud soud nebo tribunál rozhodne, že opravný prostředek podle odstavce 1 je nepřípustný nebo že má vzhledem k nedostatečnému zájmu ze strany žadatele pokračovat v řízení pouze malou naději na úspěch.
6. Členské státy mohou ve vnitrostátních právních předpisech stanovit rovněž podmínky pro domněnku, že žadatel vzal konkludentně opravný prostředek podle odstavce 1 zpět nebo od něj odstoupil, společně s pravidly pro následný postup.
KAPITOLA VI
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 40
Napadení orgány veřejné správy
Touto směrnicí není dotčena možnost orgánů veřejné správy napadnout podle vnitrostátních právních předpisů správní nebo soudní rozhodnutí.
Článek 41
Důvěrnost
Členské státy zajistí, aby orgány provádějící tuto směrnici byly vázány zásadou zachování důvěrnosti podle vnitrostátních právních předpisů ve vztahu k veškerým informacím, které získají v průběhu své práce.
Článek 42
Zpráva
Nejpozději do 1. prosince 2009 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice v členských státech a případně navrhne nezbytné změny.
Členské státy předají Komisi všechny informace, které jsou vhodné pro přípravu této zprávy.
Po předložení této zprávy předkládá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice v členských státech nejméně jednou za dva roky.
Článek 43
Provedení
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. prosince 2007.
Co se týče článku 15, členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. prosince 2008.
Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 44
Přechod
Členské státy použijí právní a správní předpisy uvedené v článku 43 u žádostí o azyl podaných po 1. prosinci 2007 a u řízení k odnětí postavení uprchlíka zahájených po 1. prosinci 2007.
Článek 45
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Směrnice Komise 2005/86/ES
ze dne 5. prosince 2005,
kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES o nežádoucích látkách v krmivech, pokud jde o campechlor
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech [1], a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice 2002/32/ES zakazuje používání produktů určených ke krmení zvířat s obsahem nežádoucích látek, jenž přesahuje maximální obsahy stanovené v příloze I uvedené směrnice.
(2) Komise po přijetí směrnice 2002/32/ES stanovila, že ustanovení přílohy I uvedené směrnice mají být přezkoumána na základě aktualizovaného vědeckého posouzení rizik a při zohlednění zákazu ředění kontaminovaných produktů určených ke krmení zvířat a nesplňujících požadavky přílohy.
(3) Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EÚBP) přijal dne 2. února 2005 na žádost Komise stanovisko týkající se campechloru jakožto nežádoucí látky v krmivech.
(4) Campechlor je nesystémový insekticid, jehož používání se postupně opouští ve většině zemí světa.
Směsi campechloru mají komlexní složení s obsahem minimálně 202 různých identifikovaných kongenerů.
Campechlor se vzhledem ke své odolnosti a chemickým vlastnostem stále ještě vyskytuje v životním prostředí.
(5) Některé kongenery, jako například CHB 32, které představují hlavní složku technických směsí, podléhají biologické přeměně relativně rychle, jiné kongenery, jako například CHB 26, 50 a 62, jsou odolnější a podléhají značné bioakumulaci v rámci potravinového řetězce.
Kongenery CHB 26, 50 a 62 mohou sloužit jako ukazatele kontaminace campechlorem.
Přítomnost CHB 32 ukazuje nedávnou kontaminaci a mohla by se zařadit do programů pro monitorování ke zjištění možných podvodných postupů.
(6) Hlavní zdroj vystavení zvířat působení campechloru z krmiva představují rybí tuk a rybí moučka.
Krmivo pro ryby (především pro masožravé druhy) může obsahovat značné množství rybí moučky a rybího tuku.
Rybí moučka se u jiných zvířat používá v menší míře, proto je jejich vystavení prostřednictvím krmiva menší.
(7) Na toxicitu campechloru jsou nejcitlivější ryby.
Přenos campechloru na jedlé tkáně ryb s vysokým obsahem tuku je značný, přenos na ostatní hospodářská zvířata je nižší.
Ryby, zejména druhy s vysokým obsahem tuku, jsou hlavním zdrojem vystavení u lidí, protože jiné zdroje mají menší význam.
(8) Je proto vhodné nahradit současný všeobecný maximální obsah, pokud jde o campechlor ve všech krmivech, maximálním obsahem campechloru v rybím tuku, rybí moučce a krmivu pro ryby s cílem zabezpečit, aby tyto produkty nepředstavovaly nebezpečí pro zdraví lidí a zvířat.
Bezpečnost krmiv se zlepšila, jelikož byl obsah u krmiv pro ryby, kterými se ryby přímo krmí, významně snížen a vymáhání dodržování předpisů prostřednictvím cílených kontrol těchto produktů určených na krmiva pro zvířata, která jsou hlavním zdrojem vystavení campechloru, by mělo zlepšit bezpečnost krmiv.
(9) Současný všeobecný maximální obsah pro campechlor neodráží současné běžné základní obsahy kontaminace v rybím tuku.
Je vhodné stanovit maximální obsah v rybím tuku a zohlednit základní obsahy bez ohrožení zdraví lidí a zvířat.
Tento maximální obsah se musí přezkoumat s ohledem na potřebné použití v širším rozsahu dekontaminačních procesů.
(10) Směrnice 2002/32/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(11) Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 2002/32/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy uvedou v platnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do dvanácti měsíců po jejím vstupu v platnost.
Neprodleně sdělí Komisi znění těchto ustanovení a srovnávací tabulku mezi těmito ustanoveními a touto směrnicí.
Tato ustanovení přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Směrnice Komise 2005/87/ES
ze dne 5. prosince 2005,
kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES o nežádoucích látkách v krmivech, pokud jde o olovo, fluor a kadmium
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech [1], a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [2], a zejména na čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice 2002/32/ES zakazuje používání produktů určených ke krmení zvířat s obsahem nežádoucích látek, jenž přesahuje maximální obsahy stanovené v příloze I uvedené směrnice.
(2) Komise po přijetí směrnice 2002/32/ES stanovila, že ustanovení přílohy I uvedené směrnice mají být přezkoumána na základě aktualizovaného vědeckého posouzení rizik a při zohlednění zákazu ředění kontaminovaných produktů určených ke krmení zvířat a nesplňujících požadavky přílohy.
(3) Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EÚBP) přijal dne 2. června 2004 na žádost Komise stanovisko týkající se olova jakožto nežádoucí látky v krmivech.
(4) Kontaminace potravin olovem představuje problém pro veřejné zdraví.
Olovo se do jisté míry hromadí v ledvinách a v tkáních jater, svalové tkáně obsahují velmi nízké zbytkové množství olova a přenos do mléka je omezený.
Potraviny živočišného původu proto nejsou hlavním zdrojem vystavení člověka olovu.
(5) Skot a ovce jsou zřejmě nejcitlivější druhy zvířat na akutní toxicitu olova.
Byly ohlášeny jednotlivé případy intoxikace, které vyplývaly z požití krmných surovin původem ze znečištěných oblastí nebo z náhodného požití zdrojů olova.
Nicméně obsahy nalezené v komerčních krmných surovinách v Evropské unii nevykazují klinické znaky toxicity.
(6) Stávající právní ustanovení týkající se olova v produktech určených ke krmení jsou všeobecně vhodná k zabezpečení toho, aby tyto produkty nepředstavovaly žádné nebezpečí pro zdraví lidí a zvířat nebo aby nepříznivě neovlivnily živočišnou výrobu.
(7) Skot a ovce jsou zřejmě nejcitlivější druhy zvířat a zelená píce je hlavní složkou jejich denní dávky, je proto důležité stanovit přezkum s cílem dalšího možného snížení maximálních obsahů olova v zelené píci.
(8) Kromě toho je stanovení maximálního obsahu olova pro doplňkové látky, které patří do funkční skupiny stopových prvků, pojiv a protispékavých látek, a pro premixy vhodné.
Maximální obsah stanovený pro premixy zohledňuje doplňkové látky s nejvyšším obsahem olova a nikoli citlivost různých druhů zvířat na olovo.
Je proto v odpovědnosti producenta premixů, aby za účelem ochrany zdraví lidí a zvířat zabezpečil, aby kromě dodržování maximálních obsahů premixů byl návod na použití na premixu v souladu s maximálními obsahy pro doplňková a kompletní krmiva.
(9) Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci EÚBP přijal dne 22. září 2004 na žádost Komise stanovisko týkající se fluoru jakožto nežádoucí látky v krmivech.
(10) Fluor se hromadí zejména v tkáních, ve kterých se usazuje vápník.
Naopak přenos na jedlé tkáně, včetně mléka a vajec, je omezený.
Proto koncentrace fluoridů v potravinách živočišného původu přispívá pouze okrajově k vystavení člověka.
(11) V Evropské unii jsou obsahy fluoridů na pastvinách, v travinách a krmných směsích všeobecně nízké, a proto je vystavení zvířat fluoridu všeobecně pod úrovní, která způsobuje škodlivé účinky.
V některých zeměpisných oblastech a příležitostně v blízkosti průmyslových ploch s vysokou emisí fluoridů je nadměrné vystavení fluoridům spojeno s abnormalitami chrupu a kostry.
(12) Stávající právní ustanovení týkající se fluoru v produktech určených ke krmení jsou všeobecně vhodná k zabezpečení toho, aby tyto produkty nepředstavovaly žádné nebezpečí pro zdraví lidí a zvířat nebo aby nepříznivě neovlivnily živočišnou výrobu.
(13) Použitý extrakční postup má velký vliv na analytický výsledek, a je proto vhodné stanovit extrakční postup.
Mohou být použity rovnocenné postupy s prokázanou rovnocennou účinností extrakce.
(14) Obsah fluoru v mořských korýších, jako je mořský kril, musí být změněn, aby se vzaly v úvahu nové postupy zpracování ke zlepšení nutriční jakosti a snížení ztrát biomasy, což také zvyšuje obsah fluoru v konečném produktu.
(15) Směrnice Komise 84/547/EHS ze dne 26. října 1984, kterou se mění přílohy směrnice Rady 70/524/EHS o doplňkových látkách v krmivech [3], stanoví maximální obsah fluóru ve vermikulitu (E561).
Rozsah působnosti směrnice 2002/32/ES stanoví možnost stanovení maximálních obsahů nežádoucích látek v doplňkových látkách v krmivech a pravidla, která se vztahují na nežádoucí látky by měla být pro větší jasnost uspořádána v jediném znění.
(16) Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci EÚBP přijal dne 2. června 2004 na žádost Komise stanovisko týkající se kadmia jakožto nežádoucí látky v krmivech.
(17) Kontaminace potravin kadmiem představuje problém pro veřejné zdraví.
Hromadění kadmia v živočišných tkáních závisí na koncentraci v potravě a době vystavení.
Krátká délka života zvířat, jako jsou prasata ve výkrmu a drůbež, minimalizuje riziko nežádoucích koncentrací kadmia v jedlých tkáních těchto zvířat.
Přežvýkavci a koně však mohou být vystaveni kadmiu na pastvinách po celý život.
V některých regionech to může vyústit do nežádoucí koncentrace kadmia v ledvinách.
(18) Kadmium je toxické pro všechny druhy zvířat.
U většiny domácích druhů zvířat, včetně prasat, která se považují za nejcitlivější druh, není výskyt vážných klinických příznaků pravděpodobný, pokud koncentrace kadmia v potravě nepřesáhne 5 mg/kg krmiva.
(19) Stávající právní ustanovení týkající se kadmia v produktech určených ke krmení jsou všeobecně vhodná k zabezpečení toho, aby tyto produkty nepředstavovaly žádné nebezpečí pro zdraví lidí a zvířat nebo aby nepříznivě neovlivnily živočišnou výrobu.
(20) V současnosti není stanoven maximální obsah pro krmivo pro zvířata v zájmovém chovu a pro krmné suroviny, které jsou nerostného původu, kromě fosfátů.
Je vhodné stanovit maximální obsah pro tyto produkty určené na krmivo.
Je vhodné změnit současný maximální obsah kadmia u krmiva pro ryby, aby se zohlednil nedávný vývoj ve výrobě krmiva pro ryby, a zároveň začlenit vyšší poměry rybího tuku a rybí moučky.
Kromě toho je stanovení maximálního obsahu kadmia pro doplňkové látky, které patří do funkční skupiny stopových prvků, pojiv a protispékavých látek, a pro premixy vhodné.
Maximální obsah stanovený pro premixy zohledňuje doplňkové látky s nejvyšším obsahem kadmia a nikoli citlivost různých druhů zvířat na kadmium.
Podle článku 16 nařízení (ES) č. 1831/2003 je v odpovědnosti producenta premixů, aby za účelem ochrany zdraví lidí a zvířat zabezpečil, aby kromě dodržování maximálních obsahů premixů byl návod na použití na premixu v souladu s maximálními obsahy pro doplňková a kompletní krmiva.
(21) Směrnice 2002/32/ES a směrnice 84/547/EHS by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(22) Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 2002/32/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
Aniž jsou dotčeny jiné podmínky pro povolení doplňkové látky vermikulitu, která patří do skupiny pojiv, protispékavých látek a koagulantů, stanovené směrnicí 70/524/EHS, maximální obsah fluoru stanoví příloha této směrnice.
Článek 3
1. Členské státy uvedou v platnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 12 měsíců po jejím vstupu v platnost.
Neprodleně sdělí Komisi znění těchto ustanovení a srovnávací tabulku mezi těmito ustanoveními a touto směrnicí.
Tato ustanovení přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/88/ES
ze dne 14. prosince 2005,
kterou se mění směrnice 2000/14/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se emisí hluku zařízení, která jsou určena k použití ve venkovním prostoru, do okolního prostředí
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/14/ES [3] byla předmětem přezkumu pracovní skupinou pro zařízení určená k použití ve venkovním prostoru, zřízenou Komisí.
(2) Pracovní skupina ve zprávě ze dne 8. července 2004 dospěla k závěru, že některé nejvyšší přípustné hodnoty pro etapu II, které mají být povinně používány od 3. ledna 2006, nejsou technicky dosažitelné.
Záměrem však nikdy nebylo omezovat uvádění zařízení na trh nebo do provozu pouze na základě technické dosažitelnosti.
(3) Proto je nutno stanovit, že některé typy zařízení uvedených v článku 12 směrnice 2000/14/ES, které nebudou schopny splnit nejvyšší přípustné hodnoty pro etapu II do 3. ledna 2006 pouze z technických důvodů, lze po tomto dni nadále uvádět na trh nebo do provozu.
(4) Zkušenosti z prvních pěti let uplatňování směrnice 2000/14/ES dokazují, že ke splnění článků 16 a 20 uvedené směrnice je zapotřebí více času, a poukazují na potřebu přezkoumat uvedenou směrnici za účelem její změny, zejména s ohledem na nejvyšší přípustné hodnoty pro etapu II, na něž uvedená směrnice odkazuje. Proto je nutno prodloužit o dva roky lhůtu pro předložení zprávy Evropskému parlamentu a Radě o zkušenostech Komise se zaváděním a správním zabezpečením směrnice 2000/14/ES podle čl. 20 odst. 1 uvedené směrnice.
(5) Ustanovení čl. 20 odst. 3 směrnice 2000/14/ES upravuje předkládání zprávy Komisí Evropskému parlamentu a Radě o tom, zda a v jakém rozsahu technický pokrok umožňuje snížení nejvyšších přípustných hodnot hluku sekaček na trávu a vyžínačů trávníků/začišťovačů okrajů trávníků. Vzhledem ke skutečnosti, že povinnosti obsažené v čl. 20 odst. 1 uvedené směrnice jsou přísnější než povinnosti obsažené v čl. 20 odst. 3, a v zájmu zamezení zdvojení úsilí je vhodné tyto typy zařízení zahrnout do obecné zprávy podle čl. 20 odst. 1 uvedené směrnice. V důsledku toho by měla být samostatná povinnost předložit zprávu podle čl. 20 odst. 3 uvedené směrnice zrušena.
(6) Jelikož cíle této směrnice, totiž zajistit stálé fungování vnitřního trhu požadavkem, aby zařízení používaná ve venkovním prostředí splňovala harmonizované předpisy o hluku ve venkovním prostředí, nemůže být dostatečně dosaženo na úrovni členských států, a proto, z důvodu rozsahu a účinků navrženého opatření, jej může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení uvedeného cíle, neboť oblast její působnosti je omezena na typy zařízení, u kterých není v současné době z technických důvodů možné dodržet nejvyšší přípustné hodnoty pro etapu II.
(7) Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů [4] jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(8) Směrnice 2000/14/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 2000/14/ES se mění takto:
1. Tabulka v článku 12 se nahrazuje tímto:
Nejvyšší přípustné hladiny akustického výkonu se zaokrouhlují nahoru nebo dolů na celá čísla (méně než 0,5 na menší číslo; větší nebo rovno 0,5 na vyšší číslo)."
"Typ zařízení _BAR_ Čistý instalovaný výkon P (v kW) Elektrický výkon Pel v kW [5] Hmotnost zařízení m v kg Šířka záběru L v cm _BAR_ Nejvyšší přípustná hladina akustického výkonu v dB/1 pW _BAR_
_BAR_ _BAR_ Etapa I od 3. ledna 2002 _BAR_ Etapa II od 3. ledna 2006 _BAR_
Stroje na zhutňování (vibrační válce, vibrační desky, vibrační pěchy) _BAR_ P ≤ 8 _BAR_ 108 _BAR_ 105 [6] _BAR_
8 < P ≤ 70 _BAR_ 109 _BAR_ 106 [6] _BAR_
P > 70 _BAR_ 89 + 11 lg P _BAR_ 86 + 11 lg P [6] _BAR_
Pásové dozery, nakladače, rýpadla-nakladače _BAR_ P ≤ 55 _BAR_ 106 _BAR_ 103 [6] _BAR_
P > 55 _BAR_ 87 + 11 lg P _BAR_ 84 + 11 lg P [6] _BAR_
Kolové dozery, nakladače, rýpadla-nakladače, dampry, grejdry, kompaktory s nakládacím zařízením, manipulační vozíky s protizávažím poháněné spalovacím motorem, pojízdné jeřáby, stroje na zhutňování (válce bez vibrací), finišery na vozovky, zdroje tlakové kapaliny _BAR_ P ≤ 55 _BAR_ 104 _BAR_ 101 [6] [7] _BAR_
P > 55 _BAR_ 85 + 11 lg P _BAR_ 82 + 11 lg P [6] [7] _BAR_
Rýpadla, stavební výtahy na dopravu materiálu, stavební vrátky, motorové kultivátory _BAR_ P ≤ 15 _BAR_ 96 _BAR_ 93 _BAR_
P > 15 _BAR_ 83 + 11 lg P _BAR_ 80 + 11 lg P _BAR_
Ruční bourací a sbíjecí kladiva _BAR_ m ≤ 15 _BAR_ 107 _BAR_ 105 _BAR_
15 < m < 30 _BAR_ 94 + 11 lg m _BAR_ 92 + 11 lg m [6] _BAR_
m ≥ 30 _BAR_ 96 + 11 lg m _BAR_ 94 + 11 lg m _BAR_
Věžové jeřáby _BAR_ _BAR_ 98 + lg P _BAR_ 96 + lg P _BAR_
Svařovací generátory a zdrojová soustrojí _BAR_ Pel ≤ 2 _BAR_ 97 + lg Pel _BAR_ 95 + lg Pel _BAR_
2 < Pel ≤ 10 _BAR_ 98 + lg Pel _BAR_ 96 + lg Pel _BAR_
10 > Pel _BAR_ 97 + lg Pel _BAR_ 95 + lg Pel _BAR_
Kompresory _BAR_ P ≤ 15 _BAR_ 99 _BAR_ 97 _BAR_
P > 15 _BAR_ 97 + 2 lg P _BAR_ 95 + 2 lg P _BAR_
Sekačky na trávu, vyžínače trávníků/začišťovače okrajů trávníků _BAR_ L ≤ 50 _BAR_ 96 _BAR_ 94 [6] _BAR_
50 < L ≤ 70 _BAR_ 100 _BAR_ 98 _BAR_
70 < L ≤ 120 _BAR_ 100 _BAR_ 98 [6] _BAR_
L > 120 _BAR_ 105 _BAR_ 103 [6] _BAR_
2. Článek 20 se mění takto:
a) v první větě odstavce 1 se slova "Nejpozději do 3. ledna 2005" nahrazují slovy "Do 3. ledna 2007";
b) odstavec 3 se zrušuje.
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 2005.
Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Budou tyto předpisy používat ode dne 3. ledna 2006.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům. Ve Štrasburku dne 14. prosince 2005. Za Radu předseda J. Borrell Fontelles Za Radu předseda C. Clarke
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/89/ES
ze dne 18. ledna 2006
o opatřeních pro zabezpečení dodávek elektřiny a investic do infrastruktury
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou [3] se významně zasloužila o vytvoření vnitřního trhu s elektřinou.
Zajištění vysoké úrovně zabezpečení dodávek elektřiny je klíčovým cílem pro úspěšné fungování vnitřního trhu a uvedená směrnice dává členským státům možnost uložit elektroenergetickým podnikům povinnosti veřejné služby, mimo jiné ve vztahu k zabezpečení dodávek.
Tyto povinnosti veřejné služby by měly být vymezeny co nejpřesněji a co nejpřísněji a neměly by vyústit ve vytváření výrobní kapacity, která by přesahovala kapacitu nutnou k zajištění toho, že nebude docházet k nežádoucímu přerušení dodávek elektřiny konečným zákazníkům.
(2) Odhady poptávky po elektřině jsou obvykle vypracovávány na středně dlouhé období na základě vývojových předpovědí vypracovaných provozovateli přenosových soustav nebo jinými organizacemi, které jsou schopné tyto předpovědi na žádost členského státu vypracovat.
(3) Konkurenceschopný jednotný trh s elektřinou vyžaduje průhledné a nediskriminační politiky v oblasti zabezpečení dodávek elektřiny, které by byly slučitelné s požadavky tohoto trhu.
Neexistence takových politik v jednotlivých členských státech nebo závažné rozdíly mezi politikami členských států by vedly k narušení hospodářské soutěže.
Pro zajištění zabezpečení dodávek elektřiny a řádného fungování vnitřního trhu je proto zásadní jasné vymezení úkolů a povinností příslušných orgánů, členských států a všech účastníků trhu a zároveň je nutno vyvarovat se vytváření překážek pro vstup nových subjektů na trh, například společností vyrábějících nebo dodávajících elektřinu v některém členském státě, které zahájily svou činnost v tomto členském státě v nedávné době, a vyhnout se narušení vnitřního trhu s elektřinou nebo závažným potížím pro účastníky trhu, včetně společností s malými tržními podíly, jako jsou výrobci nebo dodavatelé s velmi malým podílem na relevantním trhu Společenství.
(4) Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1229/2003/ES [4] vytyčuje řadu hlavních směrů pro politiku transevropských energetických sítí Společenství.
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1228/2003 ze dne 26. června 2003 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou [5] stanoví mimo jiné obecné zásady a podrobná pravidla pro řízení přetížení.
(5) Při podpoře využívání elektřiny z obnovitelných energetických zdrojů je nezbytné zajistit, aby byla, pokud je to technicky nezbytné, dostupná související záložní kapacita s cílem udržet spolehlivost a zabezpečení sítí.
(6) Aby byly splněny závazky Společenství v oblasti ochrany životního prostředí a snížena závislost na dovážené energii, je nutné zohlednit dlouhodobé dopady nárůstu poptávky po elektřině.
(7) Pro vytvoření dobře fungujícího vnitřního trhu je klíčová spolupráce mezi provozovateli vnitrostátních přenosových soustav v oblastech týkajících se zabezpečení sítí, včetně stanovení přenosové kapacity, poskytování informací a modelování sítí, a může být dále zdokonalována.
Nedostatek koordinace v oblasti zabezpečení sítí poškozuje vytváření rovných podmínek hospodářské soutěže.
(8) Hlavním záměrem příslušných technických pravidel a doporučení, obsažených například v provozním manuálu Unie pro koordinaci přenosu elektřiny (UCTE), podobných pravidel a doporučení, která vypracoval NORDEL, baltského dispečerského řádu a pravidel a doporučení pro systémy Spojeného království a Irska je poskytnout podporu pro technický provoz propojené sítě a přispět tak k uspokojení potřeby zachovat provoz sítě i v případě chyby v systému na jednom nebo na více místech sítě a ke snížení nákladů spojených s řešením důsledků přerušení dodávky na minimum.
(9) Po provozovatelích přenosových a distribučních soustav by mělo být požadováno, aby s ohledem na četnost a dobu trvání přerušení dodávek elektřiny poskytovali konečným zákazníkům služby na vysoké úrovni.
(10) Opatření, která mohou být použita k zajištění zachování náležité úrovně rezervní výrobní kapacity, by měla být založena na tržním a nediskriminačním přístupu a mohla by zahrnovat opatření, jako jsou smluvní záruky a opatření, kapacitní opce a kapacitní závazky.
Tato opatření by mohla být doplněna dalšími nediskriminačními nástroji, například platbami za kapacitu.
(11) Členské státy zveřejní opatření přijatá pro zachování rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou mezi stávajícími a potenciálními investory do výroby elektřiny a mezi spotřebiteli elektřiny, aby zajistily, že jsou předem dostupné náležité informace.
(12) Aniž jsou dotčeny články 86, 87 a 88 Smlouvy, je důležité, aby členské státy vytvořily jednoznačný, vhodný a stabilní rámec, který by napomáhal zajištění dodávek elektřiny a přispíval k investicím do výrobních kapacit a vytvoření metod řízení poptávky.
Je také důležité přijmout vhodná opatření vytvářející regulační rámec, který by podpořil investice do nového propojení přenosových soustav, zejména mezi členskými státy.
(13) Evropská rada se na zasedání v Barceloně ve dnech 15. a 16. března 2002 dohodla na úrovni propojení mezi členskými státy.
Nízká úroveň propojení vede k tříštění trhu a je překážkou rozvoje hospodářské soutěže.
Existence dostatečné fyzické přenosové kapacity, ať už přeshraniční, či nikoli, je nezbytná, není nicméně dostačují podmínkou pro plně účinnou hospodářskou soutěž.
V zájmu konečného zákazníka by měl být vztah mezi potenciálním přínosem nových projektů propojení a náklady na tyto projekty přiměřeně vyrovnaný.
(14) Vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit maximální dostupnou přenosovou kapacitu bez porušení požadavků na zabezpečený provoz sítě, je také důležité v tomto ohledu zajistit celkovou průhlednost postupu pro výpočet kapacity a její alokace v přenosové soustavě.
Tímto způsobem by bylo možné lépe využít stávající kapacity a na trhu se nebudou objevovat falešné signály o nedostatku, což podpoří dosažení plně konkurenčního vnitřního trhu, jak je stanoveno ve směrnici 2003/54/ES.
(15) Provozovatelé přenosových a distribučních soustav potřebují vhodný a stabilní regulační rámec pro investice a pro údržbu a obnovu sítí.
(16) Článek 4 směrnice 2003/54/ES ukládá členským státům povinnost sledovat zabezpečení dodávek elektřiny a vypracovat o tom zprávu.
Tato zpráva by měla zahrnovat krátkodobé, střednědobé a dlouhodobé faktory důležité z hlediska zabezpečení dodávek včetně záměru provozovatelů přenosových soustav investovat do sítě.
Při sestavování této zprávy se očekává, že členské státy budou vycházet z informací a hodnocení, které byly poskytnuty provozovateli přenosové soustavy, ať už jednotlivě, či kolektivně, a to i na celoevropské úrovni.
(17) Členské státy by měly zajistit účinné provedení této směrnice.
(18) Jelikož cílů navrhovaného opatření, totiž zabezpečení dodávek elektřiny založených na korektní hospodářské soutěži a vytvoření plně funkčního vnitřního trhu s elektřinou, nemůže být účinně dosaženo na úrovni členských států, a proto, z důvodu rozsahu a účinků tohoto opatření, jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Oblast působnosti
1. Tato směrnice stanoví opatření, která se zaměřují na zajištění zabezpečení dodávek elektřiny pro řádné fungování vnitřního trhu s elektřinou a zajištění:
a) dostatečné úrovně výrobní kapacity;
b) dostatečné rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou
a
c) vhodné úrovně propojení mezi členskými státy pro rozvoj vnitřního trhu.
2. Tato směrnice vytváří rámec, uvnitř něhož mají členské státy definovat průhledné, stabilní a nediskriminační politiky zabezpečení dodávek elektřiny, které by byly slučitelné s požadavky konkurenčního vnitřního trhu s elektřinou.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se použijí definice obsažené v článku 2 směrnice 2003/54/ES.
Kromě toho se použijí tyto definice:
a) "regulačním orgánem" se rozumějí regulační orgány v členských státech určené v souladu s článkem 23 směrnice 2003/54/ES;
b) "zabezpečením dodávek elektřiny" se rozumí schopnost elektrizační soustavy dodávat konečným zákazníkům elektřinu, jak je stanoveno touto směrnicí;
c) "provozním zabezpečením sítě" se rozumí nepřetržitý provoz přenosové a případně i distribuční sítě za předvídatelných okolností;
d) "rovnováhou mezi nabídkou a poptávkou" se rozumí uspokojování předvídatelné poptávky spotřebitelů po elektřině, aniž by bylo třeba uplatnit opatření na snížení spotřeby.
Článek 3
Obecná ustanovení
1. Členské státy zajišťují vysokou úroveň zabezpečení dodávek elektřiny přijetím nezbytných opatření k usnadnění stabilního investičního prostředí a vymezením úloh a povinností příslušných orgánů, případně včetně regulačních orgánů, a všech dotčených účastníků trhu a zveřejňováním informací o nich.
K dotčeným účastníkům trhu patří mimo jiné provozovatelé přenosových a distribučních soustav, výrobci elektřiny, dodavatelé a koneční zákazníci.
2. Při provádění opatření uvedených v odstavci 1 členské státy přihlížejí:
a) k důležitosti zajištění nepřetržitých dodávek elektřiny;
b) k důležitosti průhledného a stabilního regulačního rámce;
c) k vnitřnímu trhu a možnostem přeshraniční spolupráce s ohledem na zabezpečení dodávek elektřiny;
d) k potřebě pravidelné údržby a v případě potřeby i obnovy přenosových a distribučních soustav, aby byl zachován výkon sítě;
e) k významu zajištění řádného provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/77/ES ze dne 27. září 2001 o podpoře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na vnitřním trhu s elektřinou [6] a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/8/ES ze dne 11. února 2004 o podpoře kombinované výroby tepla a elektřiny založené na poptávce po užitečném teple na vnitřním trhu s energií [7], pokud se jejich ustanovení týkají zabezpečení dodávek elektřiny;
f) k potřebě zajistit dostatečnou rezervní přenosovou a výrobní kapacitu pro stabilní provoz
a
g) k důležitosti podporovat vytváření likvidních velkoobchodních trhů.
3. Při provádění opatření uvedených v odstavci 1 mohou členské státy brát v úvahu také:
a) stupeň diverzifikace při výrobě elektřiny na celostátní nebo odpovídající regionální úrovni;
b) důležitost snižování dlouhodobých dopadů nárůstu poptávky po elektřině;
c) význam podpory energetické účinnosti a zavádění nových technologií, zejména metod řízení poptávky (DSM), technologií obnovitelných energetických zdrojů a decentrální výroby,
a
d) význam odstranění administrativních překážek investic do infrastruktury a výrobní kapacity.
4. Členské státy zajistí, aby opatření přijatá v souladu s touto směrnicí nebyla diskriminační a aby nebyla příčinou nepřiměřeného zatížení pro účastníky trhu, včetně nových účastníků trhu a společností s malým podílem na trhu.
Členské státy před přijetím těchto opatření přihlédnou také k dopadu opatření na cenu elektřiny pro konečné zákazníky.
5. Při zajištění vhodné úrovně propojení mezi členskými státy podle čl. 1 odst. 1 písm. c) se klade zvláštní zřetel na:
a) specifickou zeměpisnou situaci každého členského státu;
b) zachování přiměřené rovnováhy mezi náklady na budování nových propojení a prospěchem konečných zákazníků
a
c) zajištění toho, že stávající propojení jsou používána co nejúčinněji.
Článek 4
Provozní zabezpečení sítí
1. a) Členské státy nebo příslušné orgány zajistí, aby provozovatelé přenosových soustav stanovili minimální provozní pravidla a povinnosti v souvislosti se zabezpečením sítí.
Dříve než taková pravidla a povinnosti stanoví, poradí se s dotčenými účastníky trhu v zemích, se kterými existuje propojení;
b) bez ohledu na písm. a) první pododstavec mohou členské státy požadovat, aby provozovatelé přenosových soustav předložili tato pravidla a povinnosti příslušnému orgánu ke schválení;
c) členské státy zajistí, aby provozovatelé přenosových a případně i distribučních soustav dodržovali minimální provozní pravidla a povinnosti v souvislosti se zabezpečením sítí;
d) členské státy požadují po provozovatelích přenosových soustav, aby udržovali náležitou úroveň provozního zabezpečení sítí.
Provozovatelé přenosových soustav musí k tomuto účelu udržovat náležitou úroveň technické přenosové rezervní kapacity pro provozní zabezpečení sítí a spolupracovat s dotčenými provozovateli přenosových soustav, s nimiž jsou propojeni.
Úroveň předvídatelných okolností, za nichž musí být zabezpečení zajišťováno, je stanovena v pravidlech pro provozní zabezpečení sítí;
e) členské státy zejména zajistí, aby si provozovatelé propojených přenosových a případně i distribučních soustav vyměňovali informace týkající se provozu sítí včasným a účinným způsobem, v souladu s minimálními provozními požadavky.
Stejné požadavky se případně vztahují také na provozovatele přenosových a distribučních soustav, kteří jsou propojeni s provozovateli soustav mimo Společenství.
2. Členské státy nebo příslušné orgány zajistí, aby provozovatelé přenosových a případně i distribučních soustav stanovili a dodržovali cíle kvality dodávek a zabezpečení výkonu sítě.
Tyto cíle podléhají schválení členskými státy nebo příslušnými orgány, které jejich provádění sledují.
Cíle musí být objektivní, průhledné a nediskriminační a musí být zveřejněny.
3. Při přijímání opatření stanovených v článku 24 směrnice 2003/54/ES a v článku 6 nařízení (ES) č. 1228/2003 členské státy nečiní rozdíly mezi přeshraničními a vnitrostátními smlouvami.
4. Členské státy zajistí, aby omezení dodávek v případě nouze bylo založeno na předem určených kritériích souvisejících s řízením nerovnováhy provozovateli přenosových soustav.
Veškerá ochranná opatření jsou přijímána v úzké konzultaci s jinými dotčenými provozovateli přenosových soustav za dodržení příslušných oboustranných dohod, včetně dohod o výměně informací.
Článek 5
Udržování rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou
1. Členské státy přijmou vhodná opatření k udržení rovnováhy mezi poptávkou po elektřině a dostupností výrobní kapacity.
Členské státy zejména:
a) aniž jsou dotčeny konkrétní požadavky malých izolovaných systémů, podporují vytvoření velkoobchodního tržního rámce, který by poskytoval vhodné cenové signály pro výrobu a spotřebu;
b) požadují po provozovatelích přenosových soustav, aby zajistili dostupnou přiměřenou úroveň výrobní rezervní kapacity pro účely udržování rovnováhy nebo přijali rovnocenná opatření vyplývající z trhu.
2. Aniž jsou dotčeny články 87 a 88 Smlouvy, mohou členské státy přijmout dodatečná opatření, včetně:
a) předpisů umožňujících novou výrobní kapacitu a vstup nových výrobních podniků na trh;
b) odstranění překážek, které brání využívání smluv na netrvalý odběr elektřiny;
c) odstranění překážek, které brání uzavírání smluv na různé doby trvání jak výrobcům, tak zákazníkům;
d) podpory zavedení technologií pro řízení odběru v reálném čase, například moderních měřicích systémů;
e) podpory opatření pro úspory energie;
f) výběrových řízení nebo jakýchkoli obdobných postupů rovnocenných z hlediska průhlednosti a nediskriminace v souladu s čl. 7 odst. 1 směrnice 2003/54/ES.
3. Členské státy zveřejní opatření přijatá na základě tohoto článku a zajistí jejich co největší rozšíření.
Článek 6
Investice do sítí
1. Členské státy vytvoří regulační rámec, který:
a) poskytuje provozovatelům přenosových i distribučních soustav investiční signály k rozvíjení jejich soustav tak, aby pokryli předvídatelnou poptávku na trhu;
b) usnadňuje údržbu a v případě nutnosti obnovu jejich soustav.
2. Aniž je dotčeno nařízení (ES) č. 1228/2003, mohou členské státy umožnit obchodní investice do propojení.
Členské státy zajistí, aby se o investicích do propojení rozhodovalo za úzké spolupráce dotčených provozovatelů přenosových soustav.
Článek 7
Předkládání zpráv
1. Členské státy zajistí, aby se zpráva uvedená v článku 4 směrnice 2003/54/ES zabývala celkovou způsobilostí elektrizační soustavy poskytovat dodávky pokrývající současnou a předpokládanou poptávku po elektřině, včetně:
a) provozního zabezpečení sítě;
b) předpokládané rovnováhy nabídky a poptávky během období příštích pěti let;
c) vyhlídek na zabezpečení dodávek elektřiny v období pěti až patnácti let ode dne zveřejnění zprávy;
d) investičních záměrů provozovatelů přenosových soustav a záměrů jiných osob, kterých jsou si vědomy a které se týkají poskytování přeshraniční propojovací kapacity během následujících pěti nebo více kalendářních let.
2. Členské státy nebo příslušné orgány připraví zprávu v úzké spolupráci s provozovateli přenosových soustav.
Provozovatelé přenosových soustav se podle potřeby poradí se sousedícími provozovateli přenosových soustav.
3. Část zprávy týkající se záměrů investic do propojení uvedených v odst. 1 písm. d) přihlíží:
a) k zásadám řízení přetížení stanoveným v nařízení (ES) č. 1228/2003;
b) ke stávajícím a plánovaným přenosovým vedením;
c) k očekávaným modelům výroby, dodávek, přeshraničních výměn a spotřeby, které by braly v úvahu opatření na řízení poptávky,
a
d) k regionálním, celostátním a evropským cílům udržitelného rozvoje, včetně projektů, které tvoří součást os přednostních projektů uvedených v příloze I rozhodnutí č. 1229/2003/ES.
Členské státy zajistí, aby provozovatelé přenosových soustav poskytli informace o svých investičních záměrech nebo o záměrech jiných osob, kterých jsou si vědomi a které se týkají poskytování přeshraniční propojovací kapacity.
Členské státy mohou také vyžadovat, aby provozovatelé přenosových soustav poskytli informace o investicích souvisejících s budováním vnitřního vedení s dopadem na poskytování přeshraniční propojovací kapacity.
4. Členské státy nebo příslušné orgány zajistí, aby byly provozovatelům přenosových soustav nebo případně příslušným orgánům při plnění tohoto úkolu zpřístupněny nezbytné prostředky pro přístup k důležitým údajům.
Musí být zajištěno utajení důvěrných informací.
5. Na základě informací uvedených v odst. 1 písm. d) získaných od příslušných orgánů podá Komise členským státům, příslušným orgánům a skupině evropských regulačních orgánů pro elektroenergetiku a plynárenství, zřízené rozhodnutím Komise 2003/796/ES [8], zprávu o plánovaných investicích a jejich přínosu pro cíle stanovené v čl. 1 odst. 1.
Tato zpráva může být spojena se zprávou podle čl. 28 odst. 1 písm. c) směrnice 2003/54/ES a zveřejní se.
Článek 8
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do dne 24. února 2008.
Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy oznámí Komisi do dne 1. prosince 2007 znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 9
Předkládání zpráv
Komise sleduje a hodnotí provádění této směrnice a nejpozději do dne 24. února 2010 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o dosaženém pokroku.
Článek 10
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/90/ES
ze dne 18. ledna 2006,
kterou se po dvacáté deváté mění směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (látky klasifikované jako karcinogenní, mutagenní nebo toxické pro reprodukci – c/m/r)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
v souladu s postupem podle článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Opatření stanovená touto směrnicí spadají do rámce akčního plánu, přijatého v rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1786/2002/ES ze dne 23. září 2002, kterým se přijímá akční program Společenství v oblasti veřejného zdraví (2003–2008) [3].
Podle uvedeného rozhodnutí se Společenství zavazuje podporovat a zlepšovat zdraví, předcházet nemocem a bojovat proti potenciálním rizikům ohrožujícím zdraví za účelem snížení nemocnosti, jíž lze předcházet, předčasné úmrtnosti a postižení znemožňujícího běžnou činnost.
(2) Látky, které jsou uvedeny v příloze I směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek [4] a jsou klasifikovány jako karcinogeny kategorie 1 nebo 2, mohou způsobit rakovinu.
Látky, které jsou uvedeny v příloze I směrnice 67/548/EHS a jsou klasifikovány jako karcinogeny kategorie 1 nebo 2, mohou způsobit dědičné genetické poruchy.
Látky, které jsou uvedeny v příloze I směrnice 67/548/EHS a jsou klasifikovány jako toxické pro reprodukci kategorie 1 nebo 2, mohou způsobit vrozené vady nebo snížení plodnosti.
(3) Za účelem zlepšení ochrany lidského zdraví a bezpečnosti spotřebitelů by mělo být použití látek nově klasifikovaných jako karcinogenní, mutagenní nebo toxické pro reprodukci kategorie 1 nebo 2 regulováno a uvádění na trh látek a přípravků z nich by mělo být předmětem omezení prodeje široké veřejnosti.
(4) Směrnice Rady 76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků [5] stanoví omezení pro uvádění na trh a použití některých nebezpečných látek a přípravků, s cílem, mimo jiné, zlepšit ochranu zdraví a bezpečnost spotřebitele.
(5) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/60/ES [6], kterou se po čtrnácté mění směrnice 76/769/EHS, zavádí seznam ve formě dodatku přílohy I směrnice 76/769/EHS, obsahující látky klasifikované jako karcinogenní, mutagenní nebo toxické pro reprodukci kategorie 1 nebo 2.
Takové látky a přípravky z nich by měly být předmětem omezení prodeje široké veřejnosti.
(6) Směrnice 94/60/ES stanoví, že Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do šesti měsíců po zveřejnění přizpůsobení přílohy I směrnice 67/548/EHS, v níž jsou uvedeny látky klasifikované jako karcinogenní, mutagenní nebo toxické pro reprodukci kategorie 1 nebo 2, technickému pokroku v Úředním věstníku Evropské unie návrh směrnice regulující tyto nově klasifikované látky, aby byl aktualizován dodatek k příloze I směrnice 76/769/EHS.
Tento návrh Komise má vzít v úvahu rizika a výhody nově klasifikovaných látek a právní předpisy Společenství o analýze rizik.
(7) Směrnice Komise 2004/73/ES ze dne 29. dubna 2004, kterou se po dvacáté deváté přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 67/548/EHS, a zejména příloha I této směrnice, zahrnuje 146 položek obsahujících látky nově klasifikované jako karcinogenní kategorie 1, 21 položek obsahujících látky nově klasifikované jako karcinogenní kategorie 2, 152 položek obsahujících látky nově klasifikované jako mutagenní kategorie 2 a 24 položek obsahujících látky nově klasifikované jako toxické pro reprodukci kategorie 2.
(8) Směrnice 2004/73/ES také mění poznámky týkající se identifikace, klasifikace a označování přiřazené čtyřem látkám klasifikovaným jako karcinogenní kategorie 1, 36 položkám obsahujícím látky klasifikované jako karcinogenní kategorie 2, šesti položkám obsahujícím látky klasifikované jako mutagenní kategorie 2, dvěma položkám obsahujícím látky klasifikované jako toxické pro reprodukci kategorie 1 a třem položkám obsahujícím látky klasifikované jako toxické pro reprodukci kategorie 2.
Seznamy v dodatku přílohy I směrnice 76/769/EHS by měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(9) Byla vzata v úvahu rizika a výhody látek nově klasifikovaných podle směrnice 2004/73/ES jako karcinogenní, mutagenní nebo toxické pro reprodukci kategorie 1 nebo 2, zejména ta, která se týkají látek, jež dosud ještě nebyly předmětem omezení pro použití v látkách a v přípravcích z nich uváděných na trh pro prodej široké veřejnosti (v důsledku dřívější klasifikace).
Tato analýza vedla k závěru, že tyto nově klasifikované látky by měly být vloženy do dodatku přílohy I směrnice 76/769/EHS.
(10) Tato směrnice by se měla uplatňovat, aniž by byly dotčeny právní předpisy Společenství stanovící minimální požadavky pro ochranu pracovníků obsažené ve směrnici Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [7] a na ní založených samostatných směrnicích, zejména ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/37/ES ze dne 29. dubna 2004 o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům nebo mutagenům při práci [8],
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Dodatek k příloze I směrnice 76/769/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 24. února 2007.
Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi uvedenými předpisy a touto směrnicí.
Použijí tato opatření nejpozději ode dne 24. srpna 2007.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Směrnice Komise 2005/91/ES
ze dne 16. prosince 2005,
kterou se mění směrnice 2003/90/ES, kterou se stanoví prováděcí opatření k článku 7 směrnice Rady 2002/53/ES, pokud jde o minimum znaků, na které se zkoušky vztahují, a minimální podmínky pro zkoušení určitých odrůd druhů zemědělských rostlin
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady č. 2002/53/ES ze dne 13. června 2002 o Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin [1], a zejména na čl. 7 odst. 2 písm. a) a b) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice Komise 2003/90/ES [2] byla přijata s cílem zajistit, že odrůdy, které členské státy zahrnou do svých národních katalogů, vyhovují obecným zásadám vydaným Odrůdovým úřadem Společenství (CPVO), pokud jde o minimum znaků, na které se zkoušky vztahují, a minimální podmínky pro zkoušení odrůd, jestliže takové obecné zásady byly stanoveny.
Na ostatní odrůdy se podle uvedené směrnice vztahují obecné zásady Mezinárodní unie pro ochranu nových odrůd rostlin (UPOV).
(2) Odrůdový úřad Společenství od té doby vydal obecné zásady pro řadu dalších druhů.
(3) Směrnice 2003/90/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(4) Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Přílohy I a II směrnice 2003/90/ES se nahrazují přílohou této směrnice.
Článek 2
Pro zkoušky zahájené před dnem 1. dubna 2006 mohou členské státy rozhodnout, že použijí znění směrnice 2003/90/ES, která byla v platnosti před pozměněním touto směrnicí.
Článek 3
Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 31. března 2006 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.
Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
Budou tyto předpisy používat ode dne 1. dubna 2006.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Směrnice Rady 2005/92/ES
ze dne 12. prosince 2005,
kterou se mění směrnice 77/388/EHS, pokud jde o dobu uplatňování minimální základní sazby DPH
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 93 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V čl. 12 odst. 3 písm. a) druhém pododstavci šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně [2] se stanoví, že Rada rozhodne o výši základní sazby, která bude uplatňována po 31. prosinci 2005.
(2) Stávající základní sazba daně z přidané hodnoty platná v členských státech zajišťuje spolu s mechanismy přechodného režimu fungování tohoto režimu na uspokojivé úrovni.
Je ale třeba zabránit tomu, aby zvyšující se rozdíly mezi základními sazbami DPH, které členské státy používají, nevedly ke strukturální nerovnováze ve Společenství a k narušení hospodářské soutěže v některých odvětvích činnosti.
(3) Je proto vhodné zachovat minimální základní sazbu 15 % na další období dostatečně dlouhé na to, aby bylo možné pokračovat v provádění strategie zjednodušení a modernizace stávajících právních předpisů Společenství v oblasti DPH.
(4) Směrnice 77/388/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
V čl. 12 odst. 3 písm. a) směrnice 77/388/EHS se první a druhý pododstavec nahrazují tímto:
"Základní sazbu daně z přidané hodnoty stanoví každý členský stát jako procentní podíl ze základu daně a je stejná pro dodání zboží i pro poskytování služeb.
Od 1. ledna 2006 do 31. prosince 2010 nesmí být základní sazba nižší než 15 %.
O výši minimální základní sazby, která bude uplatňována po 31. prosinci 2010, rozhodne Rada v souladu s článkem 93 Smlouvy."
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí k 1. lednu 2006.
Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Směrnice Rady 2005/93/ES
ze dne 21. prosince 2005,
kterou se mění směrnice 69/169/EHS, pokud jde o dočasné množstevní omezení dovozu piva do Finska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 93 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 4 a 5 směrnice Rady 69/169/EHS ze dne 28. května 1969 o harmonizaci právních a správních předpisů týkajících se osvobození od daní z obratu a spotřebních daní při dovozu v rámci mezinárodního cestovního ruchu [3] stanoví možnost osvobodit od daně zboží podléhající dani, které je obsaženo v zavazadlech cestujících přijíždějících ze třetích zemí, pokud jde o dovoz neobchodní povahy.
(2) Směrnice 69/169/EHS povoluje Finsku do 31. prosince 2005 využívat omezení na dovoz piva jednotlivci, které není nižší než 6 litrů na osobu, vzhledem k vážným hospodářským potížím finských maloobchodníků sídlících v příhraničních oblastech a významné ztrátě příjmů způsobené zvýšeným dovozem piva ze třetích zemí.
Finsko používalo limit jen v omezené míře a omezilo dovoz piva na nejvýše 16 litrů na osobu.
(3) Přistoupení nových členských států přineslo nové příležitosti pro lidi, kteří cestují z některého členského státu, zejména z Estonska, a chtějí do Finska dovézt pivo.
Finsko na zmíněnou situaci reagovalo tak, že plošně snížilo sazbu daně z alkoholických nápojů v průměru o 33 %, což je zdaleka nejvýznamnější změna za posledních 40 let.
(4) Snížení sazby daně z alkoholických nápojů vedlo nejen ke značným ztrátám v příjmech ze spotřební daně, ale i k nárůstu problémů ve vztahu k politice týkající se alkoholu a politice v sociální a zdravotní oblasti.
Kromě toho přibyly problémy v oblasti veřejného pořádku a narostla trestná činnost související s alkoholem.
(5) Finsko požádalo o odchylku od čl. 4 odst. 1 směrnice 69/169/EHS, aby mohlo používat maximální limit na dovoz piva cestujícími ze třetích zemí, který není nižší než 16 litrů.
(6) Je třeba vzít v úvahu zeměpisnou polohu Finska, hospodářské potíže finských maloobchodníků sídlících v příhraničních oblastech a významnou ztrátu příjmů způsobenou zvýšeným dovozem piva ze třetích zemí.
(7) Z těchto důvodů a ve světle současných úvah o všeobecné revizi hodnot a množství zboží podle směrnice 69/169/EHS je vhodné povolit Finsku, aby využívalo požadovanou odchylku po další období až do 31. prosince 2007,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
V článku 5 směrnice 69/169/EHS se odstavec 9 nahrazuje tímto:
"9. Odchylně od čl. 4 odst. 1 se Finsku povoluje využívat do 31. prosince 2007 maximální množstevní limit na dovoz piva ze třetích zemí, který nebude nižší než 16 litrů."
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 2005.
Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů spolu se srovnávací tabulkou mezi jejich ustanoveními a ustanoveními této směrnice.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Směrnice Rady 2005/94/ES
ze dne 20. prosince 2005
o opatřeních Společenství pro tlumení influenzy ptáků a o zrušení směrnice 92/40/EHS
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
po konzultaci s Výborem regionů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Influenza ptáků je závažné, velmi nakažlivé onemocnění drůbeže a jiného ptactva chovaného v zajetí způsobené různými typy virů influenzy.
Tyto viry se mohou rozšířit i na savce, zejména na prasata a lidi.
(2) Jelikož drůbež patří mezi živá zvířata podle přílohy I Smlouvy, je jedním z úkolů Společenství ve veterinární oblasti zlepšovat nákazový status drůbeže, a tím usnadňovat obchod s drůbeží a drůbežími produkty a zajišťovat rozvoj tohoto odvětví.
Navíc má být při vymezení a provádění politik a činností Společenství zajištěn vysoký stupeň ochrany lidského zdraví.
(3) Viry influenzy zahrnují celou řadu různých virových kmenů.
Stupeň rizika, které představují jednotlivé kmeny virů influenzy pro zdraví zvířat a lidské zdraví, je velice proměnlivý a do určité míry nepředvídatelný vzhledem k rychlé mutaci virů a možnému přeskupování genetického materiálu mezi jednotlivými kmeny.
(4) Infekce určitými kmeny virů influenzy ptačího původu může vyvolat mezi domácími ptáky vzplanutí nákazy epizootických rozměrů a zapříčinit úmrtnost a poškození drůbeže v rozsahu, který může ohrozit zejména výnosnost drůbežářského odvětví jako celku.
(5) Směrnicí Rady 92/40/EHS ze dne 19. května 1992, kterou se zavádějí opatření Společenství pro tlumení influenzy ptáků [3], byla zavedena opatření Společenství pro tlumení influenzy ptáků za účelem zajištění ochrany zdraví zvířat a přispění k rozvoji drůbežářského odvětví.
(6) Opatření stanovená ve směrnici 92/40/EHS by měla být od základu přezkoumána s ohledem na nejnovější vědecké poznatky o rizicích influenzy ptáků pro zdraví zvířat a lidské zdraví, na vývoj nových laboratorních testů a očkovacích látek a poučení z nedávných vzplanutí této nákazy ve Společenství a ve třetích zemích.
(7) Nová opatření Společenství by měla přihlédnout také k nejnovějším stanoviskům, která zaujal Vědecký výbor pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat a Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EÚBP), a ke změnám v Kodexu o zdraví suchozemských živočichů a v Příručce diagnostických testů a očkovacích látek pro suchozemské živočichy Mezinárodního úřadu pro nákazy zvířat (OIE), jež se týkají influenzy ptáků.
(8) Některé viry influenzy ptačího původu mohou za určitých podmínek postihnout lidi a mohou tak představovat vážnou hrozbu pro veřejné zdraví.
Ustanovení této směrnice, jež se zaměřují na boj proti nákaze u hospodářských zvířat, by mohla nepřímo přispět k předcházení problémům v oblasti veřejného zdraví.
V této fázi však řešení takových problémů spočívá především na členských státech.
(9) U rizik, která představují viry influenzy pro lidské zdraví, se na úrovni Společenství v první řadě postupuje prostřednictvím jiných opatření a právních aktů.
Tato opatření a právní akty se týkají zejména Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí (dále jen "ECDC") zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 851/2004 [4], doporučení o připravenosti a reakci Společenství na pandemii influenzy vydaná Komisí, Evropského systému včasného varování a reakce a vytvoření evropského systému dozoru nad influenzou.
(10) Je však vhodné, aby Komise spolu s ECDC posoudila, zda je na úrovni Společenství zapotřebí dalších opatření týkajících se veřejného zdraví nebo zdraví pracovníků a bezpečnostních opatření, která by doplňovala ustanovení o zdraví zvířat této směrnice, s cílem čelit riziku, které představují určité viry influenzy ptačího původu pro lidi, a zejména pro pracovníky, kteří jsou v kontaktu s infikovanými zvířaty, a předložila jakékoli nezbytné návrhy právních předpisů.
(11) Současné poznatky ukazují, že zdravotní rizika představovaná viry takzvané nízkopatogenní influenzy ptáků jsou nižší než rizika představovaná viry vysoce patogenní influenzy ptáků, které vznikají mutací určitých nízkopatogenních virů.
(12) Právní předpisy Společenství pro tlumení influenzy ptáků by měly členským státům umožnit přijímat opatření pro tlumení nákazy přiměřeným a pružným způsobem s ohledem na různý stupeň nebezpečí jednotlivých kmenů virů a pravděpodobný společenský a hospodářský dopad dotyčných opatření na zemědělství a další dotčená odvětví, a současně zajistit, aby byla pro každý konkrétní scénář výskytu nákazy přijata nejvhodnější opatření.
(13) Vzhledem ke schopnosti virů nízkopatogenní influenzy ptáků zmutovat na viry vysoce patogenní influenzy ptáků by měly být podniknuty kroky pro včasné odhalení infekce drůbeže zaměřené na rychlou reakci a přijetí vhodných a přiměřených opatření pro tlumení a eradikačních opatření, která by měla zahrnovat systém aktivního dozoru prováděného členskými státy.
Tento dozor by se měl řídit obecnými směry, jež se přizpůsobí novým poznatkům a vývoji v dané oblasti.
(14) Jakékoli podezření na infekci influenzou ptáků, které může vzniknout na základě klinických nebo laboratorních vyšetření, nebo jakýkoli jiný důvod, který vede k podezření na přítomnost infekce, by měl uvést do pohybu okamžité úřední šetření, aby bylo případně možno podniknout včasné a účinné kroky.
Tyto kroky by měly být posíleny, jakmile je přítomnost infekce potvrzena, a to takovým způsobem, aby zahrnovala depopulaci infikovaného hospodářství a těch hospodářství, která jsou ohrožena infekcí.
(15) V případě zjištění infekce virem nízkopatogenní influenzy se mohou opatření pro tlumení lišit od těch, která by měla být použita v případě zjištění viru vysoce patogenní influenzy ptáků, s ohledem na různý stupeň rizika v těchto dvou situacích.
(16) Opatření pro tlumení nákazy a zejména vyhrazování uzavřených pásem by rovněž měla být upravena s přihlédnutím k hustotě výskytu drůbeže a dalším rizikovým faktorům v oblasti, kde byla infekce zjištěna.
(17) Pokud dojde ke vzplanutí nákazy, je též zapotřebí zabránit jakémukoli dalšímu šíření infekce pečlivým sledováním a omezením pohybu drůbeže a používání produktů, které by mohly být kontaminovány, zpřísněním opatření pro biologickou bezpečnost na všech úrovních drůbežářské produkce, vyčištěním a dezinfekcí infikovaného hospodářství, zřízením ochranných pásem a pásem dozoru kolem ohniska nákazy a případně očkováním.
(18) Opatření Společenství pro tlumení vysoce patogenní influenzy ptáků by měla být založena v první řadě na depopulaci infikovaných hejn v souladu s právními předpisy Společenství o dobrých životních podmínkách zvířat.
(19) Směrnice Rady 93/119/ES ze dne 22. prosince 1993 o ochraně zvířat při porážení nebo usmrcování [5] stanoví minimální normy pro ochranu zvířat při porážení nebo usmrcování, včetně minimálních norem pro účely tlumení nákazy.
Taková pravidla se plně použijí na porážení nebo usmrcování podle této směrnice.
(20) Očkování proti influenze ptáků může účinně doplnit opatření pro tlumení nákazy a předejít rozsáhlému usmrcování a odstraňování drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí.
Současné poznatky ukazují, že očkování může být užitečné nejenom jako krátkodobé opatření v naléhavých případech, ale také jako dlouhodobé opatření při prevenci onemocnění v situacích zvýšeného rizika šíření virů influenzy ptáků z volně žijících živočichů nebo jiných zdrojů.
Měla by být proto přijata ustanovení týkající se nouzového i preventivního očkování.
(21) I když je očkovaná drůbež chráněna před klinickými příznaky onemocnění, může se nakazit a přispět tak k dalšímu šíření infekce.
Očkování proto musí být doprovázeno patřičným dozorem a omezeními zavedenými na úrovni Společenství.
Strategie očkování by tudíž měla umožňovat rozlišení mezi infikovanými a očkovanými zvířaty.
Produkty očkované drůbeže jako například maso a konzumní vejce by poté měly být uváděny na trh v souladu s příslušnými právními předpisy Společenství, včetně této směrnice.
(22) Společenství a členské státy by měly mít rovněž možnost vytvářet zásoby očkovacích látek proti influenze ptáků určené k očkování drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí v naléhavých případech.
(23) Měla by být přijata opatření k zajištění toho, aby byly při diagnóze influenzy ptáků používány harmonizované postupy a metody, včetně fungování referenční laboratoře Společenství, jakož i referenčních laboratoří v členských státech.
(24) Měla by být přijata ustanovení, která by zajistila nezbytnou úroveň příprav prováděných členskými státy za účelem účinného zvládnutí mimořádných situací způsobených výskytem jednoho nebo více ohnisek influenzy ptáků, zejména by měly být vypracovány pohotovostních plány a zřízena střediska pro tlumení nákazy.
(25) Je-li při dovozu zjištěna influenza ptáků v karanténním zařízení nebo středisku ve smyslu rozhodnutí Komise 2000/666/ES ze dne 16. října 2000 o veterinárních podmínkách a veterinárních osvědčeních pro dovoz ptactva kromě drůbeže a o karanténních podmínkách [6], měla by být tato skutečnost oznámena Komisi.
V případě vzplanutí nákazy v členských státech by však nebylo vhodné použít hlášení ve smyslu směrnice Rady 82/894/EHS ze dne 21. prosince 1982 o hlášení chorob zvířat ve Společenství [7].
(26) Očista a dezinfekce by měly být nedílnou součástí politiky Společenství pro tlumení influenzy ptáků.
Dezinfekční prostředky by měly být používány v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh [8].
(27) Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu [9], stanoví pravidla pro sběr, přepravu, uskladnění, manipulaci, zpracování a využití nebo neškodné odstranění vedlejších produktů živočišného původu, včetně zvířat usmrcených za účelem eradikace nákaz zvířat, aby se zabránilo tomu, že tyto produkty budou rizikem pro zdraví zvířat a lidské zdraví.
Uvedené nařízení a jeho prováděcí opatření vytvářejí obecný rámec pro odstraňování mrtvých zvířat.
Pokud je nezbytné další posílení opatření pro tlumení influenzy ptáků, mělo by být stanoveno přijímání zvláštních, dodatečných nebo jiných opatření postupem projednávání ve výborech.
(28) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu [10] a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin [11] lze za určitých podmínek použít na vejce pocházející z hospodářství, v nichž je chována drůbež s podezřením na infekci influenzou ptáků.
(29) Členské státy by měly stanovit prováděcí pravidla k sankcím použitelným na porušení ustanovení této směrnice a zajistit jejich provedení.
Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
(30) Měla by být přijata ustanovení, která by umožnila provádět v případě potřeby neprodleně změny příloh této směrnice s ohledem na vývoj vědeckých a technických poznatků.
(31) S přihlédnutím k nepředvídatelnost virů influenzy je vhodné zajistit, aby byl na úrovni Společenství k dispozici urychlený postup pro rychlé přijetí dodatečných nebo konkrétnějších opatření pro tlumení jakékoli infekce drůbeže a jiných druhů zvířat, kdykoli jsou taková opatření zapotřebí.
(32) Tato směrnice by měla stanovit minimální opatření pro tlumení, která je třeba uplatnit v případě vzplanutí nákazy influenzy ptáků u drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí.
Členské státy však mohou přijmout přísnější správní a hygienická opatření v oblasti působnosti této směrnice.
Tato směrnice by navíc měla stanovit, že orgány členských států mají přijímat opatření úměrná zdravotnímu riziku představovanému různými nákazovými situacemi.
(33) V souladu se zásadou proporcionality je pro dosažení základních cílů, totiž zajištění rozvoje drůbežářského odvětví a přispění k ochraně zdraví zvířat, nezbytné a vhodné stanovit pravidla pro zvláštní opatření a minimální opatření zaměřená na prevenci a tlumení influenzy ptáků.
V souladu s čl. 5 třetím pododstavcem Smlouvy nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů.
(34) Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [12].
(35) V zájmu jasnosti a logiky právních předpisů Společenství by měla být směrnice 92/40/EHS zrušena a nahrazena touto směrnicí.
(36) Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů [13] by Rada měla vybízet členské státy k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tato směrnice stanoví:
a) určitá preventivní opatření zaměřená na dozor nad influenzou ptáků a její včasnou detekci a na zvyšování povědomí a připravenosti příslušných orgánů a chovatelské komunity ohledně rizik této nákazy;
b) minimální opatření pro tlumení, která je třeba použít v případě vzplanutí nákazy influenzou ptáků u drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí a v případě včasného zjištění možného šíření virů influenzy ptáků na savce;
c) jiná podpůrná opatření s cílem zabránit šíření virů influenzy ptačího původu na jiné druhy.
2. Členské státy mohou přijímat přísnější opatření v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1. "influenzou ptáků" jakákoli z infekcí influenzy popsaných v příloze I bodu 1;
2. "vysoce patogenní influenzou ptáků (HPAI)" jakákoli z infekcí influenzy popsaných v příloze I;
3. "nízkopatogenní influenzou ptáků (HPAI)" jakákoli z infekcí influenzy popsaných v příloze I;
4. "drůbeží" všichni ptáci, kteří jsou chováni nebo drženi v zajetí pro produkci masa nebo konzumních vajec, produkci jiných produktů, pro zazvěření lovného ptactva nebo pro účely šlechtitelských programů produkce těchto druhů ptactva;
5. "volně žijícím ptactvem" volně žijící ptactvo, které není chováno v žádném hospodářství ve smyslu bodu 8;
6. "jiným ptactvem chovaným v zajetí" veškeré ptactvo jiné než drůbež, které je chováno pro účely jiné než účely uvedené v bodu 4, včetně ptactva chovaného za účelem přehlídek, závodů, výstav, soutěží, plemenného chovu nebo prodeje;
7. "úředně registrovanými vzácnými plemeny drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí" veškerá drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí, které příslušný orgán úředně uzná za vzácné plemeno ve svém pohotovostním plánu podle článku 62;
8. "hospodářstvím" jakékoli zemědělské nebo jiné zařízení, včetně líhní, cirkusů, zoologických zahrad, obchodů se zvířaty v zájmovém chovu, ptačích trhů a voliér, kde je chována nebo držena drůbež či jiné ptactvo chované v zajetí: Tato definice však nezahrnuje jatka, dopravní prostředky, karanténní zařízení a střediska, pohraniční kontrolní stanice a laboratoře, kterým příslušný orgán schválil manipulaci s virem influenzy ptáků;
9. "komerčním drůbežářským hospodářstvím" hospodářství, kde je drůbež chována po komerční účely;
10. "nekomerčním hospodářstvím" hospodářství, kde držitelé chovají drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí:
a) pro vlastní spotřebu nebo užití; nebo
b) jako zvířata v zájmovém chovu;
11. "úsekem chovu drůbeže" nebo "úsekem chovu jiného ptactva chovaného v zajetí" jedno nebo více hospodářství, jež spadají pod společný systém řízení biologické bezpečnosti a v nichž je drženo hejno drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí se stejným nákazovým statutem, pokud jde o influenzu ptáků, podrobené vhodnému dozoru, opatřením pro tlumení nákazy a opatřením pro biologickou bezpečnost;
12. "hejnem" veškerá drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí v jedné produkční jednotce;
13. "produkční jednotkou" jednotka v hospodářství, u níž se úřední veterinární lékař ujistil, že je zcela nezávislá na jakékoli jiné jednotce v tomtéž hospodářství, pokud jde o její umístění a každodenní ošetřování drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, které jsou v ní chovány;
14. "jednodenními kuřaty" všechna drůbež mladší 72 hodin, dosud nekrmená, a berberské kachny (Cairina moschata) nebo jejich křížence, krmené či nekrmené;
15. "diagnostickou příručkou" diagnostická příručka podle čl. 50 odst.
16. "drůbeží nebo jiným ptactvem chovaným v zajetí s podezřením na infekci" jakákoli drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí s klinickými příznaky nebo postmortálními lézemi či reakcemi na laboratorní testy, které jsou takové, že nelze vyloučit přítomnost influenzy ptáků;
17. "držitelem" jakákoli osoba nebo osoby, fyzická nebo právnická, která vlastní drůbež či jiné ptactvo chované v zajetí, nebo je pověřena jejich chovem, bez ohledu na to, zda pro obchodní účely či nikoli;
18. "příslušným orgánem" orgán členského státu, který je příslušný pro provádění fyzických kontrol nebo správních postupů v souladu s touto směrnicí, nebo orgán, na který je tato pravomoc delegována;
19. "úředním veterinárním lékařem" veterinární lékař určený příslušným orgánem;
20. "úředním dozorem" pečlivé sledování nákazového statutu drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí nebo savců v hospodářství s ohledem na influenzu ptáků, prováděné příslušným orgánem;
21. "úředním dohledem" činnosti vykonávané příslušným orgánem za účelem ověření, zda jsou dodržovány nebo byly dodrženy požadavky této směrnice a veškeré pokyny tohoto orgánu ohledně způsobu plnění těchto požadavků;
22. "usmrcením" jakýkoli postup jiný než porážka, který způsobí smrt savce, drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí;
23. "porážkou" jakýkoli postup, který způsobí smrt savce nebo drůbeže vykrvením za účelem lidské spotřeby;
24. "neškodným odstraněním" sběr, přeprava, uskladnění, zpracování a využití nebo zneškodnění vedlejších produktů živočišného původu a manipulace s nimi v souladu s:
a) nařízením (ES) č. 1774/2002; nebo
b) pravidly přijatými postupem podle čl. 64 odst. 2;
25. "bankou očkovacích látek Společenství" vhodné zařízení určené v souladu s čl. 58 odst. 1 této směrnice ke skladování zásob očkovacích látek proti influenze ptáků Společenství;
26. "kontaktním hospodářstvím" hospodářství, do něhož se mohla dostat nebo být zavlečena influenza ptáků v důsledku jeho polohy, pohybu osob, drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, vozidel nebo jakýmkoli jiným způsobem;
27. "předpokládaným ohniskem" hospodářství, v němž má příslušný orgán podezření na výskyt influenzy ptáků;
28. "ohniskem" hospodářství, kde byla příslušným orgánem potvrzena influenza ptáků;
29. "primárním ohniskem" ohnisko nesouvisející z epidemiologického hlediska s předchozím ohniskem ve stejné oblasti členského státu vymezené v čl.
2 odst. 2 písm. p) směrnice Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství [14], nebo první ohnisko v jiné oblasti stejného členského státu;
30. "strategií odlišení infikovaného zvířete od očkovaného (DIVA)" strategie očkování, která umožňuje rozlišení mezi očkovanými/infikovanými a očkovanými/neinfikovanými zvířaty pomocí diagnostického testu k detekci protilátek vyvolané volně se vyskytujícím virem a využití neočkovaných sentinelových ptáků;
31. "savcem" zvíře třídy Mammalia, kromě lidí;
32. "kadávery" drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí, jež uhynuly nebo byly usmrceny a jsou nevhodné pro lidskou spotřebu, nebo jejich části.
KAPITOLA II
PREVENTIVNÍ BIOLOGICKÁ BEZPEČNOST, DOZOR, OZNAMOVÁNÍ A EPIDEMIOLOGICKÁ ŠETŘENÍ
Článek 3
Preventivní opatření pro biologickou bezpečnost
Zvláštní ustanovení o preventivních opatřeních pro biologickou bezpečnost mohou být stanovena postupem podle čl. 64 odst. 2.
Článek 4
Programy dozoru
1. Členské státy uskuteční programy dozoru, aby:
a) zjistily výskyt infekcí virem influenzy ptáků podtypu H5 a H7 u různých druhů drůbeže;
b) přispěly k poznatkům o hrozbách představovaných volně žijícími ptáky, pokud jde o jakýkoli virus influenzy ptačího původu u ptáků, a to na základě pravidelně aktualizovaného posouzení rizik.
2. Programy dozoru uvedené v odst. 1 písm. a) jsou v souladu s pokyny, které vypracuje Komise postupem podle čl. 64 odst. 2
Článek 5
Oznamování
1. Členské státy zajistí, aby podezření na přítomnost a přítomnost influenzy ptáků byly povinně a neprodleně oznámeny příslušnému orgánu.
2. Vedle požadavků stanovených v právních předpisech Společenství o hlášení vzplanutí nákazy zvířat oznámí členské státy Komisi v souladu s přílohou II influenzu ptáků, která byla potvrzena příslušným orgánem, na jatkách, v dopravních prostředcích, stanovištích pohraniční kontroly a jiných místech na hranicích Společenství a v karanténních zařízeních nebo střediscích provozovaných v souladu s právními předpisy Společenství o dovozu drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí.
3. Členské státy informují o výsledcích dozoru prováděného v souvislosti s virem influenzy ptáků u savců.
Článek 6
Epidemiologické šetření
1. Členské státy zajistí, aby bylo zahájeno epidemiologické šetření na základě dotazníků zavedených v rámci pohotovostních plánů stanovených v článku 62.
2. Epidemiologické šetření zahrnuje přinejmenším:
a) délku období, kdy se mohla influenza ptáků v hospodářství nebo jiných zařízeních či dopravních prostředcích vyskytovat;
b) možný původ influenzy ptáků;
c) určení všech kontaktních hospodářství;
d) pohyb drůbeže, jiného ptactva chovaného v zajetí, osob, savců, vozidel nebo veškerého materiálu či jiné způsoby, díky nimž se vir influenzy mohl rozšířit.
3. Příslušný orgán přihlédne k epidemiologickému šetření při:
a) rozhodování o tom, zda je zapotřebí použít dodatečná opatření pro tlumení nákazy, jak stanoví tato směrnice; a
b) přiznávání odchylek podle této směrnice.
4. Naznačuje-li epidemiologické šetření, že by se influenza ptáků mohla rozšířit z nebo do jiných členských států, je o všech výsledcích šetření neprodleně informována Komise a ostatní členské státy, jichž se to týká.
KAPITOLA III
PODEZŘENÍ NA VZPLANUTÍ NÁKAZY
Článek 7
Opatření, která se mají použít v hospodářstvích při podezření na vzplanutí nákazy
1. V případě podezření na vzplanutí nákazy zahájí příslušný orgán neprodleně šetření s cílem potvrdit nebo vyloučit přítomnost influenzy ptáků v souladu s diagnostickou příručkou a uvalí na dané hospodářství úřední dozor.
Příslušný orgán také zajistí, aby byla dodržena opatření stanovená v odstavcích 2 a 3.
2. Příslušný orgán zajistí, aby se v hospodářství použila tato opatření:
a) drůbež, jiné ptactvo chované v zajetí a všechny domácí druhy savců jsou spočteny nebo případně proveden odhad jejich počtu podle typu drůbeže nebo druhů jiného ptactva chovaného v zajetí;
b) je sestaven seznam uvádějící přibližný počet již nemocných, mrtvých nebo pravděpodobně infikovaných kusů drůbeže, jiného ptactva chovaného v zajetí a všech domácích druhů savců ve všech kategoriích v hospodářství; tento seznam se aktualizuje každý den s ohledem na počet kusů vylíhnutých, narozených a uhynulých v průběhu období, kdy trvá podezření na vzplanutí nákazy, a na vyžádání musí být poskytnut příslušnému orgánu;
c) veškerá drůbež a jiné ptactvo chované v zajetí jsou umístěny uvnitř budovy hospodářství, ve kterém jsou chovány, a tam drženy.
V případě, že to není proveditelné, nebo pokud jsou ohroženy dobré životní podmínky zvířat, jsou uzavřeny v nějakém jiném místě ve stejném hospodářství tak, aby nepřišly do styku s jinou drůbeží nebo jinými ptáky chovanými v zajetí z jiných hospodářství.
Přijmou se veškerá přiměřená opatření, aby byl minimalizován jejich kontakt s volně žijícími ptáky;
d) zákaz pohybu drůbeže nebo jiných ptáků chovaných v zajetí do hospodářství nebo z hospodářství;
e) hospodářství nesmí bez povolení příslušného orgánu opustit žádné kadávery drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, maso drůbeže ani maso jiného ptactva, včetně drobů ("drůbeží maso"), krmivo pro drůbež ("krmivo"), nástroje, materiál, odpad, výměty, hnůj drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí ("hnůj"), kejda, použitá podestýlka ani cokoli jiného, co může přispět k přenosu influenzy ptáků, přičemž musí být dodržena všechna opatření pro biologickou bezpečnost s ohledem na minimalizaci rizika šíření influenzy ptáků;
f) hospodářství nesmí opustit žádná vejce;
g) pohyb osob, domácích druhů savců, vozidel a zařízení z nebo do daného hospodářství podléhá podmínkám příslušného orgánu a schválení příslušným orgánem;
h) ve vstupních a výstupních částech budov, v nichž se chová drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí, jakož i v celém hospodářství, se použijí vhodné dezinfekční prostředky v souladu s pokyny příslušného orgánu;
3. Příslušný orgán zajistí, aby bylo provedeno epidemiologické šetření podle článku 6 ("epidemiologické šetření").
4. Bez ohledu na odstavec 1 může příslušný orgán stanovit odběr vzorků v jiných případech.
Za těchto okolností může příslušný orgán postupovat, aniž by přijal některá nebo všechna opatření uvedená odstavci 2.
Článek 8
Odchylky od určitých opatření, která se mají použít v hospodářstvích při podezření na vzplanutí nákazy
1. Příslušný orgán může udělit odchylky od opatření stanovených v čl. 7 odst. 2 písm. c) až e) na základě posouzení rizik a s ohledem na přijatá bezpečnostní opatření a místu určení, kam mají být ptáci a produkty přemístěni.
2. Příslušný orgán může rovněž udělit odchylku od opatření uvedených v čl. 7 odst. 2 písm. h) v případě, kdy jiní ptáci chovaní v zajetí jsou drženi v nekomerčních hospodářstvích.
3. S odkazem na čl. 7 odst. 2 písm. f) může příslušný orgán udělit povolení k zaslání vajec:
a) přímo do zařízení určeného k výrobě vaječných výrobků podle přílohy III oddílu X kapitoly II nařízení (ES) č. 853/2004, kde s nimi bude manipulováno a kde budou ošetřena v souladu s přílohou II kapitolou XI nařízení (ES) č. 852/2004; pokud příslušný orgán toto povolení vydá, vztahují se na ně podmínky stanovené v příloze III této směrnice; nebo
b) za účelem neškodného odstranění.
Článek 9
Doba trvání opatření, která se mají použít v hospodářstvích při podezření na vzplanutí nákazy
Opatření stanovená v článku 7, která se mají použít v hospodářstvích v případě podezření na vzplanutí nákazy, lze zrušit teprve tehdy, když se příslušný orgán ujistil, že podezření na influenzů ptáků v hospodářství je vyloučeno.
Článek 10
Další opatření na základě epidemiologického šetření
1. Na základě předběžných výsledků epidemiologického šetření může příslušný orgán použít opatření stanovená v odstavcích 2, 3 a 4, zejména tehdy, nachází-li se hospodářství v oblasti s vysokou hustotou výskytu drůbeže.
2. Může být zavedeno dočasné omezení pohybu drůbeže, jiného ptactva chovaného v zajetí a vajec a pohybu vozidel používaných v drůbežářském odvětví ve vymezené oblasti nebo v celém členském státě.
Toto omezení může být rozšířeno na pohyb domácích druhů savců, ale v takovém případě nesmí trvat déle než 72 hodin, není-li odůvodněno.
3. Na hospodářství lze použít opatření stanovená v článku 11.
Dovolují-li to však podmínky, mohou být tato opatření omezena na drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí s podezřením na infekci a na příslušné produkční jednotky.
Z drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí se po usmrcení odeberou vzorky, aby mohlo být podezření na vzplanutí nákazy v souladu s diagnostickou příručkou buď potvrzeno, nebo vyloučeno.
4. Kolem hospodářství může být vyhrazeno dočasné kontrolní pásmo a v případě potřeby se použijí na hospodářství nacházející se v tomto pásmu některá nebo všechna opatření stanovená v čl. 7 odst. 2.
KAPITOLA IV
VYSOCE PATOGENNÍ INFLUENZA PTÁKŮ (HPAI)
ODDÍL 1
Hospodářství, samostatné produkční jednotky a kontaktní hospodářství
Článek 11
Opatření, která se mají použít v hospodářstvích při potvrzení nákazy
1. V případě vzplanutí nákazy HPAI příslušný orgán zajistí, aby se použila opatření stanovená v čl. 7 odst. 2 a 3 a odstavcích 2 až 10 tohoto článku.
2. Veškerá drůbež a jiné ptactvo chované v zajetí v hospodářství jsou neprodleně usmrceny pod úředním dohledem.
Usmrcení se provádí tak, aby se zamezilo rozšíření influenzy ptáků, zejména během přepravy.
Na základě posouzení rizik dalšího rozšíření influenzy ptáků může však být členským státům udělena odchylka ve vztahu k určitým druhům drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, které nemusí být usmrceny.
Příslušný orgán může přijmout patřičná opatření k omezení možného rozšíření influenzy ptáků na jakékoli volně žijící ptáky v hospodářství.
3. Všechny kadávery a vejce v hospodářství se neškodným způsobem odstraní pod úředním dohledem.
4. Drůbež již vylíhnutá z vajec sebraných v hospodářství během období mezi pravděpodobným dnem zavlečení HPAI do hospodářství a dnem použití opatření stanovených v čl. 7 odst. 2 je podrobena úřednímu dohledu a jsou provedena šetření v souladu s diagnostickou příručkou.
5. Maso drůbeže poražené v hospodářství během období mezi pravděpodobným dnem zavlečení HPAI do hospodářství a dnem použití opatření podle čl. 7 odst. 2 a vejce sebraná v hospodářství ve stejném období musí být, nakolik je možné, vyhledány a neškodným způsobem odstraněny pod úředním dohledem.
6. Všechny látky a odpad, které by mohly být kontaminovány, například krmivo, se zničí nebo ošetří tak, aby bylo zajištěno zničení viru influenzy ptáků v souladu s pokyny úředního veterinárního lékaře.
7. Hnůj, kejda a podestýlka, které by mohly být kontaminovány, jsou podrobeny jednomu nebo několika postupům podle článku 48.
8. Po neškodném odstranění kadáverů jsou budovy používané k chovu, pastviny nebo půda, které by mohly být kontaminovány, a vozidla používaná k přepravě drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, kadáverů, masa, krmiva, hnoje, kejdy, podestýlky a veškerých jiných materiálů nebo látek, které by mohly být kontaminovány, podrobeny jednomu z postupů stanoveným v článku 48.
9. Je zakázán veškerý pohyb jiného ptactva chovaného v zajetí nebo domácích savců do hospodářství nebo z hospodářství bez povolení příslušného orgánu.
Toto omezení se nepoužije na domácí druhy savců, kteří mají přístup pouze do obytných prostor.
10. V případě primárního ohniska je izolát viru podroben laboratorním testům v souladu s diagnostickou příručkou, aby mohl být určen genetický podtyp.
Tento izolát viru musí být co nejdříve předán referenční laboratoři Společenství uvedené v čl. 51 odst. 1.
Článek 12
Odchylky
1. Členské státy vypracují prováděcí pravidla pro přiznávání odchylek stanovených v čl. 11 odst. 2 a v článcích 13 a 14, včetně vhodných alternativních opatření a podmínek. Tyto odchylky vycházejí z posouzení rizik vypracovaného příslušným orgánem.
2. Členské státy neprodleně oznámí Komisi každou odchylku přiznanou v souladu s čl. 13 odst. 1 a článkem 14.
3. Byla-li přiznána odchylka podle čl. 13 odst. 1 a článku 14, Komise s dotyčným členským státem neprodleně přezkoumá situaci a co nejdříve ji posoudí ve Stálém výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat ("výbor").
4. S ohledem na případné odchylky udělené v souladu s čl. 13 odst. 1 a článkem 14 mohou být postupem podle čl. 64 odst. 3 přijata opatření zabraňující rozšíření influenzy ptáků.
Článek 13
Odchylky týkající se určitých hospodářství
1. Příslušný orgán může přiznat odchylky od opatření stanovených v čl. 11 odst. 2 prvním pododstavci v případě vzplanutí nákazy HPAI v nekomerčním hospodářství, cirkusu, zoologické zahradě, obchodě se zvířaty v zájmovém chovu, přírodní rezervaci, oploceném prostoru, kde je chována drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí pro vědecké účely nebo účely související se zachováním ohrožených druhů nebo úředně registrovaných vzácných plemen drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, neohrozí-li tyto odchylky tlumení nákazy.
2. Příslušný orgán zajistí, aby v případě udělení odchylky podle odstavce 1 drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí, jichž se odchylka týká:
a) byly umístěny uvnitř budovy hospodářství, ve kterém jsou chovány, a tam drženy.
V případě, že to není proveditelné, nebo pokud jsou ohroženy dobré životní podmínky zvířat, jsou uzavřeny v nějakém jiném místě ve stejném hospodářství tak, aby nepřišly do styku s jinou drůbeží nebo jinými ptáky chovanými v zajetí z jiných hospodářství.
Přijmou se veškerá přiměřená opatření, aby byl minimalizován jejich kontakt s volně žijícími ptáky.
b) byly podrobeny dalšímu dozoru a testování v souladu s diagnostickou příručkou a nebyly přemístěny, dokud laboratorní testy neukážou, že již nepředstavují významné riziko dalšího rozšíření HPAI; a
c) nebyly přemístěny ze svého hospodářství původu, s výjimkou převozu za účelem porážky nebo převozu do jiného hospodářství:
i) nacházejícího se ve stejném členském státě, v souladu s pokyny příslušného orgánu; nebo
ii) v jiném členském státě, vyslovil-li členský stát určení s převozem souhlas.
3. Příslušný orgán může udělit odchylky od opatření stanovených v čl. 11 odst. 5 týkající se vajec, která mají být zaslána přímo do zařízení na výrobu vaječných výrobků podle přílohy III oddílu X kapitoly II nařízení (ES) č. 853/2004, kde s nimi bude manipulováno a kde budou ošetřena v souladu s přílohou II kapitolou XI nařízení (ES) č. 852/2004.
Na každé takové povolení se vztahují podmínky stanovené v příloze III této směrnice.
Článek 14
Opatření, která se mají použít v případě vzplanutí nákazy HPAI v samostatných produkčních jednotkách
V případě vzplanutí nákazy HPAI v hospodářství, které je tvořeno dvěma nebo více samostatnými produkčními jednotkami, může příslušný orgán udělit odchylky z opatření uvedených v čl. 11 odst. 2 prvním pododstavci pro produkční jednotky, v nichž se chová drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí, u kterých neexistuje podezření na HPAI, pokud tyto odchylky neohrozí tlumení nákazy.
Takové odchylky se přiznávají pouze v případě dvou nebo více samostatných produkčních jednotek, u nichž se úřední veterinární lékař s ohledem na strukturu, velikost, provoz, typ budovy, krmení, zdroj vody, vybavení, zaměstnance a návštěvníky hospodářství ujistil, že jsou naprosto odděleny od dalších produkčních jednotek, pokud jde o umístění a každodenní ošetřování drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, které jsou v těchto produkčních jednotkách chovány.
Článek 15
Opatření, která se mají použít v kontaktních hospodářstvích
1. Na základě epidemioloigckého šetření příslušný orgán rozhodne, zda je třeba považovat nějaké hospodářství za kontaktní hospodářství.
Příslušný orgán zajistí, aby na kontaktní hospodářství byla použita opatření stanovená v čl. 7 odst. 2, dokud nebude v souladu s diagnostickou příručkou vyloučena přítomnost HPAI.
2. Na základě epidemiologického šetření může příslušný orgán použít na kontaktní hospodářství opatření stanovená v článku 11, a to zejména tehdy, nachází-li se hospodářství v oblasti s vysokou hustotou výskytu drůbeže.
Hlavní kritéria, k nimž je třeba přihlédnout při použití opatření stanovených v článku 11 v kontaktních hospodářstvích, jsou stanovena v příloze IV.
3. Příslušný orgán zajistí, aby byly odebrány vzorky drůbeže a jiného ptactva chovaného v zajetí po jejich usmrcení za účelem potvrdit nebo vyloučit přítomnost viru HPAI v těchto kontaktních hospodářstvích v souladu s diagnostickou příručkou.
4. Příslušný orgán zajistí, aby v jakémkoli hospodářství, kde je usmrcena a odstraněna drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí a kde je následně potvrzena influenza ptáků, byly budovy a jakákoli zařízení, které by mohly být kontaminovány, a vozidla používaná k přepravě drůbeže, jiného ptactva chovaného v zajetí, kadáverů, masa, krmiva, hnoje, kejdy, podestýlky a veškerých jiných materiálů nebo látek, která by mohly být kontaminovány, podrobeny jednomu nebo několika postupům podle v článku 48.
ODDÍL 2
Ochranná pásma, pásma dozoru a další uzavřená pásma
Článek 16
Vymezení ochranných pásem, pásem dozoru a dalších uzavřených pásem v případě vzplanutí nákazy HPAI
1. Bezprostředně po vzplanutí nákazy HPAI příslušný orgán vyhradí:
a) kolem hospodářství ochranné pásmo o poloměru nejméně tří kilometrů;
b) kolem hospodářství pásmo dozoru o poloměru nejméně deseti kilometrů, jehož součástí je ochranné pásmo.
2. Pokud je potvrzeno vzplanutí nákazy HPAI u jiného ptactva chovaného v zajetí v nekomerčním hospodářství, cirkusu, zoologické zahradě, obchodě se zvířaty v zájmovém chovu, přírodní rezervaci, oploceném prostoru, kde je jiné ptactvo chované v zajetí chováno pro vědecké účely nebo účely související se zachováním ohrožených druhů nebo úředně registrovaných vzácných plemen ptactva chovaného v zajetí jiného než drůbež, může příslušný orgán na základě posouzení rizik přiznat v nezbytném rozsahu odchylky od ustanovení oddílů 2 až 4 týkajících se vyhrazení ochranných pásem a pásem dozoru a opatření, která v nich mají být použita, neohrozí-li tyto odchylky tlumení nákazy.
3. Při vyhrazování ochranných pásem a pásem dozoru podle odstavce 1 zohlední příslušný orgán přinejmenším:
a) epidemiologické šetření;
b) zeměpisnou situaci, zejména přirozené hranice;
c) polohu a blízkost hospodářství a odhadovaný počet drůbeže;
d) obvyklý pohyb drůbeže a jiného ptactva chovaného v zajetí a obchod s nimi;
e) dostupná zařízení a lidské zdroje potřebné pro kontrolu každého pohybu drůbeže, jiného ptactva chovaného v zajetí, jejich kadáverů, hnoje, steliva nebo použité podestýlky v ochranném pásmu a pásmu dozoru, zejména tehdy, musí-li dojít k převozu drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, určených k usmrcení a neškodnému odstranění, z jejich hospodářství původu.
4. Příslušný orgán může vymezit další uzavřená pásma kolem nebo v sousedství ochranného pásma a pásma dozoru, s ohledem na kritéria stanovená v odstavci 3.
5. Nacházejí-li se ochranná pásma, pásma dozoru nebo další uzavřená pásma na území více členských států, spolupracují na vyhrazení těchto pásem příslušné orgány těchto členských států.
Článek 17
Opatření, která se mají použít v ochranných pásmech a pásmech dozoru
1. Příslušný orgán zajistí, aby se v ochranných pásmech a pásmech dozoru použila tato opatření:
a) jsou zavedena opatření umožňující vysledovat vše, co by mohlo šířit virus influenzy ptáků, včetně drůbeže, jiného ptactva chovaného v zajetí, masa, vajec, kadáverů, krmiva, podestýlky, lidí, kteří byli v kontaktu s infikovanou drůbeží nebo jiným ptactvem chovaným v zajetí, nebo vozidel, která mají vazbu na drůbežářské odvětví;
b) držitelé jsou povinni poskytnout příslušnému orgánu na vyžádání veškeré související informace o drůbeži nebo jiném ptactvu chovaném v zajetí a vejcích vstupujících do hospodářství nebo z něj vystupujících.
2. Příslušný orgán přijme všechna přiměřená opatření s cílem zajistit, aby všechny osoby v ochranném pásmu a v pásmu dozoru, jichž se dotyčná omezení týkají, byly o platných omezeních plně informovány.
Tyto informace mohou být sděleny prostřednictvím výstražných oznámení, sdělovacích prostředků, jako je tisk a televize, nebo jakýmkoli jiným vhodným způsobem.
3. Na základě epidemiologických informací nebo jiného důkazu může příslušný orgán zavést preventivní eradikační program, včetně preventivní porážky nebo usmrcení drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí v rizikových hospodářstvích a oblastech.
4. Členské státy, které přijmou opatření stanovená v odstavci 3, o tom neprodleně informují Komisi, která co nejdříve přezkoumá situaci s dotčenými členskými státy a ve výboru.
ODDÍL 3
Opatření, která se mají použít v ochranných pásmech
Článek 18
Soupis hospodářství a kontroly úředního veterinárního lékaře a dozor
Příslušný orgán zajistí, aby se v ochranných pásmech použila tato opatření:
a) co nejdříve je pořízen soupis všech hospodářství;
b) úřední veterinární lékař provede ve všech komerčních budovách co nejdříve kontrolu za účelem klinického vyšetření drůbeže a jiného ptactva chovaného v zajetí a v případě potřeby odběr vzorků pro laboratorní testy v souladu s diagnostickou příručkou; o těchto kontrolách a nálezech se vedou záznamy; před zrušením ochranného pásma zkontroluje úřední veterinární lékař nekomerční budovy;
c) neprodleně je zaveden dodatečný dozor v souladu s diagnostickou příručkou za účelem odhalení případného dalšího šíření influenzy ptáků v hospodářstvích nacházejících se v ochranném pásmu.
Článek 19
Opatření, která se mají použít v hospodářstvích v ochranných pásmech
Příslušný orgán zajistí, aby se v hospodářstvích v ochranných pásmech použila tato opatření:
a) veškerá drůbež a jiné ptactvo chované v zajetí jsou umístěny uvnitř budovy hospodářství, ve kterém jsou chovány, a tam drženy.
V případě, že to není proveditelné, nebo pokud jsou ohroženy dobré životní podmínky zvířat, jsou uzavřeny v nějakém jiném místě ve stejném hospodářství tak, aby nepřišly do styku s jinou drůbeží nebo jiným ptactvem chovaným v zajetí z jiných hospodářství.
Přijmou se veškerá přiměřená opatření, aby byl minimalizován jejich kontakt s volně žijícími ptáky.
b) kadávery jsou co nejdříve neškodným způsobem odstraněny;
c) vozidla a zařízení používaná k přepravě živé drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, masa, krmiva, hnoje, kejdy a podestýlky a veškerých jiných materiálů nebo látek, které by mohly být kontaminovány, se podrobí neprodleně jednomu nebo několika postupům podle článku 48;
d) všechny části vozidel používaných zaměstnanci nebo jinými osobami, které vstupují nebo opouštějí hospodářství a které by mohly být kontaminovány, se podrobí neprodleně jednomu nebo několika postupům podle článku 48;
e) zákaz veškerého pohybu drůbeže, jiné ptactva chovaného v zajetí nebo domácích druhů savců do hospodářství nebo z hospodářství bez povolení příslušného orgánu.
Toto omezení se nepoužije na savce mající přístup pouze do obytných prostor těchto hospodářství, v nichž:
i) nemají žádný kontakt s drůbeží nebo jiným ptactvem chovaným v zajetí, které jsou chovány v tomto hospodářstvíM; a
ii) nemají přístup k žádným klecím nebo prostorám, ve kterých jsou taková drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí chovány.
f) každá zvýšená nemocnost nebo úmrtnost nebo významný pokles produktivity v hospodářství jsou okamžitě oznámeny příslušnému orgánu, který provede vhodná šetření v souladu s diagnostickou příručkou;
g) každá osoba vstupující do hospodářství nebo jej opouštějící dodržuje vhodná opatření pro biologickou bezpečnost s cílem zabránit rozšíření influenzy ptáků;
h) držitel vede evidenci všech osob, které navštívily hospodářství, s výjimkou obytných částí, aby usnadnil dozor nad nákazou a její tlumení, a tuto evidenci musí na vyžádání poskytnout příslušnému orgánu.
Tato evidence nemusí být vedena v případě, kdy se jedná o návštěvníky zařízení, jako jsou zoologické zahrady a přírodní rezervace, pokud tito návštěvníci nemají přístup k prostorám, kde jsou chováni ptáci.
Článek 20
Zákaz odstraňování nebo rozmetání použité podestýlky, hnoje nebo kejdy z hospodářství
Příslušný orgán zajistí, aby bylo zakázáno odstraňovat nebo rozmetat bez jím vydaného povolení použitou podestýlku, hnůj nebo kejdu z hospodářství v ochranných pásmech. Za použití opatření pro biologickou bezpečnost však může být povolen převoz hnoje nebo kejdy z hospodářství do určeného závodu za účelem jeho ošetření nebo dočasného uskladnění pro následné ošetření s cílem zničit případné přítomné viry influenzy ptáků v souladu s nařízením (ES) č. 1774/2002 nebo se zvláštními pravidly, která mohou být přijata postupem podle čl. 64 odst. 2.
Článek 21
Výstavy, trhy nebo jiné akce a zazvěření
Příslušný orgán zajistí, aby bylo v ochranných pásmech zakázáno pořádat výstavy, trhy, přehlídky nebo jiné akce, při nichž dochází ke shromáždění drůbeže či jiného ptactva chovaného v zajetí.
Příslušný orgán zajistí, aby v ochranných pásmech nebyla vypouštěna drůbež ani jiné ptactvo chované v zajetí za účelem zazvěření.
Článek 22
Zákaz pohybu a přepravy drůbeže, vajec, drůbežího masa a kadáverů
1. Příslušný orgán zajistí, aby byl v ochranných pásmech zakázán pohyb a přeprava drůbeže, jiného ptactva chovaného v zajetí, kuřic před snáškou, jednodenních kuřat, vajec a kadáverů z hospodářství po silnicích, s výjimkou soukromých přístupových silničních komunikací k hospodářstvím, nebo po železnici.
2. Příslušný orgán zajistí, aby přeprava drůbežího masa z jatek, masokombinátů a chladíren byla zakázána, ledaže se jednalo o maso:
a) z drůbeže, která pocházela z hospodářství nacházejícího se mimo ochranné pásmo, a skladované a přepravované odděleně od masa z drůbeže pocházející z hospodářství uvnitř ochranného pásma; nebo
b) vyprodukované dne, jenž předchází nejméně 21 dní odhadovanému dni vzniku prvotní infekce v hospodářství v ochranném pásmu a počínaje tímto dnem výroby skladované a přepravované odděleně od takového masa vyrobeného po uvedeném dni.
3. Zákazy v odstavcích 1 a 2 se však nevztahují na tranzit přes ochranné pásmo po silničních nebo železničních komunikacích bez vykládky nebo zastávky.
Článek 23
Odchylky pro přímou přepravu drůbeže za účelem její okamžité porážky a převoz nebo ošetřování drůbežího masa
1. Odchylně od článku 22 může příslušný orgán povolit přímou přepravu drůbeže pocházející z hospodářství v ochranném pásmu na určená jatka za účelem její okamžité porážky, a to za těchto podmínek:
a) úřední veterinární lékař provedl klinické vyšetření drůbeže v hospodářství původu do 24 hodin před posláním na porážku;
b) v případě potřeby byly u drůbeže v hospodářství původu provedeny laboratorní testy podle diagnostické příručky, jejichž výsledky byly příznivé;
c) drůbež je přepravována ve vozidlech zaplombovaných příslušným orgánem nebo pod jeho dohledem;
d) příslušný orgán odpovědný za určená jatka byl informován souhlasí s přijetím drůbeže a následně potvrdí porážku orgánu příslušnému pro odeslání;
e) drůbež z ochranného pásma je držena odděleně od jiné drůbeže a je poražena odděleně nebo v jiných hodinách než jiná drůbež, nejlépe na konci pracovního dne; před porážkou jiné drůbeže se provede následná očista a dezinfekce;
f) úřední veterinární lékař zajistí provedení podrobné vyšetření drůbeže na určených jatkách při doručení této drůbeže a po její porážce;
g) maso se nestane součástí obchodu uvnitř Společenství nebo mezinárodního obchodu a bude nést zvláštní označení zdravotní nezávadnosti pro čerstvé maso podle přílohy II směrnice Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě [15], není-li postupem podle čl. 64 odst. 3 této směrnice rozhodnuto jinak;
h) maso je získáno, porcováno, přepravováno a skladováno odděleně od masa určeného pro obchod uvnitř Společenství a mezinárodní obchod a je použito takovým způsobem, aby se předešlo jeho zařazení mezi masné výrobky určené pro obchod uvnitř Společenství nebo pro mezinárodní obchod, pokud:
i) neprošlo ošetřením stanoveným v příloze III směrnice 2002/99/ES; nebo
ii) nebylo postupem podle čl. 64 odst. 3 rozhodnuto jinak.
2. Odchylně od článku 22 může příslušný orgán povolit přímou přepravu drůbeže pocházející z oblasti mimo ochranné pásmo na určená jatka uvnitř ochranného pásma za účelem její okamžité porážky a následný převoz masa získaného z takové drůbeže, a to za těchto podmínek:
a) příslušný orgán odpovědný za určená jatka byl informován a souhlasí s přijetím drůbeže a následně potvrdí porážku orgánu příslušnému pro odeslání;
b) drůbež je držena odděleně od jiné drůbeže pocházející z ochranného pásma a poražena odděleně nebo v jiných hodinách než jiná drůbež;
c) získané drůbeží maso je porcováno, přepravováno a skladováno odděleně od drůbežího masa získaného z jiné drůbeže pocházející z ochranného pásma;
d) vedlejší produkty jsou neškodným způsobem odstraněny.
Článek 24
Odchylky pro přímou přepravu jednodenních kuřat
1. Odchylně od článku 22 může příslušný orgán povolit přímou přepravu jednodenních kuřat pocházejících z hospodářství uvnitř ochranného pásma do hospodářství nebo do haly tomto hospodářství ve stejném členském státě, nacházející se nejlépe mimo ochranné pásmo a pásmo dozoru, a to za těchto podmínek:
a) jednodenní kuřata jsou přepravována ve vozidlech zaplombovaných příslušným orgánem nebo pod jeho dohledem;
b) během přepravy a v hospodářství určení jsou uplatněna příslušná opatření pro biologickou bezpečnost;
c) na hospodářství určení je od okamžiku doručení jednodenních kuřat uvalen úřední dozor;
d) v případě, že je drůbež přemístěna mimo ochranné pásmo nebo pásmo dozoru, zůstane v hospodářství určení nejméně 21 dní.
2. Odchylně od článku 22 může příslušný orgán povolit přímou přepravu jednodenních kuřat vylíhnutých z vajec pocházejících z hospodářství nacházejících se mimo ochranná pásma a pásma dozoru do jakéhokoli jiného hospodářství ve stejném členském státě, nacházejícího se nejlépe mimo ochranná pásma a pásma dozoru, pokud může líheň, ze které byla kuřata odeslána, zaručit svými logistickými postupy a hygienickými pracovními podmínkami, že nedošlo k žádnému kontaktu těchto vajec s jakýmikoli jinými násadovými vejci nebo jednodenními kuřaty pocházejícími z hejn drůbeže v takových pásmech, která mají proto odlišný nákazový status.
Článek 25
Odchylky pro přímou přepravu kuřic před snáškou
Odchylně od článku 22 může příslušný orgán povolit přímou přepravu kuřic do hospodářství nebo do haly tohoto hospodářství nejlépe v ochranném pásmu nebo pásmu dozoru, kde se nenachází žádná jiná drůbež, a to za těchto podmínek:
a) úřední veterinární lékař provedl klinické vyšetření drůbeže a jiného ptactva chovaného v zajetí v hospodářství původu, a to zejména těch jedinců, kteří mají být přemístěni;
b) v případě potřeby byly u drůbeže v hospodářství původu provedeny laboratorní testy podle diagnostické příručky, jejichž výsledky byly příznivé;
c) kuřice před snáškou jsou přepravovány ve vozidlech zaplombovaných příslušným orgánem nebo pod jeho dohledem;
d) hospodářství nebo hala určení jsou od okamžiku doručení kuřic před snáškou umístěny pod úřední dozor;
e) v případě, že je drůbež přemístěna mimo ochranné pásmo nebo pásmo dozoru, zůstane v hospodářství určení nejméně 21 dní.
Článek 26
Odchylka pro přímou přepravu násadových a konzumních vajec
1. Odchylně od článku 22 může příslušný orgán povolit přímou přepravu násadových vajec, a to buď z jakéhokoli hospodářství do líhně nacházející se v ochranném pásmu a určené příslušným orgánem (dále jen "určená líheň"), nebo z hospodářství nacházejícího se v ochranném pásmu do jakékoli určené líhně za těchto podmínek:
a) mateřská hejna, z nichž násadová vejce pocházejí, byla vyšetřena v souladu s diagnostickou příručkou a v daných hospodářstvích neexistuje podezření na influenzu ptáků;
b) násadová vejce a jejich obaly jsou před zahájením přepravy vydezinfikovány a může být zajištěno jejich zpětné vysledování;
c) násadová vejce jsou přepravována ve vozidlech zaplombovaných příslušným orgánem nebo pod jeho dohledem;
d) v určené líhni jsou uplatněna opatření pro biologickou bezpečnost v souladu s pokyny příslušného orgánu.
2. Odchylně od článku 22 může příslušný orgán povolit přímou přepravu vajec:
a) do balírny určené příslušným orgánem ("určená balírna"), jsou-li tato vejce balena v jednorázových obalech a jsou-li uplatněna všechna opatření pro biologickou bezpečnost požadovaná příslušným orgánem;
b) přímo do zařízení na výrobu vaječných výrobků podle kapitoly II přílohy III oddílu X nařízení (ES) č. 853/2004, kde s nimi bude manipulováno a kde budou ošetřena v souladu s přílohou II kapitolou XI nařízení (ES) č. 852/2004; nebo
c) za účelem neškodného odstranění.
Článek 27
Odchylka pro přímou přepravu kadáverů
Odchylně od článku 22 může příslušný orgán povolit přímou přepravu kadáverů, je-li přeprava prováděna za účelem jejich neškodného odstranění.
Článek 28
Čištění a dezinfekce dopravních prostředků
Příslušný orgán zajistí, aby vozidla a zařízení používaná k přepravě podle článků 23 až 27 byla po skončení přepravy neprodleně vyčištěna a vydezinfikována v souladu s jedním nebo více postupy podle článku 48.
Článek 29
Doba trvání opatření
1. Opatření stanovená v tomto oddílu mohou být zrušena nejméně 21 dní po provedení předběžného vyčištění a první dezinfekci infikovaného hospodářství v souladu s jedním nebo více postupy podle článku 48 a dokud nejsou v hospodářstvích nacházejících se v ochranném pásmu provedeny laboratorní testy podle diagnostické příručky.
2. Jakmile již není v souladu s odstavcem 1 tohoto článku třeba provádět opatření uvedená v tomto oddílu, použijí se v bývalém ochranném pásmu opatření stanovená v článku 30, dokud je nelze zrušit podle článku 31.
ODDÍL 4
Opatření, která se mají použít v pásmech dozoru
Článek 30
Opatření, která se mají použít v pásmech dozoru
Příslušný orgán zajistí, aby se v pásmech dozoru použila tato opatření:
a) co nejdříve je pořízen soupis všech komerčních drůbežářských hospodářství;
b) zákaz pohybu drůbeže, kuřic před snáškou, jednodenních kuřat, vajec v pásmu dozoru bez povolení příslušného orgánu, jenž zajistí, aby byla použita vhodná opatření pro biologickou bezpečnost s cílem zabránit rozšíření influenzy ptáků; tento zákaz se nepoužije na tranzit přes pásmo dozoru po silničních nebo železničních komunikacích bez vykládky nebo zastávky;
c) zákaz pohybu drůbeže, kuřic před snáškou, jednodenních kuřat a vajec do hospodářství, jatek, balíren nebo zařízení na výrobu vaječných výrobků nacházejících se mimo pásmo dozoru; příslušný orgán však může povolit přímou přepravu:
i) jatečné drůbeže na určená jatka za účelem její okamžité porážky, jsou-li splněny podmínky stanovené v čl. 23 odst. 1 písm. a), b) a d).
Příslušný orgán může povolit přímou přepravu drůbeže pocházející z oblasti mimo ochranné pásmo a pásmo dozoru na určená jatka uvnitř ochranného pásma za účelem její okamžité porážky a následný převoz masa získaného z takové drůbeže;
ii) kuřic před snáškou do hospodářství, které leží ve stejném členském státě a v němž se nenachází žádná další drůbež; na toto hospodářství je od okamžiku doručení kuřic před snáškou uvalen úřední dozor a kuřice před snáškou zůstanou v hospodářství určení nejméně 21 dní;
iii) jednodenních kuřat:
do hospodářství nebo do haly tohoto hospodářství ve stejném členském státě, pokud jsou uplatněna vhodná opatření pro biologickou bezpečnost a na hospodářství je po doručení kuřat uvalen úřední dozor a jednodenní kuřata zůstanou v hospodářství určení nejméně 21 dní, nebo
jestliže se vylíhla z násadových vajec pocházejících z hospodářství nacházejícího se mimo ochranná pásma a pásma dozoru, do jakéhokoli jiného hospodářství ve stejném členském státě za podmínky, že líheň, ze které kuřata odeslána, může zaručit svými logistickými postupy a biologicky bezpečnými pracovními podmínkami, že nedošlo k žádnému kontaktu těchto vajec s jakýmikoli jinými násadovými vejci nebo jednodenními kuřaty pocházejícími z hejn drůbeže v takových pásmech, která mají proto odlišný nákazový status;
iv) násadových vajec do určené líhně nacházející se uvnitř pásma dozoru nebo mimo něj; vejce a jejich obaly jsou před zahájením přepravy vydezinfikovány a musí být zajištěno zpětné vysledování těchto vajec;
v) konzumních vajec do určené balírny, pokud jsou tato vejce balena v jednorázových obalech a pokud jsou uplatněna všechna opatření pro biologickou bezpečnost požadovaná příslušným orgánem;
vi) vajec přímo do zařízení na výrobu vaječných výrobků podle přílohy III oddílu X kapitoly II nařízení (ES) č. 853/2004 nacházejících se uvnitř pásma dozoru nebo mimo něj, kde s nimi bude manipulováno a kde budou ošetřena v souladu s přílohou II kapitolou XI nařízení (ES) č. 852/2004;
vii) vajec za účelem neškodného odstranění;
d) jakákoli osoba vstupující do hospodářství v pásmu dozoru nebo jej opouštějící dodržuje vhodná opatření pro biologickou bezpečnost s cílem zabránit rozšíření influenzy ptáků;
e) vozidla a zařízení používaná k přepravě živé drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, kadáverů, krmiva, hnoje, kejdy a podestýlky a veškerých jiných materiálů nebo látek, které by mohly být kontaminovány, jsou po kontaminaci neprodleně vyčištěna a vydezinfikována v souladu s jedním nebo několika postupy podle článku 48;
f) zákaz veškerého pohybu drůbeže, jiného ptactva chovaného v zajetí nebo domácích druhů savců do hospodářství nebo z hospodářství, v němž je držena drůbež, bez povolení příslušného orgánu; Toto omezení se nepoužije na savce mající přístup pouze do obytných prostor těchto hospodářství, v nichž:
i) nemají žádný kontakt s drůbeží nebo jiným ptactvem chovaným v zajetí, které jsou chovány v tomto hospodářství; a
ii) nemají přístup k žádným klecím nebo prostorám, ve kterých jsou taková drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí chovány;
g) každá zvýšená nemocnost nebo úmrtnost nebo významný pokles produktivity v hospodářství jsou okamžitě oznámeny příslušnému orgánu, který provede vhodná šetření v souladu s diagnostickou příručkou;
h) zákaz odstraňování nebo rozmetání použité podestýlky, hnoje nebo kejdy bez povolení příslušného orgánu; při dodržení opatření pro biologickou bezpečnost může být povolen převoz hnoje z hospodářství nacházejícího se v pásmu dozoru do určeného závodu za účelem jeho ošetření nebo dočasného uskladnění pro následné ošetření s cílem zničit případné přítomné viry influenzy ptáků, v souladu s nařízením (ES) č. 1774/2002 nebo se zvláštními pravidly, která mohou být přijata postupem podle čl. 64 odst. 2.
i) zákaz pořádání výstav, trhů, přehlídek nebo jiných akcí, při nichž dochází ke shromáždění drůbeže či jiného ptactva chovaného v zajetí;
j) drůbež nesmí být vypouštěna za účelem zazvěření.
Článek 31
Doba trvání opatření
Opatření stanovená v tomto oddílu se zruší nejdříve 30 dní po provedení předběžného vyčištění a dezinfekce infikovaného hospodářství v souladu s článkem 48.
ODDÍL 5
Opatření, která se mají použít v dalších uzavřených pásmech
Článek 32
Opatření, která se mají použít v dalších uzavřených pásmech
1. Příslušný orgán může stanovit, že se některá nebo všechna opatření uvedená v oddílech 3 a 4 použijí v dalších uzavřených pásmech podle čl. 16 odst. 4 ("další uzavřená pásma").
2. Na základě epidemiologických informací nebo jiného důkazu může příslušný orgán zavést preventivní eradikační program zahrnující preventivní porážku nebo usmrcení drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí v rizikových hospodářstvích a oblastech, které se v souladu s kritérii stanovenými v příloze IV nacházejí v dalších uzavřených pásmech.
Repopulace těchto hospodářství se provádí v souladu s pokyny příslušného orgánu.
3. Členské státy uplatňující opatření stanovená v odstavcích 1 a 2 o této skutečnosti neprodleně uvědomí Komisi.
4. Komise co nejdříve přezkoumá situaci s dotčenými členskými státy a ve výboru.
5. Aniž jsou dotčena rozhodnutí, která lze přijmout podle rozhodnutí Rady 90/424/EHS ze dne 26. června 1990 o některých výdajích ve veterinární oblasti [16], mohou být postupem podle čl. 64 odst. 3 přijata další opatření v oblasti dozoru, biologické bezpečnosti a kontroly s cílem zabránit šíření influenzy ptáků.
ODDÍL 6
Odchylky a doplňující opatření pro biologickou bezpečnost
Článek 33
Odchylky
1. Členské státy stanoví podrobná pravidla pro udělování odchylek podle článků 16 a 23 až 27, včetně vhodných alternativních opatření a podmínek.
Tyto odchylky vycházejí z posouzení rizik vypracovaného příslušným orgánem.
2. V případě potvrzení HPAI v líhni může příslušný orgán udělit na základě posouzení rizik odchylky z požadavků stanovených v oddílech 3 a 4.
3. Příslušný orgán může udělit odchylky z opatření stanovených v čl. 18 písm. b) a c), článku 22 a čl. 30 písm. b), c) a f) v případech vzplanutí nákazy HPAI v nekomerčním hospodářství, cirkusu, zoologické zahradě, přírodní rezervaci, oploceném prostoru, kde je chována drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí pro vědecké účely nebo účely související se zachováním ohrožených druhů nebo úředně registrovaných vzácných plemen drůbeže nebo jiného ptactva.
4. Odchylně od oddílů 3 a 4 mohou členské státy v případě vzplanutí nákazy HPAI na základě posouzení rizik zavést zvláštní opatření pro pohyb poštovních holubů do ochranných pásem a pásem dozoru, z ochranných pásem a pásem dozoru a uvnitř ochranných pásem a pásem dozoru.
5. Odchylky podle odstavců 1 až 4 mohou být udělena jedině tehdy, neohrozí-li tyto odchylky tlumení nákazy.
6. Členské státy, které přiznají odchylky podle odstavců 1 až 4, o tom neprodleně uvědomí Komisi.
7. Komise ve všech případech co možná nejdříve přezkoumá situaci s dotčeným členským státem a posoudí ji ve výboru.
S ohledem na každou odchylku udělenou podle odstavců 1 až 4 mohou být postupem podle čl. 64 odst. 3 přijata opatření s cílem zabránit rozšíření influenzy ptáků.
8. Veškerá drůbež (včetně jednodenních kuřat), jiné ptactvo chované v zajetí, násadová vejce, použitá podestýlka, hnůj nebo kejda pocházející z hospodářství, kterému byla udělena odchylka podle tohoto článku, nemohou být uvedeny na trh mimo dotyčný členský stát, pokud není rozhodnuto jinak postupem podle čl. 64 odst. 3.
Článek 34
Doplňující opatření pro biologickou bezpečnost
1. Aby se předešlo šíření influenzy ptáků, může příslušný orgán vedle opatření stanovených v oddílech 3, 4 a 5 nařídit zavedení doplňujících opatření k zajištění biologické bezpečnosti v hospodářstvích v ochranném pásmu a pásmu dozoru a v dalších uzavřených pásmech, jakož i v konkrétních úsecích chovu drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí v dotyčném členském státě.
Tato opatření mohou zahrnovat omezení pohybu vozidel nebo osob v souvislosti s dodávkami krmiva, sběrem vajec, přepravou drůbeže na jatka, sběrem kadáverů určených k neškodnému odstranění a jiného pohybu zaměstnanců, veterinárních lékařů nebo osob dodávajících zemědělské vybavení.
2. Členské státy, které přijmou opatření stanovená v odstavci 1, o tom neprodleně uvědomí Komisi.
3. Komise co nejdříve přezkoumá situaci s dotčeným členským státem a ve výboru.
4. Aniž jsou dotčena rozhodnutí, která lze přijmout podle rozhodnutí Rady 90/424/EHS, mohou být postupem podle čl. 64 odst. 3 přijata další opatření v oblasti dozoru, biologické bezpečnosti a kontroly s cílem zabránit rozšíření influenzy ptáků.
ODDÍL 7
Opatření, která se mají použít v případě podezření na vysoce patogenní influenzu ptáků (HPAI) a jejího potvrzení v určitých zařízeních jiných než hospodářství a v dopravních prostředcích
Článek 35
Šetření v případě podezření na přítomnost HPAI na jatkách a v dopravních prostředcích
V případě podezření na přítomnost HPAI nebo jejího potvrzení na jatkách nebo v dopravních prostředcích zahájí příslušný orgán okamžitě šetření v hospodářství původu drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí za účelem potvrzení nebo vyloučení přítomnosti nákazy v souladu s diagnostickou příručkou.
Článek 36
Opatření, která se mají použít na jatkách
1. Příslušný orgán zajistí, aby v případě podezření na přítomnost HPAI nebo jejího potvrzení na jatkách byla na základě posouzení rizika všechna drůbež nacházející se na těchto jatkách co nejdříve usmrcena nebo poražena pod úředním dohledem.
Po poražení takové drůbeže zůstane drůbeží maso a jakékoli vedlejší produkty pocházející z této drůbeže a drůbežího masa a vedlejší produkty jakékoli jiné drůbeže, která mohla být kontaminována během porážky a výrobního procesu, oddělené a pod úředním dohledem, dokud nebudou dokončena šetření v souladu s diagnostickou příručkou.
2. Dojde-li k potvrzení HPAI, drůbeží maso a jakékoli vedlejší produkty pocházející z této drůbeže a drůbežího masa a vedlejší produkty jakékoli jiné drůbeže, která mohla být kontaminována během porážky a výrobního procesu, se co nejdříve neškodným způsobem odstraní pod úředním dohledem.
Článek 37
Opatření, která se mají použít na stanovištích pohraniční kontroly nebo v dopravních prostředcích
1. Příslušný orgán zajistí, aby všechna drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí, nacházející se na daném stanovišti pohraniční kontroly nebo v dopravním prostředku, byly v případě podezření na přítomnost HPAI nebo jejího potvrzení na stanovištích hraniční kontroly nebo v dopravních prostředcích na základě posouzení rizik usmrceny, poraženy nebo izolovány od drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí a drženy pod úředním dohledem, dokud nebudou dokončena šetření v souladu s diagnostickou příručkou.
Příslušný orgán použije vhodným způsobem opatření podle článku 7.
Příslušný orgán může povolit převoz drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí do jiného místa, kde budou usmrceny, poraženy nebo umístěny do izolace.
Příslušný orgán může rozhodnout neusmrtit nebo neporazit tu drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí nacházející se v daném stanovišti pohraniční kontroly, které nepřišly do styku s drůbeží nebo jiným ptactvem chovaným v zajetí s podezřením na infekci.
2. Po poražení drůbeže uvedené v odstavci 1 zůstane drůbeží maso a jakékoli vedlejší produkty pocházející z této drůbeže a drůbežího masa a vedlejší produkty jakékoli jiné drůbeže, která mohla být kontaminována během porážky a výrobního procesu, oddělené a pod úředním dohledem, dokud nebudou dokončena šetření v souladu s diagnostickou příručkou.
3. Dojde-li k potvrzení HPAI, drůbeží maso a jakékoli vedlejší produkty pocházející z této drůbeže a drůbežího masa a vedlejší produkty jakékoli jiné drůbeže, která mohla být kontaminována během porážky a výrobního procesu, se co nejdříve neškodným způsobem odstraní pod úředním dohledem.
Článek 38
Dodatečná opatření, která se mají použít na jatkách, stanovištích pohraniční kontroly nebo v dopravních prostředcích
Příslušný orgán zajistí, aby v případě podezření na HPAI nebo jejího potvrzení na jatkách, stanovištích pohraniční kontroly nebo v dopravních prostředcích byla uplatněna tato dodatečná opatření:
a) žádná drůbež ani jiné ptactvo chované v zajetí se nesmí dostat do prostor jatek, stanoviště pohraniční kontroly nebo dopravního prostředku dříve než 24 hodin po provedení očisty a dezinfekce podle písmene b) v souladu s jedním nebo několika postupy stanovenými v článku 48; v případě stanovišť pohraniční kontroly může být tento zákaz rozšířen i na další zvířata;
b) vyčištění a dezinfekce kontaminovaných budov, vybavení a vozidel se provede v souladu s jedním nebo několika postupy podle článku 48 a pod úředním dohledem úředního veterinárního lékaře;
c) provede se epidemiologické šetření;
d) v hospodářství původu infikované drůbeže nebo infikovaných kadáverů a v kontaktních hospodářstvích se použijí opatření stanovená v čl. 7 odst. 2;
e) nevyplyne-li z epidemiologického šetření a dalších šetření dle článku 35 něco jiného, použijí se v hospodářství původu opatření stanovená v článku 11;
f) izolát viru influenzy ptáků je podroben laboratorním testům v souladu s diagnostickou příručkou, aby byl určen podtyp viru.
KAPITOLA V
NÍZKOPATOGENNÍ INFLUENZA PTÁKŮ (LPAI)
ODDÍL 1
Opatření, která se mají použít v hospodářstvích při potvrzení nákazy
Článek 39
Opatření, která se mají použít
1. V případě vzplanutí nákazy LPAI zajistí příslušný orgán, aby byla použita opatření uvedená v čl. 7 odst. 2 písm. a), b), c), e), g) a h) a odstavcích 2 až 5 tohoto článku na základě posouzení rizik a s ohledem na kriteria stanovená v příloze V.
2. Příslušný orgán zajistí, aby byla pod úředním dohledem provedena depopulace veškeré drůbeže v hospodářství a veškerého jiného ptactva chovaného v zajetí náležících k druhům, u nichž byla potvrzena LPAI, a to takovým způsobem, aby se zabránilo rozšíření influenzy ptáků.
Depopulace může být rozšířena i na jiné ptactvo chované v zajetí v hospodářství na základě posouzení rizik, které tito ptáci představují pro další rozšíření influenzy ptáků, a na jiná hospodářství, která mohou být na základě epidemiologického šetření považována za kontaktní hospodářství.
Před depopulací je zakázán pohyb veškeré drůbeže a jiného ptactva chovaného v zajetí do hospodářství a z hospodářství bez povolení příslušného orgánu.
3. Pro účely odstavce 2 se depopulace provede podle směrnice 93/119/ES a příslušný orgán rozhodne o tom, zda se drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí:
a) co nejdříve usmrtí; nebo
b) porazí na určených jatkách v souladu s odstavcem 4.
Pokud se depopulace provádí formou porážky na učených jatkách, je na drůbež uvalen další dozor a testování.
Drůbež se nepřemístí z hospodářství na určená jatka, dokud není příslušný orgán přesvědčen o tom, že riziko dalšího šíření LPAI je minimální, a to zejména s ohledem na šetření a laboratorní testy zaměřené na určení rozsahu vylučování viru drůbeží a prováděné v souladu s diagnostickou příručkou a s ohledem na posouzení rizik.
4. Porážka na určených jatkách v souladu s článkem 3 může proběhnout pouze za předpokladu, že:
a) je drůbež zaslána z hospodářství přímo na určená jatka;
b) je každá zásilka před odesláním zaplombována úředním veterinárním lékařem příslušným pro dané hospodářství, nebo je zaplombována za jeho dozoru;
c) každá zásilka zůstane zaplombována během celé přepravy na určená jatka;
d) jsou dodržena další opatření pro biologickou bezpečnost, předepsaná příslušným orgánem;
e) je informován příslušný orgán odpovědný za určená jatka a že tento orgán souhlasí s přijetím drůbeže;
f) vozidla a zařízení používaná k přepravě živé drůbeže a jiných materiálů nebo látek, které by mohly být kontaminovány, jsou po kontaminaci neprodleně vyčištěna a vydezinfikována v souladu s jedním nebo několika postupy podle článku 48; a
g) vedlejší produkty takové drůbeže na jatkách jsou neškodně odstraněny.
5. Příslušný orgán zajistí, aby byly pod úředním dohledem neškodným způsobem odstraněny:
a) kadávery; a
b) násadová vejce v hospodářství.
6. Příslušný orgán zajistí, aby byla použita tato opatření:
a) násadová vejce sebraná v hospodářství během období mezi pravděpodobným dnem zavlečení LPAI do hospodářství a dnem použití opatření stanovených v této směrnici se pokud možno vysledují a vylíhnutí probíhá pod úředním dohledem;
b) drůbež již vylíhnutá z vajec sebraných v hospodářství během období mezi pravděpodobným dnem zavlečení LPAI do hospodářství a dnem použití opatření stanovených v této směrnici jsou pokud možno umístěna pod úřední dozor a jsou provedena šetření v souladu s diagnostickou příručkou;
c) vejce nacházející se v hospodářství a dále produkovaná v hospodářství před depopulací podle odstavce 2 jsou převezena, pokud je minimalizováno riziko z šíření LPAI:
i) do balírny určené příslušným orgánem ("určená balírna"), jsou-li tato vejce balena v jednorázových obalech a jsou-li uplatněna všechna opatření pro biologickou bezpečnost požadovaná příslušným orgánem;
ii) do zařízení určeného k výrobě vaječných výrobků podle přílohy III oddílu X kapitoly II nařízení (ES) č. 853/2004, kde s nimi bude manipulováno a kde budou ošetřena v souladu s přílohou II kapitolou XI nařízení (ES) č. 852/2004; nebo
iii) za účelem neškodného odstranění.
d) veškerý materiál nebo látky, které by mohly být kontaminovány, jsou buď ošetřeny v souladu s pokyny úředního veterinárního lékaře, nebo neškodným způsobem odstraněny;
e) hnůj, kejda a podestýlka, které by mohly být kontaminovány, jsou podrobeny jednomu nebo několika postupům podle článku 48;
f) po depopulaci jsou budovy používané k chovu drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, zařízení, která by mohla být kontaminována, a vozidla používaná k přepravě kadáverů, krmiva, hnoje, kejdy, podestýlky a veškerých jiných materiálů nebo látek, které by mohly být kontaminovány, podrobeny neprodleně jednomu nebo několika postupům podle článku 48;
g) je zakázán veškerý pohyb domácích druhů savců do hospodářství nebo z hospodářství bez povolení příslušného orgánu.
Toto omezení se nepoužije na savce mající přístup pouze do obytných prostor těchto hospodářství, v nichž:
i) nemají žádný kontakt s drůbeží nebo jiným ptactvem chovaným v zajetí, které jsou chovány v tomto hospodářství; a
ii) nemají přístup k žádným klecím nebo prostorám, ve kterých jsou taková drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí chovány;
h) v případě primárního ohniska LPAI je izolát viru podroben laboratorním testům v souladu s diagnostickou příručkou, aby byl určen podtyp viru; izolát viru je co nejdříve předán referenční laboratoři Společenství podle čl. 51 odst. 1.
7. Členské státy, které přijmou opatření stanovená v odstavcích 2, 4 a 5, o tom neprodleně uvědomí Komisi.
Článek 40
Odchylky pro některá hospodářství
1. Příslušný orgán může udělit odchylky od opatření stanovených v čl. 39 odst. 2 a čl. 39 odst. 5 písm. b) v případě vzplanutí nákazy LPAI v nekomerčním hospodářství, cirkusu, zoologické zahradě, obchodě se zvířaty v zájmovém chovu, přírodní rezervaci, oploceném prostoru, kde je chována drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí pro vědecké účely nebo účely související se zachováním ohrožených druhů nebo úředně registrovaných vzácných plemen drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, neohrozí-li tyto odchylky tlumení choroby.
2. Příslušný orgán zajistí, aby v případě udělení odchylky podle odstavce 1 drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí, jichž se odchylka týká:
a) byly umístěny uvnitř budovy hospodářství, ve kterém jsou chovány, a tam drženy.
V případě, že to není proveditelné, nebo v případě, že jsou ohroženy dobré životní podmínky zvířat, jsou uzavřeny v nějakém jiném místě ve stejném hospodářství tak, aby nepřišly do styku s jinou drůbeží nebo jiným ptactvem chovaným v zajetí z jiných hospodářství.
Přijmou se veškerá přiměřená opatření, aby byl minimalizován jejich kontakt s volně žijícími ptáky;
b) byly podrobeny dalšímu dozoru a testování v souladu s diagnostickou příručkou, dokud laboratorní testy neukážou, že již nepředstavují významné riziko dalšího šíření LPAI; a
c) nebyly přemístěny ze svého hospodářství původu, s výjimkou převozu za účelem porážky nebo převozu do jiného hospodářství:
i) nacházejícího se ve stejném členském státě, v souladu s pokyny příslušného orgánu; nebo
ii) v jiném členském státě, vyslovil-li členský stát určení s převozem souhlas.
3. V případě vzplanutí nákazy LPAI v líhni může příslušný orgán udělit na základě posouzení rizik odchylky od některých nebo všech opatření stanovených v článku 39.
4. Členské státy vypracují prováděcí pravidla pro použití odchylek stanovených v odstavcích 1 a 3.
5. Členské státy okamžitě oznámí Komisi jakoukoli odchylku udělenou podle odstavců 1 a 3.
6. Komise co nejdříve přezkoumá situaci s dotčeným členským státem a ve výboru.
7. S ohledem na případné odchylky udělené podle odstavce 1 mohou být postupem podle čl. 64 odst. 3 přijata opatření s cílem zabránit šíření influenzy ptáků.
ODDÍL 2
Samostatné produkční jednotky a kontaktní hospodářství
Článek 41
Opatření, která je třeba uplatnit v případě vzplanutí nákazy LPAI v samostatných produkčních jednotkách
1. V případě vzplanutí nákazy LPAI v hospodářství, které je tvořeno dvěma nebo více samostatnými produkčními jednotkami, může příslušný orgán přiznat odchylky od opatření, stanovených v čl. 39 odst. 2, pro produkční jednotky se zdravou drůbeží, pokud tyto odchylky neohrozí tlumení nákazy.
2. Členské státy vypracují prováděcí pravidla pro použití odchylek stanovených v odstavci 1 s přihlédnutím k případným poskytnutým veterinárním zárukám a stanoví vhodná alternativní opatření.
3. Členské státy neprodleně oznámí Komisi veškeré odchylky udělené podle odstavce 1.
4. Komise co nejdříve přezkoumá situaci s dotčeným členským státem a ve výboru.
5. S ohledem na případné odchylky udělené podle odstavce 1 mohou být postupem podle čl. 64 odst. 3 přijata opatření s cílem zabránit šíření influenzy ptáků.
Článek 42
Opatření, která je třeba uplatnit v kontaktních hospodářstvích
1. Na základě epidemiologického šetření příslušný orgán rozhodne, zda je třeba považovat nějaké hospodářství za kontaktní hospodářství.
Příslušný orgán zajistí, aby byla na kontaktní hospodářství použita opatření stanovená v čl. 7 odst. 2, dokud nebude v souladu s diagnostickou příručkou vyloučena přítomnost LPAI.
2. Na základě epidemiologického šetření může příslušný orgán použít na kontaktní hospodářství opatření stanovená v článku 39, a to zejména tehdy, nachází-li se hospodářství v oblasti s vysokou hustotou výskytu drůbeže.
Hlavní kritéria, k nimž je třeba přihlédnout při použití opatření stanovených v článku 39 v kontaktních hospodářstvích, jsou stanovena v příloze IV.
3. Příslušný orgán zajistí, aby byly u drůbeže po usmrcení odebrány vzorky, aby byla v souladu s diagnostickou příručkou potvrzena nebo vyloučena přítomnost viru LPAI v těchto kontaktních hospodářstvích.
4. Příslušný orgán zajistí, aby v jakémkoli hospodářství, kde je poražena, nebo usmrcena a odstraněna drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí a kde je následně potvrzena LPAI, byly budovy a veškeré pastviny používané k jejich chovu, zemědělské dvory a veškerá zařízení, které by mohly být kontaminovány, jakož i vozidla používaná k přepravě drůbeže, jiného ptactva chovaného v zajetí, kadáverů, masa, krmiva, hnoje, kejdy, podestýlky a veškerých jiných materiálů nebo látek, které by mohly být kontaminovány, podrobeny jednomu nebo několika postupům podle článku 48.
ODDÍL 3
Vyhrazení uzavřených pásem
Článek 43
Vyhrazení uzavřených pásem v případě vzplanutí nákazy LPAI
Bezprostředně po vzplanutí nákazy LPAI, vyhradí příslušný orgán kolem hospodářství uzavřené pásmo o poloměru nejméně jednoho kilometru.
Článek 44
Opatření, která se mají použít v uzavřeném pásmu
1. Příslušný orgán zajistí, aby se v uzavřeném pásmu použila tato opatření:
a) byl co nejdříve pořízen soupis všech komerčních hospodářství;
b) byly provedeny laboratorní testy v komerčních drůbežářských hospodářstvích v okruhu nejméně jednoho kilometru kolem hospodářství v souladu s diagnostickou příručkou;
c) veškerý pohyb drůbeže, jiného ptactva chovaného v zajetí, kuřic před snáškou, jednodenních kuřat a vajec v uzavřené pásmu nebo do něj podléhá povolení příslušného orgánu a dalším kontrolním opatřením, která považuje příslušný orgán za vhodná; toto omezení se nevztahuje na tranzit přes uzavřené pásmo po silničních nebo železničních komunikacích bez vykládky nebo zastávky;
d) zákaz pohybu drůbeže, jiného ptactva chovaného v zajetí, kuřic před snáškou, jednodenních kuřat a vajec z uzavřeného pásma, pokud příslušný orgán nepovolí přímou přepravu:
i) jatečné drůbeže na jatka ve stejném členském státě;
ii) živé drůbeže do hospodářství nebo haly, které leží ve stejném členském státě a v nichž se nenachází žádná jiná drůbež.
Živá drůbež zůstane na daném místě 21 dní a na hospodářství je po jejím doručení uvalen úřední dozor;
iii) jednodenních kuřat:
do hospodářství nebo haly tohoto hospodářství, které se nacházejí ve stejném členském státě; jednodenní kuřata zůstanou na daném místě 21 dní a na hospodářství je po jejich doručení uvalen úřední dozor; nebo
jestliže se vylíhla z vajec pocházejících z hospodářství nacházejícího se mimo uzavřené pásmo, do jakéhokoli jiného hospodářství ve stejném členském státě za podmínky, že líheň, ze které byla kuřata odeslána, může zaručit svými logistickými postupy a biologicky bezpečnými pracovními podmínkami, že nedošlo k žádnému kontaktu těchto vajec s jakýmikoli jinými násadovými vejci nebo jednodenními kuřaty pocházejícími z hejn drůbeže v uzavřeném pásmu, která mají proto odlišný nákazový status;
iv) násadových vajec do určené líhně; vejce a jejich obaly jsou před zahájením přepravy vydezinfikovány a je zajištěno zpětné vysledování těchto vajec;
v) konzumních vajec do určené balírny, pokud jsou tato vejce balena v jednorázových obalech a pokud jsou uplatněna všechna opatření pro biologickou bezpečnost požadovaná příslušným orgánem;
vi) vajec přímo do zařízení na výrobu vaječných výrobků podle přílohy III oddílu X kapitoly II nařízení (ES) č. 853/2004 nacházejících se uvnitř pásma dozoru nebo mimo něj, kde s nimi bude manipulováno a kde budou ošetřena v souladu s přílohou II kapitolou XI nařízení (ES) č. 852/2004;
vii) vajec za účelem neškodného odstranění;
e) kadávery se neškodným způsobem odstraní;
f) každá osoba vstupující do hospodářství v uzavřeném pásmu nebo jej opouštějící dodržuje příslušná opatření pro biologickou bezpečnost, která mají zabránit rozšíření influenzy ptáků;
g) vozidla a zařízení používaná k přepravě živé drůbeže a jiného ptactva chovaného v zajetí, krmiva, hnoje, kejdy a podestýlky a veškerých jiných materiálů nebo látek, které by mohly být kontaminovány, jsou po kontaminaci neprodleně vyčištěna a vydezinfikována v souladu s jedním nebo několika postupy podle článku 48;
h) zákaz veškerého pohybu drůbeže, jiného domácího ptactva chovaného v zajetí nebo domácích druhů savců do hospodářství nebo z hospodářství bez povolení příslušného orgánu.
Toto omezení se nepoužije na savce mající přístup pouze do obytných prostor, v nichž:
i) nemají žádný kontakt s drůbeží nebo jiným ptactvem chovaným v zajetí z tohoto hospodářství; a
ii) nemají přístup k žádným klecím nebo prostorám, ve kterých jsou taková drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí drženy;
i) zákaz odstraňování nebo rozmetání použité podestýlky, hnoje nebo kejdy bez povolení příslušného orgánu; za použití opatření pro biologickou bezpečnost může být povolen převoz hnoje nebo kejdy z hospodářství nacházejícího se v uzavřeném pásmu do určeného závodu za účelem jeho ošetření nebo dočasného uskladnění pro následné ošetření s cílem zničit případné přítomné viry influenzy ptáků, v souladu s nařízením (ES) č. 1774/2002, nebo se zvláštními pravidly, která mohou být přijata postupem podle čl. 64 odst. 2;
j) zákaz pořádání výstav, trhů, přehlídek nebo jiných akcí, při nichž dochází ke shromáždění drůbeže či jiného ptactva chovaného v zajetí, bez povolení příslušného orgánu;
k) nesmí být vypouštěna drůbež ani jiné ptactvo chované v zajetí za účelem zazvěření.
2. Příslušný orgán může na základě posouzení rizik zavést další opatření vedle opatření stanovených v tomto oddílu a oznámí je Komisi.
3. Další opatření mohou být přijata s cílem zabránit šíření influenzy ptáků postupem podle čl. 64 odst. 3.
Článek 45
Doba trvání opatření
Opatření stanovená v tomto oddílu musí být zachována:
a) po dobu nejméně 21 dní od data provedení předběžného vyčištění a dezinfekce infikovaného hospodářství v souladu s jedním nebo více postupy stanovenými v článku 48 a dokud příslušné orgány na základě šetření a laboratorních testů provedených v uzavřeném pásmu v souladu s diagnostickou příručkou a na základě posouzení rizik neusoudí, že riziko rozšíření LPAI je zanedbatelné;
b) po dobu nejméně 42 dní od data potvrzení vzplanutí nákazy a dokud příslušné orgány na základě šetření a laboratorních testů provedených v uzavřeném pásmu v souladu s diagnostickou příručkou a na základě posouzení rizik neusoudí, že riziko rozšíření LPAI je zanedbatelné; nebo
c) po jakoukoliv jinou dobu a za podmínek stanovených postupem podle čl. 64 odst. 3.
Článek 46
Odchylky
1. V případě potvrzení LPAI v líhni může příslušný orgán udělit na základě posouzení rizika odchylku od některých nebo všech opatření stanovených v článcích 43 a 44.
2. Příslušný orgán může přiznat odchylky od opatření stanovených v tomto oddílu v případě vzplanutí nákazy HPAI v nekomerčním hospodářství, cirkusu, zoologické zahradě, obchodě se zvířaty v zájmovém chovu, přírodní rezervaci, oploceném prostoru, kde je chována drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí pro vědecké účely nebo účely související se zachováním ohrožených druhů nebo úředně registrovaných vzácných plemen drůbeže nebo jiné ptactvo chované v zajetí, neohrozí-li tyto odchylky tlumení nákazy.
3. Členské státy, které udělí odchylku podle odstavců 1 a 2, o tom neprodleně uvědomí Komisi.
4. Komise co nejdříve přezkoumá situaci s dotčeným členským státem a ve výboru.
5. S ohledem na každou odchylku udělenou podle odstavců 1 a 2 mohou být postupem podle čl. 64 odst. 3 přijata opatření s cílem zabránit rozšíření influenzy ptáků.
KAPITOLA VI
OPATŘENÍ K ZAMEZENÍ PŘENOSU VIRŮ INFLUENZY PTAČÍHO PŮVODU NA JINÉ DRUHY
Článek 47
Laboratorní testy a jiná opatření týkající se prasat a jiných druhů
1. Příslušný orgán zajistí, aby poté, co byla potvrzena influenzy ptáků v jakémkoli hospodářství, byly na všech prasatech nacházejících se v daném hospodářství provedeny vhodné laboratorní testy v souladu s diagnostickou příručkou s cílem potvrdit nebo vyloučit, že tato prasata jsou nebo byla nakažena virem influenzy ptáků.
Dokud nebudou k dispozici výsledky těchto testů, nesmí žádná prasata opustit hospodářství.
2. Potvrdí-li laboratorní testy podle odstavce 1 pozitivní nálezy influenzy ptáků u prasat, může příslušný orgán povolit převoz těchto prasat do jiných hospodářství chovajících prasata nebo na určená jatka, jestliže následující vhodné testy ukázaly, že riziko rozšíření influenzy ptáků je zanedbatelné.
3. Potvrdí-li laboratorní testy podle odstavce 1 existenci vážného ohrožení zdraví, příslušný orgán zajistí, aby byla prasata co nejdříve pod úředním dohledem usmrcena, a to takovým způsobem, aby se zabránilo rozšíření viru influenzy ptáků, zejména během přepravy, a v souladu se směrnicí Rady 93/119/ES.
4. Příslušný orgán může poté, co byla potvrzena influenza ptáků v jakémkoli hospodářství, použít na základě posouzení rizik opatření stanovená v odstavcích 1, 2 a 3 na všechny ostatní savce nacházející se v hospodářství a může tato opatření rozšířit i na kontaktní hospodářství.
5. Členské státy informují Komisi v rámci výboru o výsledcích testů a o opatřeních použitých podle odstavců 1 až 4.
6. Příslušný orgán může poté, co byl potvrzen virus influenzy ptáků u prasat nebo jakýchkoli jiných savců v jakémkoli hospodářství, vykonávat dozor v souladu s diagnostickou příručkou za účelem zjištění dalšího rozšíření viru influenzy ptáků.
7. Dodatečná opatření s cílem zabránit přenosu virů influenzy ptačího původu na jiné druhy mohou být přijata postupem podle čl. 64 odst. 3.
KAPITOLA VII
OČISTA, DEZINFEKCE A REPOPULACE
Článek 48
Očista, dezinfekce a postupy pro zničení viru influenzy ptáků
Členské státy zajistí, aby:
a) očista, dezinfekce a ošetření hospodářství a jakýchkoli tamních materiálů či látek, které jsou, nebo by mohly být kontaminovány viry influenzy ptáků, byly prováděny pod úředním dohledem podle:
i) pokynů úředního veterinárního lékaře; a
ii) zásad a postupů pro očistu, dezinfekci a ošetření stanovených v příloze VI;
b) se veškerá půda nebo pastviny využívané pro drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí v hospodářství, kde byla potvrzena influenza ptáků, nevyužívaly pro drůbež nebo jiné ptactvo chované v zajetí, dokud se příslušný orgán neujistí, že veškeré přítomné viry influenzy ptáků byly zničeny nebo zneškodněny;
c) očista, dezinfekce a ošetření jatek, vozidel, přípojných vozidel nebo jakýchkoli jiných dopravních prostředků, stanovišť pohraniční kontroly a jakýchkoli tamních materiálů či látek, které jsou, nebo by mohly být kontaminovány viry influenzy ptáků, byly prováděny pod úředním dohledem v souladu s pokyny úředního veterinárního lékaře:
d) veškeré tamní vybavení, materiály nebo látky, které jsou nebo by mohly být kontaminovány viry influenzy ptáků a které nemohou být účinně vyčištěny a vydezinfikovány nebo ošetřeny, byly zničeny;
e) dezinfekční prostředky a jejich koncentrace byly před použitím schváleny příslušným orgánem.
Článek 49
Repopulace hospodářství
1. Členské státy zajistí, aby byl po použití opatření stanovených v článcích 11 a 39 dodržen postup podle odstavců 2 až 6.
2. Repopulace drůbeže v komerčních drůbežářských hospodářstvích může být zahájena nejdříve 21 dní od data provedení konečné očisty a dezinfekce podle článku 48.
3. Po dobu 21 dní od data repopulace komerčních drůbežářských hospodářství jsou prováděna tato opatření:
a) drůbež podstoupí přinejmenším jednu klinickou prohlídku provedenou úředním veterinárním lékařem.
Tato klinická prohlídka nebo závěrečná klinická prohlídka v případě, že je provedeno více než jedna prohlídka, se vykoná co nejblíže konci výše uvedené 21 denní lhůty.
b) laboratorní testy jsou prováděny v souladu s diagnostickou příručkou;
c) drůbež, která uhyne v průběhu fáze repopulace, je podrobena testům v souladu s diagnostickou příručkou;
d) každá osoba vstupující do komerčního drůbežářského hospodářství nebo jej opouštějící dodržuje příslušná opatření pro biologickou bezpečnost s cílem zabránit rozšíření influenzy ptáků;
e) během fáze repopulace neopustí komerční drůbežářské hospodářství žádná drůbež bez povolení příslušného orgánu;
f) držitel vede záznamy údajů o produkci, včetně údajů o nemocnosti a úmrtnosti, které musí pravidelně aktualizovat;
g) každá významná změna údajů o produkci podle písmena f) a jiné abnormality jsou neprodleně oznámeny příslušnému orgánu.
4. Na základě posouzení rizik může příslušný orgán nařídit, aby postupy stanovené v odstavci 3 byly použity na hospodářství jiná než komerční drůbežářská hospodářství nebo na jiné druhy v komerčním drůbežářském hospodářství.
5. Repopulace drůbeže nebo jiného ptactva v kontaktních hospodářstvích se provádí podle pokynů příslušného orgánu založených na posouzení rizik.
KAPITOLA VIII
DIAGNOSTICKÉ POSTUPY, DIAGNOSTICKÁ PŘÍRUČKA A REFERENČNÍ LABORATOŘE
Článek 50
Diagnostické postupy a diagnostická příručka
1. Členské státy zajistí, aby diagnostické postupy, odběr vzorků a laboratorní testy na přítomnost influenzy ptáků u drůbeže a jiného ptactva chovaného v zajetí nebo viru influenzy ptáků u savců byly prováděny v souladu s diagnostickou příručkou, a tím se zajistila jednotnost postupů pro diagnostiku influenzy ptáků.
Diagnostická příručka se přijme postupem podle čl. 64 odst.
2 do 3. srpna 2006. Každá následná změna této příručky je přijata stejným postupem.
2. Diagnostická příručka stanovená v odstavci 1 zavede přinejmenším:
a) minimální požadavky na biologickou bezpečnost a normy jakosti závazné pro schválené laboratoře provádějící testy, jimiž se provádí diagnostika influenzy ptáků;
b) kritéria a postupy, které je třeba dodržet při provádění klinických šetření nebo postmortální vyšetření za účelem potvrzení nebo vyloučení přítomnosti influenzy ptáků;
c) kritéria a postupy, jimiž se řídí odběr vzorků u drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí pro laboratorní testy za účelem potvrzení či vyloučení přítomnosti influenzy ptáků, včetně metod odběru vzorků pro sérologická nebo virologická vyšetření prováděná podle této směrnice;
d) laboratorní testy, které mají být použity pro diagnostiku influenzy ptáků, včetně:
i) testů pro diferenciální diagnostiku;
ii) testů k odlišení vysoce patogenních a nízkopatogenních virů;
iii) vhodných testů k odlišení očkovaných ptáků od ptáků infikovaných volně se vyskytujícími kmeny influenzy ptáků;
iv) kritérií pro vyhodnocení výsledků laboratorních testů;
e) laboratorních postupů pro typizaci izolátů viru influenzy ptáků.
3. Členské státy zajistí, aby se s viry influenzy ptáků, jejich genomem a antigeny a očkovacími látkami pro výzkum, diagnostiku nebo výrobu očkovacích látek manipulovalo nebo aby se používaly výhradně na místech, v zařízeních či laboratořích schválených příslušným orgánem, v nichž byla přijata vhodná opatření pro biologickou bezpečnost.
Seznam schválených míst, zařízení nebo laboratoří bude Komisi předán do dne 30. září 2007 a bude průběžně aktualizován.
Článek 51
Referenční laboratoře
1. Referenční laboratoří Společenství pro influenzu ptáků je laboratoř uvedená v příloze VII bodu 1 (dále jen "referenční laboratoř Společenství").
Aniž je dotčeno rozhodnutí 90/424/EHS, jsou funkce a úkoly referenční laboratoře Společenství uvedeny v příloze VII části 2.
2. Členské státy určí národní referenční laboratoře a sdělí Komisi a ostatním členským státům příslušné podrobné informace a jakékoli následné změny.
Komise zveřejní a aktualizuje seznam těchto národních laboratoří.
3. Členské státy zajistí, aby národní referenční laboratoře:
a) vykonávaly funkce a úkoly stanovené v příloze VIII;
b) odpovídaly za koordinaci norem a diagnostických metod v každém členském státě v souladu s přílohou VIII a udržovaly spojení s referenční laboratoří Společenství.
4. Referenční laboratoř Společenství udržuje úzké vztahy a kontakty s referenční laboratoří pro influenzu ptáků Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE) a Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) a případně s dalšími mezinárodně uznávanými laboratořemi uvnitř Společenství s cílem zajistit odbornou přípravu a podporu pro národní referenční laboratoře členských států a třetích zemí, jakož i jejich špičkovou kvalitu.
KAPITOLA IX
OČKOVÁNÍ
ODDÍL 1
Všeobecný zákaz očkování
Článek 52
Výroba, prodej a použití očkovacích látek proti influenze ptáků
1. Členské státy zajistí, aby:
a) na jejich území bylo zakázáno očkování proti influenze ptáků, s výjimkou očkování podle oddílů 2 a 3;
b) manipulace, výroba, skladování, dodávky, distribuce a prodej očkovacích látek proti influenze ptáků na jejich území probíhaly pod úředním dohledem;
c) byly používány pouze očkovací látky schválené v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícícm se veterinárních léčivých přípravků [17] nebo nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky [18].
2. Pravidla upravující podmínky dodávek a skladování zásob očkovacích látek proti influenze ptáků ve Společenství mohou být přijata postupem podle čl. 64 odst. 2.
ODDÍL 2
Nouzové očkování
Článek 53
Nouzové očkování drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí
1. Členský stát může provést nouzové očkování drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí jakožto krátkodobé opatření s cílem zabránit rozšíření ohniska nákazy, ukazuje-li posouzení rizik, že existuje značná a okamžitá hrozba rozšíření influenzy ptáků uvnitř dotčeného členského státu nebo do tohoto členského státu, a to v souladu s tímto oddílem, pokud došlo v jednom nebo více případech ke:
a) vzplanutí nákazy v daném členském státě;
b) vzplanutí nákazy v členském státě nacházejícím se v blízkosti; nebo
c) pokud byla influenza ptáků potvrzena u drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí v třetí zemi nacházející se v blízkosti.
2. Zamýšlí-li členský stát zavést nouzové očkování podle odstavce 1, předloží Komisi ke schválení plán nouzového očkování.
Tento plán je v souladu se strategií DIVA a obsahuje přinejmenším tyto informace týkající se:
a) nákazové situace, která vedla k žádosti o nouzové očkování;
b) zeměpisné oblasti, kde má být provedeno nouzové očkování, počtu hospodářství v této oblasti a počtu hospodářství, ve kterých má být provedeno očkování, pokud se tento počet liší;
c) druhů a kategorií drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí nebo případně úseku chovu drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, jež mají být očkovány;
d) přibližného počtu kusů drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, které mají být očkovány;
e) souhrnu vlastností očkovací látky;
f) předpokládané doby trvání nouzové očkovací kampaně;
g) zvláštního ustanovení o pohybu očkované drůbeže nebo jiného očkovaného ptactva chovaného v zajetí, aniž jsou dotčena opatření stanovená v kapitole IV oddílech 3, 4 a 5 a v kapitole V oddílu 3;
h) kritérií pro rozhodnutí, zda se nouzové očkování použije v kontaktních hospodářstvích;
i) záznamů o očkované drůbeži nebo jiném očkovaném ptactvu chovaném v zajetí;
j) klinických a laboratorních testů, které je třeba provést v hospodářstvích, kde má být zavedeno nouzové očkování, a v dalších hospodářstvích nacházejících se v pásmu nouzového očkování za účelem sledování epidemiologické situace, účinnosti nouzové očkovací kampaně a kontroly pohybu očkované drůbeže nebo jiného očkovaného ptactva chovaného v zajetí.
3. Prováděcí pravidla k nouzovému očkování mohou být stanovena postupem podle čl. 64 odst. 2.
Článek 54
Schválení plánů nouzového očkování
1. Komise spolu s dotyčným členským státem neprodleně posoudí plán nouzového očkování podle čl. 53 odst. 2 a co nejdříve přezkoumá situaci ve výboru.
2. Plán nouzového očkování bude schválen postupem podle čl. 64 odst. 3.
Schválení nouzového plánu může zahrnovat opatření omezující pohyb drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí a jejich produktů.
Tato omezení mohou zahrnovat omezení týkající se konkrétních úseků chovu drůbeže a jiného ptactva chovaného v zajetí a vyhrazení uzavřených pásem.
Článek 55
Odchylky
1. Odchylně od článku 54 mohou členské státy použít nouzové očkování před schválením plánu nouzového očkování za těchto podmínek:
a) plán nouzového očkování a rozhodnutí použít nouzové očkování jsou Komisi oznámeny ještě před zahájením nouzového očkování;
b) dotyčný členský stát zakáže pohyb drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí a jejich produktů s výjimkou splnění podmínek uvedených v příloze IX;
c) rozhodnutí provést nouzové očkování neohrozí tlumení nákazy.
2. Využije-li členský stát odchylky podle odstavce 1, výbor co nejdříve přezkoumá nákazovou situaci a plán nouzového očkování.
3. Použitá opatření mohou být schválena nebo změněna postupem podle čl. 64 odst. 3.
ODDÍL 3
Preventivní očkování
Článek 56
Preventivní očkování drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí
1. Členské státy mohou zavést preventivní očkování drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí jakožto dlouhodobé opatření v souladu s tímto oddílem, domnívají-li se na základě posouzení rizik, že určité oblasti jejich území, způsob chovu drůbeže nebo určité kategorie drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí nebo úseky chovu drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí jsou vystaveny riziku nákazy influenzou ptáků.
2. Zamýšlí-li členský stát zavést preventivní očkování podle odstavce 1, předloží Komisi ke schválení plán preventivního očkování.
Tento plán je v souladu se strategií DIVA a obsahuje přinejmenším tyto informace:
a) jasný popis důvodů pro preventivní očkování, včetně informací o historii onemocnění;
b) údaje o oblasti, způsobu chovu drůbeže nebo určitých kategoriích drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí nebo o úsecích drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, ve kterých je třeba provést preventivní očkování, a počet hospodářství v této oblasti a počet a typ hospodářství, ve kterých má být provedeno očkování, pokud se tento počet liší;
c) údaje o druzích a kategoriích drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí nebo případně úseku chovu drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, jež mají být očkovány;
d) údaje o přibližném počtu kusů drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, které mají být očkovány;
e) souhrn vlastností očkovací látky;
f) předpokládaná doba trvání preventivní očkovací kampaně;
g) zvláštní ustanovení o pohybu očkované drůbeže nebo jiného očkovaného ptactva, aniž jsou dotčena opatření stanovená v kapitole IV oddílech 3, 4 a 5 a v kapitole V oddílu 3;
h) záznamy o očkované drůbeži nebo jiném očkovaném ptactvu chovaném v zajetí a jejich registrace;
i) údaje o laboratorních testech, které je třeba provést v souladu s diagnostickou příručkou v hospodářstvích, kde má být provedeno preventivní očkování současně s dozorem a testováním v přiměřeném počtu dalších hospodářství nacházejících se v očkovacím pásmu nebo úseků chovu drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí, za účelem sledování epidemiologické situace, účinnosti preventivní očkovací kampaně a kontroly pohybu očkované drůbeže nebo jiného očkovaného ptactva chovaného v zajetí.
3. Prováděcí pravidla k preventivnímu očkování mohou být stanovena postupem podle čl. 64 odst. 2.
Článek 57
Schválení plánu preventivního očkování
1. Komise spolu s dotčeným členským státem bezodkladně posoudí plán preventivního očkování podle čl. 56 odst. 2 a co nejdříve přezkoumá situaci ve výboru.
2. Plán preventivního očkování bude schválen postupem podle čl. 64 odst. 3.
Schválení plánu preventivního očkování může zahrnovat opatření omezující pohyb drůbeže nebo jiného ptactva chovaného v zajetí a jejich produktů.
Tato opatření mohou zahrnovat omezení týkající se konkrétních úseků chovu drůbeže a jiného ptactva chovaného v zajetí a vyhrazení uzavřených pásem.
ODDÍL 4
Banky očkovacích látek
Článek 58
Banka očkovacích látek Společenství
1. Banka očkovacích látek Společenství pro skladování zásob očkovacích látek proti influenze ptáků Společenství, které byly povoleny v souladu se směrnicí 2001/82/ES nebo nařízením (ES) č. 726/2004, může být zřízena postupem podle čl. 64 odst. 2.
2. Členské státy mají přístup k bance očkovacích látek Společenství na základě žádosti předložené Komisi.
3. Je-li to v zájmu Společenství, může Komise dodávat očkovací látky třetím zemím.
Aniž jsou dotčeny dohody uzavřené mezi Společenstvím a třetími zeměmi, povolení k přístupu třetích zemí do banky očkovacích látek Společenství se uděluje postupem podle čl. 64 odst. 3 a tento přístup podléhá podrobným ujednáním mezi Komisí a dotčenou třetí zemí, která se týkají finanční a technické spolupráci a která mají být přijata podle uvedeného postupu.
Článek 59
Národní banky očkovacích látek
1. Členské státy mohou v rámci pohotovostního plánu stanoveného v článku 62 zřídit nebo vést národní banku očkovacích látek, jež slouží k uchovávání zásob očkovacích látek proti influenze ptáků, které jsou registrované v souladu s články 5 až 15 směrnice 2001/82/ES a které mohou být použity k nouzovému nebo preventivnímu očkování.
2. Členské státy, které vedou národní banku očkovacích látek, oznámí Komisi množství a typy uložených očkovacích látek.
KAPITOLA X
KONTROLY SPOLEČENSTVÍ, SANKCE A POHOTOVOSTNÍ PLÁNY
Článek 60
Kontroly Společenství
Je-li to nezbytné pro jednotné používání této směrnice, mohou odborníci Komise provádět ve spolupráci s příslušnými orgány kontroly na místě v souladu s rozhodnutím Komise 98/139/ES ze dne 4. února 1998, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla ke kontrolám na místě prováděným ve veterinární oblasti znalci Komise v členských státech [19] a článkem 45 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat [20].
Článek 61
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých podle této směrnice a přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily jejich provádění. Stanovené sankce jsou účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy oznámí tato ustanovení Komisi do dne uvedeného v čl.
67 odst. 1 prvním pododstavci a neprodleně oznámí veškeré jejich následné změny.
Článek 62
Pohotovostní plány
1. Každý členský stát vypracuje v souladu s přílohou X pohotovostní plán stanovující vnitrostátní opatření, která mají být provedena v případě vzplanutí nákazy, a předloží tento plán Komisi ke schválení.
2. Pohotovostní plán umožňuje přístup k zařízením, vybavení, personálu a k veškerému dalšímu příslušnému materiálu nezbytnému k rychlé a účinné eradikaci ohniska nákazy.
Udává počet a polohu všech komerčních drůbežářských hospodářství.
Pohotovostní plán by měl udávat maximální počet drůbeže po jednotlivých druzích, která by se mohla nacházet v těchto komerčních hospodářstvích.
Členské státy by měly také odhadnout množství očkovací látky, jehož by bylo zapotřebí v případě nouzového očkování.
3. Uplatní se ustanovení o úzké spolupráci mezi příslušnými orgány odpovědnými za jednotlivá odvětví, zejména orgány příslušnými pro otázky zdraví zvířat, veřejného zdraví, životního prostředí a zdraví a bezpečnosti pracovníků, s cílem zajistit především řádnou informovanost chovatelů, pracovníků v drůbežářském odvětví a veřejnosti o rizicích.
4. Komise přezkoumá pohotovostní plány s cílem určit, zda umožňují dosažení žádoucího cíle, a navrhne dotčenému členskému státu, aby provedl případné požadované změny zejména k zajištění slučitelnosti těchto plánů s plány ostatních členských států.
Pohotovostní plány se schvalují postupem podle čl. 64 odst.
2. Případné následné změny těchto plánů se přijímají stejným postupem.
5. Každý členský stát provede nejméně každých pět let aktualizaci pohotovostního plánu a předloží jej Komisi ke schválení postupem podle čl. 64 odst. 2.
6. Vedle opatření stanovených v odstavcích 1 až 4 mohou být postupem podle čl. 64 odst. 2 přijata další pravidla s cílem zajistit rychlé a účinnou eradikaci influenzy ptáků, včetně ustanovení o střediscích pro tlumení nákazy, odborných skupinách a pohotovostních nácvicích v reálném čase.
KAPITOLA XI
PROVÁDĚCÍ PRAVOMOCI A POSTUP VÝBORU
Článek 63
Prováděcí pravomoci
1. Postupem podle čl. 64 odst. 2 se přijímají prováděcí pravidla k této směrnici a zejména zvláštní pravidla týkající se:
a) neškodného odstraňování kadáverů; a
b) manipulace s krmivem, stelivem, použitou podestýlkou, hnojem a kejdou, jež jsou kontaminovány nebo u nichž existuje podezření na kontaminaci, a jejich ošetřování.
2. O případných změnách příloh provedených s ohledem na vývoj vědeckých a technických poznatků se rozhodne postupem podle čl. 64 odst. 2.
3. Prováděcí pravidla, která si vyžádá epidemiologická situace vedle minimálních opatření pro tlumení nákazy stanovených v této směrnici, budou přijata postupem podle čl. 64 odst. 3.
4. Aniž jsou dotčena ochranná opatření stanovená v článku 9 směrnice Rady 89/662/EHS ze dne 11. prosince 1989 o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu [21] nebo v článku 10 směrnice Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu [22], dočasná nouzová opatření nutná vzhledem k závažnému ohrožení zdraví způsobenému viry influenzy ptačího původu jinými než viry uvedenými v čl. 2 odst. 1, budou přijata postupem podle čl. 64 odst. 3.
Článek 64
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin [23].
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 uvedeného rozhodnutí je 15 dní.
4. Výbor přijme svůj jednací řád.
KAPITOLA XII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 65
Zrušovací ustanovení
Směrnice 92/40/EHS se zrušuje ke dni 1. července 2007.
Odkazy na směrnici 92/40/EHS se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze XI.
Článek 66
Přechodná ustanovení
1. Pohotovostní plány na tlumení influenzy ptáků schválené podle čl. 17 odst. 4 směrnice 92/40/EHS a v platnosti k 1. červenci 2007 se použijí i nadále pro účely této směrnice.
Členské státy však předloží do dne 30. září 2007 Komisi změny těchto pohotovostních plánů, aby je uvedly v soulad s touto směrnicí.
Tyto pozměněné plány budou schváleny postupem podle čl. 64 odst. 2.
2. Až do provedení této směrnice mohou být další přechodná ustanovení o tlumení influenzy ptáků postupem přijímána podle čl. 64 odst. 2.
Článek 67
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. července 2007.
Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 68
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 69
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Obecné zásady Evropské centrální banky
ze dne 21. ledna 2005,
kterými se mění obecné zásady ECB/2001/3 o transevropském expresním automatizovaném systému zúčtování plateb v reálném čase (TARGET)
(ECB/2005/1)
(2005/88/ES)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 105 odst. 2 první a čtvrtou odrážku této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na články 3.1, 12.1, 14.3, 17, 18 a 22 tohoto statutu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dne 24. října 2002 vzala Rada guvernérů Evropské centrální banky (ECB) na vědomí několik různých alternativ, které umožňují centrálním bankám připojit se k TARGETu jinak, než prostřednictvím systému propojení.
Dále bylo rozhodnuto, že po přistoupení deseti nových členských států k EU dne 1. května 2004 budou mít centrální banky těchto členských států stejná práva a povinnosti, pokud jde o připojení k TARGETu, jako ostatní centrální banky podle jedné z těchto alternativ.
To vyžaduje změnu obecných zásad ECB/2001/3 o transevropském expresním automatizovaném systému zúčtování plateb v reálném čase (TARGET) [1].
(2) Další menší změna obecných zásad ECB/2001/3 je zapotřebí s cílem zohlednit stávající praxi, pokud jde o přístup účastníků k TARGETu.
(3) V souladu s článkem 12.1 a článkem 14.3 statutu tvoří obecné zásady ECB nedílnou součást práva Společenství,
PŘIJALA TYTO OBECNÉ ZÁSADY:
Článek 1
Obecné zásady ECB/2001/3 se mění takto:
1. Článek 1 se mění takto:
a) Vkládají se tyto nové definice podle abecedního pořadí:
" "připojenou národní centrální bankou" národní centrální banka, jejíž systém zúčtování jednotlivých plateb v reálném čase (RTGS) je připojen k TARGETu prostřednictvím národní centrální banky poskytující služby,
"nezúčastněnými členskými státy" členské státy, které nepřijaly jednotnou měnu podle Smlouvy,
"národní centrální bankou poskytující služby" národní centrální banka: i) jejíž systém RTGS je připojen k TARGETu prostřednictvím systému propojení a ii) která poskytuje služby připojené národní centrální bance pro účely provádění přeshraničních plateb v TARGETu, čímž se vytváří dvoustranné spojení,".
b) Definice "EHP" se nahrazuje tímto:
" "EHP" Evropský hospodářský prostor ve smyslu Dohody o Evropském hospodářském prostoru uzavřené dne 2. května 1992 mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy a členskými státy Evropského sdružení volného obchodu, ve znění pozdějších předpisů,".
c) Definice "neodvolatelnosti" nebo "neodvolatelného" se nahrazuje tímto:
" "neodvolatelností" nebo "neodvolatelným" skutečnost, že zúčtování platebního příkazu nemůže být připojenou národní centrální bankou, národní centrální bankou/ECB příkazce, účastníkem-příkazcem ani třetí stranou odvoláno, zvráceno nebo zrušeno, a to ani v případě úpadkového řízení proti účastníkovi, s výjimkou vad základní transakce (transakcí) nebo platebního příkazu (platebních příkazů) způsobených trestnými činy nebo podvodným jednáním (přičemž podvodným jednáním se v případě úpadku rozumí také zvýhodňování věřitele a obchody pod cenou ve lhůtě odporovatelnosti), pokud o tom bylo v každém jednotlivém případě rozhodnuto příslušným soudem nebo jiným orgánem příslušným k řešení sporů, nebo vad způsobených omylem,".
d) Definice "vnitřních účtů národních centrálních bank" se nahrazuje tímto:
" "vnitřními účty národních centrálních bank" účty, které si bez toho, aniž by byl dotčen článek 4a těchto obecných zásad, vzájemně zřizují všechny národní centrální banky a ECB ve svých účetních knihách za účelem zúčtování přeshraničních plateb prostřednictvím TARGETu; každý takový vnitřní účet národní centrální banky je veden ve prospěch ECB nebo té národní centrální banky, na jejíž jméno je zřízen,".
e) Definice "poruchy národního systému RTGS" nebo "poruchy TARGETu" nebo "poruchy" se nahrazuje tímto:
" "poruchou národního systému RTGS" nebo "poruchou TARGETu" nebo "poruchou" technické obtíže, závady nebo výpadky technické infrastruktury nebo počítačových systémů některého národního systému RTGS nebo platebního mechanismu ECB či přípojek počítačové sítě pro systém propojení nebo dvoustranné spojení nebo jakákoliv jiná událost týkající se některého národního systému RTGS nebo platebního mechanismu ECB, systému propojení či jakéhokoli dvoustranného spojení, které znemožňují provádět a v rámci jednoho dne uskutečňovat platební příkazy v TARGETu; tato definice zahrnuje také případy současného výskytu poruch ve více než jednom národním systému RTGS (například v důsledku výpadku v souvislosti s poskytovatelem síťových služeb),".
f) Definice "stálých facilit" se nahrazuje tímto:
2. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Popis TARGETu
1. Transevropský expresní automatizovaný systém zúčtování plateb v reálném čase je systémem zúčtování jednotlivých plateb v reálném čase pro euro.
TARGET se skládá z národních systémů RTGS, platebního mechanismu ECB a systému propojení.
Systémy RTGS se mohou připojit k TARGETu prostřednictvím systému propojení nebo prostřednictvím dvoustranného spojení.
2. Systémy RTGS nezúčastněných členských států se mohou k TARGETu připojit, pokud tyto systémy RTGS splňují minimální společné charakteristiky stanovené v článku 3 a jsou schopny vedle svých národních měn pracovat s eurem.
Každé připojení systému RTGS nezúčastněného členského státu k TARGETu podléhá dohodě, ve které se příslušné národní centrální banky zaváží dodržovat pravidla a postupy TARGETu uvedené v těchto obecných zásadách (s případnými specifikacemi a odchylkami uvedenými v takové dohodě)."
3. Článek 3 se mění takto:
a) V písmenu a) bodě 1 se doplňuje podbod v), který zní:
"v) centrální banky usazené v EU, jejichž systémy RTGS nejsou připojeny k TARGETu."
b) Písmeno b) se nahrazuje tímto:
"b) Měnová jednotka
Veškeré přeshraniční platby se provádějí v eurech."
c) V písmenu c) se bod 3 nahrazuje tímto:
"3. Pro jakékoli přeshraniční platby uskutečňované prostřednictvím TARGETu platí jednotná cena, kterou stanoví Rada guvernérů ECB a která je uvedena v příloze III."
d) V písmenu f) se bod 3 nahrazuje tímto:
"3. Vnitrodenní úvěry musí mít odpovídající zajištění. Způsobilé zajištění se opírá o stejná aktiva a nástroje, jaké jsou stanoveny pro způsobilé zajištění operací měnové politiky, a podléhá stejným pravidlům pro oceňování a kontrolu rizika. S výjimkou finančních orgánů uvedených v čl. 3 písm. a) bodě 1 podbodě i) a subjektů veřejného sektoru uvedených v čl. 3 písm. a) bodě 1 podbodě ii) nepřijme národní centrální banka jako podkladová aktiva žádné dluhové nástroje, které vydal nebo za které se zaručil účastník nebo jiný subjekt, se kterým je protistrana v úzkém propojení, jak je definováno v čl. 1 bodě 26 směrnice 2000/12/ES a jak se uplatňuje pro operace měnové politiky.
2 odst. 2, může vytvořit a vést seznam způsobilých aktiv, které mohou instituce zúčastněné na jejich národním systému RTGS, jenž je připojen k TARGETu, použít k zajištění úvěrů v eurech poskytovaných těmito národními centrálními bankami, a to za podmínky, že aktiva na tomto seznamu splňují stejné kvalitativní požadavky, jaké jsou stanoveny pro způsobilé zajištění operací měnové politiky, a podléhají stejným pravidlům pro oceňování a kontrolu rizika.
Daná národní centrální banka předloží takový seznam způsobilých aktiv předem ke schválení ECB."
4. Článek 4 se mění takto:
a) Název se nahrazuje tímto:
"Úprava přeshraničních plateb uskutečňovaných prostřednictvím systému propojení".
b) Úvodní odstavec se nahrazuje tímto:
"Tento článek se vztahuje na úpravu přeshraničních plateb, které se uskutečňují nebo mají být uskutečněny prostřednictvím systému propojení."
c) V písmenu b) se bod 3 nahrazuje tímto:
5. Vkládá se nový článek 4a, který zní:
"Článek 4a
Úprava přeshraničních plateb uskutečňovaných prostřednictvím národní centrální banky poskytující služby
Tento článek se vztahuje na úpravu přeshraničních plateb, které se uskutečňují nebo mají být uskutečněny prostřednictvím dvoustranného spojení.
a) Popis připojení
Při uskutečňování přeshraniční platby prostřednictvím dvoustranného spojení:
- se národní centrální banka poskytující služby podle okolností považuje za národní centrální banku příjemce nebo za národní centrální banku příkazce, pokud jde o povinnosti a závazky související s prováděním přeshraničních plateb prostřednictvím systému propojení buď vůči národní centrální bance/ECB příkazce, nebo národní centrální bance/ECB příjemce,
- připojená národní centrální banka se podle okolností považuje za národní centrální banku příjemce nebo za národní centrální banku příkazce, pokud jde o povinnosti a závazky související s připsáním na účet nebo zatížením účtu RTGS účastníka-příjemce nebo účastníka-příkazce.
b) Otevření a vedení účtu pro připojenou národní centrální banku
1. Národní centrální banka poskytující služby zřídí ve svých účetních knihách pro připojenou národní centrální banku účet v eurech.
2. Národní centrální banka poskytující služby poskytne připojené národní centrální bance neomezenou a nezajištěnou úvěrovou facilitu.
3. K provedení přeshraničních plateb, k nimž dal pokyn účastník systému RTGS připojené národní centrální banky, zatíží národní centrální banka poskytující služby danou částkou účet připojené národní centrální banky a připíše danou částku na účet RTGS účastníka systému RTGS národní centrální banky poskytující služby nebo na vnitřní účet národní centrální banky/ECB příjemce vedený u národní centrální banky poskytující služby.
K provedení přeshraničních plateb ve prospěch účastníka systému RTGS připojené národní centrální banky zatíží národní centrální banka poskytující služby danou částkou vnitřní účet národní centrální banky/ECB příkazce nebo zatíží účet RTGS účastníka systému RTGS národní centrální banky poskytující služby a připíše danou částku na účet připojené národní centrální banky.
c) Povinnosti a závazky národní centrální banky poskytující služby a připojené národní centrální banky
1. Ověřování
a) Připojená národní centrální banka a národní centrální banka poskytující služby odpovídají za přesnost a syntax údajů, které si navzájem poskytují, a dohodnou se na standardech, jež se na tyto údaje mají uplatňovat.
b) Po přijetí platebního příkazu podaného připojenou národní centrální bankou ověří národní centrální banka poskytující služby neprodleně všechny údaje uvedené v platebním příkazu, které jsou potřebné k jeho náležitému provedení.
Zjistí-li národní centrální banka poskytující služby syntaktické chyby nebo jiné důvody pro odmítnutí platebního příkazu, tento platební příkaz neprovede a údaje a platební příkaz zpracuje v souladu se zvláštními pravidly, na kterých se národní centrální banka poskytující služby a připojená národní centrální banka dohodnou.
2. Zúčtování
a) K provedení přeshraniční platby, k níž dal pokyn účastník systému RTGS připojené národnícentrální banky, zatíží připojená národní centrální banka danou částkou účet účastníka svého systému RTGS a v souladu s podmínkami sjednanými mezi připojenou národní centrální bankou a národní centrální bankou poskytující služby podá odpovídající platební příkaz národní centrální bance poskytující služby.
b) Jakmile národní centrální banka poskytující služby ověří platnost platebního příkazu podaného podle čl. 4a písm. c) bodu 1 b), neprodleně:
i) zatíží danou částkou účet připojené národní centrální banky a
ii) zašle připojené národní centrální bance kladné potvrzení.
c) Po zatížení účtu připojené národní centrální banky připíše národní centrální banka poskytující služby neprodleně danou částku na účet RTGS účastníka svého národního systému RTGS nebo provede platební příkaz prostřednictvím systému propojení v souladu s článkem 4.
Jakmile národní centrální banka poskytující služby obdrží kladné nebo záporné potvrzení od národní centrální banky/ECB příjemce, zašle toto potvrzení připojené národní centrální bance.
d) K provedení přeshraniční platby, k níž dal pokyn účastník systému RTGS národní centrální banky poskytující služby, ve prospěch účastníka systému RTGS připojené národní centrální banky připíše národní centrální banka poskytující služby danou částku na účet připojené národní centrální banky okamžitě po přijetí tohoto platebního příkazu.
Připojená národní centrální banka okamžitě poté připíše danou částku na účet účastníka systému RTGS připojené národní centrální banky.
e) K provedení přeshraniční platby, k níž dal pokyn účastník jiného systému RTGS než je systém RTGS národní centrální banky poskytující služby, ve prospěch účastníka systému RTGS připojené národní centrální banky národní centrální banka poskytující služby po přijetí platebního příkazu od národní centrální banky/ECB příkazce:
i) provede postupy uvedené v čl. 4 písm. d) bodě 1 a v čl. 4 písm. d) bodě 2 a),
ii) následně připíše danou částku na účet připojené národní centrální banky a oznámí tuto skutečnost připojené národní centrální bance a
iii) poté zašle národní centrální bance/ECB příkazce kladné potvrzení.
Po přijetí oznámení podle podbodu ii) připojená národní centrální banka okamžitě připíše danou částku na účet účastníka svého systému RTGS.
f) Národní centrální banka poskytující služby přijme veškerá nezbytná opatření, která dohodne s připojenou národní centrální bankou, aby se zajistilo, že připojená národní centrální banka má za všech okolností k dispozici všechny informace a údaje potřebné k připsání dané částky na účet účastníka systému RTGS připojené národní centrální banky.
g) Provozní hodiny systému RTGS připojené národní centrální banky se řídí ustanoveními uvedenými v příloze IV.
3. Neodvolatelnost
Neodvolatelnost přeshraničních plateb provedených prostřednictvím dvoustranného spojení se určuje podle pravidel stanovených v čl. 4 písm. c) bodě 2 a v čl. 4 písm. d) bodě 2.
4. Přechod odpovědnosti za provedení platebního příkazu
U přeshraničních plateb, k nimž dal pokyn účastník systému RTGS připojené národní centrální banky, přechází odpovědnost za provedení platebního příkazu z připojené národní centrální banky na národní centrální banku poskytující služby v okamžiku, kdy dojde k zatížení účtu připojené národní centrální banky u národní centrální banky poskytující služby, a poté přechází na národní centrální banku/ECB příjemce v souladu s čl. 4 písm. e).
U přeshraničních plateb ve prospěch účastníka systému RTGS připojené národní centrální banky přechází odpovědnost za provedení platebního příkazu z národní centrální banky příkazce na národní centrální banku poskytující služby v okamžiku, kdy národní centrální banka/ECB příkazce obdrží kladné potvrzení, jak je uvedeno v čl. 4a písm. c) bodě 2 e) iii).
d) Postup při chybách
Postup uvedený v čl. 4 písm. f) platí pro připojené národní centrální banky.
e) Vztahy k poskytovateli síťových služeb
Připojená národní centrální banka je připojena k poskytovateli síťových služeb nebo k němu má přístup.
Utrpí-li připojená národní centrální banka v důsledku porušení příslušných pravidel škodu, je na připojené národní centrální bance, aby uplatnila nárok na náhradu škody vůči poskytovateli síťových služeb, přičemž jakýkoli takový nárok uplatní přímo u poskytovatele síťových služeb.
f) Informace pro účastníky
Všechny národní centrální banky informují účastníky svých systémů RTGS o tom, že kladné potvrzení vydané národní centrální bankou poskytující služby, pokud jde o přeshraniční platby ve prospěch účastníků systému RTGS připojené národní centrální banky, potvrzuje připsání dané částky na účet připojené národní centrální banky u národní centrální banky poskytující služby, ale nepotvrzuje připsání dané částky na účet účastníka-příjemce u připojené národní centrální banky.
Národní centrální banky v nezbytném rozsahu odpovídajícím způsobem změní svá národní pravidla RTGS."
6. Článek 8 se mění takto:
a) V odstavci 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
"b) Kompenzační systém TARGETu se použije na všechny národní systémy RTGS (bez ohledu na to, zda tyto systémy RTGS jsou k TARGETu připojeny prostřednictvím systému propojení nebo prostřednictvím dvoustranného spojení) i na platební mechanismus ECB a je k dispozici všem účastníkům TARGETu (včetně účastníků TARGETu z národních systémů RTGS zúčastněných členských států, kteří nejsou protistranami operací měnové politiky Eurosystému, a účastníků TARGETu z národních systémů RTGS nezúčastněných členských států) pro všechny platby TARGETu (bez rozlišování vnitrostátních a přeshraničních plateb).
V souladu s podmínkami pro používání platebního mechanismu ECB, které jsou zveřejněny na internetových stránkách ECB (www.ecb.int) a jsou podle potřeby aktualizovány, se kompenzační systém TARGETu nepoužije pro klienty platebního mechanismu ECB."
b) V odstavci 1 se vkládá nové písmeno c)a, které zní:
"c)a Pro účely čl. 8 odst. 1 písm. c) bodu ii) se národní centrální banka poskytující služby nepovažuje za třetí stranu."
c) V odstavci 1 se doplňuje nové písmeno f), které zní:
"f) Nemůže-li připojená národní centrální banka provést přeshraniční platby v důsledku poruchy systému RTGS národní centrální banky poskytující služby, považuje se národní centrální banka poskytující služby ve vztahu k těmto platbám za národní centrální banku v místě poruchy."
7. Článek 9 se nahrazuje tímto:
"Článek 9
Vyšší moc
Národní centrální banky a ECB nenesou odpovědnost za nedodržování těchto obecných zásad po tu dobu a do té míry, ve které nelze plnit povinnosti podle těchto obecných zásad nebo musí-li být jejich plnění přerušeno či odloženo v důsledku události, která nastala z neovladatelných důvodů nebo příčin (zejména výpadků nebo poruch technického vybavení, působení vyšších sil, přírodních katastrof, stávek a pracovních sporů).
Tímto pravidlem však není dotčena povinnost zřizovat záložní mechanismy požadované těmito obecnými zásadami, navzdory události vyšší moci provádět v nejvyšším možném rozsahu postupy odstraňování chyb podle čl. 4 písm. f) a čl.
8. V článku 10 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. V případě sporu mezi národními centrálními bankami nebo mezi národní centrální bankou a ECB se vzájemná práva a povinnosti v souvislosti s platebními příkazy prováděnými prostřednictvím TARGETu a veškeré další otázky upravené těmito obecnými zásadami řídí: i) pravidly a postupy uvedenými v těchto obecných zásadách a v jejich přílohách a ii) u sporů ohledně přeshraničních plateb podpůrně právem členského státu, ve kterém má sídlo národní centrální banka/ECB příjemce."
9. Příloha IV se nahrazuje zněním uvedeným v příloze těchto obecných zásad.
Článek 2
Tyto obecné zásady vstupují v platnost dnem 25. ledna 2005.
Použijí se ode dne 7. března 2005.
Článek 3
Tyto obecné zásady jsou určeny národním centrálním bankám zúčastněných členských států. Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 21. ledna 2005. Za Radu guvernérů ECB Jean-Claude Trichet Prezident ECB
Obecné zásady Evropské centrální banky
ze dne 3. února 2005,
kterými se mění obecné zásady ECB/2000/7 o nástrojích a postupech měnové politiky Eurosystému
(ECB/2005/2)
(2005/331/EC)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 105 odst. 2 první odrážku této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na články 12 odst. 1 a 14 odst. 3 ve spojení s čl. 3 odst. 1 první odrážkou, článkem 18 odst. 2 a čl. 20 prvním pododstavcem tohoto statutu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dosažení jednotné měnové politiky vyžaduje definování nástrojů a postupů, jež mají být využívány Eurosystémem, který je tvořen národními centrálními bankami členských států, jež přijaly euro (dále jen „zúčastněné členské státy“), a Evropskou centrální bankou (ECB) za účelem provádění této politiky jednotným způsobem ve všech zúčastněných členských státech.
(2) ECB má pravomoc přijímat obecné zásady nezbytné k provádění jednotné měnové politiky Eurosystému a národní centrální banky jsou povinny v souladu s takovými obecnými zásadami jednat.
(3) Je třeba řádně zohlednit nedávné změny týkající se vymezení a provádění jednotné měnové politiky Eurosystému a nahradit přílohu I platných obecných zásad ECB o nástrojích a postupech měnové politiky Eurosystému.
(4) V souladu s články 12 odst. 1 a 14 odst. 3 statutu tvoří obecné zásady ECB nedílnou součást práva Společenství,
PŘIJALA TYTO OBECNÉ ZÁSADY:
Článek 1
Zásady, nástroje, postupy a kritéria provádění jednotné měnové politiky Eurosystému
Příloha I obecných zásad ECB/2000/7 ze dne 31. srpna 2000 o nástrojích a postupech měnové politiky Eurosystému [1] se nahrazuje přílohou těchto obecných zásad.
Článek 2
Ověření
Národní centrální banky zašlou nejpozději do 15. března 2005 Evropské centrální bance podrobné informace o textech a prostředcích, jimiž hodlají dosáhnout souladu s těmito obecnými zásadami.
Článek 3
Vstup v platnost
Tyto obecné zásady vstupují v platnost druhým dnem po přijetí.
Článek 1 se použije ode dne 30. května 2005.
Článek 4
Určení
Tyto obecné zásady jsou určeny národním centrálním bankám zúčastněných členských států.
Obecné zásady Evropské centrální banky
ze dne 15. února 2005,
kterými se mění obecné zásady ECB/2003/2 o některých požadavcích Evropské centrální banky týkajících se statistické zpravodajské povinnosti a o postupech používaných národními centrálními bankami při vykazování statistických informací v oblasti měnové a bankovní statistiky
(ECB/2005/4)
(2005/326/ES)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5.1, článek 12.1 a článek 14.3 tohoto statutu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Po přezkoumání obecných zásad ECB/2003/2 ze dne 6. února 2003 o některých požadavcích Evropské centrální banky týkajících se statistické zpravodajské povinnosti a o postupech používaných národními centrálními bankami při vykazování statistických informací v oblasti měnové a bankovní statistiky [1] se zjistilo, že je nezbytné provést určité změny.
(2) Některé změny je zapotřebí provést v normativní části obecných zásad a v přílohách I a II vzhledem k tomu, že se zrušuje příloha III, jež obsahovala časové plány pro odevzdání různých druhů statistik.
Příloha III se zrušuje, neboť Evropská centrální banka (ECB) bude v budoucnu tyto časové plány národním centrálním bankám oznamovat každoročně do konce měsíce září, a to pro přenos údajů v příštím roce.
(3) Příloha V by měla být změněna tak, aby se schéma vykazování pro úvěrové instituce uvedlo do souladu se schématem vykazování, které se používá pro národní centrální banky a ostatní měnové finanční instituce.
(4) Aby se předešlo nebezpečí záměny, měl by být pojem "strukturální statistické ukazatele" v příloze VI nahrazen pojmem "strukturální finanční ukazatele".
K záměně by mohlo dojít, jelikož Eurostat vytváří soubor strukturálních ukazatelů, které jsou též uchovávány v databázi ECB.
(5) Příloha VII by měla být změněna tak, aby se položka "eurobankovky a mince v držbě ústředních vládních institucí" stala doplňkovou (memo) položkou s vysokou prioritou.
To přispěje ke zlepšení výpočtu měnových agregátů.
(6) Příloha IX by měla být změněna tak, aby obsahovala povinnost vykazovat doplňkové (memo) položky měnové a bankovní statistiky, jež jsou nezbytné pro čtvrtletní sestavování finančních účtů měnové unie (MUFA).
(7) V návaznosti na změnu nařízení ECB/2001/13 ze dne 22. listopadu 2001 o konsolidované rozvaze sektoru měnových finančních institucí [2] je třeba změnit přílohu X, pokud se týká pravidel oceňování, jež se mají používat pro oceňování určitých finančních nástrojů.
Dále by měla být změněna tabulka 5 tak, aby zahrnovala čtvrtletní úpravy doplňkových (memo) položek.
(8) Příloha XIII by měla být změněna tak, aby zohlednila nové čtvrtletní úpravy doplňkových (memo) položek, jež jsou nyní vyžadovány podle přílohy X.
(9) Příloha XVI by měla být změněna tak, aby byl časový plán pro odevzdání údajů, jež mají být podle této přílohy vykazovány, v souladu s časovým plánem pro odevzdání statistiky základu pro stanovení minimálních rezerv.
(10) Příloha XVIII by měla být změněna tak, aby obsahovala novou povinnost poskytovat údaje o transakcích a údaje o prodejích a zpětných odkupech podílových jednotek/akcií emitovaných investičními fondy.
Dále by měl být rovněž zahrnut požadavek na nové časové řady, které se použijí při sestavování finančních účtů měnové unie (MUFA).
(11) Příloha XIX by měla být změněna tak, aby obsahovala vzorec pro oceňování bezkupónových dluhopisů.
(12) Po přezkoumání jsou nezbytné některé další změny, a to mimo jiné z důvodu přistoupení nových členských států dne 1. května 2004 a vzhledem k tomu, že skončila platnost některých přechodných zpravodajských postupů a výjimek.
(13) V souladu s článkem 12.1 a článkem 14.3 statutu tvoří obecné zásady ECB nedílnou součást práva Společenství,
PŘIJALA TYTO OBECNÉ ZÁSADY:
Článek 1
Obecné zásady ECB/2003/2 se mění takto:
1. Čl. 2 odst. 1 se nahrazuje tímto:
Národní centrální banky v souladu s nařízením ECB/2001/13 sestavují a vykazují dvě agregované rozvahy subsektorů "centrální banka" a "ostatní měnové finanční instituce" svého členského státu. Ve srovnávacích tabulkách pro měnovou a bankovní statistiku uvedených v příloze I jsou dále definovány zejména požadované statistické informace o rozvaze centrální banky.
Pro účely statistického výkaznictví odvozuje ECB z vlastní rozvahy údaje odpovídající údajům, které národní centrální banky odvodily ze svých vlastních rozvah.
Jako sestavitelé vlastních rozvah se národní centrální banky při pravidelném ověřování shody mezi agregovanou rozvahou Eurosystému ke konci měsíce sestavenou pro statistické účely a jeho týdenním finančním výkazem a při pravidelném vykazování výsledku takové prověrky ECB řídí postupem stanoveným v příloze II.
Jako sestavitel vlastní rozvahy se ECB řídí stejným postupem.
Tyto statistické informace se vykazují podle ročního časového plánu stanoveného ECB, který se národním centrálním bankám oznamuje do konce měsíce září každého roku."
2. Čl. 7 odst. 1 se nahrazuje tímto:
"1. Pro pravidelné sestavování statistiky úrokových sazeb měnových finančních institucí ECB vykazují národní centrální banky statistické informace podle přílohy XX. Tyto statistické informace se vykazují podle ročního časového plánu stanoveného ECB, který se národním centrálním bankám oznamuje do konce měsíce září každého roku."
3. Přílohy I, II, V, VII, X, XV, XVI, XIX a XX se mění v souladu s přílohou I těchto obecných zásad.
4. Příloha III se zrušuje.
5. Příloha VI se nahrazuje textem uvedeným v příloze II těchto obecných zásad.
6. Příloha IX se nahrazuje textem uvedeným v příloze III těchto obecných zásad.
7. Příloha XIII se nahrazuje textem uvedeným v příloze IV těchto obecných zásad.
8. Příloha XVIII (s výjimkou i) tabulky s názvem "Řady pro ostatní finanční zprostředkovatele jiné než investiční fondy, přenášené do ECB (Klíčové ukazatele/doplňkové (memo) položky)" v dodatku 1 této přílohy a ii) dodatku 2 této přílohy) se nahrazuje textem uvedeným v příloze V těchto obecných zásad.
Článek 2
Tyto obecné zásady vstupují v platnost dnem 17. února 2005.
Článek 3
Tyto obecné zásady jsou určeny národním centrálním bankám členských států, které přijaly jednotnou měnu v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství. Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 15. února 2005. Za Radu guvernérů ECB prezident ECB Jean-Claude Trichet
Obecné zásady Evropské centrální banky
ze dne 17. února 2005
o požadavcích Evropské centrální banky týkajících se statistické zpravodajské povinnosti a o postupech pro výměnu statistických informací v rámci Evropského systému centrálních bank v oblasti vládní finanční statistiky
(ECB/2005/5)
(2005/327/ES)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na články 5.1 a 5.2, článek 12.1 a článek 14.3 tohoto statutu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) K splnění svých úkolů potřebuje Evropský systém centrálních bank (ESCB) úplnou a spolehlivou vládní finanční statistiku.
(2) Postupy zakotvené v těchto obecných zásadách nemají vliv na odpovědnost a pravomoci na úrovni členských států a Společenství.
(3) Článek 5.1 statutu vyžaduje, aby Evropská centrální banka (ECB) ve spolupráci s národními centrálními bankami pro zajištění úkolů, kterými je pověřen ESCB, shromažďovala buď od příslušných vnitrostátních orgánů, nebo přímo od hospodářských subjektů nezbytné statistické informace.
Článek 5.2 stanoví, že úkoly popsané v článku 5.1 provádějí v rámci svých možností národní centrální banky.
(4) Část informací nezbytných ke splnění statistických požadavků ESCB v oblasti vládní finanční statistiky sestavují příslušné vnitrostátní orgány jiné než národní centrální banky.
Proto některé z úkolů, které mají být podle těchto obecných zásad provedeny, vyžadují spolupráci mezi ESCB a příslušnými vnitrostátními orgány v souladu s článkem 5.1 statutu a článkem 4 nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou [1].
(5) Je nezbytné zavést účinné postupy pro výměnu vládních finančních statistik v rámci ESCB s cílem zajistit, aby ESCB měla včas vládní finanční statistiky, které splňují potřeby ESCB, a aby tyto statistiky byly v souladu s prognózami totožných proměnných, jež vypracovaly národní centrální banky, bez ohledu na to, zda tyto statistiky sestavují národní centrální banky nebo příslušné vnitrostátní orgány.
(6) K zajištění souladu by požadavky ESCB v oblasti vládní finanční statistiky měly v nejvyšším možném rozsahu vycházet ze statistických standardů Společenství zakotvených v nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství [2] (dále jen "ESA 95").
(7) Tabulka 2 ("Hlavní souhrnné ukazatele za vládní instituce") v rámci programu předávání údajů v příloze B ESA 95, jež je k dispozici dvakrát ročně (s prodlevou v délce tří a osmi měsíců po skončení posledního sledovaného roku), pokrývá většinu základních informací, jež jsou zapotřebí ke splnění zpravodajské povinnosti ohledně příjmů a výdajů.
Zbývající základní informace, které jsou třeba k sestavení úhrnů příjmů a výdajů za eurozónu a Evropskou unii (EU), se týkají především transakcí mezi členskými státy a rozpočtem EU.
(8) Vybrané statistiky veřejného zadlužení a úprav schodku a zadlužení jsou k dispozici dvakrát ročně, a to před 1. březnem a před 1. zářím, v souladu s nařízením Rady (ES) č. 3605/93 ze dne 22. listopadu 1993 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství [3].
Tabulka 6 ("Finanční účty podle sektorů (transakce)") a tabulka 7 ("Rozvahy finančních aktiv a závazků") v rámci programu předávání údajů v příloze B ESA 95, včetně finančních účtů sektoru vládních institucí a jeho subsektorů, jsou k dispozici jednou ročně (s prodlevou v délce devíti měsíců po skončení posledního sledovaného roku).
Tyto zdroje však nesplňují potřeby ESCB, pokud se týká pokrytí a lhůt.
(9) V případě statistiky veřejného zadlužení a úprav schodku a zadlužení vyžaduje ESCB rovněž údaje, které ze shora uvedených statistik nejsou k dispozici, zejména údaje o členění dluhu podle původní a zbytkové splatnosti, denominace a držitelů a údaje o ostatních tocích spojujících transakce za použití tržního ocenění v souladu s ESA 95 a změny jmenovité hodnoty veřejného dluhu v souladu s nařízením (ES) č. 3605/93.
I přes shora uvedené zdroje je tedy další sestavování údajů ze strany příslušných vnitrostátních orgánů nezbytné.
(10) Vzhledem k omezení systémů shromažďování údajů vládní finanční statistiky a zdrojů může být nutné z těchto obecných zásad udělit výjimky.
(11) K přenosu důvěrných statistických informací z národních centrálních bank do ECB dochází v rozsahu nezbytném pro provádění úkolů ESCB.
Režim utajování informací je zakotven v článku 8 nařízení (ES) č. 2533/98 a v obecných zásadách Evropské centrální banky ECB/1998/NP28 ze dne 22. prosince 1998 o jednotných pravidlech a minimálních standardech pro ochranu důvěrnosti individuálních statistických informací shromažďovaných Evropskou centrální bankou ve spolupráci s národními centrálními bankami [4].
(12) Je třeba zavést postup pro účinné provádění technických změn příloh těchto obecných zásad za předpokladu, že takové změny nepovedou ke změně základního koncepčního rámce, ani nepříznivě neovlivní zpravodajské zatížení.
Při uplatňování tohoto postupu bude brán ohled na stanoviska Výboru pro statistiku ESCB.
Národní centrální banky mohou navrhovat tyto technické změny příloh prostřednictvím Výboru pro statistiku.
(13) V souladu s článkem 12.1 a článkem 14.3 statutu tvoří obecné zásady ECB nedílnou součást práva Společenství,
PŘIJALA TYTO OBECNÉ ZÁSADY:
Článek 1
Definice
Pro účely těchto obecných zásad:
1. "zúčastněným členských státem" se rozumí členský stát, který přijal jednotnou měnu v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství;
2. "eurozónou" se rozumí hospodářský prostor zúčastněných členských států a ECB;
3. "dluhem, z toho pohyblivou úrokovou sazbou" se rozumí dluh v rámci finančních nástrojů, jejichž kupónové výnosy nejsou předem stanoveny jako podíl na jistině, ale závisí na jiné úrokové sazbě, výnosech nebo na jiném ukazateli;
4. "statistikou příjmů a výdajů" se rozumí statistika obsažená v tabulce 1A, tabulce 1B a v tabulce 1C v příloze I;
5. "statistikou úprav schodku a zadlužení" se rozumí statistika obsažená v tabulce 2A a v tabulce 2B v příloze I;
6. "statistikou zadlužení" se rozumí statistika obsažená v tabulce 3A a v tabulce 3B v příloze I;
7. "úplným souborem údajů" se rozumí všechny kategorie v rámci "statistiky příjmů a výdajů", "statistiky úprav schodku a zadlužení" a "statistiky zadlužení";
8. "klíčovými kategoriemi" a "sekundárními kategoriemi" se rozumí kategorie takto označené v příloze I;
9. "částečným souborem údajů" se rozumí všechny kategorie nebo klíčové kategorie v rámci jedné z těchto statistik: "statistika příjmů a výdajů", "statistika úprav schodku a zadlužení" a "statistika zadlužení".
Článek 2
Statistické zpravodajské povinnosti národních centrálních bank
1. Národní centrální banky vykazují vládní finanční statistiku do ECB, jak je uvedeno v příloze I, a to za kalendářní rok. Údaje musí splňovat zásady a definice obsažené v ESA 95 a v nařízení (ES) č. 3605/93, jak je dále uvedeno v příloze II.
2. Údaje pokrývají období od roku 1991 do roku, kterého se přenos týká (rok t-1).
3. K údajům o schodku nebo přebytku, zadlužení, příjmech, výdajích nebo o nominálním hrubém domácím produktu (HDP) se připojí odůvodnění revizí, pokud velikost změny schodku nebo přebytku, kterou způsobily revize, představuje nejméně 0,3 % HDP, nebo pokud velikost změny zadlužení, příjmů, výdajů nebo nominálního HDP, kterou způsobily revize, představuje nejméně 0,5 % HDP.
Článek 3
Statistické zpravodajské povinnosti ECB
1. Na základě údajů vykázaných národními centrálními bankami spravuje ECB "databázi vládních finančních statistik", jež zahrnuje souhrny za eurozónu a EU.
ECB poskytuje databázi vládních finančních statistik národním centrálním bankám.
2. Národní centrální banky označí své statistické informace tak, aby bylo zřejmé, komu je lze zpřístupnit.
Při šíření databáze vládních finančních statistik ECB toto označení zohlední.
Článek 4
Lhůty
1. Národní centrální banky vykazují úplné soubory údajů dvakrát ročně, a to před 15. dubnem a před 15. zářím.
2. V období mezi dvěma lhůtami uvedenými v odstavci 1 vykazují národní centrální banky z vlastní iniciativy částečné soubory údajů, pokud jsou k dispozici nové informace.
Pokud národní centrální banky vykazují částečný soubor údajů, který pokrývá pouze klíčové kategorie, mohou poskytnout rovněž odhady sekundárních kategorií.
3. ECB poskytuje databázi vládních finančních statistik národním centrálním bankám nejméně jednou měsíčně, nejpozději v pracovní den ECB následující po té, co ECB dokončila údaje pro zveřejnění.
Článek 5
Spolupráce s příslušnými vnitrostátními orgány
1. Pokud jsou zdroji některých nebo všech údajů a informací popsaných v článku 2 příslušné vnitrostátní orgány jiné než národní centrální banky, usilují národní centrální banky o zakotvení vhodných forem spolupráce s těmito orgány, aby se zajistila stálá struktura pro přenos údajů ke splnění standardů a požadavků ESCB, pokud téhož výsledku není dosaženo již na základě vnitrostátních právních předpisů.
2. Pokud v průběhu spolupráce dojde k tomu, že národní centrální banka není schopna splnit požadavky uvedené v článcích 2 a 4, jelikož jí příslušný vnitrostátní orgán neposkytl nezbytné informace, projednají ECB a národní centrální banka s tímto orgánem, jak by tyto informace mohly být poskytnuty k dispozici.
Článek 6
Standardy přenosu a kódování
K přenosu a kódování údajů uvedených v článcích 2 a 3 použijí národní centrální banky a ECB standardy uvedené v příloze III.
Tento požadavek nevylučuje použití jiných prostředků pro přenos statistických informací do ECB jako dohodnutého nouzového řešení.
Článek 7
Kvalita
1. ECB a národní centrální banky sledují a podporují kvalitu údajů vykazovaných do ECB.
2. Výkonná rada ECB podává Radě guvernérů ECB každoročně zprávu o kvalitě roční vládní finanční statistiky.
3. Zpráva se zabývá alespoň pokrytím údajů, rozsahem, ve kterém údaje odpovídají příslušným definicím, a velikostí revizí.
Článek 8
Výjimky
1. Rada guvernérů ECB udělí výjimky národním centrálním bankám, které nejsou schopny splnit požadavky uvedené v článku 2 a v čl. 4 odst. 1. Udělené výjimky jsou uvedeny v příloze IV.
2. Národní centrální banka, které byla udělena výjimka na dobu určitou, informuje ECB každoročně o krocích, které je třeba podniknout za účelem úplného splnění zpravodajských požadavků.
3. Rada guvernérů ECB výjimky každoročně přezkoumá.
Článek 9
Zjednodušený postup provádění změn
S přihlédnutím ke stanoviskům Výboru pro statistiku je Výkonná rada ECB oprávněna provádět technické změny příloh těchto obecných zásad za předpokladu, že takové změny nepovedou ke změně základního koncepčního rámce, ani nepříznivě neovlivní zpravodajské zatížení.
Článek 10
Vstup v platnost
Tyto obecné zásady vstupují v platnost druhým dnem po jejich přijetí.
Článek 11
Určení
Tyto obecné zásady jsou určeny národním centrálním bankám zúčastněných členských států.
Obecné zásady Evropské centrální banky
ze dne 11. března 2005,
kterými se mění obecné zásady ECB/2000/1 o správě devizových rezerv Evropské centrální banky národními centrálními bankami a o právních podkladech pro operace s devizovými rezervami Evropské centrální banky
(ECB/2005/6)
(2005/328/ES)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 105 odst. 2 třetí odrážku této smlouvy,
s ohledem na článek 3.1 třetí odrážku a na články 12.1, 14.3 a 30.6 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2000/1 ze dne 3. února 2000 o správě devizových rezerv Evropské centrální banky národními centrálními bankami a o právních podkladech pro operace s devizovými rezervami Evropské centrální banky [1] mimo jiné stanoví, jaké právní podklady by měly být pro tyto operace používány.
(2) V roce 2004 zveřejnila Bankovní federace Evropské unie (Fédération Bancaire Européenne) (FBE) přepracované znění rámcové dohody pro finanční operace.
ECB považuje za vhodné, aby rámcová dohoda FBE pro finanční operace (znění z roku 2004) byla používána: i) pro všechny zajištěné operace s devizovými rezervami ECB (včetně dohod o zpětném odkupu, dohod o zpětném odprodeji, dohod o operacích typu "buy/sell back" a dohod o operacích typu "sell/buy back"), pokud jsou protistrany registrovány nebo založeny podle práva některé z těchto zemí: Rakousko, Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Německo, Řecko, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Španělsko, Švédsko, Spojené království (Anglie a Wales, Severní Irsko a Skotsko) nebo Švýcarsko; a ii) pro všechny mimoburzovní operace s deriváty týkající se devizových rezerv ECB, pokud jsou protistrany registrovány nebo založeny podle práva některé z těchto zemí: Rakousko, Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Německo, Řecko, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Španělsko, Spojené království (jen Anglie a Wales) nebo Švýcarsko.
(3) Příloha 3 obecných zásad ECB/2000/1 by proto měla být změněna tak, aby zakotvila používání rámcové dohody FBE pro finanční operace (znění z roku 2004) pro operace s protistranami, jak je uvedeno v druhém bodě odůvodnění.
Článek 3 obecných zásad by měl být v důsledku toho změněn tak, aby odrážel tyto skutečnosti: i) skutečnost, že není nutné používat přílohu 1 obecných zásad na operace, jež jsou právně podloženy rámcovou dohodou FBE pro finanční operace (znění z roku 2004), a ii) rozhodnutí ECB dále nepoužívat rámcovou dohodu ECB o vzájemném započtení pohledávek (nettingu) s protistranami, se kterými používá rámcovou dohodu FBE pro finanční operace (znění z roku 2004) a které jsou založeny a registrovány podle práva některé z těchto zemí: Rakousko, Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Německo, Řecko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Španělsko, Spojené království (jen Anglie a Wales) nebo Švýcarsko.
(4) Je zapotřebí provést dvě další drobné změny přílohy 1 obecných zásad ECB/2000/1.
(5) V souladu s článkem 12.1 a článkem 14.3 statutu tvoří obecné zásady ECB nedílnou součást práva Společenství,
PŘIJALA TYTO OBECNÉ ZÁSADY:
Článek 1
Obecné zásady ECB/2000/1 se mění takto:
1. V článku 3 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Jako nedílná součást se ke všem standardním dohodám, s výjimkou rámcové dohody FBE pro finanční operace (znění z roku 2004), podle nichž se provádějí zajištěné operace (zejména dohody o zpětném odkupu, dohody o zpětném odprodeji, dohody o operacích typu "buy/sell back", dohody o operacích typu "sell/buy back", dohody o půjčce cenných papírů a trojstranné dohody o zpětném odkoupení) nebo mimoburzovní operace s deriváty týkající se devizových rezerv ECB, přikládá dokument ve znění připojeném k těmto obecným zásadám jako příloha 1."
2. V článku 3 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. S každou protistranou musí existovat rámcová dohoda o vzájemném započtení pohledávek (nettingu) v některé z verzí připojených k těmto obecným zásadám jako příloha 2; tento požadavek se nevztahuje na protistrany, se kterými ECB uzavřela rámcovou dohodu FBE pro finanční operace (znění z roku 2004) a které jsou založeny nebo registrovány podle práva některé z těchto zemí: Rakousko, Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Německo, Řecko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Španělsko, Spojené království (jen Anglie a Wales) nebo Švýcarsko."
3. Příloha 1 se mění takto:
a) Úvodní odstavec se nahrazuje tímto:
"Tato příloha se s výjimkou rámcové dohody FBE pro finanční operace (znění z roku 2004) připojuje jako nedílná součást ke všem standardním dohodám, na jejichž základě se v souladu s čl. 3 odst. 4 těchto obecných zásad provádějí zajištěné operace (zejména dohody o zpětném odkupu, dohody o zpětném odprodeji, dohody o operacích typu "buy/sell back", dohody o operacích typu "sell/buy back", dohody o půjčce cenných papírů a trojstranné dohody o zpětném odkoupení) nebo mimoburzovní operace s deriváty týkající se devizových rezerv ECB."
b) Poznámka pod čarou 1 se nahrazuje tímto:
"Tato příloha je sepsána v anglickém jazyce a je včleněna do rámcových dohod vypracovaných v anglickém jazyce, které se řídí anglickým právem nebo právem státu New York.
Překlad této přílohy do jiných jazyků slouží pouze pro ilustraci a není právně závazný."
4. Příloha 2 se mění takto:
a) Název přílohy 2a se nahrazuje tímto:
"Rámcová dohoda o vzájemném započtení pohledávek (nettingu) podle anglického práva (použije se pro všechny protistrany s výjimkou protistran: i) registrovaných ve Spojených státech amerických, ii) registrovaných ve Francii a Německu, které jsou způsobilé pouze pro vklady, a iii) se kterými ECB uzavřela rámcovou dohodu FBE pro finanční operace (znění z roku 2004) a které jsou založeny nebo registrovány podle práva některé z těchto zemí: Rakousko, Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Německo, Řecko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Španělsko, Spojené království (jen Anglie a Wales) nebo Švýcarsko; v anglickém jazyce)."
b) Název přílohy 2b se nahrazuje tímto:
"Rámcová dohoda o vzájemném započtení pohledávek (nettingu) podle francouzského práva (použije se pro protistrany registrované ve Francii, které jsou způsobilé pouze pro vklady; ve francouzském jazyce)."
c) Název přílohy 2c se nahrazuje tímto:
"Rámcová dohoda o vzájemném započtení pohledávek (nettingu) podle německého práva (použije se pro protistrany registrované v Německu, které jsou způsobilé pouze pro vklady; v německém jazyce)."
d) Seznam dohod o vzájemném započtení pohledávek (nettingu) v dodatku 1 příloh 2a, 2b, 2c a 2d se nahrazuje tímto:
"1. FBE Master Agreement for Financial Transactions (Edition 2004)
2. ISDA Master Agreement (Multi-currency — Cross border 1992)
3. TBMA/ISMA Global Master Repurchase Agreement (2000 version)
4. The Bond Market Association Master Repurchase Agreement."
5.
Příloha 3 se nahrazuje textem uvedeným v příloze těchto obecných zásad.
Článek 2
Vstup v platnost
Tyto obecné zásady vstupují v platnost dnem 15. června 2005.
Článek 3
Určení
Tyto obecné zásady jsou určeny národním centrálním bankám členských států, které přijaly euro v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství. Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 11. března 2005. Za Radu guvernérů ECB prezident ECB Jean-Claude Trichet
Obecné zásady Evropské centrální banky
ze dne 17. listopadu 2005,
kterými se mění obecné zásady ECB/2002/7 o statistické zpravodajské povinnosti stanovené Evropskou centrální bankou v oblasti čtvrtletních finančních účtů
(ECB/2005/13)
(2006/43/ES)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na články 5.1 a 5.2, článek 12.1 a článek 14.3 tohoto statutu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Po přezkoumání obecných zásad ECB/2002/7 ze dne 21. listopadu 2002 o statistické zpravodajské povinnosti stanovené Evropskou centrální bankou v oblasti čtvrtletních finančních účtů [1] se ukázalo, že je nezbytné provést některé změny.
(2) Úplné pokrytí kategorií finančních aktiv a pasiv v případě finančních rozvah a finančních transakcí, jakož i úplné pokrytí všech institucionálních sektorů eurozóny a zbytku světa by ECB poskytlo konzistentní soubor ucelených údajů pro potřeby měnové a ekonomické analýzy.
Úplné pokrytí kategorií finančních aktiv a pasiv umožňuje "vertikální sladění" účtů finančních transakcí a nefinančních účtů v rámci institucionálních sektorů eurozóny a ve vztahu ke zbytku světa, jakož i sestavování některých vyrovnávacích položek, jako jsou například čisté půjčky / čisté výpůjčky a čistá finanční aktiva.
Úplné pokrytí všech institucionálních sektorů eurozóny a zbytku světa umožňuje "horizontální sladění" nástrojů v rámci sektorů, což je nezbytné pro zajištění vysoké kvality finančních účtů.
Přenos samostatných údajů za institucionální sektory "ostatní finanční zprostředkovatelé, s výjimkou pojišťoven a penzijních fondů" (S.123) a "pomocné finanční instituce" (S.124) se vyžaduje, kdykoliv je to možné.
Na základě změněných zpravodajských požadavků se vyžaduje sestavování úplných čtvrtletních národních finančních účtů.
Členské státy, které přijmou euro až poté, co tyto obecné zásady vstoupí v platnost, budou zatíženy požadavky na zpětné údaje v menším rozsahu než stávající zúčastněné členské státy, neboť stávající zúčastněné členské státy začaly čtvrtletní finanční účty vyvíjet již na základě obecných zásad ECB/2002/7.
(3) Pro účely měnové a ekonomické analýzy se vyžadují informace o sektoru protistrany (označované též jako "informace od koho komu") týkající se finančních aktiv a pasiv, a zejména vkladů, cenných papírů a úvěrů.
Národní centrální banky potřebují období do dubna 2008 k tomu, aby byly schopny poskytovat úplné členění vkladů vedených u dlužníků, kteří jsou rezidenty eurozóny, a úplné členění úvěrů poskytnutých věřiteli, kteří jsou rezidenty eurozóny, a to podle protistran.
(4) S cílem zajistit včasný a účinný přenos údajů za vládní instituce, které jsou v souladu s celkovými čtvrtletními finančními účty, je nezbytné, aby požadavky na údaje podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 501/2004 ze dne 10. března 2004 o čtvrtletních finančních účtech vládních institucí [2] byly začleněny do požadavků podle obecných zásad ECB/2002/7.
(5) S ohledem na kratší lhůty pro přenos čtvrtletních údajů podle řady nových vnitrostátních rámců pro přenos údajů je ve střednědobém horizontu cílem dále zlepšit včasnost čtvrtletních finančních účtů na úrovni eurozóny a sestavovat ucelený soubor čtvrtletních finančních a nefinančních účtů za eurozónu.
(6) S cílem umožnit přesnou analýzu údajů musí být informace o jednotlivých důležitých událostech a revizích poskytovány vždy, když tyto události a revize mohou mít významný vliv na souhrnné ukazatele eurozóny.
(7) Finanční účty se odvozují z různých statistik a údaje se částečně zakládají na odhadech.
Vzhledem k omezení systémů shromažďování těchto statistických údajů a vzhledem k omezení zdrojů může být nutné z těchto obecných zásad udělit dočasné výjimky, nejedná-li se o údaje, u nichž základ pro poskytování spolehlivých či nejlepších odhadů již existuje.
(8) S cílem zvýšit kvalitu údajů předávaných ECB, sdílet nejlepší praxi a zlepšit pochopení vztahu mezi údaji, jež se ECB předávají na základě různých právních aktů, vypracuje ECB ve spolupráci s národními centrálními bankami soupis metod a zdrojů používaných pro sestavování těchto údajů, zejména údajů týkajících se finančních rozvah a finančních transakcí, které se vyžadují podle tabulek 1 a 2 přílohy I obecných zásad ECB/2002/7.
V tomto soupisu budou za každý členský stát eurozóny uvedeny metody použité k úpravě dostupných zdrojových údajů tak, aby tyto údaje byly v souladu s pravidly stanovenými v ESA 95, a "horizontální sladění" finančních aktiv a pasiv v rámci institucionálních sektorů eurozóny.
(9) V souladu s článkem 12.1 a článkem 14.3 statutu tvoří obecné zásady ECB nedílnou součást práva Společenství,
PŘIJALA TYTO OBECNÉ ZÁSADY:
Článek 1
Obecné zásady ECB/2002/7 se mění takto:
1. Článek 1 se nahrazuje tímto:
"Článek 1
Definice
Pro účely těchto obecných zásad se:
1. "zúčastněným členským státem" rozumí členský stát, který přijal euro;
2. "novým zúčastněným členským státem" rozumí členský stát, který se zúčastněným členským státem stane poté, co tyto obecné zásady vstoupí v platnost;
3. "eurozónou" rozumí hospodářské území zúčastněných členských států a Evropská centrální banka."
2. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Statistická zpravodajská povinnost národních centrálních bank
1. Národní centrální banky hlásí ECB údaje o finančních aktivech a pasivech uvedené v příloze I se čtvrtletní periodicitou kryjící se s kalendářním čtvrtletím.
Nestanoví-li příloha I jinak, musí být údaje v souladu se zásadami a definicemi ESA 95. Údaje se neočišťují o sezónní vlivy a vlivy počtu pracovních dnů.
Nejsou-li k dispozici dostatečné zdrojové statistické údaje, z nichž je možné odvodit údaje o některých finančních aktivech nebo pasivech, poskytují národní centrální banky nejlepší odhady pro sestavení souhrnných ukazatelů eurozóny.
Národní centrální banky předávají samostatné údaje za institucionální subsektory S.123 a S.124 nebo sloučené údaje za institucionální subsektory S.123+S.124, nejsou-li schopny sestavit samostatné údaje.
2. Přenos údajů uvedených v tabulkách 1 a 2 přílohy 1 započne v dubnu 2006.
Přenos údajů uvedených v tabulkách 3 až 5 přílohy 1 započne v dubnu 2008.
3. Od národních centrálních bank zúčastněných členských států se vyžadují údaje takto:
a) Veškeré údaje za institucionální sektory a hlavní institucionální subsektory (S.11, S.121+122, S.123, S.124, S.125, S.13 a S.14+15) a za zbytek světa (S.2), které jsou uvedeny v tabulkách 1 a 2 přílohy I, s výjimkou informací o sektoru protistrany, pokrývají:
i) v případě zůstatků období od 4. čtvrtletí 1997 do čtvrtletí, kterého se přenos údajů týká,
a
ii) v případě transakcí období od 1. čtvrtletí 1998 do čtvrtletí, kterého se přenos údajů týká.
b) Informace o sektoru protistrany za institucionální sektory a hlavní institucionální subsektory (S.11, S.121+122, S.123, S.124, S.125, S.13 a S.14+15) a za zbytek světa (S.2), které jsou uvedeny v tabulkách 1 až 5 přílohy I, pokrývají:
i) v případě zůstatků období od 4. čtvrtletí 1998 do čtvrtletí, kterého se přenos údajů týká,
a
ii) v případě transakcí období od 1. čtvrtletí 1999 do čtvrtletí, kterého se přenos údajů týká.
c) Údaje za subsektory vládních institucí (S.1311, S.1312, S.1313 a S.1314), které jsou uvedeny v tabulkách 1 a 2 přílohy I, pokrývají:
i) v případě zůstatků období od 4. čtvrtletí 1998 do čtvrtletí, kterého se přenos údajů týká,
a
ii) v případě transakcí období od 1. čtvrtletí 1999 do čtvrtletí, kterého se přenos údajů týká.
d) Sektor protistrany "rezidenti v ostatních zúčastněných členských státech" v tabulkách 3 až 5 přílohy I a sektor emitenta v případě položky "akcie fondů peněžního trhu vydané měnovými finančními institucemi eurozóny" v řádku 36 tabulky 1 přílohy I zahrnují údaje za nové zúčastněné členské státy.
Údaje za každý nový zúčastněný členský stát se od 1. čtvrtletí následujícího poté, co se členský stát stal zúčastněným členským státem, zahrnují takto:
i) pokud byl nový zúčastněný členský stát členským státem EU v roce 1999, zahrnou se údaje zpětně alespoň od 1. čtvrtletí 1999, a
ii) pokud nový zúčastněný členský stát členským státem EU v roce 1999 nebyl, zahrnou se údaje zpětně od 1. čtvrtletí roku, v němž členský stát přistoupil k EU.
4. Od národních centrálních bank nových zúčastněných členských států se odchylně od odstavce 3 vyžadují údaje takto:
a) V případě nových zúčastněných členských států, které byly členskými státy EU v roce 1999, pokrývají všechny údaje o finančních aktivech a pasivech, jež jsou uvedeny v tabulkách 1 až 5 přílohy I, období od 1. čtvrtletí 1999 do čtvrtletí, kterého se přenos údajů týká.
b) V případě nových zúčastněných členských států, které členskými státy EU v roce 1999 nebyly, pokrývají všechny údaje o finančních aktivech a pasivech, jež jsou uvedeny v tabulkách 1 až 5 přílohy I, období od 1. čtvrtletí roku, v němž členský stát přistoupil k EU, do čtvrtletí, kterého se přenos údajů týká.
c) Sektor protistrany "rezidenti v ostatních zúčastněných členských státech" v tabulkách 3 až 5 přílohy I a sektor emitenta v případě položky "akcie fondů peněžního trhu vydané měnovými finančními institucemi eurozóny" v řádku 36 tabulky 1 v příloze I zahrnují údaje za ostatní nové zúčastněné členské státy.
Údaje za každý další nový zúčastněný členský stát se zahrnují od 1. čtvrtletí následujícího poté, co se členský stát stal zúčastněným členským státem.
Jaké údaje se přesně požadují, stanoví Výbor pro statistiku ESCB v souladu s požadavky stanovenými v odst. 3 písm. d).
5. Veškeré údaje podle odst. 3 písm. d) a odst. 4 písm. c) lze poskytovat v podobě nejlepších odhadů.
6. K údajům se přikládají vysvětlivky k jednotlivým důležitým událostem za poslední referenční čtvrtletí a k důvodům revizí, pokud velikost změny údajů, jež byla způsobena těmito jednotlivými důležitými událostmi a revizemi, představuje alespoň 0,2 % čtvrtletního hrubého domácího produktu eurozóny, nebo pokud o to ECB požádá."
3. V článku 4 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Údaje a další informace, které jsou uvedeny v článku 2, se hlásí ECB ve lhůtě nejvýše 110 kalendářních dnů od konce čtvrtletí, kterého se údaje týkají."
4. Přílohy I až III se nahrazují přílohami I až III těchto obecných zásad.
Článek 2
Tyto obecné zásady vstupují v platnost dnem 1. dubna 2006.
Článek 3
Jean-Claude Trichet [1] Úř. věst. L 334, 11.12.2002, s. 24. [2] Úř. věst. L 81, 19.3.2004, s. 1.
Obecné zásady Evropské centrální banky
ze dne 15. prosince 2005,
kterými se mění obecné zásady ECB/2000/1 o správě devizových rezerv Evropské centrální banky národními centrálními bankami a o právních podkladech pro operace s devizovými rezervami Evropské centrální banky
(ECB/2005/15)
(2005/951/ES)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 105 odst. 2 třetí odrážku této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na čl. 3.1 třetí odrážku a články 12.1, 14.3 a 30.6 tohoto statutu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Obecné zásady ECB/2000/1 ze dne 3. února 2000 o správě devizových rezerv Evropské centrální banky národními centrálními bankami a o právních podkladech pro operace s devizovými rezervami Evropské centrální banky [1] mimo jiné stanoví, jaké právní podklady by měly být pro tyto operace používány.
(2) Obecné zásady ECB/2000/1 byly dne 11. března 2005 změněny s cílem zohlednit rozhodnutí ECB o používání rámcové dohody Bankovní federace Evropské unie (Fédération Bancaire Européenne) (FBE) pro finanční operace (znění z roku 2004) pro zajištěné operace a mimoburzovní operace s deriváty týkající se devizových rezerv ECB s protistranami, které jsou registrovány nebo založeny podle práva některých evropských zemí.
(3) Pokud jde o protistrany, které jsou registrovány nebo založeny podle švédského práva, považuje ECB nyní za vhodné, aby rámcová dohoda FBE pro finanční operace (znění z roku 2004) byla používána:
i) pro všechny mimoburzovní operace s deriváty týkající se devizových rezerv ECB s těmito protistranami a
ii) jako právní podklad u vkladů, které se týkají devizových rezerv ECB, u těchto protistran, za předpokladu, že jsou způsobilé pro vklady, jakož i pro repo obchody nebo devizové transakce.
(4) Obecné zásady ECB/2000/1 je proto třeba změnit s cílem stanovit používání rámcové dohody FBE pro finanční operace (znění z roku 2004) pro mimoburzovní operace s deriváty s protistranami, které jsou registrovány nebo založeny podle švédského práva, a pro vklady u těchto protistran a zohlednit rozhodnutí ECB dále nepoužívat rámcovou dohodu ECB o vzájemném započtení pohledávek (nettingu) s těmito protistranami.
(5) V souladu s článkem 12.1 a článkem 14.3 statutu tvoří obecné zásady ECB nedílnou součást práva Společenství,
PŘIJALA TYTO OBECNÉ ZÁSADY:
Článek 1
Obecné zásady ECB/2000/1 se mění takto:
1. V článku 3 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"S každou protistranou musí existovat rámcová dohoda o vzájemném započtení pohledávek (nettingu) v některé z verzí připojených k těmto obecným zásadám jako příloha 2; tento požadavek se nevztahuje na protistrany, se kterými ECB uzavřela rámcovou dohodu FBE pro finanční operace (znění z roku 2004) a které jsou založeny nebo registrovány podle práva některé z těchto zemí: Rakousko, Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Německo, Řecko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Španělsko, Švédsko, Spojené království (jen Anglie a Wales) nebo Švýcarsko."
2. Název přílohy 2a se nahrazuje tímto:
"Rámcová dohoda o vzájemném započtení pohledávek (nettingu) podle anglického práva v anglickém jazyce (použije se pro všechny protistrany s výjimkou protistran:
i) registrovaných ve Spojených státech amerických, nebo
ii) registrovaných ve Francii a Německu, které jsou způsobilé pouze pro vklady, nebo
iii) se kterými ECB uzavřela rámcovou dohodu FBE pro finanční operace (znění z roku 2004) a které jsou založeny nebo registrovány podle práva některé z těchto zemí: Rakousko, Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Německo, Řecko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Španělsko, Švédsko, Spojené království (jen Anglie a Wales) nebo Švýcarsko)."
3. V příloze 3 se odstavec 2 písmeno a) nahrazuje tímto:
"Rámcová dohoda FBE pro finanční operace (znění z roku 2004) pro operace s protistranami, které jsou založeny nebo registrovány podle práva některé z těchto zemí: Rakousko, Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Německo, Řecko, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Španělsko, Švédsko, Spojené království (jen Anglie a Wales) nebo Švýcarsko."
4. V příloze 3 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"Všechny vklady, které se týkají devizových rezerv ECB, u protistran, které jsou způsobilé k zajištěným operacím uvedeným v odstavci 1 nebo k mimoburzovním operacím s deriváty uvedeným v odstavci 2 a které jsou založeny nebo registrovány podle práva některé z níže uvedených zemí, musí být právně podloženy rámcovou dohodou FBE pro finanční operace (znění z roku 2004) ve znění aktuálně schváleném nebo pozměněném ECB: Rakousko, Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Německo, Řecko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Španělsko, Švédsko, Spojené království (jen Anglie a Wales) nebo Švýcarsko."
Článek 2
Vstup v platnost
Tyto obecné zásady vstupují v platnost dnem 15. března 2006.
Článek 3
Určení
Tyto obecné zásady jsou určeny národním centrálním bankám členských států, které přijaly euro v souladu se Smlouvou. Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 15. prosince 2005. Za Radu guvernérů ECB Jean-Claude Trichet Prezident ECB
Obecné zásady Evropské centrální banky
ze dne 30. prosince 2005
o transevropském expresním automatizovaném systému zúčtování plateb v reálném čase (TARGET)
(ECB/2005/16)
(2006/21/ES)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 105 odst. 2 první a čtvrtou odrážku této smlouvy a na články 3.1, 12.1, 14.3, 17, 18 a 22 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Transevropský expresní automatizovaný systém zúčtování plateb v reálném čase (TARGET) se řídí právním rámcem, který se uplatňuje od počátku třetí etapy hospodářské a měnové unie.
Obecné zásady ECB/2001/3 ze dne 26. dubna 2001 o transevropském expresním automatizovaném systému zúčtování plateb v reálném čase (TARGET) [1] byly od svého přijetí již několikrát pozměněny a v zájmu dosažení jasnosti a transparentnosti by měly být přepracovány.
(2) S cílem zohlednit poslední vývoj právního rámce TARGETu tyto obecné zásady rovněž zavádějí několik nezbytných změn, jež se týkají vyloučení účastníků ze systémů zúčtování jednotlivých plateb v reálném čase (RTGS), přístupu subjektů usazených ve třetích zemích k TARGETu, provozních dnů TARGETu, definice úzkého propojení, dočasného vyloučení přístupu k vnitrodenním úvěrům a postupu při řešení sporů.
Provádění a přezkoumávání těchto obecných zásad by se mělo omezit na shora uvedené změny.
(3) První odrážka čl. 105 odst. 2 Smlouvy a první odrážka čl. 3.1 statutu stanoví, že jedním ze základních úkolů, jež plní Evropský systém centrálních bank (ESCB), je vymezovat a provádět měnovou politiku Společenství.
(4) Čtvrtá odrážka čl. 105 odst. 2 Smlouvy a čtvrtá odrážka čl. 3.1 statutu stanoví, že dalším ze základních úkolů, jež plní ESCB, je podporovat plynulé fungování platebních systémů.
(5) Článek 22 statutu stanoví, že Evropská centrální banka (ECB) a národní centrální banky mohou poskytovat facility, aby byly zajištěny účinné a spolehlivé zúčtovací a platební mechanismy uvnitř Společenství a ve styku se třetími zeměmi.
(6) Uskutečňování jednotné měnové politiky vyžaduje takový platební systém, který umožní včasné a bezpečné provádění operací měnové politiky mezi národními centrálními bankami a úvěrovými institucemi a posílí jednotnost peněžního trhu v eurozóně.
(7) Tyto cíle odůvodňují vytvoření platebního systému s vysokou úrovní bezpečnosti, velmi krátkými lhůtami zpracování a nízkými náklady.
(8) V souladu s články 12.1 a 14.3 statutu tvoří obecné zásady ECB nedílnou součást práva Společenství,
PŘIJALA TYTO OBECNÉ ZÁSADY:
Článek 1
Definice
1. Pro účely těchto obecných zásad se:
- "národními centrálními bankami" rozumějí národní centrální banky zúčastněných členských států,
- "národními systémy RTGS" rozumějí systémy RTGS, které jsou uvedeny v příloze I těchto obecných zásad jako součásti TARGETu,
- "platebním mechanismem ECB" rozumí platební systém, zřízený v rámci ECB a propojený s TARGETem za účelem provádění i) plateb mezi účty u ECB a ii) plateb prostřednictvím TARGETu mezi účty u ECB a účty u národních centrálních bank,
- "systémem propojení" rozumí technické infrastruktury, funkční charakteristiky a postupy k provádění přeshraničních plateb prostřednictvím TARGETu, které se uplatňují v rámci jednotlivých národních systémů RTGS a platebního mechanismu ECB nebo představují jejich přizpůsobení,
- "nezúčastněnými členskými státy" rozumějí členské státy, které nepřijaly jednotnou měnu v souladu se Smlouvou,
- "EHP" rozumí Evropský hospodářský prostor ve smyslu Dohody o Evropském hospodářském prostoru uzavřené dne 2. května 1992 mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy a členskými státy Evropského sdružení volného obchodu [2] ,
- "účastníky" nebo "přímými účastníky" rozumějí subjekty, které mají přímý přístup k národnímu systému RTGS a mají zřízený účet RTGS u příslušné národní centrální banky nebo, v případě platebního mechanismu ECB, u ECB; jsou jimi i takové národní centrální banky, popřípadě ECB, ať již jako zprostředkovatelé zúčtování nebo z jiného titulu,
- "subjektem veřejného sektoru" rozumí subjekt, který patří do "veřejného sektoru", jak je vymezen v článku 3 nařízení Rady (ES) č. 3603/93 ze dne 13. prosince 1993, kterým se upřesňují definice pro použití zákazů uvedených v článcích 104 a 104b odst. 1 Smlouvy [3] ,
- "investičním podnikem" rozumí investiční podnik, jak jej vymezuje čl. 4 odst. 1 bod 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS [4] , s výjimkou subjektů uvedených v čl. 2 odst. 1 směrnice 2004/39/ES, za předpokladu, že daný investiční podnik je oprávněn vykonávat činnosti uvedené v bodech 2, 3, 6 a 7 oddílu A přílohy I směrnice 2004/39/ES,
- "pravidly RTGS" rozumějí právní předpisy nebo smluvní ustanovení, jež se vztahují na národní systém RTGS,
- "Eurosystémem" rozumí ECB a národní centrální banky členských států, které přijaly jednotnou měnu v souladu se Smlouvou,
- "přeshraničními platbami" rozumějí platby, které byly nebo mají být uskutečněny mezi dvěma národními systémy RTGS nebo mezi národním systémem RTGS a platebním mechanismem ECB,
- "vnitrostátními platbami" rozumějí platby, které byly nebo mají být uskutečněny v rámci určitého národního systému RTGS nebo v rámci platebního mechanismu ECB,
- "platebním příkazem" rozumí pokyn účastníka v souladu s platnými pravidly RTGS dát účastníku-příjemci, včetně národní centrální banky nebo ECB, k dispozici určitou peněžní částku prostřednictvím účetního zápisu na účtu RTGS,
- "účastníkem-příkazcem" rozumí účastník, který dal prostřednictvím platebního příkazu pokyn k platbě,
- "národní centrální bankou/ECB příkazce" rozumí ECB nebo národní centrální banka, u které má účastník-příkazce zřízený účet RTGS,
- "vnitrodenním úvěrem" rozumí úvěr poskytnutý a uhrazený v průběhu období kratšího než jeden obchodní den,
- "účtem RTGS" rozumí účet (nebo do té míry, do jaké to umožňují příslušná pravidla RTGS, skupina konsolidovaných účtů, pokud všichni majitelé účtů v případě neplnění odpovídají systému RTGS společně a nerozdílně), zřízený na jméno účastníka u národní centrální banky nebo u ECB k provádění vnitrostátních nebo přeshraničních plateb,
- "postupem blokace peněžních prostředků" rozumí postup, kterým se kreditní zůstatky nebo disponibilní úvěry vyčleňují a blokují pro všechny transakce či účely kromě provedení příslušného platebního příkazu s cílem zajistit, aby takto vyčleněné kreditní zůstatky nebo disponibilní úvěry byly použity k provedení tohoto platebního příkazu; vyčleňování kreditních zůstatků nebo disponibilních úvěrů se v těchto obecných zásadách dále označuje jen jako "blokace",
- "mezní zápůjční facilitou" rozumí mezní zápůjční facilita poskytovaná v rámci Eurosystému,
- "mezní zápůjční sazbou" rozumí úroková sazba platná v daném časovém období pro mezní zápůjční facilitu Eurosystému,
- "vzdáleným účastníkem" rozumí instituce se sídlem v zemi EHP, která se přímo účastní na národním systému RTGS (jiného) členského státu EU ("hostitelský členský stát") a má za tímto účelem u národní centrální banky hostitelského členského státu zřízený účet RTGS v eurech na své vlastní jméno, aniž by nutně musela mít v hostitelském členském státě zřízenu pobočku; "pobočkou" se přitom rozumí pobočka vymezená v čl.
1 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES ze dne 20. března 2000 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu [5] ,
- "vnitřními účty národních centrálních bank" rozumějí účty, které si bez toho, aniž by byl dotčen článek 4a těchto obecných zásad, vzájemně zřizují všechny národní centrální banky a ECB ve svých účetních knihách za účelem zúčtování přeshraničních plateb prostřednictvím TARGETu; každý takový vnitřní účet národní centrální banky je veden ve prospěch ECB nebo té národní centrální banky, na jejíž jméno je zřízen,
- "národní centrální bankou/ECB příjemce" rozumí ECB nebo národní centrální banka, u které má účastník-příjemce zřízen účet RTGS,
- "účastníkem-příjemcem" rozumí účastník určený účastníkem-příkazcem jako účastník, na jehož účet RTGS má být připsána částka příslušného platebního příkazu,
- "neodvolatelností" nebo "neodvolatelným" rozumí skutečnost, že zúčtování platebního příkazu nemůže být připojenou národní centrální bankou, národní centrální bankou/ECB příkazce, účastníkem-příkazcem ani třetí stranou odvoláno, zvráceno nebo zrušeno, a to ani v případě úpadkového řízení proti účastníkovi, s výjimkou případů, kdy základní transakce nebo platební příkaz vykazují vady, které byly způsobeny trestnými činy nebo podvodným jednáním (přičemž podvodným jednáním se v případě úpadku rozumí také zvýhodňování věřitele a obchody pod cenou ve lhůtě odporovatelnosti), pokud o tom bylo v každém jednotlivém případě rozhodnuto příslušným soudem nebo jiným orgánem příslušným k řešení sporů, nebo které byly způsobeny omylem,
- "poskytovatelem síťových služeb" rozumí podnik pověřený ECB k tomu, aby poskytoval přípojky počítačové sítě pro systém propojení,
- "národní centrální bankou poskytující služby" rozumí národní centrální banka: i) jejíž systém RTGS je připojen k TARGETu prostřednictvím systému propojení a ii) která poskytuje služby připojené národní centrální bance pro účely provádění přeshraničních plateb v TARGETu, čímž se vytváří dvoustranné spojení,
- "připojenou národní centrální bankou" rozumí národní centrální banka, jejíž systém RTGS je připojen k TARGETu prostřednictvím národní centrální banky poskytující služby,
- "poruchou národního systému RTGS" nebo "poruchou TARGETu" nebo "poruchou" rozumí technické obtíže, závady nebo výpadky technické infrastruktury nebo počítačových systémů některého národního systému RTGS nebo platebního mechanismu ECB či přípojek počítačové sítě pro systém propojení nebo dvoustranné spojení nebo jakákoliv jiná událost týkající se některého národního systému RTGS nebo platebního mechanismu ECB, systému propojení či jakéhokoli dvoustranného spojení, které znemožňují provádět a v rámci jednoho dne uskutečňovat platební příkazy v TARGETu; tato definice zahrnuje také případy současného výskytu poruch ve více než jednom národním systému RTGS (například v důsledku výpadku v souvislosti s poskytovatelem síťových služeb),
- "nepřímým účastníkem" rozumí instituce, která nemá vlastní účet RTGS, avšak je uznána národním systémem RTGS, podléhá jeho pravidlům RTGS a je bezprostředně dosažitelná prostřednictvím TARGETu; veškeré transakce nepřímého účastníka se uskutečňují na účtu účastníka (ve smyslu tohoto článku), který přijal zastupování nepřímého účastníka,
- "zúčastněnými členskými státy" rozumí členské státy, které přijaly jednotnou měnu v souladu se Smlouvou,
- "vkladovou facilitou" rozumí vkladová facilita poskytovaná v rámci Eurosystému.
2. Rada guvernérů ECB může měnit přílohy k těmto obecným zásadám.
Rada guvernérů ECB může přijmout dodatečné dokumenty týkající se zejména technických předpisů a specifikací pro TARGET, přičemž poté, co byly doručeny národním centrálním bankám, vstoupí tyto změny a dodatečné dokumenty v platnost jako nedílná součást těchto obecných zásad v den určený Radou guvernérů ECB.
Článek 2
Popis TARGETu
1. Transevropský expresní automatizovaný systém zúčtování plateb v reálném čase je systémem zúčtování jednotlivých plateb v reálném čase pro euro.
TARGET se skládá z národních systémů RTGS, platebního mechanismu ECB a systému propojení.
Systémy RTGS se mohou k TARGETu připojit prostřednictvím systému propojení nebo prostřednictvím dvoustranného spojení.
2. Systémy RTGS nezúčastněných členských států se mohou k TARGETu připojit, pokud tyto systémy RTGS splňují minimální společné charakteristiky stanovené v článku 3 a jsou schopny vedle svých národních měn pracovat s eurem.
Každé připojení systému RTGS nezúčastněného členského státu k TARGETu podléhá dohodě, ve které se příslušné národní centrální banky zaváží dodržovat pravidla a postupy TARGETu uvedené v těchto obecných zásadách (s případnými specifikacemi a odchylkami uvedenými v takové dohodě).
Článek 3
Minimální společné charakteristiky národních systémů RTGS
Každá národní centrální banka zajistí, aby její národní systém RTGS splňoval níže uvedené charakteristiky.
a) Podmínky přístupu
1. Účastníky národního systému RTGS se mohou stát pouze úvěrové instituce podléhající dohledu, jak jsou definovány v čl. 1 odst. 1 směrnice 2000/12/ES, usazené v EHP. Výjimečně, aniž je dotčen čl. 7 odst. 1 těchto obecných zásad, se po schválení příslušnou národní centrální bankou mohou stát účastníky národního systému RTGS také tyto subjekty:
i) finanční orgány ústředních nebo regionálních vlád členských států, vyvíjející činnost na peněžních trzích;
ii) subjekty veřejného sektoru členských států pověřené vedením účtů pro klienty;
iii) investiční podniky;
iv) subjekty poskytující zúčtovací nebo vypořádací služby, které podléhají dohledu ze strany příslušného orgánu;
v) centrální banky se sídlem v EU, jejichž systémy RTGS nejsou připojeny k TARGETu.
2. Podmínky přístupu k národnímu systému RTGS a postup jejich přezkoumání stanoví příslušná pravidla RTGS a oznámí se zájemcům.
Kromě podmínek uvedených v čl. 3 písm. a) bodu 1 mohou tyto podmínky zahrnovat mimo jiné:
- přiměřenou finanční sílu,
- předpokládaný minimální počet transakcí,
- zaplacení vstupního poplatku,
- právní, technické a provozní otázky.
Pravidla RTGS musí rovněž vyžadovat předložení právních posudků žadatelů, založených na harmonizovaných referenčních podmínkách Eurosystému pro právní posudky, příslušné národní centrální bance k přezkoumání podle pokynů Rady guvernérů ECB.
Příslušná národní centrální banka zpřístupní harmonizované referenční podmínky pro právní posudky zájemcům.
3. Účastník národního systému RTGS ve smyslu čl. 3 písm. a) bodů 1 a 2 má přístup k facilitám TARGETu pro přeshraniční platby.
4. Pravidla RTGS musí obsahovat důvody a postupy pro vyloučení účastníka z daného národního systému RTGS.
Důvody dočasného nebo konečného vyloučení účastníka z národního systému RTGS zahrnují všechny události, které představují systémové riziko nebo mohou jinak způsobit vážné provozní problémy, včetně:
i) zahájení nebo hrozby úpadkového řízení proti účastníkovi,
ii) porušení příslušných pravidel RTGS účastníkem, nebo
iii) pokud již účastník nesplňuje jednu nebo více podmínek přístupu k danému národnímu systému RTGS.
Účastníky národního systému RTGS se mohou stát rovněž subjekty druhu uvedeného v čl. 3 písm. a) bodu 1 usazené v zemi, s níž Společenství uzavřelo měnovou dohodu.
Tyto subjekty se mohou stát účastníky, pouze pokud tak stanoví příslušná měnová dohoda, a za podmínek v této dohodě uvedených.
Je-li to opodstatněné, může ECB též v jednotlivých případech dle svého uvážení stanovit vhodné podmínky pro účast v TARGETu, přičemž respektuje podmínky jednotlivých měnových dohod.
Těmito podmínkami může být zejména to, že ECB bude dostatečně prokázáno, že příslušné aspekty právní úpravy platné v zemi, v níž je subjekt, který se chce stát účastníkem, usazen, jsou rovnocenné příslušným právním předpisům Společenství.
b) Měnová jednotka
Veškeré přeshraniční platby se provádějí v eurech.
c) Cenové předpisy
1. Cenovou politiku TARGETu určuje Rada guvernérů ECB s ohledem na zásady pokrytí nákladů, transparentnosti a nediskriminace.
2. Na vnitrostátní platby v eurech uskutečňované prostřednictvím národního systému RTGS se vztahují cenové předpisy příslušného národního systému RTGS, které se řídí cenovou politikou uvedenou v příloze II.
3. Pro jakékoli přeshraniční platby uskutečňované prostřednictvím TARGETu platí jednotná cena, kterou stanoví Rada guvernérů ECB a která je uvedena v příloze III.
4. Ceny se zpřístupní zájemcům.
d) Provozní doba
1. Provozní dny
Celý TARGET je uzavřen v sobotu, v neděli, na Nový rok, na Velký pátek a o Velikonočním pondělí (podle kalendáře platného v sídle ECB), 1. května (Svátek práce) a v 1. a 2. svátek vánoční.
2. Provozní hodiny
Provozní hodiny národních systémů RTGS musí být v souladu s podmínkami uvedenými v příloze IV.
e) Platební pravidla
1. Všechny platby, které bezprostředně vyplývají z i) operací měnové politiky, ii) zúčtování eurové části devizových operací týkajících se Eurosystému a iii) zúčtování v rámci přeshraničních velkoobjemových systémů zúčtování převodů v eurech, nebo se uskutečňují v takové souvislosti, se provádějí prostřednictvím TARGETu.
Prostřednictvím TARGETu se mohou provádět i jiné platby.
2. Národní systém RTGS a platební mechanismus ECB provedou platbu pouze tehdy, pokud je na účtu účastníka-příkazce u národní centrální banky/ECB příkazce dostatek disponibilních peněžních prostředků, ať již v podobě bezprostředně disponibilních, na účet již připsaných peněžních prostředků, nebo díky vnitrodenní mobilizaci rezerv udržovaných ke splnění požadavků na minimální rezervy, nebo v podobě vnitrodenního úvěru poskytnutého účastníkovi takovou národní centrální bankou/ECB podle čl. 3 písm. f).
3. Pravidla RTGS a pravidla platebního mechanismu ECB stanoví časový okamžik, ke kterému se platební příkazy stávají neodvolatelnými a který nesmí nastat později než k okamžiku odepsání příslušné částky z účtu RTGS účastníka-příkazce, vedeného u národní centrální banky/ECB příkazce.
Uplatní-li národní systémy RTGS postup blokace peněžních prostředků před zatížením účtu RTGS, nastává neodvolatelnost okamžikem této blokace, k níž došlo před zatížením účtu RTGS.
f) Vnitrodenní úvěr
Za podmínek těchto obecných zásad poskytuje každá národní centrální banka vnitrodenní úvěry úvěrovým institucím podléhajícím dohledu, které jsou uvedeny v čl. 3 písm. a) a které se účastní na národním systému RTGS této národní centrální banky, pokud je tato úvěrová instituce protistranou způsobilou pro operace měnové politiky Eurosystému a má přístup k mezní zápůjční facilitě a pokud tato úvěrová instituce nebyla postupem vymezeným v těchto obecných zásadách dočasně vyloučena z přístupu k vnitrodenním úvěrům.
Za přísné podmínky, že zůstane omezen na daný den bez možnosti jeho prodloužení na úvěr přes noc, může být vnitrodenní úvěr poskytnut také:
i) finančním orgánům uvedeným v čl. 3 písm. a) bodu 1 podbodu i);
ii) subjektům veřejného sektoru uvedeným v čl. 3 písm. a) bodu 1 podbodu ii);
iii) investičním podnikům uvedeným v čl. 3 písm. a) bodu 1 podbodu iii), pokud tento investiční podnik předloží dostatečný písemný důkaz, že
a) buď uzavřel s protistranou Eurosystému pro operace měnové politiky formální dohodu o vyrovnání zbývajících debetních sald na konci daného dne, nebo
b) přístup k vnitrodenním úvěrům je omezen na investiční podniky, které mají zřízen účet u střediska evidence cenných papírů, a na daný investiční podnik se vztahuje lhůta likvidity nebo je objem vnitrodenního úvěru omezen maximální částkou.
Není-li investiční podnik z jakéhokoliv důvodu schopen splatit vnitrodenní úvěr včas, uvalí se na něj sankce stanovené v souladu s následujícími ustanoveními.
Má-li tento investiční podnik na svém účtu RTGS k uzávěrce účetního dne TARGETu debetní zůstatek poprvé za období 12 měsíců, uplatní se následující ustanovení. Příslušná národní centrální banka tomuto účastníkovi neprodleně uloží z takového debetního zůstatku penále, jehož sazba odpovídá mezní zápůjční sazbě zvýšené o pět procentních bodů.
Vykazuje-li investiční podnik debetní zůstatky opakovaně, zvýší se sazba penále o dalších 2,5 procentních bodů pokaždé, kdy je vykázán debetní zůstatek během uvedeného dvanáctiměsíčního období;
iv) úvěrovým institucím podléhajícím dohledu, které jsou uvedeny v čl. 3 písm. a) bodu 1 a které nejsou protistranami způsobilými pro operace měnové politiky Eurosystému nebo nemají přístup k mezní zápůjční facilitě.
Pokud tyto úvěrové instituce nejsou z jakéhokoliv důvodu schopny splatit vnitrodenní úvěr včas, vztahují se na ně veškerá ustanovení o sankcích uvedená v čl. 3 písm. f) bodu 1 podbodu iii) pro investiční podniky;
v) subjektům poskytujícím zúčtovací nebo vypořádací služby (které podléhají dohledu příslušného orgánu) za podmínky, že pravidla poskytování vnitrodenních úvěrů těmto subjektům jsou předem předložena ke schválení Radě guvernérů ECB.
2. Každá národní centrální banka poskytuje vnitrodenní úvěry ve formě zajištěného vnitrodenního přečerpání u národní centrální banky nebo vnitrodenního zpětného odkupu od národní centrální banky v souladu s níže uvedenými podmínkami a s dalšími minimálními společnými charakteristikami, které může případně stanovit Rada guvernérů ECB.
3. Vnitrodenní úvěry musí mít odpovídající zajištění.
Zajištění se opírá o stejná aktiva a nástroje, jaké jsou stanoveny pro aktiva způsobilá pro operace měnové politiky, a podléhá stejným pravidlům pro oceňování a kontrolu rizika.
S výjimkou finančních orgánů a subjektů veřejného sektoru uvedených v čl. 3 písm. a) bodu 1 podbodech i) a ii) nepřijme národní centrální banka ve vztahu k operacím měnové politiky jako zajišťující aktiva žádné dluhové nástroje, které vydal nebo za které se zaručil účastník nebo jiný subjekt, se kterým je protistrana úzce propojena ve smyslu Obecné dokumentace k nástrojům a postupům měnové politiky Eurosystému.
4. Na návrh příslušné národní centrální banky může Rada guvernérů ECB zprostit finanční orgány uvedené v čl. 3 písm. a) bodu 1 podbodu i) povinnosti zajištění spojené s poskytnutím vnitrodenního úvěru ve smyslu čl. 3 písm. f) bodu 3.
5. Vnitrodenní úvěr poskytnutý v souladu s čl. 3 písm. f) je bezúročný.
6. Vnitrodenní úvěr nelze poskytnout vzdálenému účastníkovi.
7. Pravidla RTGS vymezí důvody, na jejichž základě může národní centrální banka rozhodnout o dočasném nebo konečném vyloučení přístupu účastníka k vnitrodenním úvěrům.
Rozhodnutí národní centrální banky o dočasném nebo konečném vyloučení přístupu protistrany způsobilé pro operace měnové politiky Eurosystému podléhá před nabytím účinnosti schválení ze strany ECB.
Ve výjimečném případě a za naléhavých okolností může národní centrální banka protistranu měnové politiky dočasně vyloučit z přístupu k vnitrodenním úvěrům s okamžitým účinkem.
V takovém případě dotčená národní centrální banka tento krok okamžitě písemně oznámí ECB, přičemž ECB je oprávněna rozhodnutí národní centrální banky změnit.
Neobdrží-li však národní centrální banka rozhodnutí ECB do deseti provozních dnů ode dne, kdy jí bylo doručeno oznámení ECB, má se za to, že ECB rozhodnutí národní centrální banky schválila.
Uplatní-li se ustanovení o dočasném nebo konečném vyloučení bez dalšího (tj. nastanou-li automatické případy neplnění z důvodu úpadku nebo obdobných opatření), oznámí to dotčená národní centrální banka okamžitě v písemné formě ECB.
Důvody takového dočasného nebo konečného vyloučení zahrnují jakoukoliv událost, která představuje systémové riziko nebo by mohla jinak ohrozit plynulé fungování platebních systémů, včetně:
i) zahájení úpadkového řízení proti účastníkovi,
ii) porušení příslušných pravidel RTGS účastníkem,
iii) dočasné nebo konečné vyloučení účastníka z účasti na národním systému RTGS a
iv) situace, kdy účastník, který je protistranou způsobilou pro operace měnové politiky Eurosystému, přestane být způsobilým nebo je dočasně nebo konečně vyloučen z přístupu k některým nebo ke všem takovým operacím.
Článek 4
Úprava přeshraničních plateb uskutečňovaných prostřednictvím systému propojení
Tento článek se vztahuje na úpravu přeshraničních plateb, které se uskutečňují nebo mají být uskutečněny prostřednictvím systému propojení.
a) Popis systému propojení
ECB a každá národní centrální banka provozují součást systému propojení, aby bylo možné provádět přeshraniční platby prostřednictvím TARGETu.
Tyto součásti systému propojení musí splňovat technické předpisy a specifikace, které jsou zveřejněny na internetových stránkách ECB (www.ecb.int) a průběžně aktualizovány.
b) Otevření a vedení vnitřních účtů národních centrálních bank u národních centrálních bank a ECB
1. ECB a každá národní centrální banka zřídí pro každou z ostatních národních centrálních bank a pro ECB ve svých účetních knihách vnitřní účty národních centrálních bank.
Pro zápisy na vnitřních účtech národních centrálních bank si všechny národní centrální banky a ECB vzájemně poskytují neomezenou a nezajištěnou úvěrovou facilitu.
2. K provedení přeshraniční platby připíše národní centrální banka/ECB příkazce danou částku na vnitřní účet národní centrální banky, který národní centrální bance/ECB příjemce vede národní centrální banka/ECB příkazce; národní centrální banka/ECB příjemce zatíží danou částkou vnitřní účet národní centrální banky, který národní centrální bance/ECB příkazce vede národní centrální banka/ECB příjemce.
3. Všechny vnitřní účty národních centrálních bank se vedou v eurech.
c) Povinnosti národní centrální banky/ECB příkazce
1. Ověřování
V souladu s technickými předpisy a specifikacemi uvedenými v čl. 4 písm. a) ověří národní centrální banka/ECB příkazce neprodleně všechny údaje uvedené v platebním příkazu potřebné k provedení platby.
Zjistí-li národní centrální banka/ECB příkazce syntaktické chyby nebo jiné důvody pro odmítnutí platebního příkazu, zpracuje data a platební příkaz v souladu s pravidly RTGS svého národního systému RTGS.
V zájmu snadnějšího rozpoznávání zpráv a odstraňování chyb musí každá platba, která se uskutečňuje prostřednictvím systému propojení, nést jedinečný identifikační kód.
2. Zúčtování
Jakmile národní centrální banka/ECB příkazce v souladu s čl. 4 písm. c) bodem 1 ověří platnost platebního příkazu a pokud jsou k dispozici peněžní prostředky nebo facility přečerpání, národní centrální banka/ECB příkazce neprodleně:
a) zatíží účet RTGS účastníka-příkazce částkou platebního příkazu a
b) provede připsání na vnitřní účet národní centrální banky/ECB příjemce vedený národní centrální bankou/ECB příkazce.
Okamžik, ve kterém národní centrální banka/ECB příkazce provede zatížení účtu podle písmene a), se označuje jako okamžik zúčtování.
U národních systémů RTGS, které uplatňují postup blokace peněžních prostředků, je okamžikem zúčtování okamžik, ke kterému dojde k blokaci podle čl. 3 písm. e) bodu 3.
Aniž jsou dotčena ustanovení o neodvolatelnosti podle čl. 3 písm. e) bodu 3, stává se pro účely těchto obecných zásad platba pro příslušného účastníka-příkazce neodvolatelnou (ve smyslu článku 1 těchto obecných zásad) okamžikem zúčtování.
d) Povinnosti národní centrální banky/ECB příjemce
1. Ověřování
Národní centrální banka/ECB příjemce neprodleně ověří všechny údaje uvedené v platebním příkazu, jež jsou třeba k řádnému provedení připsání na účet RTGS účastníka-příjemce (včetně jedinečného identifikačního kódu, aby se zabránilo duplicitnímu připsání).
Národní centrální banka/ECB příjemce neprovede žádný platební příkaz, o kterém ví, že byl podán chybně nebo více než jednou.
Uvědomí národní centrální banku/ECB příkazce o každém takovém platebním příkazu a o všech platbách obdržených na základě tohoto příkazu (a neprodleně vrátí všechny tyto obdržené platby).
2. Zúčtování
Jakmile národní centrální banka/ECB příjemce v souladu s čl. 4 písm. d) bodem 1 ověří platnost platebního příkazu, neprodleně:
a) zatíží vnitřní účet národní centrální banky, který národní centrální bance/ECB příkazce vede, částkou platebního příkazu,
b) připíše částku platebního příkazu na účet RTGS účastníka-příjemce a
c) zašle národní centrální bance/ECB příkazce kladné potvrzení.
Aniž jsou dotčena ustanovení o neodvolatelnosti podle čl. 3 písm. e) bodu 3, stává se pro účely těchto obecných zásad platba pro příslušného účastníka-příjemce neodvolatelnou (ve smyslu článku 1 těchto obecných zásad) okamžikem připsání na jeho účet RTGS podle písmene b).
e) Přechod odpovědnosti za platební příkazy
Odpovědnost za provedení platebního příkazu přechází na národní centrální banku/ECB příjemce okamžikem, kdy národní centrální banka/ECB příkazce obdrží kladné potvrzení od národní centrální banky/ECB příjemce.
f) Postup při chybách
1. Postupy odstraňování chyb
Každá národní centrální banka dodržuje postupy odstraňování chyb přijaté Radou guvernérů ECB a zajistí jejich dodržování ze strany svého národního systému RTGS.
ECB zajistí totéž u platebního mechanismu ECB.
2. Doplňková nouzová opatření
Každá národní centrální banka zajistí, aby její národní systém RTGS a její postupy splňovaly podmínky pro doplňková nouzová opatření a postupy přijaté Radou guvernérů ECB.
ECB zajistí totéž u platebního mechanismu ECB.
g) Vztahy k poskytovateli síťových služeb
1. Všechny národní centrální banky a ECB jsou propojeny s poskytovatelem síťových služeb nebo k němu mají přístup.
2. Vůči sobě navzájem nenesou národní centrální banky ani ECB odpovědnost za výpadky poskytovatele síťových služeb.
Je na národní centrální bance/ECB, která utrpěla škodu, aby uplatnila nárok na náhradu škody vůči poskytovateli síťových služeb, přičemž národní centrální banka tento nárok uplatní prostřednictvím ECB.
Článek 4a
Úprava přeshraničních plateb uskutečňovaných prostřednictvím národní centrální banky poskytující služby
Tento článek se vztahuje na úpravu přeshraničních plateb, které se uskutečňují nebo mají být uskutečněny prostřednictvím dvoustranného spojení.
a) Popis připojení
Při uskutečňování přeshraniční platby prostřednictvím dvoustranného spojení:
- se národní centrální banka poskytující služby podle okolností považuje za národní centrální banku příjemce nebo za národní centrální banku příkazce, pokud jde o povinnosti a závazky související s prováděním přeshraničních plateb prostřednictvím systému propojení buď vůči národní centrální bance/ECB příkazce, nebo národní centrální bance/ECB příjemce,
- se připojená národní centrální banka podle okolností považuje za národní centrální banku příjemce nebo za národní centrální banku příkazce, pokud jde o povinnosti a závazky související s připsáním na účet nebo zatížením účtu RTGS účastníka-příjemce nebo účastníka-příkazce.
b) Otevření a vedení účtu pro připojenou národní centrální banku
1. Národní centrální banka poskytující služby zřídí ve svých účetních knihách pro připojenou národní centrální banku účet v eurech.
2. Národní centrální banka poskytující služby poskytne připojené národní centrální bance neomezenou a nezajištěnou úvěrovou facilitu.
3. K provedení přeshraničních plateb, k nimž dal pokyn účastník systému RTGS připojené národní centrální banky, zatíží národní centrální banka poskytující služby danou částkou účet připojené národní centrální banky a připíše danou částku na účet RTGS účastníka systému RTGS národní centrální banky poskytující služby nebo na vnitřní účet národní centrální banky/ECB příjemce vedený u národní centrální banky poskytující služby.
K provedení přeshraničních plateb ve prospěch účastníka systému RTGS připojené národní centrální banky zatíží národní centrální banka poskytující služby danou částkou vnitřní účet národní centrální banky/ECB příkazce nebo zatíží účet RTGS účastníka systému RTGS národní centrální banky poskytující služby a připíše danou částku na účet připojené národní centrální banky.
c) Povinnosti a závazky národní centrální banky poskytující služby a připojené národní centrální banky
1. Ověřování
a) Připojená národní centrální banka a národní centrální banka poskytující služby odpovídají za přesnost a syntax údajů, které si navzájem poskytují, a dohodnou se na standardech, jež se na tyto údaje mají uplatňovat.
b) Po přijetí platebního příkazu podaného připojenou národní centrální bankou ověří národní centrální banka poskytující služby neprodleně všechny údaje uvedené v platebním příkazu, které jsou potřebné k jeho náležitému provedení.
Zjistí-li národní centrální banka poskytující služby syntaktické chyby nebo jiné důvody pro odmítnutí platebního příkazu, tento platební příkaz neprovede a údaje a platební příkaz zpracuje v souladu se zvláštními pravidly, na kterých se národní centrální banka poskytující služby a připojená národní centrální banka dohodnou.
2. Zúčtování
a) K provedení přeshraniční platby, k níž dal pokyn účastník systému RTGS připojené národní centrální banky, zatíží připojená národní centrální banka danou částkou účet účastníka svého systému RTGS a v souladu s podmínkami sjednanými mezi připojenou národní centrální bankou a národní centrální bankou poskytující služby podá odpovídající platební příkaz národní centrální bance poskytující služby.
b) Jakmile národní centrální banka poskytující služby ověří platnost platebního příkazu podaného podle čl. 4a písm. c) bodu 1b), neprodleně:
i) zatíží danou částkou účet připojené národní centrální banky a
ii) zašle připojené národní centrální bance kladné potvrzení.
c) Po zatížení účtu připojené národní centrální banky připíše národní centrální banka poskytující služby neprodleně danou částku na účet RTGS účastníka svého národního systému RTGS nebo provede platební příkaz prostřednictvím systému propojení v souladu s článkem 4.
Jakmile národní centrální banka poskytující služby obdrží kladné nebo záporné potvrzení od národní centrální banky/ECB příjemce, zašle toto potvrzení připojené národní centrální bance.
d) K provedení přeshraniční platby, k níž dal pokyn účastník systému RTGS národní centrální banky poskytující služby, ve prospěch účastníka systému RTGS připojené národní centrální banky připíše národní centrální banka poskytující služby danou částku na účet připojené národní centrální banky okamžitě po přijetí tohoto platebního příkazu.
Připojená národní centrální banka okamžitě poté připíše danou částku na účet účastníka systému RTGS připojené národní centrální banky.
e) K provedení přeshraniční platby, k níž dal pokyn účastník jiného systému RTGS, než je systém RTGS národní centrální banky poskytující služby, ve prospěch účastníka systému RTGS připojené národní centrální banky národní centrální banka poskytující služby po přijetí platebního příkazu od národní centrální banky/ECB příkazce:
i) provede postupy uvedené v čl. 4 písm. d) bodu 1 a v čl. 4 písm. d) bodu 2a),
ii) následně připíše danou částku na účet připojené národní centrální banky a oznámí tuto skutečnost připojené národní centrální bance a
iii) poté zašle národní centrální bance/ECB příkazce kladné potvrzení.
Po přijetí oznámení podle podbodu ii) připojená národní centrální banka okamžitě připíše danou částku na účet účastníka svého systému RTGS.
f) Národní centrální banka poskytující služby přijme po dohodě s připojenou národní centrální bankou veškerá nezbytná opatření, aby se zajistilo, že připojená národní centrální banka má za všech okolností k dispozici všechny informace a údaje potřebné k připsání dané částky na účet účastníka systému RTGS připojené národní centrální banky.
g) Provozní hodiny systému RTGS připojené národní centrální banky se řídí ustanoveními uvedenými v příloze IV.
3. Neodvolatelnost
Neodvolatelnost přeshraničních plateb provedených prostřednictvím dvoustranného spojení se určuje podle pravidel stanovených v čl. 4 písm. c) bodu 2 a v čl. 4 písm. d) bodu 2.
4. Přechod odpovědnosti za provedení platebního příkazu
U přeshraničních plateb, k nimž dal pokyn účastník systému RTGS připojené národní centrální banky, přechází odpovědnost za provedení platebního příkazu z připojené národní centrální banky na národní centrální banku poskytující služby v okamžiku, kdy dojde k zatížení účtu připojené národní centrální banky u národní centrální banky poskytující služby, a poté přechází na národní centrální banku/ECB příjemce v souladu s čl. 4 písm. e).
U přeshraničních plateb ve prospěch účastníka systému RTGS připojené národní centrální banky přechází odpovědnost za provedení platebního příkazu z národní centrální banky příkazce na národní centrální banku poskytující služby v okamžiku, kdy národní centrální banka/ECB příkazce obdrží kladné potvrzení, jak je uvedeno v čl. 4a písm. c) bodu 2e) podbodu iii).
d) Postup při chybách
Postup uvedený v čl. 4 písm. f) platí pro připojené národní centrální banky.
e) Vztahy k poskytovateli síťových služeb
Připojená národní centrální banka je připojena k poskytovateli síťových služeb nebo k němu má přístup.
Utrpí-li připojená národní centrální banka v důsledku porušení příslušných pravidel škodu, je na připojené národní centrální bance, aby uplatnila nárok na náhradu škody vůči poskytovateli síťových služeb, přičemž jakýkoli takový nárok uplatní přímo u poskytovatele síťových služeb.
f) Informace pro účastníky
Všechny národní centrální banky informují účastníky svých systémů RTGS o tom, že kladné potvrzení vydané národní centrální bankou poskytující služby, pokud jde o přeshraniční platby ve prospěch účastníků systému RTGS připojené národní centrální banky, potvrzuje připsání dané částky na účet připojené národní centrální banky u národní centrální banky poskytující služby, ale nepotvrzuje připsání dané částky na účet účastníka-příjemce u připojené národní centrální banky.
Národní centrální banky v nezbytném rozsahu odpovídajícím způsobem změní svá národní pravidla RTGS.
Článek 5
Bezpečnostní ustanovení
Každá národní centrální banka dodržuje ustanovení bezpečnostní strategie, bezpečnostní požadavky a kontroly TARGETu a zajistí, aby je dodržoval její národní systém RTGS.
ECB zajistí totéž u platebního mechanismu ECB.
Článek 6
Pravidla pro audit
Soulad s funkčními, technickými a organizačními charakteristikami, včetně bezpečnostních ustanovení, jež jsou stanoveny v těchto obecných zásadách pro příslušné součásti a mechanismy TARGETu, hodnotí interní auditoři ECB a národních centrálních bank.
Článek 7
Správa TARGETu
1. Řízení, správa a kontrola TARGETu spadá do působnosti Rady guvernérů ECB.
Rada guvernérů může určit podmínky, za kterých mohou přeshraniční platební systémy jiné než národní systémy RTGS využívat přeshraniční facility TARGETu nebo být k TARGETu připojeny.
2. Radě guvernérů ECB je ve všech otázkách týkajících se systému TARGET nápomocen Výbor pro platební a zúčtovací systémy a jeho podskupina složená ze zástupců národních centrálních bank pro národní systémy RTGS, tj. Pracovní skupina pro správu TARGETu.
3. Běžné řízení TARGETu se svěří koordinátorovi ECB pro TARGET a provozním vedoucím pro platební systémy jednotlivých národních centrálních bank:
- každá národní centrální banka a ECB jmenují provozního vedoucího pro platební systémy pro správu a dohled nad svým národním systémem RTGS, a v případě ECB nad platebním mechanismem ECB,
- provozní vedoucí pro platební systémy odpovídá za běžné řízení národního systému RTGS (a v případě ECB odpovídá za běžné řízení platebního mechanismu ECB) a za řešení výjimečných situací a odstraňování chyb a
- ECB jmenuje koordinátora ECB pro TARGET k běžnému řízení ústředních funkcí TARGETu.
Článek 8
Kompenzační systém TARGETu
1. Obecné zásady
a) V případě poruchy TARGETu jsou přímí a nepřímí účastníci (pro účely tohoto článku dále jen "účastníci TARGETu") oprávněni podávat žádosti o kompenzaci v souladu s pravidly stanovenými v tomto článku.
b) Kompenzační systém TARGETu se použije na všechny národní systémy RTGS (bez ohledu na to, zda tyto systémy RTGS jsou k TARGETu připojeny prostřednictvím systému propojení nebo prostřednictvím dvoustranného spojení) i na platební mechanismus ECB a je k dispozici všem účastníkům TARGETu (včetně účastníků TARGETu z národních systémů RTGS zúčastněných členských států, kteří nejsou protistranami operací měnové politiky Eurosystému, a účastníků TARGETu z národních systémů RTGS nezúčastněných členských států) pro všechny platby TARGETu (bez rozlišování vnitrostátních a přeshraničních plateb).
V souladu s podmínkami pro používání platebního mechanismu ECB, které jsou zveřejněny na internetových stránkách ECB a které jsou podle potřeby aktualizovány, se kompenzační systém TARGETu nepoužije pro klienty platebního mechanismu ECB.
c) Nerozhodne-li Rada guvernérů ECB jinak, kompenzační systém TARGETu se nepoužije, pokud je porucha TARGETu způsobena:
i) vnějšími událostmi, které ESCB nemůže ovlivnit, nebo
ii) výpadkem u třetí strany, která není provozovatelem národního systému RTGS, v němž došlo k poruše.
ca) Pro účely čl. 8 odst. 1 písm. c) bodu ii) se národní centrální banka poskytující služby nepovažuje za třetí stranu.
d) Nabídky v rámci kompenzačního systému TARGETu (dále jen "nabídka kompenzace") představují jedinou formu kompenzace, kterou ESCB v případě poruchy nabízí.
Kompenzační systém TARGETu nevylučuje možnost, aby účastníci TARGETu v případě poruchy TARGETu k požadování náhrady využili jiných právních prostředků.
Přijetí nabídky kompenzace účastníkem TARGETu však znamená neodvolatelný souhlas účastníka TARGETu s tím, že se vzdává všech nároků (včetně nároků na náhradu následných škod), které by mohl mít podle vnitrostátních právních předpisů nebo na jiném základě vůči kterémukoliv ze členů ESCB, a že přijetím příslušné kompenzační platby dochází k vyrovnání veškerých takových nároků v plném rozsahu a s konečnou platností.
Účastník TARGETu odškodní ESCB až do výše částky získané v rámci kompenzačního systému TARGETu za jakoukoli jinou náhradu, kterou by mohl ve věci dotčeného platebního příkazu uplatňovat jiný účastník TARGETu.
e) Vlastní nabídka kompenzace nebo platba kompenzace nepředstavuje pro kteroukoli národní centrální banku ani pro ECB přiznání odpovědnosti za poruchu.
f) Nemůže-li připojená národní centrální banka provést přeshraniční platby v důsledku poruchy systému RTGS národní centrální banky poskytující služby, považuje se národní centrální banka poskytující služby ve vztahu k těmto platbám za "národní centrální banku v místě poruchy", tedy za národní centrální banku národního systému RTGS, kde došlo k poruše.
2. Podmínky kompenzace
a) Žádost účastníka-příkazce TARGETu o správní poplatek a náhradu úroků se posoudí, jestliže v důsledku poruchy:
i) nebylo dokončeno zpracování platebního příkazu týž den, nebo
ii) tento účastník TARGETu může prokázat, že měl v úmyslu zadat platební příkaz do TARGETu, ale nemohl tak učinit v důsledku zastavení odesílání ("stop-sending status") v národním systému RTGS.
b) Žádost účastníka-příjemce TARGETu o správní poplatek se posoudí tehdy, jestliže v důsledku poruchy tento účastník TARGETu neobdržel platbu prostřednictvím TARGETu, jejíž přijetí očekával v den poruchy.
V takovém případě se posoudí také žádost o náhradu úroků, jestliže:
i) tento účastník TARGETu využil mezní zápůjční facility nebo jestliže účastník TARGETu nemá k mezní zápůjční facilitě přístup, na jeho účtu RTGS k uzávěrce účetního dne TARGETu zůstal záporný zůstatek nebo jeho vnitrodenní úvěr přešel na úvěr přes noc nebo si musel půjčit prostředky od příslušné národní centrální banky a
ii) buď národní centrální banka v místě poruchy byla národní centrální bankou příjemce, nebo k poruše došlo v tak pozdní hodinu provozního dne TARGETu, že nebylo technicky možné nebo účelné, aby účastník-příjemce TARGETu využil peněžního trhu.
3. Výpočet výše kompenzace
3.1 Kompenzace pro účastníky-příkazce TARGETu
a) Nabídku kompenzace v rámci kompenzačního systému TARGETu tvoří buď správní poplatek, nebo správní poplatek a náhrada úroků.
b) Správní poplatek činí 50 EUR za první platební příkaz, který nebyl dokončen v den zpracování, a v případě více takových platebních příkazů činí 25 EUR za každý z následujících čtyř platebních příkazů a 12,50 EUR za každý další platební příkaz.
Správní poplatek se určuje ve vztahu ke každému účastníku-příjemci TARGETu jednotlivě.
c) Náhrada úroků se stanoví za použití úrokové sazby ("referenční sazba") určované každodenně, a to buď sazby EONIA (euro overnight index average), nebo mezní zápůjční sazby, podle toho, která ze sazeb je nižší, na částku platebního příkazu nezpracovaného v důsledku poruchy za každý den, počínaje dnem zadání nebo zamýšleného zadání platebního příkazu do systému TARGET a konče dnem, kdy platební příkaz byl nebo mohl být úspěšně proveden ("doba trvání poruchy").
Při výpočtu náhrady úroků se od výše náhrady odečítají výnosy ze skutečného užití prostředků využitím vkladové facility (nebo v případě účastníků TARGETu z národních systémů RTGS zúčastněných členských států, kteří nejsou protistranami operací měnové politiky Eurosystému, výnosy z přebytečných prostředků na účtu pro zúčtování, nebo v případě účastníků TARGETu z národních systémů RTGS nezúčastněných členských států výnosy z dodatečných kladných zůstatků na konci dne na účtu RTGS).
d) V případě, že účastník TARGETu umístil prostředky na trh nebo je využil ke splnění povinnosti minimálních rezerv, náhradu úroků neobdrží.
e) V případě účastníků-příkazců TARGETu z národních systémů RTGS nezúčastněných členských států se nepoužije omezení úročení celkové částky vkladů přes noc na účtech RTGS těchto účastníků TARGETu, pokud lze takovou částku připsat na vrub poruchy.
3.2 Kompenzace pro účastníky-příjemce TARGETu
a) Nabídku kompenzace v rámci kompenzačního systému TARGETu tvoří buď správní poplatek, nebo správní poplatek a náhrada úroků.
b) Výše správního poplatku se určuje podle odst. 3.1 písm. b) a správní poplatek se určuje ve vztahu ke každému účastníku-příkazci TARGETu jednotlivě.
c) Použije se způsob výpočtu náhrady úroků uvedený v odst. 3.1 písm. c) s tou výjimkou, že náhrada úroků vychází z rozdílu mezi mezní zápůjční sazbou a referenční sazbou a počítá se z částky, pro kterou byla v důsledku poruchy využita mezní zápůjční facilita.
d) V případě účastníků-příjemců TARGETu i) z národních systémů RTGS zúčastněných členských států, které nejsou protistranami operací měnové politiky Eurosystému, a ii) z národních systémů RTGS nezúčastněných členských států, kdy záporný zůstatek nebo převedení z vnitrodenního úvěru na úvěr přes noc či potřebu vypůjčit si prostředky od příslušné národní centrální banky lze připsat na vrub poruchy, se promine (a v pozdějších případech převedení se na ni nebude brát zřetel) ta část platné sankční sazby (stanovené platnými pravidly RTGS pro takové případy), která převyšuje mezní zápůjční sazbu, a v případě účastníků TARGETu z národních systémů RTGS uvedených v bodu ii) se tato část nebere v úvahu pro účely přístupu k vnitrodenním úvěrům nebo další účasti v dotčeném národním systému RTGS.
4. Procesní pravidla
a) Žádost o kompenzaci se podává na formuláři (jehož obsah a formu podle potřeby určuje a zveřejňuje ECB), společně s veškerými relevantními informacemi a požadovanými doklady.
Účastník-příkazce TARGETu podává formulář žádosti zvlášť pro každého účastníka-příjemce TARGETu.
Účastník-příjemce TARGETu podává formulář žádosti zvlášť pro každého účastníka-příkazce TARGETu.
Žádosti týkající se konkrétní platby TARGETu mohou být podány pouze jednou, a to buď přímým nebo nepřímým účastníkem jeho vlastním jménem, či přímým účastníkem jménem nepřímého účastníka.
b) Účastníci TARGETu podávají svou žádost (své žádosti) té národní centrální bance, která vede účet RTGS, v jehož prospěch nebo na jehož vrub byla nebo měla být daná částka zúčtována ("domácí národní centrální banka") do dvou týdnů od data poruchy.
Dodatečné informace a doklady požadované domácí národní centrální bankou musejí být dodány do dvou týdnů od vyžádání.
c) Rada guvernérů ECB posuzuje všechny přijaté žádosti a rozhoduje, zda bude nabídnuta kompenzace.
Pokud Rada guvernérů ECB nerozhodne jinak a nesdělí to účastníkům TARGETu, provede se takové posouzení nejpozději do dvanácti týdnů od data poruchy.
d) Národní centrální banka v místě poruchy sdělí výsledek posouzení uvedeného v písmenu c) dotčeným účastníkům TARGETu.
Jestliže je součástí posouzení nabídka kompenzace, dotčení účastníci TARGETu tuto nabídku do čtyř týdnů od jejího sdělení buď odmítnou, nebo přijmou, a to pro každý platební příkaz obsažený v každé žádosti, podpisem standardního dopisu o přijetí (jehož obsah a formu podle potřeby určuje a zveřejňuje ECB).
Jestliže národní centrální banka v místě poruchy takový dopis v této lhůtě čtyř týdnů neobdrží, má se za to, že dotčený účastník TARGETu nabídku kompenzace odmítl.
e) Národní centrální banka v místě poruchy provede kompenzační platby po obdržení dopisu o přijetí od účastníka TARGETu.
Kompenzační platby se neúročí.
Článek 9
Vyšší moc
Národní centrální banky a ECB nenesou odpovědnost za nedodržování těchto obecných zásad po tu dobu a do té míry, ve které nelze plnit povinnosti podle těchto obecných zásad nebo je-li jejich plnění přerušeno či odloženo v důsledku události, která nastala z neovladatelných důvodů nebo příčin (zejména výpadků nebo poruch technického vybavení, působení vyšších sil, přírodních katastrof, stávek a pracovních sporů).
Tímto však není dotčena povinnost zřizovat záložní mechanismy požadované těmito obecnými zásadami, navzdory události vyšší moci provádět v nejvyšším možném rozsahu postupy odstraňování chyb podle čl. 4 písm. f) a čl.
Článek 10
Řešení sporů provozní či technické povahy
Aniž jsou dotčena práva a výsady Rady guvernérů ECB, oznámí se veškeré spory provozní či technické povahy vzniklé mezi národními centrálními bankami nebo mezi národní centrální bankou a ECB v souvislosti s TARGETem, jež nemohou být vyřešeny smírem účastníků sporu, Radě guvernérů ECB a předloží se k urovnání Výboru pro platební a zúčtovací systémy.
Článek 10a
Rozhodné právo
V případě sporu mezi národními centrálními bankami nebo mezi národní centrální bankou a ECB v souvislosti s TARGETem se vzájemná práva a povinnosti týkající se platebních příkazů prováděných prostřednictvím TARGETu a veškeré další otázky upravené těmito obecnými zásadami řídí: i) pravidly a postupy stanovenými v těchto obecných zásadách a ii) u sporů ohledně přeshraničních plateb prostřednictvím systému propojení také podpůrně právem členského státu, ve kterém má sídlo národní centrální banka/ECB příjemce.
Článek 11
Závěrečná ustanovení
1. Tyto obecné zásady jsou určeny národním centrálním bankám.
2. Zrušují se obecné zásady ECB/2001/3, přičemž odkazy na obecné zásady ECB/2001/3 se považují za odkazy na tyto obecné zásady.
3. Tyto obecné zásady vstupují v platnost dnem 2. ledna 2006.
Použijí se ode dne 16. března 2006.
Obecné zásady Evropské centrální banky
ze dne 30. prosince 2005,
kterými se mění obecné zásady ECB/2000/7 o nástrojích a postupech měnové politiky Eurosystému
(ECB/2005/17)
(2006/44/ES)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 105 odst. 2 první odrážku této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na články 12.1 a 14.3 ve spojení s čl. 3.1 první odrážkou, článkem 18.2 a čl. 20 prvním odstavcem tohoto statutu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dosažení jednotné měnové politiky vyžaduje definování nástrojů a postupů, jež má využívat Eurosystém, který je tvořen národními centrálními bankami členských států, jež přijaly euro (dále jen "zúčastněné členské státy"), a Evropskou centrální bankou (ECB), za účelem provádění této politiky jednotným způsobem ve všech zúčastněných členských státech.
(2) ECB má pravomoc přijímat obecné zásady nezbytné k provádění jednotné měnové politiky Eurosystému a národní centrální banky jsou povinny v souladu s takovými obecnými zásadami jednat.
(3) Kapitolu 6 přílohy I obecných zásad ECB/2000/7 ze dne 31. srpna 2000 o nástrojích a postupech měnové politiky Eurosystému [1] je třeba ve dvou ohledech změnit.
Za prvé je třeba zpřesnit kritéria způsobilosti pro aktiva řádu 1 a aktiva řádu 2 ve vztahu k cenným papírům zajištěným aktivy.
Cenné papíry zajištěné aktivy, které jsou v současné době způsobilé, ale nesplňují nová kritéria způsobilosti, budou i nadále způsobilé po dobu přechodného období.
Za druhé je třeba přesněji vymezit pravidlo, podle něhož jsou v případě strukturovaných emisí nástroje podřízeného dluhu vyloučeny z řádu 1.
(4) V souladu s článkem 12.1 a článkem 14.3 statutu tvoří obecné zásady ECB nedílnou součást práva Společenství,
PŘIJALA TYTO OBECNÉ ZÁSADY:
Článek 1
Příloha I obecných zásad ECB/2000/7 se mění v souladu s přílohou těchto obecných zásad.
Článek 2
Národní centrální banky zúčastněných členských států zašlou nejpozději do 1. března 2006 Evropské centrální bance podrobné informace o textech a prostředcích, jimiž hodlají dosáhnout souladu s těmito obecnými zásadami.
Článek 3
Tyto obecné zásady vstupují v platnost druhým dnem po přijetí.
Článek 1 se použije ode dne 1. května 2006.
Článek 4
Tyto obecné zásady jsou určeny národním centrálním bankám zúčastněných členských států.
Jednací řád Účetního dvora Evropských společenství
OBSAH
Strana
HLAVA I: ORGANIZACE ÚČETNÍHO DVORA
KAPITOLA I: ÚČETNÍ DVŮR
Článek 1 Kolegiátní orgán
ODDÍL 1 ČLENOVÉ
Článek 2 Začátek funkčního období
Článek 3 Povinnosti členů a výkon jejich funkce
Článek 4 Odvolání z funkce a odnětí nároku na důchod nebo jej nahrazující požitky
Článek 5 Přednost v pořadí
Článek 6 Zastupování členů
ODDÍL 2 PŘEDSEDA
Článek 7 Volba předsedy
Článek 8 Zastupování předsedy
Článek 9 Pravomoci předsedy
ODDÍL 3 AUDITNÍ SKUPINY A VÝBORY
Článek 10 Auditní skupiny
Článek 11 Výbory
ODDÍL 4 GENERÁLNÍ TAJEMNÍK
Článek 12 Generální tajemník Účetního dvora
KAPITOLA II VÝKON PRAVOMOCÍ ÚČETNÍHO DVORA
Článek 13 Přenesení pravomoci
Článek 14 Pravomoci schvalující osoby
Článek 15 Uspořádání útvarů
HLAVA II: ČINNOST ÚČETNÍHO DVORA
KAPITOLA I SCHŮZE ÚČETNÍHO DVORA
Článek 16 Časový rozvrh zasedání
Článek 17 Stanovení pořadu jednání
Článek 18 Jednání
Článek 19 Předsednictví
Článek 20 Usnášeníschopnost
Článek 21 Neveřejný charakter zasedání
Článek 22 Zápisy ze zasedání
KAPITOLA II ROZHODNUTÍ
Článek 23 Přijímání rozhodnutí
Článek 24 Jazyky a autentifikace
Článek 25 Zasílání a zveřejňování
KAPITOLA III KONTROLY A PŘÍPRAVA ZPRÁV, STANOVISEK, PŘIPOMÍNEK, A PROHLÁŠENÍ O VĚROHODNOSTI
Článek 26 Pravidla pro provádění kontrol
Článek 27 Zpravodajové
HLAVA III: OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 28 Hodnoty vyjádřené zlomkem
Článek 29 Prováděcí předpisy
Článek 30 Přístup k dokumentům
Článek 31 Vstup v platnost
Článek 32 Zveřejnění
ÚČETNÍ DVŮR EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 248 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen "Smlouva o Euratomu"), a zejména na čl. 160c odst. 4 této smlouvy,
po schválení Radou dne 15. listopadu 2004,
PŘIJAL TENTO JEDNACÍ ŘÁD:
HLAVA I
ORGANIZACE ÚČETNÍHO DVORA
KAPITOLA I
ÚČETNÍ DVŮR
Článek 1
Kolegiátní orgán
Účetní dvůr je uspořádán jako kolegiátní orgán a jedná ve sboru v souladu s ustanoveními Smluv a finančního nařízení a v souladu s tímto jednacím řádem.
ODDÍL 1
ČLENOVÉ
Článek 2
Začátek funkčního období
Funkční období členů Účetního dvora začíná dnem, který je za tímto účelem stanoven ve jmenovací listině, a pokud stanoven není, počínaje dnem přijetí této listiny.
Článek 3
Povinnosti členů a výkon jejich funkce
Členové vykonávají svou funkci v souladu s čl. 247 odst. 4 a 5 Smlouvy o ES a čl. 160b odst. 4 a 5 Smlouvy o Euratomu.
Článek 4
Odvolání z funkce a odnětí nároku na důchod nebo jej nahrazující požitky
1. Pokud Účetní dvůr na základě předložených informací rozhodne většinou hlasů všech svých členů, že některý ze členů přestal splňovat podmínky nezbytné k výkonu jeho funkce nebo již neplní povinnosti vyplývající z jeho funkce (čl. 247 odst. 7 Smlouvy o ES a čl. 160b odst. 7 Smlouvy o Euratomu), pověří předsedu, a je-li předseda dotyčným členem, po něm nejvýše postaveného člena podle článku 5, vyhotovením předběžné zprávy.
2. Předběžná zpráva se zasílá spolu s podpůrnými dokumenty všem členům, včetně dotyčného člena. Tento člen odpoví formou písemných připomínek zaslaných v přiměřené lhůtě stanovené předsedou, a je-li tímto členem předseda, po něm nejvýše postaveným členem.
3. Dotyčný člen je také vyzván, aby podal Účetnímu dvoru ústní vysvětlení.
4. Účetní dvůr přijímá rozhodnutí o postoupení záležitosti Soudnímu dvoru za účelem odvolání dotyčného člena z funkce nebo odnětí nároku na důchod nebo jej nahrazující požitky tajným hlasováním na základě čtyřpětinové většiny hlasů všech svých členů.
Dotyčný člen se hlasování neúčastní.
Článek 5
Přednost v pořadí
1. Členové jsou řazeni po předsedovi podle dne jejich jmenování.
V případě opakovaného jmenování člena, které nemusí následovat po bezprostředně předcházejícím funkčním období, je vzata v úvahu délka trvání dřívějšího funkčního období.
2. Členové, kteří byli jmenováni ve stejný den, jsou řazeni podle věku.
Článek 6
Zastupování členů
1. Uvolní-li se funkce člena, určí Účetní dvůr jednoho nebo více členů, které pověří jeho zastupováním do doby jmenování nového člena.
2. V případě nepřítomnosti člena nebo překážky jeho účasti, dojde k jeho zastoupení jedním nebo více členy v souladu s prováděcími předpisy.
ODDÍL 2
PŘEDSEDA
Článek 7
Volba předsedy
1. Účetní dvůr volí nového předsedu před koncem funkčního období úřadujícího předsedy. Pokud skončí funkční období předsedy v době, kdy dochází k částečné obměně členů podle čl. 247 odst. 3 Smlouvy o ES a čl. 160b odst. 3 Smlouvy o Euratomu, volba předsedy se uskuteční okamžitě nebo nejpozději patnáct pracovních dnů po začátku funkčního období Účetního dvora v novém složení.
2. Volba předsedy probíhá tajným hlasováním.
Předsedou je zvolen ten kandidát, který získá v prvním kole dvoutřetinovou většinu hlasů všech členů Účetního dvora.
Pokud žádný z kandidátů neobdrží odpovídající počet hlasů, přistoupí se bez prodlení k druhému kolu hlasování a je zvolen ten kandidát, který získá většinu hlasů všech členů Účetního dvora.
Nezíská-li v druhém kole hlasování žádný kandidát většinu hlasů všech členů Účetního dvora, uskuteční se další kola hlasování podle postupu uvedeného v prováděcích předpisech.
Článek 8
Zastupování předsedy
1. Uvolní-li se funkce předsedy, vykonává ji odstupující předseda, pokud je nadále členem Účetního dvora a je-li toho schopen.
V ostatních případech zastupuje předsedu člen, který po něm následuje ve smyslu článku 5.
2. Zatímní předseda zajišťuje po dobu zastupování každodenní řízení orgánu a uspořádá volbu nového předsedy v souladu s článkem 7.
Pokud dojde k uvolnění funkce předsedy dříve než šest měsíců před ukončením běžného mandátu, nahradí předsedu člen, který po něm následuje ve smyslu článku 5.
3. V případě nepřítomnosti předsedy nebo překážky jeho účasti ho zastoupí člen, který po něm následuje ve smyslu článku 5.
Článek 9
Pravomoci předsedy
1. Předseda:
a) svolává a řídí schůze kolegia a zajišťuje řádný průběh jednání;
b) dohlíží na výkon rozhodnutí Účetního dvora;
c) zabezpečuje správné fungování útvarů Účetního dvora a řádné řízení jejich různých činností;
d) určuje osobu pověřenou zastupováním Účetního dvora ve všech sporech, kterých se Účetní dvůr účastní;
e) určuje osobu pověřenou zastupováním Účetního dvora ve všech sporech, kterých se Účetní dvůr účastní.
2. Předseda může část svých úkolů přenést na jednoho nebo více členů.
ODDÍL 3
AUDITNÍ SKUPINY A VÝBORY
Článek 10
Auditní skupiny
1. Vytvoření a složení auditních skupin upravují prováděcí předpisy.
2. Auditní skupiny mají za úkol připravovat dokumenty týkající se auditu, které jsou předkládány Účetnímu dovru ke schválení.
3. Každý člen Účetního dvora je na návrh předsedy přidělen do některé auditní skupiny.
4. Členové se zodpovídají za výkon jim svěřených úkolů příslušné auditní skupině a Účetnímu dvoru.
Článek 11
Výbory
1. Vytvoření a složení výborů upravují prováděcí předpisy.
2. Výbory mají za úkol vyřizovat záležitosti, které nejsou v působnosti auditních skupin podle čl. 10 odst. 2.
ODDÍL 4
GENERÁLNÍ TAJEMNÍK
Článek 12
Generální tajemník Účetního dvora
1. Účetní dvůr jmenuje svého generálního tajemníka tajným hlasování v souladu s postupem, který stanoví prováděcí předpisy.
2. Generální tajemník se zodpovídá Účetnímu dvoru, který pravidelně informuje o plnění svých povinností.
3. Pod vedením Účetního dvora zajišťuje generální tajemník sekretariát Účetního dvora.
4. Generální tajemník vykonává pravomoci orgánu oprávněného ke jmenování ve smyslu článku 2 služebního řádu úředníků Evropských společenství a pravomoci orgánu oprávněného uzavírat smlouvy se zaměstnanci ve smyslu článku 6 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství, pokud rozhodnutí Účetního dvora o výkonu pravomocí orgánu oprávněného ke jmenování a orgánu oprávněného uzavírat smlouvy se zaměstnanci nestanoví jinak.
5. Generální tajemník odpovídá za řízení personálu a správu Účetního dvora a za veškeré ostatní úkoly, které mu Účetní dvůr přidělí.
6. V případě nepřítomnosti generálního tajemníka nebo překážky jeho účasti dojde k jeho zastoupení v souladu s prováděcími předpisy.
KAPITOLA II
VÝKON PRAVOMOCÍ ÚČETNÍHO DVORA
Článek 13
Přenesení pravomoci
1. podmínky dodržení zásady sborové odpovědnosti může Účetní dvůr zmocnit jednoho nebo více členů k přijímání přesně vymezených řídících nebo správních opatření jeho jménem a pod jeho dohledem, zejména přípravných podkladů pro pozdější rozhodnutí kolegia.
Tito členové informují o takto přijatých opatřeních kolegium Účetního dvora.
2. Členové mohou zmocnit jednoho nebo více úředníků nebo jiných zaměstnanců Účetního dvora k podepisování dokumentů týkajících se záležitostí v jejich působnosti v souladu s prováděcími předpisy.
Článek 14
Pravomoci schvalující osoby
1. Podle vnitřních předpisů o plnění rozpočtu vykonávají funkci schvalující osoby členové Účetního dvora a funkci pověřené schvalující osoby vykonává generální tajemník.
2. Účetní dvůr stanoví podmínky kontroly výkonu funkcí schvalujících osob a pověřených schvalujících osob v rozhodnutí týkajících se vnitřních předpisů o plnění rozpočtu.
Článek 15
Uspořádání útvarů
1. Účetní dvůr rozhoduje o své organizační struktuře.
2. Na návrh generálního tajemníka rozdělí Účetní dvůr pracovní místa uvedená na seznamu pracovních míst mezi správní útvary a auditní skupiny.
Hlava II
ČINNOST ÚČETNÍHO DVORA
KAPITOLA I
SCHŮZE ÚČETNÍHO DVORA
Článek 16
Časový rozvrh zasedání
1. Jednou ročně před koncem roku sestavuje Účetní dvůr předběžný časový rozvrh zasedání na následující rok.
2. Dodatečná zasedání mohou být uspořádána z podnětu předsedy nebo na žádost alespoň jedné čtvrtiny členů Účetního dvora.
Článek 17
Stanovení pořadu jednání
1. Návrh pořadu jednání každého zasedání připravuje předseda Účetního dvora.
2. Před zahájením každého zasedání Účetního dvora je návrh pořadu jednání spolu s případnými žádostmi o jeho změnu předložen ke schválení Účetnímu dvoru.
3. Body pořadu jednání, které přijímá Účetní dvůr bez rozpravy, se zapisují do části A pořadu. Body, které se přijímají po rozpravě, se zapisují do části B pořadu jednání.
4. Podrobná pravidla o podmínkách přijímání bodů pořadu jednání bez rozpravy nebo po rozpravě stanoví prováděcí předpisy.
5. Lhůty pro sdělení pořadu jednání a souvisejících dokumentů stanoví prováděcí předpisy.
Článek 18
Jednání
Účetní dvůr přijímá rozhodnutí zpravidla na svých zasedáních s výjimkou písemného postupu uvedeného v čl. 23 odst. 5.
Článek 19
Předsednictví
Zasedání Účetního dvora řídí předseda Účetního dvora.
V případě nepřítomnosti předsedy nebo překážky jeho účasti řídí zasedání Účetního dvora člen, který předsedu zastupuje ve smyslu článku 8.
Článek 20
Usnášeníschopnost
Účetní dvůr je usnášeníschopný, pokud jsou na jeho zasedání přítomny alespoň dvě třetiny členů.
Článek 21
Neveřejný charakter zasedání
Zasedání Účetního dvora jsou neveřejná, pokud Účetní dvůr nerozhodne jinak.
Článek 22
Zápisy ze zasedání
Z každého zasedání Účetního dvora se vyhotoví zápis.
KAPITOLA II
PŘIJÍMÁNÍ ROZHODNUTÍ
Článek 23
Přijímání rozhodnutí
1. Účetní dvůr přijímá svá rozhodnutí ve sboru po jejich předcházejícím přezkoumání příslušnou auditní skupinou nebo výborem s výjimkou rozhodnutí, která Účetní dvůr přijímá jako orgán oprávněný ke jmenování nebo orgán oprávněný uzavírat smlouvy se zaměstnanci.
2. Účetní dvůr přijímá dokumenty uvedené ve třetím pododstavci čl. 248 odst. 4 Smlouvy o ES a třetím pododstavci čl. 160c odst. 4 Smlouvy o Euratomu většinou hlasů všech svých členů.
3. Aniž by byla dotčena ustanovení čl. 4 odst. 4 a čl. 7 odst. 2, jsou ostatní rozhodnutí přijímána většinou hlasů členů přítomných na zasedání Účetního dvora. Účetní dvůr může na návrh kteréhokoliv člena prohlásit většinou hlasů členů přítomných na zasedání, že o určité otázce, která mu byla předložena, musí být rozhodnuto většinou hlasů všech členů Účetního dvora.
4. Pokud je pro přijetí rozhodnutí požadována většina hlasů členů přítomných na zasedání Účetního dvora, je v případě rovnosti hlasů rozhodující hlas předsedy.
5. Účetní dvůr určí v jednotlivých případech, která rozhodnutí mají být přijata na základě písemného postupu.
Podrobná pravidla upravující tento postup stanoví prováděcí předpisy.
Článek 24
Jazyky a autentifikace
1. Zprávy, stanoviska, připomínky, prohlášení o věrohodnosti a jiné zveřejňované dokumenty se sepisují ve všech úředních jazycích.
2. Autentifikace dokumentů zaručuje podpis předsedy Účetního dvora na všech jazykových verzích.
Článek 25
Zasílání a zveřejňování
V rámci Smluv a především ustanovení čl. 248 odst. 4 Smlouvy o ES a čl. 160c odst. 4 Smlouvy o Euratomu a aniž by byla dotčena platná ustanovení finančního nařízení, stanoví prováděcí předpisy pravidla týkající se zasílání a zveřejňování zpráv Účetního dvora a jeho stanovisek, připomínek, prohlášení o věrohodnosti a jiných rozhodnutí.
KAPITOLA III
KONTROLY A PŘÍPRAVA ZPRÁV, STANOVISEK, PŘIPOMÍNEK A PROHLÁŠENÍ O VĚROHODNOSTI
Článek 26
Pravidla pro provádění kontrol
1. Účetní dvůr stanoví pravidla pro provádění kontrol, jejichž výkonem je pověřen na základě Smluv.
2. Provádí kontroly v souladu s cíli uvedenými v jeho plánu práce.
Článek 27
Zpravodajové
1. Auditní skupiny určí pro každý úkol jednoho nebo více z členů jako zpravodaje.
Pokud úkol přesahuje působnost auditní skupiny, zvolí Účetní dvůr v jednotlivých případech jednoho nebo více zpravodajů.
2. Pokud byl Účetní dvůr požádán o vydání stanoviska ve smyslu článků 279 a 280 Smlouvy o ES a článku 183 Smlouvy o Euratomu nebo článku 248 Smlouvy o ES a článku 160c Smlouvy o Euratomu nebo pokud si přeje předložit své připomínky ve smyslu článku 248 Smlouvy o ES a článku 160c Smlouvy o Euratomu, určí ze svého středu jednoho nebo více zpravodajů pověřené přezkoumáním záležitosti a přípravou návrhu.
HLAVA III
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 28
Hodnoty vyjádřené zlomkem
Pro účely tohoto jednacího řádu se všechny hodnoty vyjádřené zlomkem zaokrouhlují směrem nahoru.
Článek 29
Prováděcí předpisy
1. četní dvůr přijímá prováděcí předpisy k tomuto jednacímu řádu většinou hlasů všech svých členů.
2. Prováděcí předpisy se zveřejňují na internetových stránkách Účetního dvora.
Článek 30
Přístup k dokumentům
V souladu se zásadami průhlednosti a řádného řízení a aniž by byla dotčena ustanovení čl. 143 odst. 2 a čl. 144 odst. 1 finančního nařízení, má každý občan EU a každá fyzická i právnická osoba s bydlištěm nebo sídlem v některém ze členských států právo na přístup k dokumentům Účetního dvora v souladu s podmínkami stanovenými v rozhodnutí o vnitřních předpisech týkajících se zpracovávání žádostí o přístup k dokumentům Účetního dvora.
Článek 31
Vstup v platnost
Tento jednací řád zrušuje a nahrazuje jednací řád přijatý Účetním dvorem dne 31. ledna 2002.
Vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2005.
Článek 32
Zveřejnění
Tento jednací řád bude zveřejněn
Jednací řád
16. vydání
červenec 2004
Poznámka pro čtenáře:
Každý odkaz na osobu mužského pohlaví platí rovněž pro osobu ženského pohlaví a obráceně, pokud ze znění jasně nevyplývá jinak.
Výklad ustanovení jednacího řádu je psán kurzívou (v souladu s článkem 201).
OBSAH
Strana
HLAVA I POSLANCI, ORGÁNY PARLAMENTU A POLITICKÉ SKUPINY
KAPITOLA I POSLANCI EVROPSKÉHO PARLAMENTU
Článek 1 Evropský parlament
Článek 2 Nezávislý mandát
Článek 3 Ověřování pověřovacích listin
Článek 4 Délka funkčního období poslanců
Článek 5 Výsady a imunity
Článek 6 Zbavení poslanecké imunity
Článek 7 Imunitní řízení
Článek 8 Úhrada nákladů a příspěvků
Článek 9 Kodex chování
Článek 10 Vnitřní vyšetřování vedené Evropským úřadem pro boj proti podvodům
KAPITOLA 2 FUNKCE V PARLAMENTU
Článek 11 Nejstarší poslanec
Článek 12 Nominace a obecná ustanovení
Článek 13 Volba předsedy — úvodní projev
Článek 14 Volba místopředsedů
Článek 15 Volba kvestorů
Článek 16 Délka funkčního období
Článek 17 Uvolněné funkce
Článek 18 Odvolání z funkce
KAPITOLA 3 ORGÁNY A POVINNOSTI
Článek 19 Povinnosti předsedy
Článek 20 Povinnosti místopředsedů
Článek 21 Složení předsednictva
Článek 22 Povinnosti předsednictva
Článek 23 Složení Konference předsedů
Článek 24 Povinnosti Konference předsedů
Článek 25 Povinnosti kvestorů
Článek 26 Konference předsedů výborů
Článek 27 Konference předsedů delegací
Článek 28 Zveřejňování rozhodnutí předsednictva a Konference předsedů
KAPITOLA 4 POLITICKÉ SKUPINY
Článek 29 Vytváření politických skupin
Článek 30 Činnosti a právní postavení politických skupin
Článek 31 Nezařazení poslanci
Článek 32 Způsob rozdělení křesel v jednacím sále
HLAVA II LEGISLATIVNÍ, ROZPOČTOVÉ A JINÉ POSTUPY
KAPITOLA 1 LEGISLATIVNÍ PROCES — OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 33 Legislativní a pracovní plán Komise
Článek 34 Posuzování dodržování základních práv, zásady subsidiarity a proporcionality, právního státu a finančních dopadů
Článek 35 Ověřování právního základu
Článek 36 Ověřování finanční slučitelnosti
Článek 37 Přístup k dokumentům a poskytování informací Parlamentu
Článek 38 Zastoupení Parlamentu na zasedání Rady
Článek 39 Podnět podle článku 192 Smlouvy o ES
Článek 40 Projednávání legislativních dokumentů
Článek 41 Konzultace týkající se podnětů členských států
KAPITOLA 2 POSTUP VE VÝBORU
Článek 42 Legislativní zprávy
Článek 43 Zjednodušený postup
Článek 44 Nelegislativní zprávy
Článek 45 Zprávy z vlastního podnětu
Článek 46 Stanoviska výborů
Článek 47 Užší spolupráce mezi výbory
Článek 48 Navrhování zpráv
KAPITOLA 3 PRVNÍ ČTENÍ
Ve výboru
Článek 49 Změna návrhu Komise
Článek 50 Postoj Komise a Rady k pozměňovacím návrhům
V plénu
Článek 51 Závěr z prvního čtení
Článek 52 Zamítnutí návrhu Komise
Článek 53 Přijímání pozměňovacích návrhů k návrhu Komise
Následný postup
Článek 54 Následný postup Parlamentu
Článek 55 Opětovné postoupení Parlamentu
Článek 56 Dohodovací řízení podle společného prohlášení z roku 1975
KAPITOLA 4 DRUHÉ ČTENÍ
Ve výboru
Článek 57 Sdělení společného postoje Rady
Článek 58 Prodloužení lhůt
Článek 59 Postoupení příslušnému výboru a projednání v tomto výboru
V plénu
Článek 60 Závěr z druhého čtení
Článek 61 Zamítnutí společného postoje Rady
Článek 62 Pozměňovací návrhy ke společnému postoji Rady
KAPITOLA 5 TŘETÍ ČTENÍ
Dohodovací řízení
Článek 63 Svolání dohodovacího výboru
Článek 64 Delegace v dohodovacím výboru
V plénu
Článek 65 Společný návrh
KAPITOLA 6 ZÁVĚR LEGISLATIVNÍHO PROCESU
Článek 66 Dohoda z prvního čtení
Článek 67 Dohoda z druhého čtení
Článek 68 Podepisování přijatých aktů
KAPITOLA 7 ROZPOČTOVÉ POSTUPY
Článek 69 Souhrnný rozpočet
Článek 70 Absolutorium Komisi za plnění rozpočtu
Článek 71 Jiné postupy udělování absolutoria
Článek 72 Parlamentní kontrola plnění rozpočtu
KAPITOLA 8 VNITŘNÍ ROZPOČTOVÉ POSTUPY
Článek 73 Návrh rozpočtu Parlamentu
Článek 74 Pravomoc vynakládat prostředky a hradit výdaje
KAPITOLA 9 POSTUP SOUHLASU
Článek 75 Postup souhlasu
KAPITOLA 10 POSÍLENÁ SPOLUPRÁCE
Článek 76 Postupy v Parlamentu
KAPITOLA 11 OSTATNÍ POSTUPY
Článek 77 Postup zaujímání stanovisek podle článku 122 Smlouvy o ES
Článek 78 Postupy týkající se sociálního dialogu
Článek 79 Postup posuzování dobrovolných dohod
Článek 80 Kodifikace
Článek 81 Prováděcí ustanovení
KAPITOLA 12 SMLOUVY A MEZINÁRODNÍ DOHODY
Článek 82 Smlouvy o přistoupení
Článek 83 Mezinárodní dohody
Článek 84 Postupy podle článku 300 Smlouvy o ES v případě prozatímního uplatňování nebo pozastavení platnosti mezinárodní dohody nebo vypracování postoje Společenství v orgánu vytvořeném mezinárodní dohodou
KAPITOLA 13 ZASTUPOVÁNÍ UNIE NAVENEK A SPOLEČNÁ ZAHRANIČNÍ A BEZPEČNOSTNÍ POLITIKA
Článek 85 Jmenování vysokého představitele pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku
Článek 86 Jmenování zvláštních zástupců pro účely společné zahraniční a bezpečnostní politiky
Článek 87 Prohlášení vysokého představitele pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku a ostatních zvláštních zástupců
Článek 88 Mezinárodní zastoupení
Článek 89 Konzultace s Parlamentem a jeho informování v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky
Článek 90 Doporučení v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky
Článek 91 Porušování lidských práv
KAPITOLA 14 POLICEJNÍ A SOUDNÍ SPOLUPRÁCE V TRESTNÍCH VĚCECH
Článek 92 Informování Parlamentu v oblasti policejní a soudní spolupráce v trestních věcech
Článek 93 Konzultace s Parlamentem v oblasti policejní a soudní spolupráce v trestních věcech
Článek 94 Doporučení v oblasti policejní a soudní spolupráce v trestních věcech
KAPITOLA 15 PORUŠOVÁNÍ ZÁKLADNÍCH ZÁSAD ZE STRANY ČLENSKÉHO STÁTU
Článek 95 Rozhodnutí o porušování základních zásad
HLAVA III PRŮHLEDNOST ČINNOSTÍ
Článek 96 Průhlednost činností Parlamentu
Článek 97 Přístup veřejnosti k dokumentům
HLAVA IV VZTAHY S JINÝMI SUBJEKTY
KAPITOLA 1 JMENOVÁNÍ
Článek 98 Volba předsedy Komise
Článek 99 Volba Komise
Článek 100 Návrh na vyslovení nedůvěry Komisi
Článek 101 Jmenování členů Účetního dvora
Článek 102 Jmenování členů Výkonné rady Evropské centrální banky
KAPITOLA 2 PROHLÁŠENÍ
Článek 103 Prohlášení Komise, Rady a Evropské rady
Článek 104 Vysvětlení rozhodnutí Komise
Článek 105 Prohlášení Účetního dvora
Článek 106 Prohlášení Evropské centrální banky
Článek 107 Doporučení týkající se hlavních směrů hospodářských politik
KAPITOLA 3 OTÁZKY RADĚ, KOMISI A EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANCE
Článek 108 Otázky k ústnímu zodpovězení s rozpravou
Článek 109 Doba vyhrazená pro otázky
Článek 110 Otázky k písemnému zodpovězení
Článek 111 Otázky Evropské centrální bance k písemnému zodpovězení
KAPITOLA 4 ZPRÁVY DALŠÍCH ORGÁNŮ
Článek 112 Výroční zprávy a jiné zprávy dalších orgánů
KAPITOLA 5 USNESENÍ A DOPORUČENÍ
Článek 113 Návrhy usnesení
Článek 114 Doporučení Radě
Článek 115 Rozpravy o případech porušování lidských práv, demokracie a právního státu
Článek 116 Písemná prohlášení
Článek 117 Konzultace s Evropským hospodářským a sociálním výborem
Článek 118 Konzultace s Výborem regionů
Článek 119 Žádosti určené evropským agenturám
KAPITOLA 6 INTERINSTITUCIONÁLNÍ DOHODY
Článek 120 Interinstitucionální dohody
KAPITOLA 7 POSTOUPENÍ SOUDNÍMU DVORU
Článek 121 Řízení před Soudním dvorem
Článek 122 Důsledky nečinnosti Rady po schválení společného postoje v rámci postupu spolupráce
HLAVA V VZTAHY S NÁRODNÍMI PARLAMENTY
Článek 123 Výměna informací, kontaktů a poskytování služeb
Článek 124 Konference výborů pro evropské záležitosti (COSAC)
Článek 125 Konference parlamentů
HLAVA VI ZASEDÁNÍ
KAPITOLA 1 ZASEDÁNÍ PARLAMENTU
Článek 126 Volební období Parlamentu, zasedání, dílčí zasedání, denní zasedání
Článek 127 Svolávání Parlamentu
Článek 128 Místo zasedání a schůzí
Článek 129 Účast poslanců na zasedáních
KAPITOLA 2 PLÁN PRÁCE PARLAMENTU
Článek 130 Návrh pořadu jednání
Článek 131 Postup v plénu bez pozměňovacích návrhů a rozpravy
Článek 132 Přijímání a změny pořadu jednání
Článek 133 Mimořádná rozprava
Článek 134 Naléhavý postup
Článek 135 Společná rozprava
Článek 136 Lhůty
KAPITOLA 3 OBECNÁ PRAVIDLA PRO PRŮBĚH ZASEDÁNÍ
Článek 137 Přístup do jednacího sálu
Článek 138 Jazyky
Článek 139 Přechodná ustanovení
Článek 140 Rozesílání dokumentů
Článek 141 Udělování slova řečníkům a obsah projevů
Článek 142 Stanovení řečnické doby
Článek 143 Seznam řečníků
Článek 144 Jednominutový projev
Článek 145 Osobní prohlášení
Článek 146 Pořádek v jednacím sále
Článek 147 Vyloučení poslanců
Článek 148 Vyrušování při jednání
KAPITOLA 4 USNÁŠENÍSCHOPNOST A HLASOVÁNÍ
Článek 149 Usnášeníschopnost
Článek 150 Předkládání a přednášení pozměňovacích návrhů
Článek 151 Přípustnost pozměňovacích návrhů
Článek 152 Hlasování
Článek 153 Rovnost hlasů
Článek 154 Zásady hlasování
Článek 155 Pořadí při hlasování o pozměňovacích návrzích
Článek 156 Projednávání pozměňovacích návrhů z pléna ve výborech
Článek 157 Dílčí hlasování
Článek 158 Hlasovací právo
Článek 159 Hlasování
Článek 160 Jmenovité hlasování
Článek 161 Elektronické hlasování
Článek 162 Tajné hlasování
Článek 163 Vysvětlení hlasování
Článek 164 Spory týkající se hlasování
KAPITOLA 5 NÁVRHY NA PŘERUŠENÍ JEDNÁNÍ A PROCESNÍ NÁVRHY
Článek 165 Procesní návrhy
Článek 166 Procesní námitky
Článek 167 Nepřípustnost věci
Článek 168 Vrácení výboru
Článek 169 Ukončení rozpravy
Článek 170 Odročení rozpravy a odklad hlasování
Článek 171 Přerušení nebo ukončení zasedání
KAPITOLA 6 VEŘEJNÝ ZÁZNAM JEDNÁNÍ
Článek 172 Zápis [1]
Článek 173 Doslovné záznamy
HLAVA VII VÝBORY A DELEGACE
KAPITOLA 1 VÝBORY —- ZŘIZOVÁNÍ A PŮSOBNOST
Článek 174 Zřizování stálých výborů
Článek 175 Zřizování dočasných výborů
Článek 176 Vyšetřovací výbory
Článek 177 Složení výborů
Článek 178 Náhradníci
Článek 179 Povinnosti výborů
Článek 180 Výbor příslušný k ověření pověřovacích listin
Článek 181 Podvýbory
Článek 182 Předsednictva výborů
KAPITOLA 2 VÝBORY — ČINNOST
Článek 183 Schůze výborů
Článek 184 Zápisy ze schůzí výborů
Článek 185 Hlasování ve výboru
Článek 186 Ustanovení pro plenární zasedání použitelné pro jednání ve výboru
Článek 187 Doba vyhrazená pro otázky ve výboru
KAPITOLA 3 MEZIPARLAMENTNÍ DELEGACE
Článek 188 Vytváření meziparlamentních delegací a jejich úkoly
Článek 189 Spolupráce s parlamentním shromážděním Rady Evropy
Článek 190 Smíšené parlamentní výbory
HLAVA VIII PETICE
Článek 191 Petiční právo
Článek 192 Posuzování petic
Článek 193 Oznamování petic
HLAVA IX VEŘEJNÝ OCHRÁNCE PRÁV
Článek 194 Jmenování veřejného ochránce práv
Článek 195 Činnost veřejného ochránce práv
Článek 196 Odvolání veřejného ochránce práv
HLAVA X SEKRETARIÁT PARLAMENTU
Článek 197 Sekretariát
HLAVA XI PRAVOMOCI TÝKAJÍCÍ SE POLITICKÝCH STRAN NA EVROPSKÉ ÚROVNI
Článek 198 Pravomoci předsedy
Článek 199 Pravomoci předsednictva
Článek 200 Pravomoci příslušného výboru a plenárního zasedání Parlamentu
HLAVA XII UPLATŇOVÁNÍ A ZMĚNA JEDNACÍHO ŘÁDU
Článek 201 Uplatňování jednacího řádu
Článek 202 Změna jednacího řádu
HLAVA XIII RŮZNÁ USTANOVENÍ
Článek 203 Nevyřízené záležitosti
Článek 204 Uspořádání příloh
PŘÍLOHA I Ustanovení o používání čl. 9 odst. 1 — Průhlednost a finanční zájmy poslanců
PŘÍLOHA II Průběh doby vyhrazené pro otázky podle článku 109
PŘÍLOHA III Pravidla a obecné zásady pro výběr témat, která mají být zařazena na pořad jednání k rozpravě o případech porušování lidských práv, demokracie a právního státu podle článku 115
PŘÍLOHA IV Prováděcí postupy pro přezkoumávání souhrnného rozpočtu Evropské unie a dodatečných rozpočtů
PŘÍLOHA V Postup při projednávání a přijímání rozhodnutí o udělení absolutoria
PŘÍLOHA VI Příslušnost stálých výborů
PŘÍLOHA VII Důvěrné a citlivé dokumenty a skutečnosti
PŘÍLOHA VIII Pravidla pro výkon vyšetřovacího práva Evropského parlamentu
PŘÍLOHA IX Ustanovení o uplatňování čl. 9 odst. 2 — Působení zájmových skupin v Evropském parlamentu
PŘÍLOHA X Výkon funkce veřejného ochránce práv
PŘÍLOHA XI Předcházení podvodům, úplatkářství a jakékoli nedovolené činnosti poškozující zájmy Společenství
PŘÍLOHA XII Výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi
PŘÍLOHA XIII Rámcová dohoda o vztazích mezi Evropským parlamentem a Komisí
PŘÍLOHA XIV Časový rozvrh legislativního a pracovního plánu Komise
PŘÍLOHA XV Seznam parlamentních dokumentů přímo dostupných v rejstříku
PŘÍLOHA XVI Nařízení (ES) č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům
HLAVA I
POSLANCI, ORGÁNY PARLAMENTU A POLITICKÉ SKUPINY KAPITOLA I
Článek 1
Evropský parlament
1.
Evropský parlament je shromážděním zvoleným podle smluv, aktu ze dne
2. Osoby zvolené do Evropského parlamentu se označují jako:
"Diputados al Parlamento Europeo" ve španělštině,
"Poslanci Evropského parlamentu" v češtině,
"Medlemmer af Europa Parlamentet" v dánštině,
"Mitglieder des Europäischen Parlaments" v němčině,
"Euroopa Parlamendi liikmed" v estonštině,
"Βoυλευτές τoυ Ευρωπαϊκoύ Κoιvoβoυλίoυ" v řečtině,
"Members of the European Parliament" v angličtině,
"Députés au Parlement européen" ve francouzštině,
"Deputati al Parlamento europeo" v italštině,
"Eiropas Parlamenta deputāti" v lotyštině,
"Europos Parlamento nariai" v litevštině,
"Európai Parlamenti Képviselők" v maďarštině,
"Membru tal-Parlament Ewropew" v maltštině
"Leden van het Europees Parlement" v nizozemštině,
"Posłowie do Parlamentu Europejskiego" v polštině,
"Deputados ao Parlamento Europeu" v portugalštině,
"Poslanci Európskeho parlamentu" ve slovenštině,
"Poslanci Evropskega parlamenta" ve slovinštině,
"Euroopan parlamentin jäsenet" ve finštině,
"Ledamöter av Europaparlamentet" ve švédštině.
Článek 2
Nezávislý mandát
Poslanci Evropského parlamentu vykonávají svůj mandát nezávisle.
Nemohou být vázáni žádnými pokyny a mandát, který obdrží, není vázaný.
Článek 3
Ověřování pověřovacích listin
1. Na základě zprávy příslušného výboru ověří Parlament bezodkladně pověřovací listiny a rozhodne o platnosti mandátu každého nově zvoleného poslance a rozhodne také o jakémkoli sporu, který mu byl předložen podle ustanovení aktu ze dne
2. Zpráva příslušného výboru se zakládá na úředním sdělení každého členského státu o konečných výsledcích voleb se jmény zvolených kandidátů a jejich případných náhradníků, spolu s jejich pořadím v souladu s výsledky hlasování.
Mandát poslance může být potvrzen, pouze pokud poslanec učinil písemná prohlášení podle článku 7 aktu ze dne 20. září 1976 a přílohy I tohoto jednacího řádu.
Na základě zprávy odpovědného výboru se může Parlament kdykoli vyjádřit ke sporu ohledně platnosti mandátu jakéhokoli poslance.
3. Pokud je poslanec jmenován v důsledku odstoupení kandidátů ze stejného seznamu, výbor příslušný pro ověřování pověřovacích listin zajistí, aby odstoupení proběhlo v souladu s duchem a literou aktu ze dne
4. Příslušný výbor zajistí, aby veškeré informace, která by mohly ovlivnit výkon mandátu poslance Evropského parlamentu nebo pořadí náhradníků, byly orgány členského státu nebo Unie předány neprodleně Parlamentu, a to s uvedením data nabytí účinnosti, jde-li o jmenování.
Zahájí-li příslušné orgány členských států řízení, které může vést ke ztrátě mandátu poslance, požádá předseda tyto orgány, aby ho pravidelně informovaly o stavu řízení.
Předseda postoupí tuto věc příslušnému výboru, na jehož návrh může Parlament zaujmout postoj k dané věci.
5. Dokud nejsou ověřeny pověřovací listiny poslance nebo není rozhodnuto o jakémkoli sporu, zasedá poslanec v Parlamentu a v jeho orgánech a požívá všech práv, která jsou s tím spojena.
6. Na začátku každého volebního období vyzve předseda příslušné orgány členských států, aby Parlamentu poskytly jakékoli informace důležité pro uplatnění tohoto článku.
Článek 4
Délka funkčního období poslanců
1. Funkční období poslance se řídí aktem ze dne
2. Každý poslanec zůstává ve funkci do zahájení prvního zasedání Parlamentu po volbách.
3. Poslanec oznámí své vzdání se mandátu předsedovi spolu se dnem jeho účinnosti, přičemž doba mezi dnem oznámení a dnem vzdání se mandátu nesmí být delší než tři měsíce.
Toto oznámení musí mít formu úředního zápisu sepsaného v přítomnosti generálního tajemníka nebo jeho zástupce, podepsaného generálním tajemníkem nebo jeho zástupcem a dotyčným poslancem a je neprodleně předloženo příslušnému výboru, který ho zařadí na pořad jednání své nejbližší schůze po obdržení tohoto dokumentu.
Jestliže se příslušný výbor domnívá, že vzdání se mandátu není v souladu s duchem nebo literou aktu ze dne 20. září 1976, informuje o tom Parlament, aby rozhodl, zda došlo k uvolnění mandátu.
Jinak je mandát uvolněn s účinností ode dne uvedeného odstupujícím poslancem v úředním zápisu.
O této věci se v Parlamentu nehlasuje.
Za určitých mimořádných okolností, zejména tehdy, pokud se jedno nebo více dílčích zasedání koná mezi datem účinnosti vzdání se mandátu a první schůzí příslušného výboru a pokud politická skupina, k níž odstupující poslanec patřil, není schopna získat náhradního poslance během těchto dílčích zasedání, protože mandát ještě nebyl uvolněn, použije se zjednodušený postup.
Podle tohoto postupu má zpravodaj příslušného výboru pověřený těmito případy pravomoc přezkoumat neprodleně jakékoli řádně oznámené vzdání se mandátu, a pokud by jakékoli zpoždění při přezkoumávání oznámení mělo negativní následky, seznámit s touto věcí předsedu výboru a podle odstavce 3 ho požádat, aby:
- buď jménem výboru informoval předsedu Parlamentu, že může být potvrzeno uvolnění mandátu,
- nebo svolal mimořádnou schůzi výboru, která se bude zabývat konkrétními problémy, které zpravodaj zjistil.
4. Neslučitelnost vyplývající z vnitrostátních právních předpisů je oznámena Parlamentu, který ji vezme na vědomí.
Jakmile příslušné orgány členských států nebo Unie či dotyčný poslanec oznámí předsedovi jmenování do funkce, která je neslučitelné s výkonem mandátu poslance Evropského parlamentu, předseda o tom informuje Parlament, který oznámí uvolnění mandátu.
5. Orgány členských států nebo Unie informují předsedu o jakémkoli úkolu, kterým mají v úmyslu pověřit poslance.
Předseda postoupí příslušnému výboru otázku slučitelnosti navrhovaného úkolu s literou a duchem aktu ze dne
6. Za den ukončení funkčního období a den účinnosti uvolnění funkčního mandátu se považuje:
- v případě vzdání se mandátu: den, kdy Parlament potvrdí uvolněný mandát podle úředního zápisu o vzdání se mandátu,
- v případě jmenování do funkce neslučitelné s výkonem mandátu poslance Evropského parlamentu buď na základě vnitrostátních volebních právních předpisů, nebo podle článku 7 aktu ze dne 20. září 1976: den oznámení příslušným orgánem členského státu nebo Unie či dotyčným poslancem.
7. Pokud Parlament potvrdí, že se uvolnil mandát, vyrozumí o tom dotyčný členský stát.
8. Jakýkoli spor týkající se platnosti mandátu poslance, jehož pověřovací listiny již byly ověřeny, musí být postoupen příslušnému výboru, který neprodleně podá Parlamentu zprávu, a to nejpozději na začátku nejbližšího dílčího zasedání.
9. Parlament si vyhrazuje právo prohlásit mandát za neplatný nebo odmítnout potvrdit uvolnění mandátu, pokud došlo k přijetí nebo vzdání se výkonu funkce na základě věcné nepřesnosti nebo nedostatku vůle.
Článek 5
Výsady a imunity
1. Poslanci požívají výsad a imunit v souladu s Protokolem o výsadách a imunitách Evropských společenství.
2. Průkazy, které umožňují poslancům volný pohyb v členských státech, jim vydává předseda Parlamentu, jakmile je vyrozuměn o jejich zvolení.
3. Poslanci mají právo nahlížet do jakéhokoli spisu Parlamentu nebo výboru, kromě osobních spisů a účtů, do nichž mohou nahlížet pouze poslanci, kterých se týkají.
Výjimky z této zásady pro zacházení s dokumenty, ke kterým může být veřejnosti zakázán přístup podle nařízení (ES) č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského Parlamentu, Rady a Komise
Článek 6
Zbavení poslanecké imunity
1. Při výkonu svých pravomocí s ohledem na výsady a imunity usiluje Parlament především o zachování své integrity jako demokratického zákonodárného shromáždění a o zajištění nezávislosti poslanců při plnění jejich povinností.
2. Každá žádost o zbavení poslanecké imunity, se kterou se příslušný orgán členského státu obrací na předsedu, je oznámena v plénu a je postoupena příslušnému výboru.
3. Každá žádost o ochranu imunity a výsad, se kterou se poslanec nebo bývalý poslanec obrací na předsedu, je oznámena v plénu a je postoupena příslušnému výboru.
Poslanec nebo bývalý poslanec může být zastupován jiným poslancem.
Jiný poslanec však nesmí podat žádost bez souhlasu poslance, kterého se týká.
4. V naléhavém případě při zadržení poslance nebo omezení jeho svobody pohybu, kdy jsou zřejmě porušeny jeho výsady a imunity, může předseda po konzultaci s předsedou a zpravodajem odpovědného výboru z vlastního podnětu potvrdit výsady a imunity dotyčného poslance.
Předseda oznámí své opatření výboru a informuje Parlament.
Článek 7
Imunitní řízení
1. Příslušný výbor projedná žádosti o zbavení imunity nebo žádosti o ochranu imunity a výsad neprodleně a v pořadí, v jakém mu byly předloženy.
2. Výbor předloží návrh rozhodnutí, kterým pouze doporučí přijetí či zamítnutí žádosti o zbavení imunity nebo žádosti o ochranu imunity a výsad.
3. Výbor může požádat příslušný orgán o informace nebo odůvodnění, které považuje za nezbytné k tomu, aby si utvořil stanovisko ve věci zamítnutí či ochrany imunity.
Dotyčný poslanec musí dostat příležitost se vyjádřit; může předložit jakékoli dokumenty nebo jiné písemné doklady, které považuje za účelné.
Může být zastoupen jiným poslancem.
4. Pokud žádost o zbavení imunity obsahuje více důvodů, může být o každém z nich rozhodnuto zvlášť.
Zpráva výboru může ve výjimečných případech navrhnout, aby se zbavení imunity vztahovalo pouze na trestní stíhání a aby poslanec, dokud není rozsudek pravomocný, nemohl být zadržen, vzat do vazby, nebo aby proti němu nemohla být přijata jiná opatření, která by mu bránila ve výkonu mandátu.
5. Pokud je poslanec povinen vypovídat jako svědek nebo soudní znalec, není nutné žádat o zbavení imunity za předpokladu, že:
- se poslanec nemusí dostavit v den a dobu, kdy by mu to znemožňovalo nebo ztěžovalo výkon jeho parlamentních činností, nebo že může poskytnout výpověď písemnou či jinou formou, jež mu nebrání ve výkonu jeho povinností,
- poslanec není povinen svědčit o důvěrných informacích, které získal při výkonu svého mandátu a jejichž zveřejnění nepovažuje za vhodné.
6. V případě ochrany imunity nebo výsad výbor určí, zda dané okolnosti představují správní nebo jiné omezení volného pohybu poslanců cestujících z místa a do místa zasedání Parlamentu, nebo omezení svobody projevu či hlasování při výkonu mandátu, nebo zda jde o aspekt vymezený článkem 10 Protokolu o výsadách a imunitách, které nejsou upraveny vnitrostátním právem, a navrhne, aby příslušný orgán učinil nezbytné závěry.
7. Výbor může předložit odůvodněné stanovisko k pravomoci orgánu a k přípustnosti žádosti, ale za žádných okolností se nesmí vyslovit o vině nebo o nevině poslance, ani
8. Zpráva výboru je zařazena jako první bod do programu jednání nejbližšího zasedání následujícího po dni, kdy byla předložena.
K návrhu (návrhům) rozhodnutí nelze předložit žádný pozměňovací návrh.
Rozprava se omezí na důvody pro a proti u každého návrhu na zbavení, zachování nebo na ochranu imunity nebo výsady.
Aniž je dotčen článek 145, poslanec, o jehož výsadách a imunitách se jedná, nesmí promluvit v rozpravě.
O návrhu (návrzích) rozhodnutí obsažených ve zprávě se hlasuje při prvním hlasování, které následuje po rozpravě.
Poté, co Parlament projedná danou věc, hlasuje se jednotlivě o každému návrhu obsaženém ve zprávě.
Jestliže je návrh zamítnut, považuje se opačné rozhodnutí za přijaté.
9. Předseda okamžitě sdělí rozhodnutí Parlamentu dotyčnému poslanci a příslušnému orgánu dotyčného členského státu spolu se žádostí, aby byl předseda informován o vývoji dotyčného řízení a o soudních rozhodnutích, která z něj vyplývají.
Jakmile předseda obdrží tuto informaci, sdělí ji případně po konzultaci s odpovědným výborem Parlamentu způsobem, který považuje za nejvhodnější.
10. Když předseda využije pravomocí, které mu byly svěřeny podle čl. 6 odst. 4, seznámí se odpovědný výbor s opatřením předsedy na své nejbližší schůzi. Výbor může, pokud to považuje za nezbytné, vypracovat zprávu k předložení Parlamentu.
11. Výbor se zabývá těmito věcmi a nakládá s veškerými dokumenty s co největší důvěrností.
12. Po konzultaci s členskými státy může výbor vypracovat informativní seznam orgánů členských států, které mohou předložit žádost o zbavení poslanecké imunity.
13. Jakýkoli dotaz příslušného orgánu týkající se rozsahu výsad nebo imunit poslanců se projednává podle výše uvedených ustanovení.
Článek 8
Úhrada nákladů a příspěvků
Předsednictvo stanoví pravidla pro úhradu nákladů a příspěvků poslancům.
Článek 9
Kodex chování
1. Parlament může stanovit pro své poslance kodex chování. Kodex se přijímá podle čl. 202 odst. 2 a je připojen k tomuto jednacímu řádu jako příloha [3].
Kodex chování nesmí v žádném případě narušovat nebo omezovat výkon mandátu a s ním spojených politických či jiných činností.
2. Kvestoři jsou odpovědní za vydávání průkazů opatřených jménem, které jsou platné po dobu nejvýše jednoho roku, osobám, které chtějí často vstupovat do parlamentních prostor za účelem informování poslanců v rámci jejich mandátu v jejich vlastním zájmu nebo v zájmu třetích stran.
Od těchto osob se na druhé straně požaduje, aby:
- dodržovaly kodex chování zveřejněný jako příloha jednacího řádu [4],
- se zapsaly do rejstříku vedeného kvestory.
Tento rejstřík je veřejnosti přístupný na žádost ve všech pracovních místech Parlamentu a ve formě stanovené kvestory, též v jeho informačních kancelářích v členských státech.
Prováděcí pravidla k tomuto odstavci stanoví v příloha tohoto jednacího řádu [5].
3. Kodex chování, práva a výsady bývalých poslanců stanoví rozhodnutí předsednictva.
Při zacházení s bývalými poslanci nesmí být činěny žádné rozdíly.
Článek 10
Vnitřní vyšetřování vedené Evropským úřadem pro boj proti podvodům
Společná pravidla stanovená v interinstitucionální dohodě ze dne
KAPITOLA 2
FUNKCE V PARLAMENTU
Článek 11
Nejstarší poslanec
1. Na zasedání konaném podle čl. 127 odst. 2 a na každém jiném zasedání konaném za účelem volby předsedy a předsednictva předsedá zasedání nejstarší poslanec, dokud není zvolen předseda.
2. Po dobu předsednictví nejstaršího poslance se nekoná žádná rozprava, kromě rozpravy týkající se volby předsedy nebo ověření pověřovacích listin.
Vyskytne-li se během předsednictví nejstaršího poslance otázka týkající se ověření pověřovacích listin, postoupí ji nejstarší poslanec výboru příslušnému pro ověřování pověřovacích listin.
Článek 12
Nominace a obecná ustanovení
1. Předseda, místopředsedové a kvestoři jsou voleni tajným hlasováním v souladu s článkem 162.
Nominace se podávají se souhlasem kandidátů.
Návrhy mohou podávat pouze politické skupiny nebo nejméně třicet sedm poslanců.
Jestliže však počet kandidátů nepřesáhne počet volných míst, mohou být kandidáti zvoleni aklamací.
2. Při volbě předsedy, místopředsedů a kvestorů je třeba zajistit rovnoměrné zastoupení jednotlivých členských států a politických směrů.
Článek 13
Volba předsedy — úvodní projev
1. Nejprve se volí předseda.
Nominace se podávají před každou volbou nejstaršímu poslanci, který je oznámí Parlamentu.
Jestliže po třech volbách nezíská žádný kandidát absolutní většinu odevzdaných hlasů, uskuteční se čtvrtá volba pouze mezi dvěma poslanci, kteří získali nejvyšší počet hlasů při třetí volbě. V případě rovnosti hlasů je prohlášen za zvoleného starší z kandidátů.
2. Jakmile je předseda zvolen, uvolní nejstarší poslanec předsednické křeslo.
Úvodní projev může pronést pouze zvolený předseda.
Článek 14
Volba místopředsedů
1. Poté se na jediném hlasovacím lístku volí místopředsedové.
Kandidáti, kteří při první volbě získají absolutní většinu odevzdaných hlasů, se považují za zvolené do čtrnáctého místa podle pořadí získaných hlasů.
Pokud je počet zvolených kandidátů nižší než počet míst, která mají být obsazena, uskuteční se za stejných podmínek druhá volba k obsazení zbývajících míst.
Je-li zapotřebí třetí volba, stačí pro zvolení na zbývající místa poměrná většina.
V případě rovnosti hlasů je prohlášen za zvoleného nejstarší poslanec.
Ačkoliv tento článek na rozdíl od čl. 13 odst. 1 výslovně nestanoví možnost podávat nové nominace mezi jednotlivými hlasováními během volby místopředsedů, je takové jednání dovoleno, protože Parlament jako svrchovaný orgán musí mít možnost vzít v úvahu všechny možné kandidáty, zvláště proto, že neexistence této možnosti by mohla být překážkou pro hladký průběh volby.
17 odst. 1 hierarchie místopředsedů závisí na pořadí, v jakém byli zvoleni, a v případě rovnosti hlasů na věku.
Jestliže nebyli zvoleni tajnou volbou, závisí hierarchie na pořadí, v němž čte jejich jména předseda Parlamentu.
Článek 15
Volba kvestorů
Po volbě místopředsedů volí Parlament pět kvestorů.
Kvestoři jsou voleni stejným postupem jako místopředsedové.
Článek 16
Délka funkčního období
1. Funkční období předsedy, místopředsedů a kvestorů je dva a půl roku.
Pokud poslanec změní politickou skupinu, ponechá si funkci, kterou má v předsednictvu nebo v kolegiu kvestorů, po zbytek svého dvouapůlletého funkčního období.
2. Jestliže dojde k uvolnění jedné z těchto funkcí před uplynutím této doby, zvolený poslanec vykonává funkci pouze po zbývající dobu funkčního období svého předchůdce.
Článek 17
Uvolněné funkce
1. Je-li nutné, aby předseda, místopředseda nebo kvestor byli nahrazeni, je jejich nástupce zvolen podle výše uvedených ustanovení.
Nově zvolený místopředseda vždy zaujímá pořadí svého předchůdce v dané hierarchii.
2. Uvolní-li se funkce předsedy, vykonává tuto funkci první místopředseda, dokud není zvolen nový předseda.
Článek 18
Odvolání z funkce
Konference předsedů může na základě třípětinové většiny odevzdaných hlasů pocházejících nejméně ze tří politických skupin navrhnout Parlamentu, aby odvolal z funkce předsedu, místopředsedu, kvestora, předsedu a místopředsedu výboru, předsedu a místopředsedu meziparlamentní delegace nebo jakéhokoli jiného funcionáře voleného v Parlamentu, pokud se dotyčný poslanec dopustí závažného pochybení.
Pro schválení tohoto návrhu v Parlamentu je nutná dvoutřetinová většina odevzdaných hlasů, která představuje většinu všech poslanců.
KAPITOLA 3
ORGÁNY A POVINNOSTI
Článek 19
Povinnosti předsedy
1. Předseda řídí všechny činnosti Parlamentu a jeho orgánů za podmínek stanovených v tomto jednacím řádu.
Má všechny pravomoci nutné k tomu, aby předsedal jednáním Parlamentu a zajistil jejich řádný průběh.
Tyto pravomoci zahrnují pravomoc předkládat texty k hlasování v jiném pořadí, než je uvedeno v dokumentu, o kterém se má hlasovat. Obdobně k ustanovením čl.
155 odst. 7 může předseda předem požádat o souhlas Parlamentu.
2. Povinností předsedy je zahajovat, přerušovat a ukončovat zasedání, rozhodovat o přípustnosti pozměňovacích návrhů, o otázkách Radě a Komisi a o tom, zda jsou zprávy v souladu s jednacím řádem.
Zajišťuje dodržování tohoto jednacího řádu, udržuje pořádek, uděluje slovo řečníkům, ukončuje rozpravy, dává hlasovat a oznamuje výsledky hlasování; postupuje výborům sdělení, která se jich týkají.
3. Předseda smí promluvit v rozpravě, pouze pokud ji shrnuje nebo pokud napomíná řečníky. Pokud se chce sám zúčastnit rozpravy, uvolní předsednické křeslo a nezaujme jej, dokud není rozprava o dané věci ukončena.
4. Předseda zastupuje Parlament v mezinárodních vztazích, při slavnostních příležitostech a ve správních, právních a finančních věcech; předseda může tyto pravomoci delegovat.
Článek 20
Povinnosti místopředsedů
1. Je-li předseda nepřítomen nebo neschopen plnit své povinnosti nebo přeje-li si účastnit se rozpravy podle čl. 19 odst. 3, nahradí ho jeden z místopředsedů podle čl. 14 odst. 2.
2. Místopředsedové plní rovněž povinnosti, které jim ukládá článek 22, čl. 24 odst. 3 a čl. 64 odst. 3.
3. Předseda může delegovat na místopředsedy své povinnosti jako je zastupování při zvláštních slavnostech či aktech. Předseda může zejména pověřit jednoho z místopředsedů převzetím odpovědností předsedy podle čl. 109 odst. 3 a čl. 110 odst. 2.
Článek 21
Složení předsednictva
1. Předsednictvo se skládá z předsedy a čtrnácti místopředsedů Parlamentu.
2. Kvestoři jsou členy předsednictva s poradním hlasem.
3. Skončí-li hlasování v předsednictvu rovností hlasů, rozhoduje hlas předsedy.
Článek 22
Povinnosti předsednictva
1. Předsednictvo plní povinnosti, které mu ukládá tento jednací řád.
2. Předsednictvo přijímá finanční, organizační a administrativní rozhodnutí ve věcech týkajících se poslanců a vnitřní organizace Parlamentu, jeho sekretariátu a orgánů.
3. Předsednictvo přijímá rozhodnutí ve věcech týkajících se průběhu zasedání.
4. Předsednictvo přijímá ustanovení podle článku 31 týkající se nezařazených poslanců.
5. Předsednictvo rozhoduje o organizační struktuře sekretariátu a stanoví pravidla týkající se administrativního a finančního postavení úředníků a ostatních zaměstnanců.
6. Předsednictvo sestavuje předběžný návrh rozpočtu Parlamentu.
7. Předsednictvo vydává vnitřní směrnice pro kvestory podle článku 25.
8. Předsednictvo je orgánem odpovědným za povolování schůzí výborů mimo běžná pracovní místa a za udělování slyšení a povolení ke studijním a informativním cestám zpravodajů.
Pokud jsou tyto schůze povoleny, určí se jazykový režim na základě úředních jazyků používaných a požadovaných členy a náhradníky dotyčného výboru.
Totéž platí pro delegace, pokud není se souhlasem jejich členů a náhradníků rozhodnuto jinak.
9. Předsednictvo jmenuje generálního tajemníka podle článku 197.
10. Předsednictvo stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni a při provádění tohoto nařízení převezme úkoly
11. Předseda a/nebo předsednictvo mohou pověřit jednoho nebo více členů předsednictva obecnými nebo specifickými úkoly, které jsou v pravomoci předsedy a/nebo předsednictva.
Zároveň stanoví způsoby a prostředky jejich provádění.
12. Po zvolení nového Parlamentu zůstává odstupující předsednictvo ve funkci až do prvního zasedání nového Parlamentu.
Článek 23
Složení Konference předsedů
1. Konference předsedů se skládá z předsedy Parlamentu a předsedů politických skupin.
Předseda politické skupiny se může nechat zastupovat členem své skupiny.
2. Nezařazení poslanci delegují dva poslance ze svého středu pro účast na schůzích Konference předsedů. Tito poslanci však nemají hlasovací právo.
3. Konference předsedů usiluje o dosažení shody ve věcech, které jí jsou postoupeny.
Není-li možno dosáhnout shody, o věci se hlasuje tak, že váha hlasu závisí na počtu poslanců v každé politické skupině.
Článek 24
Povinnosti Konference předsedů
1. Konference předsedů plní povinnosti, které jí ukládá jednací řád.
2. Konference předsedů přijímá rozhodnutí ve věci organizaci práce Parlamentu a ve věcech týkajících se plánování legislativní činnosti.
3. Konference předsedů je orgánem odpovědným za záležitosti související se vztahy s ostatními orgány a institucemi Evropské unie a s národními parlamenty členských států.
Předsednictvo jmenuje dva místopředsedy, kteří jsou pověřeni udržováním vztahů s národními parlamenty.
Místopředsedové informují Konferenci předsedů o svých činnostech v této oblasti.
4. Konference předsedů je orgánem odpovědným za záležitosti související se vztahy s třetími zeměmi a s institucemi a organizacemi mimo Evropskou unii.
5. Konference předsedů sestavuje návrhy pořadu jednání dílčích zasedání Parlamentu.
6. Konference předsedů je orgánem odpovědným za záležitosti týkající se složení a působnosti výborů, vyšetřovacích výborů a smíšených parlamentních výborů, stálých delegací a delegací ad hoc.
7. Konference předsedů rozhoduje o způsobu rozdělení křesel v jednacím sále podle článku 32.
8. Konference předsedů je orgánem, který uděluje svolení k vypracování zpráv z vlastního podnětu.
9. Konference předsedů předkládá předsednictvu návrhy na řešení správních a rozpočtových otázek týkajících se politických skupin.
Článek 25
Povinnosti kvestorů
Kvestoři jsou pověřeni správními a finančními záležitostmi, které se přímo týkají poslanců, a to podle vnitřních směrnic stanovených předsednictvem.
Článek 26
Konference předsedů výborů
1. Konference předsedů výborů se skládá z předsedů všech stálých nebo dočasných výborů a volí svého předsedu.
2. Konference předsedů výborů může dávat Konferenci předsedů doporučení týkající se práce výborů a návrhů pořadu jednání dílčích zasedání.
3. Předsednictvo a Konference předsedů mohou pověřovat Konferenci předsedů výborů určitými úkoly.
Článek 27
Konference předsedů delegací
1. Konference předsedů delegací se skládá z předsedů všech stálých meziparlamentních delegací a volí svého předsedu.
2. Konference předsedů delegací může dávat Konferenci předsedů doporučení týkající se práce delegací.
3. Předsednictvo a Konference předsedů mohou pověřovat Konferenci předsedů delegací určitými úkoly.
Článek 28
Zveřejňování rozhodnutí předsednictva a Konference předsedů
1. Zápisy z jednání předsednictva a Konference předsedů se překládají do všech úředních jazyků, tisknou a rozesílají všem poslancům a jsou přístupné veřejnosti, pokud předsednictvo nebo Konference předsedů mimořádně nerozhodne s ohledem na některé body zápisu jinak z důvodu zachování důvěrnosti podle čl. 4 odst. 1 až 4 nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001.
2. Kterýkoli poslanec může klást otázky týkající se práce předsednictva, Konference předsedů a kvestorů.
Takové otázky se předkládají předsedovi písemně a do třiceti dnů od předložení se spolu s odpovědí zveřejní ve Věstníku Parlamentu.
KAPITOLA 4
POLITICKÉ SKUPINY
Článek 29
Vytváření politických skupin
1. Poslanci se mohou sdružovat ve skupinách podle své politické příslušnosti.
Parlament obvykle neposuzuje politickou příslušnost členů skupiny.
Vytvořením skupiny v souladu s tímto článkem se dotyční poslanci hlásí k politické příslušnosti.
Pouze pokud to dotyční poslanci popírají, musí Parlament posoudit, zda byla skupina vytvořena v souladu s jednacím řádem.
2. Politická skupina je tvořena poslanci zvolenými nejméně v jedné pětině členských států.
Nejnižší počet poslanců nutný k vytvoření politické skupiny je devatenáct.
3. Poslanec nemůže patřit k více než jedné skupině.
4. Vytvoření politické skupiny je oznámeno předsedovi Parlamentu formou prohlášení.
Prohlášení musí obsahovat název skupiny, její členy a předsednictvo.
5. Prohlášení o vytvoření politické skupiny se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 30
Činnosti a právní postavení politických skupin
1. Politické skupiny vykonávají své funkce v rámci činností Unie, a to včetně úkolů, které pro ně vyplývají z jednacího řádu.
Na základě organizační struktury generálního sekretariátu mají politické skupiny k dispozici vlastní sekretariát, administrativní zázemí a finanční prostředky, které jsou zahrnuty v rozpočtu Evropského parlamentu.
2. Předsednictvo stanoví pravidla pro poskytování, využívání a kontrolu tohoto zázemí a prostředků, stejně jako pravidla týkající se delegování příslušných pravomocí k plnění rozpočtu.
3. Tato pravidla stanoví administrativní a finanční důsledky případného rozpuštění politických skupin.
Článek 31
Nezařazení poslanci
1. Poslancům, kteří nepatří k politické skupině, se poskytuje sekretariát.
Podrobnou organizační úpravu stanoví předsednictvo na návrh generálního tajemníka.
2. Předsednictvo také stanoví statut a parlamentní práva těchto poslanců.
3. Předsednictvo také stanoví pravidla pro poskytování, čerpání a kontrolu finančních prostředků uvedených v rozpočtu Parlamentu a určených k pokrytí výdajů na asistenty a administrativních zázemí nezařazených poslanců.
Článek 32
Způsob rozdělení křesel v jednacím sále
Konference předsedů rozhodne o rozdělení křesel v jednacím sále mezi politické skupiny, nezařazené poslance a orgány Evropské unie.
HLAVA II
LEGISLATIVNÍ, ROZPOČTOVÉ A JINÉ POSTUPY
KAPITOLA 1
LEGISLATIVNÍ PROCES — OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 33
Legislativní a pracovní plán Komise
1. Parlament pracuje společně s Komisí a Radou na stanovení legislativního plánu Evropské unie.
Parlament a Komise spolupracují při přípravě legislativního a pracovního plánu Komise v souladu s časovým harmonogramem a postupy dohodnutými mezi oběma orgány a připojenými k tomuto jednacímu řádu [8].
2. V naléhavých a nepředvídaných případech může jakýkoli orgán ze svého vlastního podnětu a v souladu s postupy stanovenými ve smlouvách navrhnout přidání legislativního opatření k opatřením navrženým v legislativním plánu.
3. Předseda zasílá usnesení přijaté Parlamentem ostatním orgánům, které se účastní legislativního procesu Evropské unie, a parlamentům členských států.
Předseda požádá Radu o stanovisko k ročnímu legislativnímu plánu Komise a rovněž k usnesení Parlamentu.
4. Pokud není orgán schopen splnit stanovený časový harmonogram, oznámí ostatním orgánům důvody prodlení a navrhne nový časový harmonogram.
Článek 34
Posuzování dodržování základních práv, zásady subsidiarity a proporcionality, právního státu a finančních dopadů
Během posuzování legislativního návrhu věnuje Parlament zvláštní pozornost dodržování základních práv, a zejména tomu, zda je právní akt v souladu s Chartou základních práv Evropské unie, se zásadou subsidiarity a proporcionality a s právním státem.
Dále, pokud má návrh finanční dopady, Parlament posuzuje, zda jsou k dispozici dostatečné finanční prostředky.
Článek 35
Ověřování právního základu
1. U všech návrhů Komise a jiných dokumentů legislativní povahy ověřuje příslušný výbor jejich právní základ.
2. Pokud příslušný výbor zpochybní platnost nebo vhodnost právního základu, a to rovněž v rámci ověřování podle článku 5 Smlouvy o ES, požádá o stanovisko výbor příslušný pro právní záležitosti.
3. Výbor příslušný pro právní záležitosti se také může ze svého vlastního podnětu zabývat otázkami týkajícími se právního základu návrhů předložených Komisí.
V takových případech o tom řádně informuje příslušný výbor.
4. Jestliže se výbor příslušný pro právní záležistosti rozhodne zpochybnit platnost nebo vhodnost právního základu, oznámí své závěry Parlamentu.
Parlament o nich hlasuje před hlasováním o obsahu návrhu.
5. Není přípustné předkládat v plénu pozměňovací návrhy, jejichž cílem je změna právního základu návrhu Komise, aniž by příslušný výbor nebo výbor příslušný pro právní záležitosti zpochybnil platnost a vhodnost právního základu.
6. Jestliže Komise nesouhlasí se změnou svého návrhu tak, aby odpovídal právnímu základu schválenému Parlamentem, může zpravodaj nebo předseda výboru příslušného pro právní záležitosti nebo příslušného výboru navrhnout, aby bylo hlasování o návrhu odloženo na následující zasedání.
Článek 36
Ověřování finanční slučitelnosti
1. Aniž je dotčen článek 40, příslušný výbor ověří finanční slučitelnost jakéhokoli návrhu Komise nebo jiného dokumentu legislativní povahy podle finančního výhledu.
2. Pokud příslušný výbor mění finanční zajištění projednávaného aktu, vyžádá si stanovisko výboru příslušného pro rozpočtové otázky.
3. Výbor příslušný pro rozpočtové otázky se také může z vlastního podnětu zabývat otázkami týkajícími se finanční slučitelnosti návrhů předložených Komisí.
V takových případech o tom řádně informuje příslušný výbor.
4. Pokud se výbor příslušný pro rozpočtové otázky rozhodne zpochybnit finanční slučitelnost návrhu, oznámí své závěry Parlamentu, který o nich hlasuje.
5. Akt prohlášený za neslučitelný může být přijat Parlamentem s výhradou rozhodnutí rozpočtového orgánu.
Článek 37
Přístup k dokumentům a poskytování informací Parlamentu
1. Během celého legislativního procesu žádají Parlament a jeho výbory o přístup ke všem dokumentům vztahujícím se k návrhům Komise, a to za stejných podmínek jako Rada a její pracovní skupiny.
2. Během posuzování návrhu Komise žádá příslušný výbor Komisi a Radu, aby jej průběžně informovaly o postupu tohoto návrhu v Radě a v jejích pracovních skupinách, a zejména aby jej informovaly o jakémkoliv vznikajícím kompromisu, který podstatně mění původní návrh Komise, nebo o záměru Komise vzít svůj návrh zpět.
Článek 38
Zastoupení Parlamentu na zasedání Rady
Pokud Rada přizve Parlament k účasti na svém zasedání, na kterém Rada jedná v rámci své legislativní pravomoci, předseda Parlamentu požádá předsedu nebo zpravodaje příslušného výboru nebo jiného poslance navrženého výborem, aby zastupoval Parlament.
Článek 39
Podnět podle článku 192 Smlouvy o ES
1. Parlament může požádat Komisi, aby předložila vhodný návrh, podle čl.
192 odst. 2 Smlouvy o ES, přijetím usnesení na základě zprávy z vlastního podnětu od příslušného výboru.
Usnesení se přijímá většinou hlasů všech poslanců Parlamentu. Parlament může zároveň stanovit lhůtu pro předložení takového návrhu.
2. Před zahájením postupu podle článku 45 se příslušný výbor v níže uvedených případech přesvědčí, že se žádný takový návrh nepřipravuje:
a) takový návrh není v ročním legislativním plánu;
b) přípravy takového návrhu dosud nezačaly nebo jsou velmi opožděné;
c) Komise se nevyjádřila kladně k dřívějším žádostem buď podaným příslušným výborem, nebo obsaženým v usneseních přijatých Parlamentem většinou odevzdaných hlasů.
3. Usnesení Parlamentu označí vhodný právní základ a je doprovázeno podrobnými doporučeními ohledně obsahu požadovaných návrhů, v nichž musí být dodržena základní práva a zásada subsidiarity.
4. Pokud má návrh finanční dopady, Parlament stanoví, jak zajistit dostatečné finanční prostředky.
5. Příslušný výbor sleduje pokrok v přípravách jakéhokoli legislativního návrhu, který je vypracováván na zvláštní žádost Parlamentu.
Článek 40
Projednávání legislativních dokumentů
1. Návrhy Komise a jiné dokumenty legislativní povahy postupuje předseda příslušnému výboru k projednání.
V případě pochybností může předseda uplatnit čl. 179 odst. 2 předtím, než oznámí v Parlamentu jejich postoupení příslušnému výboru.
Pokud je návrh uveden v ročním legislativním plánu, může příslušný výbor rozhodnout o jmenování zpravodaje, který sleduje vypracovávání návrhu.
Konzultace ze strany Rady nebo žádosti Komise o stanovisko se postupují předsedovi výboru příslušného k projednání daného návrhu.
Ustanovení o prvním čtení obsažená v článcích 34 až 37, 49 až 56 a 66 se vztahují na legislativní návrhy, ať již vyžadují jedno, dvě nebo tři čtení.
2. Společné postoje Rady se postupují k projednání příslušnému výboru při prvním čtení.
Ustanovení pro druhé čtení obsažená v článcích 57 až 62 a 67 se vztahují na společné postoje.
3. Během dohodovacího řízení mezi Parlamentem a Radou následujícím po druhém čtení se návrh nepostupuje výboru.
Ustanovení pro třetí čtení obsažená v článcích 63 až 65 se vztahují na dohodovací řízení.
4. Ustanovení článků 42, 43, 46, 51 odst. 1 a 3, článků 52, 53 a 168 se nevztahují na druhé a třetí čtení.
5. V případě rozporu mezi ustanovením jednacího řádu vztahujícím se k druhému a třetímu čtení a jakýmkoli jiným ustanovením jednacího řádu mají přednost ustanovení týkajících se druhého a třetího čtení.
Článek 41
Konzultace týkající se podnětů členských států
1. Podněty členských států podle čl. 67 odst. 1 Smlouvy o ES nebo čl. 34 odst. 2 a článku 42 Smlouvy o EU se projednávají v souladu s tímto článkem a články 34 až 37, 40 a 51 jednacího řádu.
2. Příslušný výbor může vyzvat zástupce členského státu, aby přednesl svůj podnět výboru.
Zástupce může doprovázet předseda Rady.
3. Před hlasováním se příslušný výbor dotáže Komise, zda k podnětu zaujala stanovisko, a pokud je tomu tak, požádá ji, aby své stanovisko výboru sdělila.
4. Pokud se dva nebo více návrhů Komise a/nebo členského státu se stejným legislativním záměrem předkládá Parlamentu souběžně nebo během krátké doby, Parlament o nich vypracuje jednou zprávu.
V této zprávě příslušný výbor uvede, ke kterému textu předkládá pozměňovací návrhy, a na všechny ostatní texty odkáže v legislativním usnesení.
5. Lhůta podle čl. 39 odst. 1 Smlouvy o EU začíná běžet oznámením v plénu, že Parlament obdržel ve všech úředních jazycích podnět spolu s odůvodněným prohlášením potvrzujícím, že daný podnět je v souladu s protokolem o uplatňování zásady subsidiarity a proporcionality připojeným ke Smlouvě o ES.
KAPITOLA 2
POSTUP VE VÝBORU
Článek 42
Legislativní zprávy
1. Předseda výboru, jemuž byl postoupen návrh Komise, navrhne výboru postup, kterým je třeba se řídit.
2. Po rozhodnutí o postupu, kterým je třeba se řídit, a pokud se nepoužije článek 43, jmenuje výbor zpravodaje na návrh Komise z členů nebo stálých náhradníků, pokud tak již neučinil, na základě ročního legislativního plánu dohodnutého podle článku 33.
3. Zpráva výboru se skládá z:
a) případných předběžných pozměňovacích návrhů, spolu se stručným odůvodněním, za které je odpovědný zpravodaj a o němž se nehlasuje,
b) návrhu legislativního usnesení podle čl. 51 odst. 2,
c) případného vysvětlujícího prohlášení, včetně finančního rozkladu o finančním dopadu zprávy a o její slučitelnosti s finanční perspektivou.
Článek 43
Zjednodušený postup
1. Po prvním projednání legislativního návrhu může předseda navrhnout jeho schválení bez pozměňovacích návrhů. Pokud alespoň jedna desetina členů výboru nemá námitek, přednese předseda Parlamentu zprávu o schválení návrhu. Použije se čl. 131 odst. 1 druhý pododstavec, odst. 2 a 4.
2. Předseda může navrhnout, že on nebo zpravodaj zpracují pozměňovací návrhy na základě jednání ve výboru.
Pokud se takto výbor dohodne, jsou tyto pozměňovací návrhy odeslány členům výboru.
Nevznese-li nejméně jedna desetina členů výboru námitky ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než dvacet jeden dní ode dne odeslání, je zpráva považována za přijatou ve výboru.
V takovém případě jsou návrh usnesení a pozměňovací návrhy předloženy Parlamentu bez rozpravy podle čl. 131 odst.
3. Pokud vznese námitky nejméně jedna desetina členů výborů, hlasuje se o pozměňovacích návrzích na další schůzi výboru.
4. První a druhá věta odstavce 1, první, druhá a třetí věta odstavců 2 a 3 se použijí obdobně na stanoviska výborů podle článku 46.
Článek 44
Nelegislativní zprávy
1. Pokud výbor vypracuje nelegislativní zprávu, jmenuje zpravodaje ze svých členů nebo ze stálých náhradníků.
2. Zpravodaj je odpovědný za přípravu zprávy výboru a za její předložení Parlamentu jménem výboru.
3. Zpráva výboru se skládá z:
a) návrhu usnesení;
b) vysvětlujícího prohlášení včetně finančního rozkladu o finančním dopadu zprávy a o její slučitelnosti s finanční perspektivou.
c) znění návrhů usnesení, které mají být ve zprávě obsaženy podle čl.113 odst. 4.
Článek 45
Zprávy z vlastního podnětu
1. Výbor, který má v úmyslu vypracovat zprávu a předložit Parlamentu návrh usnesení týkajícího se záležitosti spadající do jeho působnosti, v níž nebyl požádán ani o konzultaci, ani o stanovisko podle čl. 179 odst. 1, tak může učinit pouze se svolením Konference předsedů. Pokud je toto svolení odepřeno, musí být vždy uveden důvod.
2. ento článek se použije obdobně v případech, kdy smlouvy přisuzují právo podnětu Parlamentu.
V těchto případech Konference předsedů rozhodne do dvou měsíců.
Článek 46
Stanoviska výborů
1. Jestliže si výbor, jemuž byla otázka postoupena nejdříve, přeje seznámit se
2. V případě dokumentů legislativní povahy podle ustanovení čl.
40 odst. 1 obsahuje stanovisko návrh na změnu textu, který byl postoupen výboru, popřípadě s krátkým odůvodněním.
Za toto odůvodnění je odpovědný autor návrhu a nehlasuje se o něm. V případě potřeby předloží výbor krátké odůvodňující stanovisko k dokumentu jako celku.
U nelegislativních textů obsahuje stanovisko návrhy k částem návrhu usnesení předloženého příslušným výborem.
Příslušný výbor předloží tyto návrhy pozměňovacích návrhů nebo návrhy k částem ke hlasování.
Stanovisko se zabývá pouze záležitostmi, které spadají do příslušnosti výboru, který jej předkládá.
3. Příslušný výbor stanoví lhůtu, v níž musí výbor, od něhož se žádá stanovisko, toto stanovisko zaujmout, aby jej mohl příslušný výbor vzít v úvahu.
Jakékoli změny oznámených lhůt musí příslušný výbor neprodleně sdělit výboru nebo výborům, od nichž se žádá stanovisko.
Příslušný výbor nesmí dospět ke konečným závěrům před uplynutím uvedené lhůty.
4. Všechna přijatá stanoviska se připojí ke zprávě příslušného výboru jako přílohy.
5. Pozměňovací návrhy může v plénu předkládat pouze příslušný výbor.
6. Předseda a navrhovatel výboru, od něhož se žádá stanovisko, jsou přizváni k účasti na schůzích příslušného výboru jako poradci, pokud se jednání týká záležitostí společného zájmu.
Článek 47
Užší spolupráce mezi výbory
Pokud podle názoru Konference předsedů spadá určitá otázka téměř stejnou měrou do působnosti dvou výborů, nebo pokud různé části dané otázky spadají do působnosti dvou různých výborů, použije se článek 46 spolu s níže uvedenými ustanoveními:
- na harmonogramu se společně dohodnou oba výbory;
- zpravodaj a navrhovatel se snaží dohodnout se na zněních, které předkládají výborům, a na postoji k pozměňovacím návrhům;
- příslušný výbor přijme bez hlasování pozměňovací návrhy výboru, od něhož se žádá stanovisko, pokud se týkají záležitostí, které předseda příslušného výboru pokládá podle přílohy VI po konzultaci s předsedou výboru, od něhož se žádá stanovisko, za záležitosti spadající do jeho působnosti a které nejsou v rozporu s jinými částmi zprávy.
Znění tohoto článku nijak neomezuje jeho působnost. Žádosti o užší spolupráci mezi parlamentními výbory při vypracovávání nelegislativních zpráv na základě čl. 45 odst. 1 a čl. 112 odst. 1 a 2 jsou přípustné.
Článek 48
Navrhování zpráv
1. Za vysvětlující prohlášení je odpovědný zpravodaj a o tomto prohlášení se nehlasuje.
Musí však být v souladu se zněním návrhu usnesení tak, jak byl přijat, i s pozměňovacími návrhy předloženými výborem.
Pokud tomu tak není, může předseda výboru vysvětlující prohlášení vypustit.
2. Zpráva uvádí výsledek hlasování o zprávě jako celku.
Navíc, jestliže o to při hlasování požádá nejméně jedna třetina členů, je ve zprávě uvedeno, jak který člen hlasoval.
3. Pokud není stanovisko výboru jednomyslné, obsahuje zpráva i shrnutí menšinového stanoviska.
Menšinové stanovisko je uvedeno, pokud se hlasuje o celém textu, a na žádost zastánců tohoto stanoviska může být předmětem písemného prohlášení v rozsahu nejvýše 200 slov, které je přílohou vysvětlujícího prohlášení.
Předseda řeší spory, které vyvstanou v důsledku uplatňování těchto ustanovení.
4. Na návrh svého předsednictva může výbor stanovit lhůtu, v níž je zpravodaj povinen předložit svůj návrh zprávy.
Tato lhůta může být prodloužena nebo může být jmenován nový zpravodaj.
5. Po uplynutí lhůty může výbor pověřit svého předsedu, aby požádal o zařazení věci, která byla výboru postoupena, na pořad jednání jednoho z příštích zasedání Parlamentu.
Rozprava pak může být vedena na základě ústní zprávy příslušného výboru.
KAPITOLA 3
PRVNÍ ČTENÍ
Ve výboru
Článek 49
Změna návrhu Komise
1. Jestliže Komise informuje Parlament, že má v úmyslu změnit svůj návrh, nebo pokud se příslušný výbor jiným způsobem dozví o tomto záměru, odloží příslušný výbor posuzování návrhu do doby, kdy obdrží nový návrh nebo změny Komise.
2. Jestliže Rada podstatně změní návrh Komise, použije se článek 55.
Článek 50
Postoj Komise a Rady k pozměňovacím návrhům
1. Předtím, než příslušný výbor přistoupí k závěrečnému hlasování o návrhu Komise, požádá Komisi, aby sdělila svůj postoj ke všem pozměňovacím návrhům k legislativnímu návrhu, které výbor přijal, a dále požádá Radu o připomínky.
2. Pokud Komise nemůže učinit takové prohlášení nebo prohlásí, že není ochotna přijmout všechny pozměňovací návrhy přijaté příslušným výborem, může výbor závěrečné hlasování odložit.
3. V případě potřeby je postoj Komise součástí zprávy.
V plénu
Článek 51
Závěr z prvního čtení
1. Parlament posuzuje legislativní návrh na základě zprávy podle článku 42 vypracované příslušným výborem.
2. Parlament nejdříve hlasuje o pozměňovacích návrzích k legislativnímu návrhu, který je základem zprávy příslušného výboru, pak o samotném návrhu, pozměněném či nikoli, pak o pozměňovacích návrzích k návrhu legislativního usnesení, pak o návrhu legislativního usnesení jako celku, který obsahuje pouze prohlášení, zda Parlament návrh Komise schvaluje, zamítá nebo k němu podává pozměňovací návrhy, a veškeré procesní požadavky.
Postup konzultace je ukončen přijetím návrhu legislativního usnesení.
Pokud Parlament legislativní usnesení nepřijme, vrátí návrh příslušnému výboru.
Všechny zprávy předložené v rámci legislativního procesu musí být v souladu s ustanoveními článků 35, 40 a 42.
Jakýkoli návrh nelegislativního usnesení předložený výborem musí být v souladu s postupy pro postoupení věcí výboru stanovenými v článcích 45 nebo 179.
3. Text návrhu schválený Parlamentem a doprovodné usnesení zasílá předseda Radě a Komisi jako stanovisko Parlamentu.
Článek 52
Zamítnutí návrhu Komise
1. Jestliže návrh Komise nezíská většinu odevzdaných hlasů, požádá předseda před hlasováním o návrhu legislativního usnesení Komisi, aby svůj návrh vzala zpět.
2. Jestliže tak Komise učiní, považuje předseda postup konzultace ve věci daného návrhu za bezpředmětný a informuje o tom Radu.
3. Jestliže Komise nevezme svůj návrh zpět, Parlament vrátí věc příslušnému výboru bez hlasování o návrhu legislativního usnesení.
V tomto případě příslušný výbor podává zprávu Parlamentu, a to ústně nebo písemně, ve lhůtě, kterou Parlament stanoví a která nesmí být delší než dva měsíce.
4. Nemůže-li příslušný výbor lhůtu dodržet, požádá o vrácení věci výboru podle čl. 168 odst. 1. V případě potřeby může Parlament stanovit novou lhůtu podle čl. 168 odst. 5. Není-li žádost výboru přijata, Parlament hlasuje o návrhu legislativního usnesení.
Článek 53
Přijímání pozměňovacích návrhů k návrhu Komise
1. Pokud se schvaluje návrh Komise jako celek, ale v podobě obsahující pozměňovací návrhy, které byly rovněž přijaty, odloží se hlasování o návrhu legislativního usnesení do doby, než Komise oznámí svůj postoj ke každému parlamentnímu pozměňovacímu návrhu.
Nemůže-li Komise učinit takové prohlášení do konce parlamentního hlasování o tomto návrhu, informuje předsedu nebo příslušný výbor, kdy je tak bude moci učinit; návrh je poté zařazen do návrhu pořadu jednání nejbližšího dílčího zasedání.
2. Pokud Komise oznámí, že nemá v úmyslu přijmout všechny pozměňovací návrhy Parlamentu, zpravodaj příslušného výboru, popřípadě předseda výboru, učiní formální návrh Parlamentu, zda má pokračovat hlasování o návrhu legislativního usnesení.
Před podáním tohoto návrhu může zpravodaj nebo předseda příslušného výboru požádat předsedu o přerušení projednávání tohoto bodu.
Rozhodne-li Parlament o odložení hlasování, věc se považuje za vrácenou příslušnému výboru k opětovnému projednání.
V tomto případě příslušný výbor podává zprávu Parlamentu, a to ústně nebo písemně, ve lhůtě, kterou Parlament stanoví a která nesmí být delší než dva měsíce.
Nemůže-li příslušný výbor schopen tuto lhůtu dodržet, použije se postup stanovený v čl. 52 odst. 4.
V této fázi jsou přípustné pouze pozměňovací návrhy předložené příslušným výborem a usilující o kompromis s Komisí.
3. Uplatnění odstavce 2 nevylučuje možnost, aby jiní poslanci podali žádosti o postoupení podle článku 168.
Výbor, kterému byla věc vrácena podle odstavce 2, musí především podle podmínek tohoto vrácení ve stanovené lhůtě podat zprávu a popřípadě předložit pozměňovací návrhy usilující o kompromis s Komisí, a to bez opětovného projednávání všech ustanovení schválených Parlamentem.
Avšak podle podmínek tohoto postoupení s ohledem na jeho odkladný účinek má výbor větší volnost a může, je-li to v zájmu kompromisu nutné, navrhnout nové projednání ustanovení, která získala podporu při hlasování Parlamentu.
V takových případech, vzhledem k tomu, že jediné přípustné pozměňovací návrhy výboru jsou ty, které usilují o kompromis, a v zájmu zachování suverenity Parlamentu, musí zpráva podle odstavce 2 jasně konstatovat, která již schválená ustanovení by ztratila význam, pokud by byly přijaty dané pozměňovací návrhy.
Následný postup
Článek 54
Následný postup Parlamentu
1. Předseda a zpravodaj příslušného výboru v období po přijetí stanoviska k návrhu Komise Parlamentem sledují vývoj návrhu v rámci postupu vedoucího k jeho přijetí Radou s cílem zajistit, aby byly řádně dodrženy závazky Rady nebo Komise vůči Parlamentu, pokud jde o pozměňovací návrhy.
2. Příslušný výbor může vyzvat Komisi a Radu k projednání této záležitosti.
3. V jakékoli fázi následného postupu může příslušný výbor, považuje-li to za nutné, předložit návrh usnesení podle tohoto článku a doporučit Parlamentu:
- aby vyzval Komisi k tomu, aby vzala svůj návrh zpět, nebo
- aby vyzval Komisi a Radu k opětovnému postoupení věci Parlamentu ještě jednou podle článku 55, nebo Komisi, aby předložila nový návrh, nebo
- aby rozhodl o zvolení jiného postupu, který považuje za vhodný.
Tento návrh usnesení je zařazen do návrhu pořadu jednání nejbližšího dílčího zasedání po rozhodnutí výboru.
Článek 55
Opětovné postoupení Parlamentu
1. Předseda vyzve na žádost příslušného výboru Komisi, aby opětovně postoupila své návrhy Parlamentu:
- pokud Komise vezme svůj původní návrh zpět poté, co Parlament přijal svůj postoj, aby jej nahradila jiným zněním, nejde-li o převzetí parlamentních pozměňovacích návrhů; nebo,
- pokud Komise podstatně změní nebo má v úmyslu změnit svůj původní návrh, nejde-li o převzetí parlamentních pozměňovacích návrhů; nebo,
- pokud se časem nebo změnou okolností podstatně změní povaha problému, kterého se návrh týkal; nebo,
- pokud se konají nové volby do Parlamentu od doby, kdy byl přijat postoj Parlamentu, a považuje-li to Konference předsedů za žádoucí.
2. Na žádost příslušného výboru požádá Parlament Radu, aby opětovně postoupila Parlamentu návrh předložený Komisí podle článku 251 Smlouvy o ES, pokud má Rada v úmyslu změnit právní základ návrhu, a v důsledku toho se neuplatní postup stanovený v článku 251 Smlouvy o ES.
3. Na žádost příslušného výboru vyzve předseda Radu, aby věc znovu konzultovala s Parlamentem za stejných okolností a podmínek jako v odstavci 1, a také pokud Rada podstatně změní nebo má v úmyslu změnit návrh, ke kterému Parlament zaujal stanovisko, nejde-li však o převzetí parlamentních pozměňovacích návrhů.
4. Předseda rovněž požádá, aby byl návrh aktu vrácen Parlamentu za okolností stanovených v tomto článku, pokud Parlament rozhoduje o návrhu politické skupiny nebo nejméně třiceti sedmi poslanců.
Článek 56
Dohodovací řízení podle společného prohlášení z roku 1975
1. Pokud má Rada v případě určitého důležitého rozhodnutí Společenství v úmyslu odchýlit se od stanoviska Parlamentu, může Parlament poté, co zaujal stanovisko, zahájit dohodovací řízení s Radou za aktivní účasti Komise.
2. Toto řízení zahajuje Parlament, buď z vlastního podnětu, nebo z podnětu Rady.
3. Pro složení a postup vytvoření delegace do dohodovacího výboru a pro podávání zpráv o výsledcích Parlamentu se použije článek 64.
4. Příslušný výbor podá zprávu o výsledcích dohodovacího řízení. Tato zpráva je předmětem rozpravy a Parlament o ní hlasuje.
KAPITOLA 4
DRUHÉ ČTENÍ
Ve výboru
Článek 57
Sdělení společného postoje Rady
1. Sdělení společného postoje Rady podle článků 251 a 252 Smlouvy o ES se uskuteční tak, že jej předseda oznámí v Parlamentu.
Předseda tak učiní poté, co obdrží dokumenty obsahující společný postoj, veškerá prohlášení v zápisech z jednání Rady o přijetí společného postoje, odůvodnění přijetí společného postoje a postoje Komise, řádně přeložené do všech úředních jazyků Evropské unie.
Předseda společný postoj oznámí během nejbližšího dílčího zasedání po obdržení těchto dokumentů.
Před oznámením se předseda konzultací s předsedou příslušného výboru a/nebo se zpravodajem ujistí, že text, který obdržel, je skutečně společným postojem a že nenastaly okolnosti uvedené v článku 55.
V opačném případě hledá předseda vhodné řešení společně s příslušným výborem a pokud je to možné, po dohodě s Radou.
2. Seznam těchto sdělení se zveřejňuje v zápisu z jednání daného zasedání spolu s názvem příslušného výboru.
Článek 58
Prodloužení lhůt
1. Pokud jde o lhůty pro druhé čtení, prodlouží předseda Parlamentu na žádost předsedy příslušného výboru tyto lhůty podle čl. 251 odst. 7 Smlouvy o ES. Pokud jde o lhůty pro dohodovací řízení, zvolí předseda na žádost parlamentní delegace v dohodovacím výboru stejný postup.
Pokud jde o prodloužení lhůt podle čl. 252 písm. g) Smlouvy o ES nebo čl. 39 odst. 1 Smlouvy o EU, usiluje předseda o dohodu s Radou.
2. Předseda oznámí Parlamentu jakékoli prodloužení lhůt podle čl. 251 odst. 7 Smlouvy o ES bez ohledu na to, zda se tak stalo na podnět Parlamentu nebo Rady.
3. Předseda může po konzultaci s předsedou příslušného výboru na žádost Rady vyslovit souhlas s prodloužením lhůt podle čl. 252 písm. g) Smlouvy o ES.
Článek 59
Postoupení příslušnému výboru a projednání v tomto výboru
1. Společný postoj se považuje za automaticky postoupený příslušnému výboru a výboru, který
2. Společný postoj se zařazuje jako první bod pořadu jednání první schůze příslušného výboru, která následuje po dni sdělení.
Rada může být vyzvána, aby přednesla společný postoj.
3. Pokud není rozhodnuto jinak, zůstává zpravodajem při druhém čtení tatáž osoba jako při čtení prvním.
4. Ustanovení pro druhé čtení Parlamentu obsažená v čl.
62 odst. 2, 3 a 5 se vztahují na projednávání v příslušném výboru; návrhy na zamítnutí společného postoje a pozměňovací návrhy k němu mohou předkládat pouze členové tohoto výboru nebo jejich stálí náhradníci.
Výbor rozhoduje většinou odevzdaných hlasů.
5. Před hlasováním může příslušný výbor požádat svého předsedu a zpravodaje, aby projednali pozměňovací návrhy předložené ve výboru s předsedou Rady nebo jeho zástupcem a s příslušným komisařem, který je přítomen.
Zpravodaj může na základě tohoto projednání předložit kompromisní pozměňovací návrhy.
6. Příslušný výbor podá doporučení pro druhé čtení s návrhem schválit, změnit nebo zamítnout společný postoj Rady.
Doporučení obsahuje stručné odůvodnění navrhovaného rozhodnutí.
V plénu
Článek 60
Závěr z druhého čtení
1. Společný postoj Rady a doporučení příslušného výboru pro druhé čtení, je-li k dispozici, se automaticky zařadí do návrhu pořadu jednání dílčího zasedání konaného v týdnu, v němž středa bezprostředně předchází dni uplynutí tříměsíční lhůty nebo lhůty čtyřměsíční, byla-li prodloužena podle článku 58, pokud věc nebyla projednána na některém z dřívějších dílčích zasedání.
Doporučení pro druhé čtení předložená parlamentními výbory jsou rovnocenná vysvětlujícímu prohlášení, v němž výbor odůvodňuje své stanovisko ke společnému postoji Rady. O těchto textech se nehlasuje.
2. Druhé čtení končí, když Parlament schválí, zamítne nebo změní společný postoj ve stanovených lhůtách a v souladu s podmínkami stanovenými v článcích 251 a 252 Smlouvy o ES.
Článek 61
Zamítnutí společného postoje Rady
1. Příslušný výbor, politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců předloží písemně před uplynutím lhůty stanovené předsedou návrh na zamítnutí společného postoje Rady.
K přijetí takového návrhu je třeba hlasů většiny všech poslanců Parlamentu.
O návrhu na zamítnutí společného postoje se hlasuje před hlasováním o pozměňovacích návrzích.
2. Bez ohledu na hlasování Parlamentu proti původnímu návrhu na zamítnutí společného postoje může Parlament na doporučení zpravodaje projednat další návrh na zamítnutí po hlasování o pozměňovacích návrzích a vyslechnutí prohlášení Komise podle s čl. 62 odst. 5.
3. Je-li společný postoj Rady zamítnut, oznámí předseda v Parlamentu, že je legislativní proces ukončen.
4. Odchylně od odstavce 3, pokud je návrh zamítnut Parlamentem podle článku 252 Smlouvy o ES, požádá předseda Komisi, aby vzala svůj návrh zpět.
Pokud tak Komise učiní, oznámí předseda v Parlamentu, že je legislativní proces ukončen.
Článek 62
Pozměňovací návrhy ke společnému postoji Rady
1. Příslušný výbor, politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců může předložit pozměňovací návrhy ke společnému postoji Rady pro projednání v Parlamentu.
2. Pozměňovací návrhy ke společnému postoji jsou přípustné, pokud jsou v souladu s ustanoveními článků 150 a 151 a pokud mají za cíl:
a) obnovit jako celek nebo částečně postoj přijatý Parlamentem při prvním čtení; nebo
b) dosáhnout kompromisu mezi Radou a Parlamentem; nebo
c) změnit část textu společného postoje, která nebyla zahrnuta do návrhu předloženého v prvním čtení nebo se od něho obsahově liší a která neznamená zásadní změnu ve smyslu článku 55; nebo
d) zohlednit nové skutečnosti nebo právní stav, které nastaly v době od prvního čtení.
Rozhodnutí předsedy prohlásit pozměňovací návrh za přípustný či nepřípustný nelze zpochybnit.
3. Pokud se v době od prvního čtení konaly nové volby, ale článek 55 nebyl uplatněn, může předseda upustit od omezení přípustnosti stanovených v odstavci 2.
4. Pozměňovací návrhy jsou přijaty, pouze získají-li hlasy většiny všech poslanců Parlamentu.
5. Před hlasováním o pozměňovacích návrzích může předseda požádat Komisi o její stanovisko a Radu o připomínky.
KAPITOLA 5
TŘETÍ ČTENÍ
Dohodovací řízení
Článek 63
Svolání dohodovacího výboru
Pokud Rada informuje Parlament, že nemůže schválit všechny parlamentní pozměňovací návrhy ke společnému postoji, dohodne se předseda s Radou na době a místě první schůze dohodovacího výboru. Šestitýdenní nebo v případě prodloužení osmitýdenní lhůta stanovená v čl.
251 odst. 5 Smlouvy o ES začíná běžet okamžikem, kdy se výbor poprvé sejde.
Článek 64
Delegace v dohodovacím výboru
1. Delegace Parlamentu v dohodovacím výboru má stejný počet členů jako delegace Rady.
2. Politické složení delegace odpovídá složení Parlamentu podle politických skupin.
Konference předsedů stanoví přesný počet poslanců z každé politické skupiny.
3. Členové delegace jsou jmenováni politickými skupinami pro každý konkrétní případ, který je předmětem dohodovacího řízení, přednostně z členů výborů, kterých se záležitost týká, kromě tří členů, kteří jsou jmenováni jako stálí členové po sobě následujících delegací na dobu dvanácti měsíců.
Tři stálí členové jsou jmenováni politickými skupinami z místopředsedů a zastupují alespoň dvě různé politické skupiny.
V každém konkrétním případě jsou členy delegace předseda a zpravodaj příslušného výboru.
4. Politické skupiny zastoupené v delegaci jmenují náhradníky.
5. Politická skupina a nezařazení poslanci nezastoupení v delegaci mohou vyslat jednoho zástupce na jakoukoli přípravnou schůzi v rámci delegace.
6. Delegaci vede předseda nebo jeden ze tří stálých členů.
7. Delegace rozhoduje většinou hlasů svých členů.
Její jednání jsou neveřejná.
Konference předsedů stanoví další procesní pokyny pro jednání delegace v dohodovacího výboru.
8. Delegace podá Parlamentu zprávu o výsledcích dohodovacího řízení.
V plénu
Článek 65
Společný návrh
1. Pokud je v dohodovacím výboru dosaženo dohody o společném návrhu, věc se automaticky zařadí na pořad jednání dílčího zasedání Parlamentu, které se koná do šesti nebo v případě prodloužení do osmi týdnů ode dne schválení společného návrhu v dohodovacím výboru.
2. Předseda nebo jiný navržený člen parlamentní delegace v dohodovacím výboru učiní prohlášení o společném návrhu, ke kterému je přiložena zpráva.
3. Ke společnému návrhu nelze předkládat žádné pozměňovací návrhy.
4. O společném návrhu jako celku se rozhoduje v jediném hlasování.
Společný návrh je schválen, pokud získá většinu odevzdaných hlasů.
5. Pokud v dohodovacím výboru není dosaženo dohody o společném návrhu, učiní předseda nebo jiný navržený člen parlamentní delegace v dohodovacím výboru prohlášení.
Po tomto prohlášení následuje rozprava.
KAPITOLA 6
ZÁVĚR LEGISLATIVNÍHO PROCESU
Článek 66
Dohoda z prvního čtení
1. Pokud Rada podle čl. 251 odst. 2 Smlouvy o ES informuje Parlament, že schválila jeho pozměňovací návrhy, ale jinak návrh Komise nezměnila, nebo pokud žádný z orgánů návrh Komise nezměnil, oznámí předseda v Parlamentu konečné přijetí návrhu.
2. Před tímto oznámením předseda ověří, zda jakékoli technické úpravy provedené v návrhu Radou nezměnily jeho povahu.
V případě pochybností konzultuje věc s příslušným výborem.
Jsou-li podle jeho názoru tyto změny zásadní povahy, informuje předseda Radu, že Parlament přistoupí ke druhému čtení, jakmile budou splněny podmínky stanovené v článku 57.
3. Po oznámení podle odstavce 1 předseda spolu s předsedou Rady navrhovaný akt podepíší a zajistí jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie podle článku 68.
Článek 67
Dohoda z druhého čtení
Pokud není přijat žádný návrh na zamítnutí společného postoje ani žádné pozměňovací návrhy ke společnému postoji podle článků 61 a 62 ve lhůtě pro předložení a hlasování o pozměňovacích návrzích nebo návrzích na zamítnutí, oznámí předseda v Parlamentu, že navržený akt byl přijat.
Předseda spolu s předsedou Rady navržený akt podepíší a zajistí jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie podle článku 68.
Článek 68
Podepisování přijatých aktů
1. Texty aktů přijatých společně Parlamentem a Radou podepisuje předseda a generální tajemník poté, co bylo ověřeno, že veškeré postupy byly řádně ukončeny.
2. U aktů přijatých společně Parlamentem a Radou postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy o ES se označuje druh příslušného aktu, za ním následuje pořadové číslo, datum přijetí a předmět.
3. Akty přijaté společně Parlamentem a Radou obsahují:
a) slova "Evropský Parlament a Rada Evropské unie",
b) odkaz na ustanovení, na základě kterých byl akt přijat, uvedený slovy: "s ohledem na",
c) odkaz na předložené návrhy, stanoviska a konzultace,
d) odůvodnění daného aktu uvedené slovy: "vzhledem k těmto důvodům",
e) jednu z formulací "přijaly toto nařízení" nebo "přijaly tuto směrnici" nebo "přijaly toto rozhodnutí" nebo "rozhodly takto", za kterou následuje vlastní text aktu.
4. Akty se člení na články, které jsou v případě potřeby rozděleny do kapitol a oddílů.
5. V posledním článku je uveden den vstupu aktu v platnost, předchází-li tento den dvacátému dni po zveřejnění nebo po něm následuje.
6. Za posledním článkem aktu následuje:
- odpovídající formulace podle příslušných ustanovení Smlouvy, pokud jde o použitelnost aktu;
- "V..." a dále datum přijetí aktu;
- "Za Evropský parlament předseda", "Za Radu předseda" a jméno předsedy Parlamentu a úřadujícího předsedy Rady v době přijetí aktu.
7. Výše uvedené akty zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie generální tajemníci Parlamentu a Rady.
KAPITOLA 7
ROZPOČTOVÉ POSTUPY
Článek 69
Souhrnný rozpočet
Prováděcí postupy pro přezkoumávání souhrnného rozpočtu Evropské unie a dodatečných rozpočtů v souladu s finančními ustanoveními smluv o založení Evropských společenství se přijímají usnesením Parlamentu a jsou přílohou tohoto jednacího řádu
Článek 70
Absolutorium Komisi za plnění rozpočtu
Ustanovení týkající se prováděcích postupů pro rozhodnutí o udělení absolutoria Komisi za plnění rozpočtu v souladu s finančními ustanoveními smluv o založení Evropských společenství a s finančním nařízením jsou připojena k tomuto jednacímu řádu jako příloha
Článek 71
Jiné postupy udělování absolutoria
Ustanovení, kterými se řídí postup udělování absolutoria Komisi za plnění rozpočtu, se obdobným způsobem vztahují na:
- postup udělování absolutoria předsedovi Evropského parlamentu za plnění rozpočtu Evropského parlamentu,
- postup udělování absolutoria odpovědným osobám za plnění rozpočtu jiných orgánů a institucí Evropské unie, jako jsou Rada (s ohledem na její činnost jako orgánu výkonné moci), Soudní dvůr, Účetní dvůr, Evropský hospodářský a sociální výbor a Výbor regionů,
- postup udělování absolutoria Komisi za plnění rozpočtu Evropského rozvojového fondu,
- postup udělování absolutoria institucím odpovědným za plnění rozpočtu právně nezávislých jednotek, které plní úkoly Společenství, jestliže se na jejich činnosti vztahují právní ustanovení, která vyžadují absolutorium Evropského parlamentu.
Článek 72
Parlamentní kontrola plnění rozpočtu
1. Parlament sleduje plnění rozpočtu v běžném roce.
Tímto úkolem pověří výbory příslušné pro rozpočet a rozpočtovou kontrolu a ostatní dotčené výbory.
2. Každoročně před prvním čtením návrhu rozpočtu na následující rozpočtový rok projedná Parlament problémy spojené s plněním rozpočtu v běžném roce, popřípadě na základě návrhu usnesení předloženého příslušným výborem.
KAPITOLA 8
VNITŘNÍ ROZPOČTOVÉ POSTUPY
Článek 73
Návrh rozpočtu Parlamentu
1. Předsednictvo vypracuje předběžný návrh rozpočtu na základě zprávy připravené generálním tajemníkem.
2. Předseda postoupí předběžný návrh rozpočtu příslušnému výboru, který vypracuje návrh rozpočtu a podá zprávu Parlamentu.
3. Předseda stanoví lhůtu pro předložení změn návrhu rozpočtu.
Příslušný výbor sdělí své stanovisko k těmto změnám.
4. Parlament přijme návrh rozpočtu.
5. Předseda předá návrh rozpočtu Komisi a Radě.
6. Předchozí ustanovení se vztahuje i na dodatečný rozpočet.
7. Prováděcí ustanovení, kterými se řídí postup přípravy návrhu rozpočtu Parlamentu, musí být schváleny většinou odevzdaných hlasů a uvedeny v příloze tohoto jednacího řádu
Článek 74
Pravomoc vynakládat prostředky a hradit výdaje
1. Předseda vynakládá prostředky a hradí výdaje nebo nechá vynaložit prostředky a uhradit výdaje v rámci vnitřních finančních předpisů vydaných předsednictvem po konzultaci s příslušným výborem.
2. Předseda předá návrh ročních účetních výkazů příslušnému výboru.
3. Na základě zprávy příslušného výboru schválí Parlament své účetní výkazy a rozhodne o udělení absolutoria.
KAPITOLA 9
POSTUP SOUHLASU
Článek 75
Postup souhlasu
1. Pokud je Parlament požádán, aby vyslovil souhlas s navrhovaným aktem, Parlament přijme své rozhodnutí na základě doporučení příslušného výboru ve prospěch schválení nebo zamítnutí daného aktu.
Parlament poté rozhodne o aktu, u něhož je podle Smlouvy o ES nebo Smlouvy o EU třeba jeho souhlasu, v jediném hlasování, přičemž nelze předkládat žádné pozměňovací návrhy.
Většina potřebná pro přijetí souhlasu je většinou stanovenou v příslušném článku Smlouvy o ES nebo Smlouvy o EU, který tvoří právní základ navrhovaného aktu.
2. Pro smlouvy o přistoupení a mezinárodní dohody a pro zjištění závažného a trvajícího porušení základních zásad ze strany členského státu se použijí články 82, 83 a 95.
Pro postup pro posílenou spolupráci v oblasti, na kterou se vztahuje postup stanovený v článku 251 Smlouvy o ES, se použije článek 76.
3. Jestliže je zapotřebí souhlas Parlamentu s legislativním návrhem, může se příslušný výbor s cílem přispět ke kladnému výsledku postupu rozhodnout, že předloží Parlamentu průběžnou zprávu o návrhu Komise s návrhem usnesení obsahujícím doporučení ve prospěch změny nebo uskutečnění návrhu.
Jestliže Parlament schválí alespoň jedno doporučení, požádá předseda Radu o další projednání.
Příslušný výbor dá své závěrečné doporučení k vyslovení souhlasu Parlamentu na základě výsledku jednání s Radou.
KAPITOLA 10
POSÍLENÁ SPOLUPRÁCE
Článek 76
Postupy v Parlamentu
1. Žádosti členských států nebo návrhy Komise týkající se zavedení posílené spolupráce mezi členskými státy a konzultace s Parlamentem podle čl. 40a odst. 2 Smlouvy o EU postupuje předseda příslušnému výboru k projednání. Popřípadě se použijí články 35, 36, 37, 40, 49 až 56 a 75 tohoto jednacího řádu.
2. Příslušný výbor ověří soulad s článkem 11 Smlouvy o ES a s články 27a, 27b, 40, 43, 44, 44a Smlouvy o EU.
3. Po zavedení posílené spolupráce jsou akty předložené v jejím rámci projednávány v Parlamentu stejnými postupy, jako když se ustanovení o posílené spolupráci nepoužijí.
KAPITOLA 11
OSTATNÍ POSTUPY
Článek 77
Postup zaujímání stanovisek podle článku 122 Smlouvy o ES
1. Pokud jsou s Parlamentem konzultována doporučení Rady podle čl. 122 odst. 2 Smlouvy o ES poté, co Rada přednese svá doporučení v plénu, projedná je Parlament na základě návrhu předloženého ústně nebo písemně příslušným výborem ve prospěch schválení nebo zamítnutí těchto doporučení.
2. Parlament následně hlasuje o těchto doporučeních najednou; k doporučením nelze předkládat pozměňovací návrhy.
Článek 78
Postupy týkající se sociálního dialogu
1. Jakýkoli dokument vypracovaný Komisí podle článku 138 Smlouvy o ES nebo dohody sociálních partnerů podle čl. 139 odst. 1 Smlouvy o ES a rovněž návrhy předložené Komisí podle čl. 139 odst. 2 Smlouvy o ES postoupí předseda příslušnému výboru k projednání.
2. Pokud sociální partneři informují Komisi o svém záměru zahájit postup podle čl. 139 odst. 2 Smlouvy o ES, příslušný výbor může vypracovat zprávu o daném tématu.
3. Pokud sociální partneři uzavřou dohodu a společně požadují, aby byla dohoda provedena rozhodnutím Rady na návrh Komise podle čl. 139 odst. 2 Smlouvy o ES, předloží příslušný výbor návrh usnesení, kterým doporučuje přijetí nebo zamítnutí žádosti.
Článek 79
Postup posuzování dobrovolných dohod
1. Pokud Komise informuje Parlament o svém záměru posoudit možnost využití dobrovolné dohody jako alternativy k právním předpisům, může příslušný výbor o daném tématu vypracovat zprávu podle článku 45.
2. Pokud Komise oznámí, že má v úmyslu uzavřít dobrovolnou dohodu, může příslušný výbor předložit návrh usnesení, v němž doporučí, zda návrh přijmout nebo zamítnout a za jakých podmínek.
Článek 80
Kodifikace
1. Pokud je Parlamentu předložen návrh Komise na úřední kodifikaci práva Společenství, postoupí jej výboru příslušnému pro právní záležitosti.
Pokud se zjistí, že návrh nezpůsobí žádné zásadní změny dosavadního práva Společenství, postupuje se podle článku 43.
2. Předseda příslušného výboru nebo zpravodaj jmenovaný tímto výborem se mohou účastnit posuzování a revize návrhu na kodifikaci.
Příslušný výbor může v případě potřeby zaujmout stanovisko předem.
3. Bez ohledu na ustanovení čl. 43 odst. 3 nelze použít zjednodušený postup v případě návrhu na úřední kodifikaci, pokud se proti tomuto postupu vysloví většina členů výboru příslušného pro právní záležitosti nebo příslušného výboru.
Článek 81
Prováděcí ustanovení
1. Pokud Komise předloží Parlamentu návrh prováděcího opatření, postoupí předseda daný dokument výboru příslušnému pro daný akt, k němuž se prováděcí ustanovení vztahují.
2. Na návrh příslušného výboru může Parlament do jednoho měsíce — nebo do tří měsíců v případě opatření týkajícího se finančních služeb — ode dne obdržení návrhu prováděcího opatření přijmout usnesení, které vyjadřuje námitky k tomuto návrhu opatření, zejména pokud tento návrh překračuje prováděcí pravomoci stanovené v základním aktu.
Pokud se před uplynutím lhůty nekoná žádné dílčí zasedání nebo v případech, kdy je nezbytný naléhavý postup, se má za to, že je právo na odpověď přeneseno na příslušný výbor.
Odpověď má formu dopisu předsedy příslušného výboru příslušnému členu Komise a dává se na vědomí všem poslancům Parlamentu.
Pokud má Parlament proti tomuto opatření námitky, požádá předseda Komisi, aby vzala návrh zpět nebo opatření změnila nebo aby předložila návrh v rámci příslušného legislativního postupu.
KAPITOLA 12
SMLOUVY A MEZINÁRODNÍ DOHODY
Článek 82
Smlouvy o přistoupení
1. Každá žádost evropského státu o členství v Evropské unii se postupuje příslušnému výboru k projednání.
2. Parlament může na návrh příslušného výboru, politické skupiny nebo nejméně třiceti sedmi poslanců rozhodnout, že požádá Komisi a Radu, aby se zúčastnily rozpravy ještě před zahájením jednání s kandidátským státem.
3. Během jednání Komise a Rada informují příslušný výbor pravidelně a úplně, a v případě potřeby důvěrně, o jeho průběhu.
4. V jakékoli fázi jednání může Parlament na základě zprávy příslušného výboru přijmout doporučení a požadovat jejich zohlednění před uzavřením smlouvy o přistoupení kandidátského státu k Evropské unii.
Tato doporučení vyžadují stejnou většinu jako souhlas.
5. Po ukončení jednání je před podepsáním dohody její návrh předložen Parlamentu k souhlasu.
6. Parlament se souhlasně vyjádří k žádosti evropského státu o členství v Evropské unii většinou všech poslanců Parlamentu, a to na základě zprávy příslušného výboru.
Článek 83
Mezinárodní dohody
1. Pokud mají být zahájena jednání o uzavření, prodloužení platnosti nebo změně mezinárodní dohody, včetně dohod ve specifických oblastech, jako jsou měnové záležitosti nebo obchod, příslušný výbor zajistí, aby Komise úplně, a v případě potřeby důvěrně, informovala Parlament o doporučeních pro mandát k vyjednávání.
2. Na návrh příslušného výboru, politické skupiny nebo nejméně třiceti sedmi poslanců může Parlament požádat Radu, aby neschválila zahájení vyjednávání, dokud Parlament nezaujme postoj k navrhovanému mandátu k vyjednávání na základě zprávy příslušného výboru.
3. Příslušný výbor zjistí od Komise v době, kdy má být vyjednávání zahájeno, zvolený právní základ pro uzavření mezinárodních dohod podle odstavce 1.
Příslušný výbor ověří zvolený právní základ podle článku 35. Pokud Komise neurčí právní základ nebo nastanou-li zde pochybnosti o jeho vhodnosti, použije se článek 35.
4. Během vyjednávání informují Komise a Rada příslušný výbor pravidelně a úplně, a v případě potřeby důvěrně, o jeho průběhu.
5. V jakékoli fázi vyjednávání může Parlament na základě zprávy příslušného výboru a po posouzení jakéhokoli relevantního návrhu předloženého podle článku 114 přijmout doporučení
6. Po ukončení vyjednávání, avšak před podepsáním dohody je její návrh předložen Parlamentu k zaujetí stanoviska nebo k vyslovení souhlasu.
Pro postup souhlasu se použije článek 75.
7. Parlament zaujme stanovisko nebo vysloví svůj souhlas ve věci uzavření, prodloužení platnosti nebo změny mezinárodní dohody nebo finančního protokolu uzavřeného Evropským společenstvím jediným hlasováním, a to většinou odevzdaných hlasů; k textu dohody nebo protokolu nelze předkládat pozměňovací návrhy.
8. Pokud je stanovisko přijaté Parlamentem záporné, požádá předseda Radu, aby dohodu neuzavírala.
9. Pokud Parlament nedá souhlas k uzavření mezinárodní dohody, oznámí předseda Radě, že danou dohodu není možno uzavřít.
Článek 84
Postupy podle článku 300 Smlouvy o ES v případě prozatímního uplatňování nebo pozastavení platnosti mezinárodní dohody nebo vypracování postoje Společenství v orgánu vytvořeném mezinárodní dohodou
Pokud jsou Komise a/nebo Rada povinny neprodleně a úplně informovat Parlament podle čl. 300 odst.
2 Smlouvy o ES, učiní prohlášení v Parlamentu, po němž následuje rozprava. Parlament může dát doporučení podle článků 83 nebo 90.
KAPITOLA 13
ZASTUPOVÁNÍ UNIE NAVENEK A SPOLEČNÁ ZAHRANIČNÍ A BEZPEČNOSTNÍ POLITIKA
Článek 85
Jmenování vysokého představitele pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku
1. Před jmenováním vysokého představitele pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku vyzve předseda Parlamentu úřadujícího předsedu Rady, aby učinil prohlášení před Parlamentem podle článku 21 Smlouvy o EU.
Předseda Parlamentu vyzve předsedu Komise, aby při stejné příležitosti také učinil prohlášení.
2. Po jmenování nového vysokého představitele pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku podle čl. 207 odst. 2 Smlouvy o ES a předtím, než oficiálně převezme svou funkci, jej předseda vyzve, aby učinil prohlášení před příslušným výborem a odpověděl na jeho otázky.
3. Po prohlášeních a otázkách podle odstavce 1 a 2 a z podnětu příslušného výboru nebo v souladu s článkem 114 může Parlament dát doporučení.
Článek 86
Jmenování zvláštních zástupců pro účely společné zahraniční a bezpečnostní politiky
1. Pokud Rada zamýšlí jmenovat zvláštního zástupce podle čl. 18 odst. 5 Smlouvy o EU, předseda na žádost příslušného výboru vyzve Radu, aby učinila prohlášení a odpověděla na otázky týkající se mandátu, cílů a jiných relevantních otázek souvisejících s úlohou zvláštního zástupce.
2. Poté, co je zvláštní zástupce jmenován, avšak předtím, než převezme svou funkci, může být vyzván, aby učinil před příslušným výborem prohlášení a odpověděl na otázky.
3. Ve lhůtě tří měsíců po tomto slyšení může výbor navrhnout doporučení podle článku 114 bezprostředně se týkající prohlášení a odpovědí zvláštního zástupce.
4. Zvláštní zástupce je vyzván, aby pravidelně a úplně informoval Parlament o praktickém plnění svého mandátu.
Článek 87
Prohlášení vysokého představitele pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku a ostatních zvláštních zástupců
1. Vysoký představitel je vyzván, aby učinil prohlášení před Parlamentem nejméně čtyřikrát v roce.
Použije se článek 103.
2. Vysoký představitel je pozván nejméně čtyřikrát ročně na schůzi příslušného výboru, aby učinil prohlášení a odpověděl na otázky.
Vysoký představitel může být pozván i při jiných příležitostech, kdykoli to bude výbor pokládat za nutné, nebo se může schůze účastnit z vlastního podnětu.
3. Je-li zvláštní zástupce jmenován Radou s mandátem pro jednotlivé politické otázky, může být vyzván, aby učinil prohlášení před příslušným výborem z vlastního podnětu nebo z podnětu Parlamentu.
Článek 88
Mezinárodní zastoupení
1. Pokud má být jmenován vedoucí zahraniční delegace Komise, může být kandidát vyzván, aby vystoupil před příslušným orgánem Parlamentu, učinil prohlášení a odpověděl na otázky.
2. Do tří měsíců po slyšení stanoveném v odstavci 1 může příslušný výbor přijmout usnesení, popřípadě dát doporučení bezprostředně se týkající prohlášení nebo odpovědí kandidáta.
Článek 89
Konzultace s Parlamentem a jeho informování v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky
1. Při konzultaci podle článku 21 Smlouvy o EU postoupí Parlament věc příslušnému výboru, který může dát doporučení podle článku 90.
2. Dotčené výbory se snaží zajistit, aby je vysoký představitel pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku, Rada a Komise pravidelně a včas informovali o vývoji a provádění společné zahraniční a bezpečnostní politiky Unie, o předpokládaných nákladech, a to pokaždé, když je v rámci této politiky přijato rozhodnutí mající finanční dopad, a aby byly informovány o jakýchkoli jiných finančních aspektech vztahujících se k provádění činností v rámci této politiky.
Výjimečně, na žádost Komise, Rady nebo vysokého představitele, může výbor rozhodnout o tom, že jeho jednání bude neveřejné.
3. Konzultativní dokument Rady o hlavních aspektech a základních směrech společné zahraniční a bezpečnostní politiky, včetně jejích finančních dopadů na rozpočet Unie, je předmětem pravidelné každoroční rozpravy.
Použijí se postupy stanovené v článku 103.
(Viz výklad ustanovení článku 114)
4. Rada a/nebo vysoký představitel a Komise jsou přizváni ke každé rozpravě v plénu, která se týká zahraniční, bezpečnostní nebo obranné politiky.
Článek 90
Doporučení v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky
1. Výbor příslušný pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku může vypracovat doporučení Radě v oblastech, za které odpovídá, poté, co získá svolení Konference předsedů nebo na návrh ve smyslu článku 114.
2. V naléhavých případech může svolení uvedené v odstavci 1 udělit předseda, který může rovněž povolit mimořádnou schůzi daného výboru.
3. V průběhu procesu přijímání těchto doporučení, která musí být předložena k hlasování ve formě písemného textu, se nepoužije článek 138 a jsou přípustné ústní pozměňovací návrhy.
Nepoužití článku 138 je možné pouze ve výboru a pouze v naléhavých případech.
Ani na schůzích výborů, které nejsou prohlášeny za naléhavé, ani na plenárních zasedáních se nelze odchýlit od ustanovení článku 138.
Ustanovení o přípustnosti ústních pozměňovacích návrhů znamená, že poslanci nesmějí vznášet námitky proti tomu, aby se o ústních pozměňovacích návrzích ve výborech hlasovalo.
4. Doporučení vypracovaná tímto způsobem se zařadí na pořad jednání příštího dílčího zasedání.
V naléhavých případech, o nichž rozhoduje předseda, mohou být doporučení zařazena na pořad jednání právě probíhajícího dílčího zasedání.
Doporučení jsou považována za přijatá, pokud před začátkem dílčího zasedání nevznese nejméně třicet sedm poslanců Parlamentu písemné námitky.
V takovém případě se doporučení výboru zařadí na pořad jednání a předloží se k rozpravě a k hlasování během téhož dílčího zasedání.
Politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců může předložit pozměňovací návrhy.
Článek 91
Porušování lidských práv
Na každém dílčím zasedání může každý příslušný výbor bez žádosti o svolení předložit návrh usnesení stejným postupem jako v čl. 90 odst. 4 pro případy porušování lidských práv.
KAPITOLA 14
POLICEJNÍ A SOUDNÍ SPOLUPRÁCE V TRESTNÍCH VĚCECH
Článek 92
Informování Parlamentu v oblasti policejní a soudní spolupráce v trestních věcech
1. Příslušný výbor zajistí, aby byl Parlament úplně a pravidelně informován o činnostech v oblasti policejní a soudní spolupráce v trestních věcech a aby byla jeho stanoviska odpovídajícím způsobem zohledněna, když Rada zaujímá společné postoje vymezující přístup Unie k určité otázce podle čl. 34 odst. 2 písm. a) Smlouvy o EU.
2. Výjimečně, na žádost Komise nebo Rady, může výbor rozhodnout o konání neveřejného jednání.
3. Rozprava podle čl. 39 odst. 3 Smlouvy o EU se koná podle čl. 103 odst. 2, 3 a 4 tohoto jednacího řádu.
Článek 93
Konzultace s Parlamentem v oblasti policejní a soudní spolupráce v trestních věcech
Konzultace s Parlamentem podle čl. 34 odst. 2 písm. b), c) a d) Smlouvy o EU se řídí ustanoveními článků 34 až 37, 40, 41 a 51 tohoto jednacího řádu.
V případě potřeby se projednání návrhu zařadí nejpozději na pořad jednání posledního zasedání konaného před uplynutím lhůty stanovené podle čl. 39 odst. 1 Smlouvy o EU.
Pokud je s Parlamentem konzultován návrh rozhodnutí Rady o jmenování ředitele a členů správní rady Europolu, použijí se obdobně ustanovení článku 101.
Článek 94
Doporučení v oblasti policejní a soudní spolupráce v trestních věcech
1. Výbor příslušný pro záležitosti týkající se policejní a soudní spolupráce v trestních věcech může vypracovat doporučení Radě v oblasti působnosti hlavy VI Smlouvy o EU poté, co získá svolení Konference předsedů, nebo na návrh ve smyslu článku 114.
2. V naléhavých případech může svolení uvedené v odstavci 1 udělit předseda Parlamentu, který může rovněž povolit svolání mimořádné schůze dotyčného výboru.
3. Doporučení vypracovaná tímto způsobem se zařadí na pořad jednání příštího dílčí zasedání. Ustanovení čl. 90 odst. 4 se použije obdobně.
(Viz výklad ustanovení článku 114)
KAPITOLA 15
PORUŠOVÁNÍ ZÁKLADNÍCH ZÁSAD ZE STRANY ČLENSKÉHO STÁTU
Článek 95
Rozhodnutí o porušování základních zásad
1. Parlament může na základě zvláštní zprávy příslušného výboru podle článku 45:
a) hlasovat o odůvodněném návrhu, kterým vyzývá Radu, aby postupovala podle čl. 7 odst. 1 Smlouvy o EU;
b) hlasovat o návrhu, kterým vyzývá Komisi nebo členské státy, aby předložily návrh podle čl. 7 odst. 2 Smlouvy o EU;
c) hlasovat o návrhu, kterým vyzývá Radu, aby postupovala podle čl. 7 odst. 3 nebo následně podle čl. 7 odst. 4 Smlouvy o EU.
2. Každá žádost Rady o vyslovení souhlasu s návrhem předložená podle čl. 7 odst. 1 a 2 Smlouvy o EU je oznámena Parlamentu spolu s připomínkami předloženými členským státem. S výjimkou naléhavých
3. Pro rozhodnutí podle odstavců 1 a 2 je třeba dvoutřetinové většiny odevzdaných hlasů, která představuje většinu všech poslanců.
4. Příslušný výbor může předložit doprovodný návrh usnesení, jestliže je Parlament žádán o vyslovení souhlasu podle odstavce 2.
Takový návrh usnesení vyjadřuje názory Parlamentu na závažné porušování základních zásad ze strany členského státu, na odpovídající sankce a na jejich pozdější změnu nebo zrušení.
5. Příslušný výbor zajistí, aby byl Parlament úplně informován a v případě potřeby požádán o stanoviska ke všem následným opatřením po vyslovení souhlasu podle odstavce 3.
Rada je vyzvána, aby podle potřeby informovala o vývoji situace.
Parlament může přijmout doporučení Radě na návrh příslušného výboru vypracovaný se svolením Konference předsedů.
HLAVA III
PRŮHLEDNOST ČINNOSTÍ
Článek 96
Průhlednost činností Parlamentu
1. Parlament zajistí nejvyšší možnou průhlednost své činnosti v souladu s ustanovením článku 1 a čl. 3 odst. 2, čl. 28 odst. 1 a čl. 41 odst. 1 Smlouvy o EU, s článkem 255 Smlouvy o ES a s článkem 42 Charty základních práv Evropské unie.
2. Rozpravy v Parlamentu jsou veřejné.
3. Výbory se zpravidla scházejí veřejně. Nejpozději při přijímání pořadu schůze však mohou rozhodnout o tom, že rozdělí pořad jednání dané schůze na body veřejné a neveřejné. U neveřejných schůzí může výbor v souladu s čl. 4 odst. 1 až 4 nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 zpřístupnit dokumenty a zápisy z těchto schůzí.
4. Projednávání žádostí o zbavení imunity podle článku 7 v příslušném výboru je vždy neveřejné.
Článek 97
Přístup veřejnosti k dokumentům
1. Každý občan Unie a každá fyzická osoba s bydlištěm nebo právnická osoba se sídlem v členském státě má právo na přístup k dokumentům Parlamentu v souladu s článkem 255 Smlouvy o ES, aniž jsou dotčeny zásady, podmínky a omezení stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 a v souladu se zvláštními ustanoveními tohoto jednacího řádu.
Přístup k dokumentům Parlamentu je v co největší míře umožněn i ostatním fyzickým a právnickým osobám stejným způsobem.
Nařízení (ES) č. 1049/2001 se zveřejní pro informaci spolu s jednacím řádem.
2. Pro účely zpřístupnění dokumentů veřejnosti se "dokumenty Parlamentu" rozumějí jakékoli texty ve smyslu čl. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1049/2001, které vypracovali nebo obdrželi funkcionáři Parlamentu ve smyslu hlavy I, kapitoly 2 orgány Parlamentu, výbory, meziparlamentní delegace nebo sekretariát Parlamentu.
Dokumenty vypracované jednotlivými poslanci nebo politickými skupinami jsou dokumenty Parlamentu pro účely jejich zpřístupnění veřejnosti, pokud jsou předloženy v souladu s jednacím řádem.
Předsednictvo stanoví pravidla pro vedení záznamů o dokumentech Parlamentu.
3. Parlament vytvoří rejstřík dokumentů Parlamentu.
Legislativní dokumenty a jiné dokumenty uvedené v příloze [12] jednacího řádu jsou v souladu s nařízením (ES) č. 1049/2001 přímo k dispozici v rejstříku.
V rejstříku budou pokud možno uvedeny odkazy na jiné dokumenty Parlamentu.
Kategorie dokumentů, které jsou přímo k dispozici, jsou uvedeny v seznamu přijatém Parlamentem a v příloze [13] tohoto jednacího řádu.
Tento seznam neomezuje právo na přístup k dokumentům, které nespadají do kategorií uvedených v seznamu
Dokumenty Parlamentu, které nejsou přímo k dispozici v rejstříku, jsou zpřístupněny na písemnou žádost.
Předsednictvo může přijmout v souladu s nařízením (ES) č. 1049/2001 pravidla pro přístup k dokumentům, která jsou zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Předsednictvo určí osoby, které vyřizují původní žádosti (článek 7 nařízení (ES) č. 1049/2001) a přijme rozhodnutí o potvrzujících žádostech (článek 8 nařízení) a o žádostech o přístup k citlivým dokumentům (článek 9 nařízení).
5. Konference předsedů jmenuje zástupce Parlamentu do interinstitucionálního výboru podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 1049/2001.
6. Jeden z místopředsedů je odpovědný za dohled nad vyřizováním žádostí o přístup k dokumentům.
7. Příslušný výbor Parlamentu připraví na základě informací poskytnutých předsednictvem a jinými zdroji výroční zprávu podle článku 17 nařízení (ES) č. 1049/2001 a předloží ji plénu.
Příslušný výbor zkoumá a hodnotí zprávy přijaté ostatními orgány a subjekty podle článku 17 nařízení.
HLAVA IV
VZTAHY S JINÝMI SUBJEKTY
KAPITOLA 1
JMENOVÁNÍ
Článek 98
Volba předsedy Komise
1. Pokud se Rada dohodne na nominaci předsedy Komise, požádá předseda Parlamentu navrženého kandidáta, aby učinil prohlášení před Parlamentem a představil Parlamentu své politické cíle.
Po tomto prohlášení následuje rozprava.
Rada musí být přizvána k účasti v rozpravě.
2. Parlament schválí nebo zamítne nominaci většinou odevzdaných hlasů.
Hlasuje se tajně.
3. Pokud je kandidát zvolen, informuje o tom předseda Parlamentu Radu, požádá ji a nově zvoleného předsedu Komise, aby po vzájemné dohodě navrhli kandidáty na místa komisařů.
4. Pokud Parlament nominaci neschválí, požádá předseda Parlamentu Radu, aby nominovala nového kandidáta.
Článek 99
Volba Komise
1. Předseda Parlamentu po konzultaci s nově zvoleným předsedou Komise požádá kandidáty navržené nově zvoleným předsedou Komise a Radou na místa komisařů, aby se dostavili před příslušné parlamentní výbory podle předpokládaných oblastí jejich působnosti.
Tato slyšení jsou veřejná.
2. Výbor vyzve navrženého kandidáta, aby učinil prohlášení a odpověděl na otázky.
3. Nově zvolený předseda představí sbor komisařů a jejich program na zasedání Parlamentu, na které jsou přizváni všichni členové Rady.
Po prohlášení následuje rozprava.
4. Na závěr rozpravy může jakákoli politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců předložit návrh usnesení. Použije se čl. 103 odst. 3, 4 a 5.
Po hlasování o návrhu usnesení Parlament zvolí nebo zamítne Komisi většinou odevzdaných hlasů.
Hlasuje se jmenovitě.
Parlament může odložit hlasování na další zasedání.
5. Předseda informuje Radu o zvolení nebo zamítnutí Komise.
6. V případě změn v oblastech působnosti během funkčního období Komise jsou příslušní komisaři pozváni před výbor příslušný pro danou oblast.
Článek 100
Návrh na vyslovení nedůvěry Komisi
1. Návrh na vyslovení nedůvěry Komisi může předsedovi podat desetina všech poslanců Parlamentu.
2. Návrh se označuje
3. Předseda oznámí poslancům, že byl podán návrh na vyslovení nedůvěry, okamžitě po jeho obdržení.
4. Rozprava k návrhu se nekoná dříve než 24 hodin poté, co bylo jeho podání oznámeno poslancům.
5. O návrhu se hlasuje jmenovitě a nejdříve 48 hodin po zahájení rozpravy
6. Rozprava a hlasování se konají nejpozději během dílčího zasedání, které následuje po podání návrhu.
7. Návrh na vyslovení nedůvěry se přijímá dvoutřetinovou většinou odevzdaných hlasů, která představuje většinu všech poslanců Parlamentu.
Výsledek hlasování je oznámen předsedovi Rady a předsedovi Komise.
Článek 101
Jmenování členů Účetního dvora
1. Kandidáti nominovaní na členy Účetního dvora jsou vyzváni, aby učinili prohlášení před příslušným výborem a odpověděli na otázky jeho členů.
Výbor hlasuje tajně o každé nominaci zvlášť.
2. Příslušný výbor dává Parlamentu doporučení, zda má být navržená nominace schválena, a to formou zprávy obsahující jednotlivé návrhy na rozhodnutí o každé nominaci
3. Hlasování v plénu proběhne do dvou měsíců od obdržení nominace, pokud Parlament nerozhodne jinak na žádost příslušného výboru, politické skupiny nebo třiceti sedmi poslanců.
Parlament hlasuje tajně o každé nominaci zvlášť a rozhoduje většinou odevzdaných hlasů.
4. Je-li stanovisko Parlamentu k jednotlivé nominaci záporné, požádá předseda Radu, aby vzala svou nominaci zpět a předložila Parlamentu novou.
Článek 102
Jmenování členů Výkonné rady Evropské centrální banky
1. Kandidát navržený na prezidenta Evropské centrální banky je vyzván, aby učinil prohlášení před příslušným výborem a odpověděl na otázky poslanců.
2. Příslušný výbor dává Parlamentu doporučení, zda má být navržená nominace schválena.
3. Hlasování v plénu proběhne do dvou měsíců od obdržení nominace, pokud Parlament nerozhodne jinak na žádost příslušného výboru, politické skupiny nebo třiceti sedmi poslanců.
4. Je-li stanovisko Parlamentu k nominaci záporné, požádá předseda Radu, aby vzala svou nominaci zpět a předložila Parlamentu novou.
5. Stejný postup se použije pro kandidáty navržené na viceprezidenty a členy Výkonné rady Evropské centrální banky.
KAPITOLA 2
PROHLÁŠENÍ
Článek 103
Prohlášení Komise, Rady a Evropské rady
1. Členové Komise, Rady a Evropské rady mohou kdykoli požádat předsedu o dovolení učinit prohlášení.
Předseda rozhodne, kdy může být prohlášení učiněno a zda může po takovém prohlášení následovat řádná rozprava nebo třicet minut stručných a věcných otázek poslanců.
2. Pokud Parlament zařadí prohlášení s rozpravou na pořad jednání, rozhodne, zda bude rozprava ukončena usnesením, nebo nikoli.
Parlament tak neučiní, pokud je zpráva o tomtéž tématu na pořadu téhož nebo příštího dílčího zasedání, nepředloží-li předseda z mimořádných důvodů jiný návrh.
Ukončí-li Parlament rozpravu usnesením, může výbor, politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců podat návrh usnesení.
3. O návrzích usnesení se hlasuje tentýž den.
O jakýchkoli výjimkách rozhodne předseda.
Vysvětlení hlasování je přípustné.
4. Společný návrh usnesení nahradí předchozí návrhy, které podali jeho signatáři, nikoli však návrhy podané jinými výbory, politickými skupinami nebo poslanci.
5. Po přijetí usnesení se již nehlasuje o žádných dalších návrzích, nerozhodne-li předseda výjimečně jinak.
Článek 104
Vysvětlení rozhodnutí Komise
Po konzultaci s Konferencí předsedů může předseda Parlamentu vyzvat předsedu Komise, komisaře pro vztahy s Evropským parlamentem, nebo po dohodě jiného komisaře, aby učinil po každém zasedání Komise prohlášení před Parlamentem, v němž vysvětlí hlavní rozhodnutí, která Komise přijala.
Po prohlášení následuje alespoň třicetiminutová rozprava se stručnými a věcnými otázkami poslanců.
Článek 105
Prohlášení Účetního dvora
1. V souvislosti s postupem udělování absolutoria či s činností Parlamentu v oblasti rozpočtové kontroly může být předseda Účetního dvora vyzván, aby vystoupil a přednesl připomínky obsažené ve výroční zprávě nebo zvláštních zprávách nebo stanoviscích Účetního dvora nebo aby vysvětlil pracovní plán Účetního dvora.
2. Parlament může rozhodnout o uspořádání samostatné rozpravy za účasti Komise a Rady o jakékoli otázce obsažené ve výše uvedených prohlášeních, zejména pokud tato prohlášení poukázala na nesrovnalosti ve finančním řízení.
Článek 106
Prohlášení Evropské centrální banky
1. Prezident Evropské centrální banky přednese Parlamentu výroční zprávu banky o činnosti Evropského systému centrálních bank a o měnové politice v předchozím a běžném roce.
2. Po přednesení zprávy následuje obecná rozprava.
3. Prezident Evropské centrální banky je přizván k účasti na schůzích příslušného výboru nejméně čtyřikrát ročně, aby mohl učinit prohlášení a odpovědět na otázky.
4. Prezident, viceprezident a jiní členové Výkonné rady Evropské centrální banky mohou být přizváni k účasti na jiných schůzích na vlastní žádost nebo na žádost Parlamentu.
5. Doslovný záznam z jednání podle odstavců 3 a 4 je vyhotoven ve všech úředních jazycích.
Článek 107
Doporučení týkající se hlavních směrů hospodářských politik
1. Doporučení Komise týkající se hlavních směrů hospodářských politik členských států a Společenství se předkládají příslušnému výboru, který předloží zprávu Parlamentu.
2. Rada je vyzvána, aby informovala Parlament o obsahu svého doporučení a o postoji Evropské rady.
KAPITOLA 3
OTÁZKY RADĚ, KOMISI A EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANCE
Článek 108
Otázky k ústnímu zodpovězení s rozpravou
1. Otázky Radě nebo Komisi může pokládat výbor, politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců se žádostí o jejich zařazení na pořad jednání Parlamentu.
Tyto otázky se předkládají písemně předsedovi, který je ihned postoupí Konferenci předsedů.
Konference předsedů rozhodne, zda a v jakém pořadí budou otázky zařazeny na pořad jednání.
Otázky, které nejsou zařazeny na pořad jednání Parlamentu do tří měsíců od jejich předložení, nejsou brány v potaz.
2. Otázky Komisi musí být předány tomuto orgánu alespoň jeden týden před zasedáním, na jehož pořadu se mají objevit, a otázky Radě alespoň tři týdny před uvedeným dnem.
3. Pokud se otázky týkají věcí uvedených v článcích 17 a 34 Smlouvy o EU, neuplatní se lhůta stanovená v odstavci 2 tohoto článku a Rada musí odpovědět dostatečně rychle, aby byl Parlament řádně informován.
4. Tazatel má na položení otázky pět minut.
Jeden člen příslušného orgánu odpoví.
Tazatel má právo využít celé této řečnické doby k položení otázky.
5. Ustanovení čl. 103 odst. 2 až 5 se použijí obdobně.
Článek 109
Doba vyhrazená pro otázky
1. Doba vyhrazená pro otázky Radě a Komisi je zařazena do každého dílčího zasedání v čase, který stanoví Parlament na návrh Konference předsedů.
Pro otázky předsedovi a jednotlivým členům Komise může být vyhrazena zvláštní doba.
2. Žádný poslanec nesmí na jednom dílčím zasedání položit více než jednu otázku Radě a Komisi.
3. Otázky se předkládají písemně předsedovi, který rozhodne o jejich přípustnosti a o pořadí, v jakém se projednávají.
Toto rozhodnutí je ihned sděleno tazateli.
4. Podrobný postup se řídí vnitřními směrnicemi
Článek 110
Otázky k písemnému zodpovězení
1. Kterýkoli poslanec může položit Radě nebo Komisi otázku k písemnému zodpovězení.
Za obsah otázek jsou odpovědni výhradně tazatelé.
2. Otázky se předkládají písemně předsedovi, který je předá dotyčnému orgánu.
3. Nemůže-li být otázka zodpovězena během stanovené doby, zařadí se na žádost tazatele na pořad jednání příští schůze příslušného výboru.
Článek 109 se použije obdobně.
4. Otázky vyžadující okamžitou odpověď, nikoli však podrobný průzkum (prioritní otázky), jsou zodpovídány do tří týdnů od jejich předání dotyčnému orgánu.
Každý poslanec může vznést jednu prioritní otázku měsíčně.
Ostatní otázky (neprioritní otázky) jsou zodpovídány do šesti týdnů od jejich předání dotyčnému orgánu.
Poslanci uvedou, jaký typ otázky kladou.
Konečné rozhodnutí učiní předseda.
5. Otázky a odpovědi se zveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 111
Otázky Evropské centrální bance k písemnému zodpovězení
1. Kterýkoli poslanec může položit Evropské centrální bance otázku k písemnému zodpovězení.
2. Tyto otázky se předkládají písemně předsedovi příslušného výboru, který je předá Evropské centrální bance.
3. Otázky se zveřejňují spolu s odpověďmi v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Není-li otázka zodpovězena ve stanovené době, je na žádost tazatele zařazena na pořad jednání další schůze příslušného výboru za účasti prezidenta Evropské centrální banky.
KAPITOLA 4
ZPRÁVY DALŠÍCH ORGÁNŮ
Článek 112
Výroční zprávy a jiné zprávy dalších orgánů
1. Výroční zprávy a jiné zprávy dalších orgánů, u kterých smlouvy stanoví konzultaci s Parlamentem nebo u kterých jiná právní ustanovení vyžadují stanovisko Parlamentu, se předkládají plenárnímu zasedání.
2. Výroční zprávy a jiné zprávy dalších orgánů, na které se nevztahuje odstavec 1, jsou postoupeny příslušnému výboru, který může navrhnout vypracování zprávy podle článku 45.
KAPITOLA 5
USNESENÍ A DOPORUČENÍ
Článek 113
Návrhy usnesení
1. Kterýkoli poslanec může předložit návrh usnesení ve věci spadající do oblasti činnosti Evropské unie.
Návrh nesmí obsahovat více než 200 slov.
2. Příslušný výbor rozhoduje o postupu.
Výbor může spojit návrh usnesení s jinými návrhy usnesení nebo zprávami.
Výbor může přijmout stanovisko, které může mít formu dopisu.
Výbor může rozhodnout o vypracování zprávy podle článku 45.
3. Autoři návrhu usnesení jsou informováni o rozhodnutích výboru a Konference předsedů.
4. Zpráva obsahuje text návrhu usnesení.
5. Stanoviska ve formě dopisu určená jiným orgánům Evropské unie zasílá předseda.
6. Autor nebo autoři návrhu usnesení předloženého podle čl. 103 odst. 2, čl. 108 odst. 5 nebo čl. 115 odst. 2 mají právo vzít návrh zpět před konečným hlasováním.
7. Návrh usnesení předložený podle odstavce 1 může jeho autor, autoři nebo první signatář vzít zpět dříve, než příslušný výbor rozhodne podle odstavce 2 o vypracování zprávy.
Jakmile však již návrh převzal výbor, pouze výbor je oprávněn vzít jej zpět před zahájením závěrečného hlasování.
8. Návrh usnesení, který byl vzat zpět, může převzít a ihned předložit skupina, výbor nebo stejný počet poslanců, kteří jsou oprávněni jej předložit.
Výbory mají povinnost zajistit, aby návrhy usnesení předložené podle tohoto článku, které splňují stanovené požadavky, byly dále projednány a řádně uvedeny v následných dokumentech.
Článek 114
Doporučení Radě
1. Politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců může podat návrh doporučení Radě týkající se věcí podle hlav V a VI Smlouvy o EU nebo v případě, že s Parlamentem nebyla konzultována mezinárodní dohoda, na kterou se vztahují články 83 nebo 84.
2. Takové návrhy jsou postoupeny výboru příslušnému pro jejich projednání.
V případě potřeby výbor postoupí věc Parlamentu v souladu s postupy stanovenými v tomto jednacím řádu.
3. Pokud příslušný výbor vypracovává zprávu, předloží Parlamentu návrh doporučení Radě spolu se stručným vysvětlujícím prohlášením a v případě potřeby se stanovisky výborů, s nimiž byl návrh konzultován.
Při uplatnění tohoto odstavce není nutné předchozí svolení Konference předsedů..
4. Použijí se ustanovení článku 90 nebo článku 94.
Článek 115
Rozpravy o případech porušování lidských práv, demokracie a právního státu
1. Výbor, meziparlamentní delegace, politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců může písemně požádat předsedu o konání rozpravy v naléhavém případě porušování lidských práv, demokracie a právního státu (čl. 130 odst. 3).
2. Konference předsedů sestaví seznam témat, která mají být zařazena do konečného návrhu pořadu jednání příští rozpravy o případech porušování lidských práv, demokracie a právního státu, na základě žádostí uvedených v odstavci 1 a v souladu s ustanoveními přílohy III.
Celkem nesmějí být na pořad jednání zařazena více než tři témata včetně podkapitol.
V souladu s článkem 132 může Parlament upustit od projednávání tématu, které má být předmětem rozpravy, a nahradit jej v rozpravě tématem, které původně nebylo na pořadu.
Návrhy usnesení o vybraných tématech se předkládají do večera dne, kdy se přijímá pořad jednání. Předseda stanoví přesnou lhůtu pro předkládání takových návrhů usnesení.
3. Celková řečnická doba pro politické skupiny a nezařazené poslance se stanoví v souladu s postupem stanoveným v čl. 142 odst. 2 a 3, v rámci nejdelší možné doby pro rozpravu, tj. 60 minut pro dílčí zasedání.
Jakákoli doba zbývající po započítání času na přednesení návrhu usnesení, hlasování o něm a řečnické doby přidělené pro případné příspěvky Komise a Rady se rozdělí mezi politické skupiny a nezařazené poslance.
4. Na konci rozpravy se přikročí okamžitě k hlasování.
Článek 163 se nepoužije.
Hlasování podle tohoto článku mohou být konána kolektivně na odpovědnost předsedy a Konference předsedů.
5. Jsou-li předloženy dva nebo více návrhů usnesení o tomtéž tématu, použije se postup stanovený v čl. 103 odst. 4.
6. Předseda a předsedové politických skupin mohou rozhodnout o tom, že o návrhu usnesení se bude hlasovat bez rozpravy.
Takové rozhodnutí vyžaduje jednomyslný souhlas všech předsedů politických skupin.
Články 167, 168 a 170 se nevztahují na návrhy usnesení zařazené na pořad jednání k rozpravě o případech porušování lidských práv, demokracie a právního státu.
Návrhy usnesení mohou být předloženy k rozpravě o porušování lidských práv, demokracie a právního státu až poté, co byl přijat seznam témat k projednání.
Návrhy usnesení, které nelze projednat v rámci doby vymezené pro rozpravu, se neberou v potaz.
Totéž platí pro návrhy usnesení, u nichž se na základě žádosti podle čl. 149 odst.
3 zjistí, že není dosaženo usnášeníschopnosti. Poslanci mají samozřejmě právo předložit takové návrhy znovu buď k projednání ve výboru podle článku 113, nebo k rozpravě o porušování lidských práv, demokracie a právního státu na příštím dílčím zasedání.
Žádné téma nemůže být zařazeno na pořad jednání k rozpravě o případech porušování lidských práv, demokracie a právního státu, je-li již zařazeno na pořad jednání dílčího zasedání.
Jednací řád neobsahuje žádné ustanovení, které by umožňovalo společnou rozpravu k návrhu usnesení předloženému podle odst. 2 druhého pododstavce a ke zprávě výboru o téže věci.
***
Je-li požadováno zjištění usnášeníschopnosti podle čl.149 odst. 3, vztahuje se tato žádost pouze na návrh usnesení, o němž se má hlasovat, a nikoli pro návrhy, které následují.
Článek 116
Písemná prohlášení
1. Až pět poslanců může předložit písemné prohlášení o nejvýše 200 slovech týkající se věci spadající do působnosti Evropské unie.
Písemná prohlášení se vytisknou ve všech úředních jazycích a rozešlou se.
Tato prohlášení se ukládají spolu se jmény signatářů v rejstříku.
Tento rejstřík je veřejný, je k dispozici u vchodu do jednacího sálu v průběhu dílčích zasedání, a v době mezi zasedáními na vhodném místě, které určí kolegium kvestorů.
2. Každý poslanec může připojit svůj podpis k prohlášení v rejstříku.
3. Pokud prohlášení podepíše většina všech poslanců Parlamentu, oznámí předseda tuto skutečnost Parlamentu a zveřejní jména signatářů v zápisu z jednání.
4. Takové prohlášení se zasílá na konci dílčího zasedání orgánům, které v něm jsou uvedeny, spolu se jmény signatářů.
Prohlášení se uvádí v zápisu z jednání zasedání, na kterém je oznámeno.
Zveřejněním v zápisu se celý postup uzavírá.
5. Písemné prohlášení, které zůstalo v rejstříku po dobu delší než tři měsíce a nebylo podepsáno alespoň polovinou všech poslanců Parlamentu, se nebere v potaz.
Článek 117
Konzultace s Evropským hospodářským a sociálním výborem
1. Některý z výborů může požádat o konzultaci s Evropským hospodářským a sociálním výborem v otázkách obecné i specifické povahy.
Výbor stanoví lhůtu, v níž má Evropský hospodářský a sociální výbor zaujmout své stanovisko.
2. Žádost o konzultaci s Evropským hospodářským a sociálním výborem schvaluje Parlament bez rozpravy.
Článek 118
Konzultace s Výborem regionů
1. Některý z výborů může požádat o konzultaci s Výborem regionů v otázkách obecné i specifické povahy.
Výbor stanoví lhůtu, v níž má Výbor regionů zaujmout své stanovisko.
2. Žádost o konzultaci s Výborem regionů schvaluje Parlament bez rozpravy.
Článek 119
Žádosti určené evropským agenturám
1. Má-li Parlament právo podat žádost evropské agentuře, může každý poslanec podat takovou žádost písemně předsedovi Parlamentu.
Tyto žádosti se musí týkat otázek spadajících do působnosti dané agentury a musí obsahovat informace vysvětlující povahu otázky a zájem Společenství.
2. Po konzultaci příslušného výboru předseda Parlamentu buď postoupí žádost agentuře, nebo přijme jiná vhodná opatření.
Poslanec podávající žádost je o tom neprodleně vyrozuměn.
Každá žádost postoupená předsedou agentuře musí obsahovat lhůtu pro odpověď.
3. Pokud má agentura za to, že nemůže odpovědět na takto znějící žádost, nebo chce, aby byla žádost změněna, vyrozumí o tom neprodleně předsedu Parlamentu, který popřípadě po konzultaci s příslušným výborem přijme vhodná opatření.
KAPITOLA 6
INTERINSTITUCIONÁLNÍ DOHODY
Článek 120
Interinstitucionální dohody
1. Parlament může uzavírat dohody s jinými orgány a institucemi v souvislosti s uplatňováním smluv nebo se záměrem zlepšit nebo vyjasnit postupy.
Takové dohody mohou mít formu společných prohlášení, výměny dopisů nebo kodexů chování či jiných vhodných nástrojů.
Předseda je podepíše po posouzení ve výboru příslušném pro ústavní otázky a po schválení Parlamentem.
Mohou být pro informaci přílohou jednacího řádu.
2. Pokud tyto dohody vedou k úpravám stávajících práv a povinností podle jednacího řádu nebo stanoví nová práva a povinnosti poslanců nebo orgánů Parlamentu či jinak mění nebo vykládají jednací řád, je věc postoupena výboru příslušnému pro posuzování v souladu s čl. 201 odst. 2 až 6 ještě před podpisem dohody.
KAPITOLA 7
POSTOUPENÍ SOUDNÍMU DVORU
Článek 121
Řízení před Soudním dvorem
1. Ve lhůtách stanovených ve smlouvách a ve statutu Soudního dvora pro žalobu podanou orgány Unie a fyzickými nebo právnickými osobami zkoumá Parlament právní předpisy Společenství a prováděcí předpisy s cílem zajistit, aby byly plně dodržovány ustanovení smluv, zejména ustanovení týkající se práv Parlamentu.
2. Příslušný výbor informuje Parlament, v případě nutnosti ústně, pokud se domnívá, že došlo k porušení práva Společenství.
3. Předseda podá na základě doporučení příslušného výboru jménem Parlamentu žalobu u Soudního dvora.
Na začátku následujícího dílčího zasedání může předseda předložit plénu rozhodnutí o pokračování v řízení.
Jestliže se plénum vysloví většinou hlasů proti žalobě, vezme ji předseda zpět.
Jestliže předseda podá žalobu v rozporu s doporučením příslušného výboru, může předložit plénu rozhodnutí o pokračování v řízení na začátku následujícího dílčího zasedání.
Článek 122
Důsledky nečinnosti Rady po schválení společného postoje v rámci postupu spolupráce
Pokud do tří měsíců nebo po dohodě s Radou do čtyř měsíců od sdělení společného postoje podle článku 252 Smlouvy o ES Parlament ani nezamítne, ani nezmění společný postoj a Rada nepřijme navržené právní předpisy v souladu se společným postojem, může předseda jménem Parlamentu a po konzultaci s výborem příslušným pro právní věci podat podle článku 232 Smlouvy o ES na Radu žalobu u Soudního dvora.
HLAVA V
VZTAHY S NÁRODNÍMI PARLAMENTY
Článek 123
Výměna informací, kontaktů a poskytování služeb
1. Parlament pravidelně informuje národní parlamenty členských států o svých činnostech.
2. Konference předsedů může zmocnit předsedu, aby vyjednal poskytování zázemí národním parlamentům členských států na základě vzájemnosti a aby navrhl další opatření pro usnadnění kontaktů s národními parlamenty.
Článek 124
Konference výborů pro evropské záležitosti (COSAC)
1. Na návrh předsedy jmenuje Konference předsedů členy parlamentní delegace v COSAC a může jim udělit mandát.
V čele delegace je jeden z místopředsedů odpovědný za udržování vztahů s národními parlamenty.
2. Ostatní členové delegace jsou vybíráni s ohledem na věci, které se mají projednávat na zasedání COSAC, a s přihlédnutím k celkové politické rovnováze v Parlamentu.
Po každém zasedání předkládá delegace zprávu.
Článek 125
Konference parlamentů
Konference předsedů jmenuje členy parlamentní delegace v jakémkoli konventu, konferenci nebo podobném orgánu, v němž jsou zástupci parlamentů, a zmocňuje je s ohledem na příslušné parlamentní usnesení.
Delegace volí svého předsedu, a popřípadě jednoho nebo více místopředsedů.
HLAVA VI
ZASEDÁNÍ
KAPITOLA 1
ZASEDÁNÍ PARLAMENTU
Článek 126
Volební období Parlamentu, zasedání, dílčí zasedání, denní zasedání
1. Volební období Parlamentu je shodné s funkčním obdobím poslanců ve smyslu aktu ze dne
2. Za zasedání se označuje období jednoho roku ve smyslu tohoto aktu a smluv.
3. Dílčí zasedání Parlamentu se svolává zpravidla každý měsíc a je rozděleno do denních zasedání.
Zasedání Parlamentu konaná ve stejný den se považují za jediné zasedání.
Článek 127
Svolávání Parlamentu
1. Parlament zasedá každý rok, aniž by bylo nutné jej svolávat, druhé úterý v březnu a sám si určuje délku přerušení zasedání.
2. Kromě toho Parlament zasedá, aniž by bylo nutné jej svolávat, první úterý po uplynutí jednoho měsíce od skončení období uvedeného v čl. 10 odst. 1 aktu ze dne
3. Konference předsedů může s uvedením důvodů změnit délku přerušení stanovenou podle odstavce 1, a to nejpozději dva týdny přede dnem již stanoveným Parlamentem pro obnovení zasedání; den obnovení nesmí být odložen o více než dva týdny.
4. Na žádost většiny poslanců nebo na žádost Komise či Rady předseda mimořádně svolá Parlament po předchozí konzultaci s Konferencí předsedů.
V naléhavých případech může předseda mimořádně svolat Parlament se souhlasem Konference předsedů.
Článek 128
Místo zasedání a schůzí
1. Parlament zasedá a schůze jeho výborů se konají v souladu s ustanovením smluv.
Návrhy na dodatečná dílčí zasedání v Bruselu a veškeré změny těchto návrhů vyžadují pouze většinu odevzdaných hlasů.
2. Jakýkoli výbor může rozhodnout, že požádá, aby se jedna nebo více schůzí konaly na jiném místě.
Jeho odůvodněná žádost se podává předsedovi, který ji předloží předsednictvu.
Je-li daná věc naléhavá, může předseda rozhodnout sám.
Zamítnutí žádosti předsedou nebo předsednictvem musí být odůvodněno.
Článek 129
Účast poslanců na zasedáních
1. Při každém zasedání je poslancům k dispozici prezenční listina, do níž zaznamenávají podpisem svou účast.
2. Jména poslanců přítomných podle prezenční listiny jsou uvedena v zápisu z jednání z každého zasedání.
KAPITOLA 2
PLÁN PRÁCE PARLAMENTU
Článek 130
Návrh pořadu jednání
1. Před každým dílčím zasedáním sestaví Konference předsedů návrh pořadu jednání na základě doporučení Konference předsedů výborů a s ohledem na schválený roční legislativní plán uvedený v článku 33.
Na pozvání předsedy Parlamentu se mohou Komise a Rada zúčastnit jednání Konference předsedů o návrhu pořadu jednání.
2. V pořadu jednání může být stanovena doba hlasování k některým bodům, které se mají projednávat.
3. Jeden nebo dva časové úseky, celkem nejvýše 60 minut, mohou být v návrhu pořadu jednání vyhrazeny na rozpravu o případech porušování lidských práv, demokracie a právního státu podle článku 115.
4. Konečný návrh pořadu jednání musí být rozdán poslancům nejpozději tři hodiny před zahájením dílčího zasedání.
Článek 131
Postup v plénu bez pozměňovacích návrhů a rozpravy
1. Jakýkoli legislativní návrh (první čtení) a návrh nelegislativního usnesení přijatý ve výboru tak, že proti němu nehlasovala ani desetina poslanců výboru, je zařazen do návrhu pořadu jednání Parlamentu pro hlasování bez pozměňovacích návrhů.
Tento bod pořadu jednání je předmětem jediného hlasování, pokud před sestavením konečného návrhu pořadu jednání politické skupiny nebo jednotliví poslanci, kteří tvoří dohromady jednu desetinu poslanců Parlamentu, nepožádají písemně, aby bylo k tomuto bodu možno předkládat pozměňovací návrhy. V takovém případě stanoví předseda lhůtu pro předložení pozměňovacích návrhů.
2. O bodech zařazených v konečném návrhu pořadu jednání pro hlasování bez pozměňovacích návrhů se rovněž nevede rozprava, pokud Parlament při přijímání pořadu jednání na začátku dílčího zasedání nerozhodne jinak, a to na návrh Konference předsedů, nebo na žádost politické skupiny nebo nejméně třiceti sedmi poslanců.
3. Při sestavování konečného návrhu pořadu jednání dílčího zasedání může Konference předsedů navrhnout zařazení dalších bodů bez pozměňovacích návrhů nebo bez rozpravy.
Při přijímání pořadu jednání nesmí Parlament takový návrh přijmout, pokud politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců podá písemnou námitku nejpozději jednu hodinu před zahájením dílčího zasedání.
4. Pokud se k bodu nevede rozprava, může zpravodaj nebo předseda příslušného výboru bezprostředně před hlasováním učinit prohlášení v délce nejvýše dvou minut.
Článek 132
Přijímání a změny pořadu jednání
1. Na začátku každého dílčího zasedání přijme Parlament rozhodnutí o konečném návrhu pořadu jednání.
Změny může navrhnout výbor, politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců.
Každý takový návrh musí předseda obdržet nejpozději jednu hodinu před zahájením dílčího zasedání.
Předseda může dát slovo navrhovateli, jednomu řečníkovi ve prospěch návrhu a jednomu řečníkovi proti návrhu.
Řečnická doba je nejvýše jedna minuta.
2. Jakmile je pořad jednání přijat, nelze jej měnit, s výjimkou případů podle článků 134 a 167 až 171 nebo na návrh předsedy.
Je-li procesní návrh na změnu pořadu zamítnut, nemůže být během téhož dílčího zasedání znovu předložen.
3. Před ukončením zasedání oznámí předseda datum, čas a pořad jednání příštího zasedání.
Článek 133
Mimořádná rozprava
1. Politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců může požádat, aby byla na pořad jednání Parlamentu zařazena mimořádná rozprava o záležitosti zásadního významu týkající se politiky Evropské unie.
Během jednoho dílčího zasedání se zpravidla nekoná více než jedna mimořádná rozprava.
2. Žádost se podává předsedovi písemně nejpozději tři hodiny před zahájením dílčího zasedání, během něhož se má konat mimořádná rozprava.
O žádosti se hlasuje na začátku dílčího zasedání při přijímání návrhu pořadu jednání.
3. V reakci na dění po přijetí pořadu jednání dílčího zasedání a po konzultaci s předsedy politických skupin může předseda navrhnout mimořádnou rozpravu.
O takovém návrhu se hlasuje
4. Předseda stanoví dobu konání této rozpravy.
Celková délka rozpravy nesmí překročit 60 minut.
Řečnická doba se politickým skupinám a nezařazeným poslancům přiděluje podle čl. 142 odst.
5. Rozprava se ukončuje bez přijetí usnesení.
Článek 134
Naléhavý postup
1. Žádost, aby rozprava o návrhu, který byl s Parlamentem konzultován podle čl. 40 odst. 1, byla považována za naléhavou, může podat Parlamentu předseda, výbor, politická skupina, nejméně třicet sedm poslanců, Komise nebo Rada. Tato žádost se podává písemně a musí být odůvodněna.
Jakmile obdrží předseda žádost o naléhavou rozpravu, oznámí to Parlamentu. O žádosti se hlasuje na začátku zasedání, následujícího po zasedání, během něhož byla žádost oznámena za předpokladu, že návrh, k němuž se žádost vztahuje, byl rozeslán ve všech úředních jazycích.
Je-li podáno více žádostí o naléhavou rozpravu týkajících se stejné záležitosti, vztahuje se schválení nebo zamítnutí žádosti o naléhavou rozpravu na všechny žádosti týkajících se téže záležitosti.
3. Před hlasováním může vystoupit pouze osoba, která podává žádost, jeden řečník ve prospěch žádosti a jeden proti žádosti a také předseda a/nebo zpravodaj příslušného výboru; každé vystoupení může trvat nejvíce tři minuty.
4. Body, které se mají projednat naléhavým postupem, mají přednost před ostatními body pořadu jednání.
Předseda stanoví dobu rozpravy a hlasování.
5. Naléhavá rozprava se může konat bez zprávy nebo výjimečně na základě ústní zprávy příslušného výboru.
Článek 135
Společná rozprava
Kdykoli je možno rozhodnout o konání společné rozpravy o podobných nebo věcně souvisejících bodech pořadu jednání.
Článek 136
Lhůty
S výjimkou naléhavých případů uvedených v článcích 115 a 134 nelze přistoupit k rozpravě a k hlasování o textu, pokud nebyl text rozeslán nejméně dvacet čtyři hodiny předem.
KAPITOLA 3
OBECNÁ PRAVIDLA PRO PRŮBĚH ZASEDÁNÍ
Článek 137
Přístup do jednacího sálu
1. Do jednacího sálu nesmí vstoupit nikdo jiný než poslanci Parlamentu, členové Komise nebo Rady, generální tajemník Parlamentu, zaměstnanci, jejichž povinnosti vyžadují jejich přítomnost v sále, a odborníci nebo úředníci Evropské unie.
2. Vstup na galerie je dovolen pouze držitelům propustky řádně vydané předsedou nebo generálním tajemníkem Parlamentu.
3. Zástupci veřejnosti, kterým byl dovolen vstup na galerie, musí během jednání v tichosti sedět.
Jakákoli osoba, která projeví souhlas nebo nesouhlas, bude okamžitě vykázána službou v sále.
Článek 138
Jazyky
1. Všechny dokumenty Parlamentu se vyhotovují ve všech úředních jazycích.
2. Každý poslanec má právo hovořit v Parlamentu úředním jazykem dle svého výběru.
Projevy přednášené v jednom z úředních jazyků jsou simultánně tlumočeny do ostatních úředních jazyků a také do jakéhokoli jiného jazyka, který považuje předsednictvo za nutný.
3. Při schůzích výborů nebo delegací je zajištěno tlumočení z úředních jazyků a do úředních jazyků, které používají a vyžadují členové a náhradníci v příslušném výboru nebo delegaci.
4. Při schůzích výborů nebo delegací mimo běžná pracovní místa je zajištěno tlumočení z jazyků a do jazyků poslanců, kteří potvrdili účast na dané schůzi.
Tento režim může být výjimečně přizpůsoben, pokud s tím členové výboru nebo delegace souhlasí.
Pokud nedojde k dohodě, rozhodne předsednictvo.
Pokud se po oznámení výsledku hlasování zjistí, že mezi různými jazykovými verzemi jsou rozdíly, rozhodne předseda o tom, zda je oznámený výsledek platný, podle čl. 164 odst. 5. Pokud prohlásí výsledek za platný, rozhodne, která verze je považována za přijatou. Původní verzi však obecně nelze považovat za úřední znění, protože může dojít k situaci, kdy se všechny ostatní jazykové verze od původního znění liší.
Článek 139
Přechodná ustanovení
1. Pokud jde o úřední jazyky členských států, které přistoupily k Evropské unii dne
2. Generální tajemník předloží předsednictvu každé čtvrtletí podrobnou zprávu o pokroku učiněném směrem k plnému uplatnění článku 138 a zašle každému poslanci její kopii.
3. Na odůvodněné doporučení předsednictva může Parlament tento článek kdykoliv zrušit nebo po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 1 rozhodnout o prodloužení jeho platnosti.
Článek 140
Rozesílání dokumentů
Dokumenty, z nichž vycházejí parlamentní rozpravy a rozhodnutí, se vytisknou a rozešlou poslancům.
Seznam těchto dokumentů se zveřejňuje v zápisech ze zasedání Parlamentu.
Aniž je dotčeno použití odstavce 1, poslanci a politické skupiny mají přímý přístup k internímu počítačovému systému Evropského parlamentu a mohou nahlédnout do jakéhokoli přípravného dokumentu, který nemá důvěrnou povahu (návrh zprávy, návrh doporučení, návrh stanoviska, pracovní dokument, pozměňovací návrhy předložené ve výborech).
Článek 141
Udělování slova řečníkům a obsah projevů
1. Žádný poslanec nesmí hovořit, aniž mu předseda udělí slovo.
Poslanci hovoří ze svých míst a obracejí se na předsedu; předseda je může vyzvat, aby přišli k řečnickému pultu.
2. Jestliže se řečník odchýlí od tématu, předseda jej napomene.
Jestliže byl řečník napomenut již dvakrát během téže rozpravy, může mu napotřetí předseda pro zbytek rozpravy o témže tématu odejmout slovo.
3. Aniž jsou dotčeny jeho další disciplinární pravomoci, může předseda nechat vyškrtnout ze zpráv o rozpravách při zasedáních projevy poslanců, kteří hovořili bez vyzvání, nebo kteří pokračovali v projevu po čase, který jim byl přidělen.
4. Řečníka nesmí přerušit nikdo kromě předsedy.
Může však se svolením předsedy předat během projevu slovo jiným poslancům, Komisi nebo Radě, aby mu položili otázky ke konkrétním bodům v jeho projevu.
Článek 142
Stanovení řečnické doby
1. Konference předsedů může Parlamentu navrhnout, aby pro každou rozpravu byla stanovena řečnická doba.
Parlament rozhoduje o tomto návrhu bez rozpravy.
2. Řečnická doba se stanoví v souladu s těmito kritérii:
a) první část řečnické doby se rozdělí rovným dílem mezi všechny politické skupiny;
b) další část se rozdělí mezi politické skupiny v poměru k celkovému počtu jejich členů;
c) nezařazeným poslancům se přidělí celková řečnická doba podle částí přidělených každé politické skupině podle písmen a) a b).
3. Pokud je stanovena celková řečnická doba pro několik bodů pořadu jednání, informují politické skupiny předsedu, jaké části přiděleného času využijí pro jednotlivé body.
Předseda zajistí, aby byly tyto řečnické doby dodrženy.
4. Žádný poslanec nesmí hovořit déle než jednu minutu k jakémukoli z těchto témat: zápisy, procesní návrhy, pozměňovací návrhy ke konečnému návrhu pořadu jednání nebo k pořadu jednání.
5. Komise a Rada vystoupí v rozpravě ke zprávě zpravidla bezprostředně po zpravodaji.
Avšak při rozpravě o návrhu Komise vyzve předseda Komisi, aby hovořila jako první a stručně představila svůj návrh, a při rozpravě k návrhu Rady může předseda vyzvat Radu, aby hovořila jako první. Poté v obou případech vystoupí zpravodaj.
Komise a Rada mohou vystoupit znovu, zejména v reakci na projevy poslanců Parlamentu.
6. Aniž je dotčen článek 197 Smlouvy o ES, usiluje předseda o dohodu s Komisí a Radou o tom, jaká řečnická doba jim bude přidělena.
7. Poslanci, kteří nevystoupili v rozpravě, mohou nejvýše jednou v průběhu jednoho dílčího zasedání odevzdat písemné prohlášení v rozsahu nejvýše 200 slov, které je přílohou doslovného záznamu z rozpravy.
Článek 143
Seznam řečníků
1. Jména poslanců, kteří žádají o slovo, se zapisují do seznamu řečníků v pořadí, v jakém byly jejich žádosti obdrženy.
2. Předseda uděluje slovo poslancům a přitom co nejvíce dbá na to, aby se při vystoupení střídali řečníci zastávající rozdílné politické názory a hovořící různými jazyky.
3. Na žádost však může být dána přednost zpravodaji příslušného výboru a předsedům politických skupin, kteří si přejí vystoupit jménem těchto skupin, nebo řečníkům, kteří je zastupují.
4. Žádný poslanec nesmí na totéž téma vystoupit více než dvakrát, pokud k tomu nezíská svolení předsedy.
Předseda a zpravodaj dotčených výborů však mohou na vlastní žádost hovořit po dobu, kterou stanoví předseda.
Článek 144
Jednominutový projev
Po dobu nejvýše třiceti minut po zahájení každého dílčího zasedání udělí předseda slovo poslancům, kteří chtějí upozornit Parlament na důležitou otázku politické povahy.
Řečnická doba pro každého poslance nepřesáhne jednu minutu.
Předseda může dát poslancům opět tentýž časový prostor později v průběhu téhož dílčího zasedání.
Článek 145
Osobní prohlášení
1. Poslanec, který požádá o příležitost učinit osobní prohlášení, vystoupí na konci rozpravy o bodu pořadu jednání, který se právě projednává, nebo ve chvíli, kdy se jedná o schválení zápisů ze zasedání, k němuž se vztahuje žádost o vystoupení.
Tento poslanec nesmí hovořit o věcných otázkách, ale musí se při svém projevu omezit na odmítnutí jakýchkoli poznámek, které zazněly o jeho osobě během rozpravy, nebo názorů, které mu byly přisuzovány, nebo na opravu výroků, které sám pronesl.
2. Pokud Parlament nerozhodne jinak, nesmí žádné osobní prohlášení trvat déle než tři minuty.
Článek 146
Pořádek v jednacím sále
1. Předseda napomene jakéhokoli poslance, který v průběhu jednání vyrušuje.
2. Pokud se provinění opakuje, předseda znovu poslance napomene, a tato skutečnost je zanesena do zápisu z jednání zasedání.
3. Jestliže se provinění znovu opakuje, může předseda vykázat poslance z jednacího sálu pro zbytek zasedání.
Generální tajemník zajistí okamžitý výkon tohoto disciplinárního opatření za pomoci zřízenců a v případě potřeby za pomoci bezpečnostní služby Parlamentu.
Článek 147
Vyloučení poslanců
1. V případě závažného porušení pořádku nebo narušení chodu Parlamentu může předseda po formálním upozornění navrhnout, buď okamžitě nebo nejpozději na příštím dílčím zasedání, aby Parlament hlasoval o udělení důtky, což má za následek okamžité vykázání z jednacího sálu a zastavení činnosti na dva až pět dní.
2. Parlament rozhodne, zda přistoupí k takovému disciplinární opatření v době, kterou určí předseda, tj. buď na zasedání, při němž k dané události došlo, nebo v případě provinění mimo jednací sál v době, kdy byl předseda o tomto provinění informován, nebo nejpozději na příštím dílčím zasedání.
Příslušný poslanec má právo před hlasováním vystoupit před Parlamentem.
Délka jeho projevu nesmí překročit pět minut.
3. O žádosti o disciplinární opatření se hlasuje elektronicky bez rozpravy. Žádosti podané podle čl. 149 odst. 3 nebo čl. 160 odst. 1 nejsou přípustné.
Článek 148
Vyrušování při jednání
Pokud hrozí, že vyrušování při jednání v Parlamentu znemožní plynulý chod zasedání, předseda na určitou dobu ukončí nebo přeruší jednání, aby obnovil pořádek.
Jestliže toho nemůže dosáhnout, opustí předsednické křeslo, což má za následek přerušení zasedání.
Zasedání pokračuje poté, co jej předseda znovu svolá.
KAPITOLA 4
USNÁŠENÍSCHOPNOST A HLASOVÁNÍ
Článek 149
Usnášeníschopnost
1. Parlament může jednat, rozhodovat o pořadu jednání a schvalovat zápis ze zasedání při jakémkoli počtu přítomných poslanců.
2. Parlament je usnášeníschopný, pokud je v jednacím sále přítomna třetina všech poslanců Parlamentu.
3. Všechny hlasy jsou platné při jakémkoli počtu hlasujících, pokud předseda na žádost podanou před začátkem hlasování nejméně třiceti sedmi poslanci, nekonstatuje v okamžiku hlasování, že Parlament není usnášeníschopný.
Jestliže se při hlasování zjistí, že není přítomen dostatečný počet poslanců, zařadí se hlasování na pořad jednání příštího zasedání.
Žádost o zjištění usnášeníschopnosti musí podat nejméně třicet sedm poslanců.
Žádost jménem politické skupiny není přípustná.
Při zjišťování výsledků hlasování je třeba vzít v úvahu podle odstavce 2 všechny poslance přítomné v jednacím sále a podle odstavce 4 všechny poslance, kteří žádali o zjištění usnášeníschopnosti.
Elektronické hlasovací zařízení nelze k tomuto účelu použít.
Dveře jednacího sálu nesmějí být zavřeny.
Jestliže počet přítomných poslanců není dostatečný pro dosažení usnášeníschopnosti, neoznámí předseda výsledek hlasování, ale prohlásí, že nebyl přítomen potřebný počet poslanců.
Poslední věta odstavce 3 se nevztahuje na hlasování o procesních návrzích, ale pouze na hlasování o vlastním předmětu jednání.
4. Poslanci, kteří požádali o zjištění usnášeníschopnosti, se počítají jako přítomní ve smyslu odstavce 2 i v případě, že již nejsou v jednacím sále.
5. Je-li přítomno méně než třicet sedm poslanců, může předseda rozhodnout, že Parlament není usnášeníschopný.
Článek 150
Předkládání a přednášení pozměňovacích návrhů
1. Pozměňovací návrhy k projednání v plénu může předložit příslušný výbor, politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců.
Pozměňovací návrhy se předkládají písemně a musí být podepsány autory.
Pozměňovací návrhy k dokumentům legislativní povahy ve smyslu čl. 40 odst.
1 mohou být doprovázeny stručným odůvodněním. Za tato odůvodnění je odpovědný autor a nehlasuje se o něm.
2. S výhradou omezení stanovených v článku 151 se může pozměňovací návrh týkat kterékoli části textu a může mít za cíl zrušení, doplnění nebo nahrazení slov či číslic.
"Textem" se v tomto a následujícím článku rozumí celý návrh usnesení/návrh legislativního usnesení, návrh rozhodnutí nebo návrh Komise.
3. Předseda stanoví lhůtu pro předkládání pozměňovacích návrhů.
4. Pozměňovací návrh může být přednést během rozpravy jeho autor nebo jiný poslanec, kterého jmenoval autor jako svého zástupce.
5. Vezme-li pozměňovací návrh jeho autor zpět, nebere se v potaz, pokud jej ihned nepřevezme jiný poslanec.
6. Pozměňovací návrhy se předkládají k hlasování až poté, co jsou vytištěny a rozdány ve všech úředních jazycích, pokud Parlament nerozhodne jinak.
Parlament nemůže rozhodnout jinak, pokud je proti nejméně třicet sedm poslanců.
Na tento odstavec se použije přiměřeně článek 139.
O ústních pozměňovacích návrzích předložených ve výboru se může hlasovat, pokud proti tomu žádný člen výboru nevznese námitku.
Článek 151
Přípustnost pozměňovacích návrhů
1. Pozměňovací návrh není přípustný, jestliže:
a) jeho obsah přímo nesouvisí s textem, který má za cíl změnit;
b) má za cíl zrušit nebo nahradit celý text;
c) má za cíl změnit více než jeden článek nebo odstavec textu, ke kterému se vztahuje.
Toto ustanovení se nevztahuje na kompromisní pozměňovací návrhy ani na pozměňovací návrhy, které mají za cíl změnit určitý slovní tvar v celém textu;
d) se zjistí, že alespoň v jednom z úředních jazyků textu, kterého se pozměňovací návrh týká, není změna nutná; v tomto případě předseda spolu s těmi, kterých se to týká, hledá vhodné jazykové řešení.
2. Pozměňovací návrh se nebere v potaz, pokud není v souladu s rozhodnutími, která byla k danému textu dříve přijata během téhož hlasování.
3. O přípustnosti pozměňovacích návrhů rozhodne předseda.
Rozhodnutí předsedy podle odstavce 3 týkající se přípustnosti pozměňovacích návrhů nevychází výlučně z ustanovení odstavce 1 a 2 tohoto článku, ale z ustanovení jednacího řádu obecně.
4. Politická skupina může předložit alternativní návrh usnesení k návrhu nelegislativního usnesení obsaženému ve zprávě výboru.
V tomto případě nesmí skupina předložit pozměňovací návrhy k návrhu usnesení příslušného výboru.
Návrh usnesení předložený skupinou nesmí být delší než návrh výboru. O návrhu se hlasuje v jediném hlasování v plénu bez možnosti předkládat pozměňovací návrhy.
Článek 152
Hlasování
1. Pro zprávy se použije tento postup hlasování:
a) za prvé, hlasování o jakýchkoli pozměňovacích návrzích k textu, kterého se týká zpráva příslušného výboru;
b) za druhé, hlasování o textu jako celku, změněném či nezměněném;
c) za třetí, hlasování o pozměňovacích návrzích k návrhu usnesení/k návrhu legislativního usnesení;
d) konečně, hlasování o návrhu usnesení/návrhu legislativního usnesení jako celku (konečné hlasování).
Parlament nehlasuje o vysvětlujícím prohlášení obsaženém ve zprávě.
2. Níže uvedený postup se použije při druhém čtení:
a) jestliže nebyl podát návrh na zamítnutí nebo změnu společného postoje Rady, považuje se společný postoj za schválený podle článku 67;
b) o návrhu na zamítnutí společného postoje Rady se hlasuje před hlasováním o jakýchkoli pozměňovacích návrzích (viz čl. 61 odst. 1);
c) bylo-li ke společnému postoji předloženo několik pozměňovacích návrhů, hlasuje se o nich v pořadí stanoveném v článku 155;
d) pokud Parlament již hlasoval o pozměňovacích návrzích ke společnému postoji, může další hlasování o textu jako celku proběhnout pouze podle čl. 61 odst. 2.
3. Postup podle článku 65 se použije při třetím čtení.
4. Při hlasování o legislativních textech a návrzích nelegislativních usnesení se hlasuje nejprve o hlavní části, potom o právních východiscích a o bodech odůvodnění.
Pozměňovací návrhy nejsou brány v potaz, pokud jsou v rozporu s předchozím hlasováním.
5. Jediným poslancem, který může vystoupit během hlasování, je zpravodaj, který musí mít příležitost stručně vyjádřit stanovisko svého výboru k pozměňovacím návrhům, o nichž se hlasuje.
Článek 153
Rovnost hlasů
1. V případě rovnosti hlasů podle čl. 152 odst. 1 písm. b) nebo d) se text jako celek vrátí zpět výboru. Totéž platí pro hlasování podle článků 3 a 7 a pro konečné hlasování podle článků 177 a 188, přičemž v případě těchto dvou článků se daná věc vrací Konferenci předsedů.
2. V případě rovnosti hlasů při hlasování o pořadu jednání jako celku (článek 132) nebo o zápisu jako celku (článek 172) nebo o textu předloženém k dílčímu hlasování podle článku 157 se text považuje za přijatý.
3. Ve všech ostatních případech rovnosti hlasů, aniž jsou dotčeny články, které vyžadují kvalifikovanou většinu, se text nebo návrh považuje za zamítnutý.
Článek 154
Zásady hlasování
1. Hlasování o zprávě probíhá na základě doporučení příslušného výboru.
Výbor může delegovat tento úkol na svého předsedu nebo zpravodaje.
2. Výbor může doporučit, aby se o všech nebo o některých pozměňovacích návrzích hlasovalo najednou, aby byly přijaty, zamítnuty nebo prohlášeny za bezpředmětné.
Výbor také může navrhnout kompromisní pozměňovací návrhy.
3. Pokud příslušný výbor doporučí, aby byly pozměňovací návrhy předloženy k hlasování najednou, uskuteční se nejprve toto hlasování o daných pozměňovacích návrzích.
4. Pokud příslušný výbor navrhne kompromisní pozměňovací návrh, hlasuje se přednostně o tomto návrhu.
5. O pozměňovacích návrzích, u nichž bylo požadováno jmenovité hlasování, se hlasuje jednotlivě.
6. Dílčí hlasování není přípustné v případě hlasování najednou nebo hlasování o kompromisním pozměňovacím návrhu.
Článek 155
Pořadí při hlasování o pozměňovacích návrzích
1. Pozměňovací návrhy mají přednost před textem, k němuž se vztahují, a hlasuje se o nich před ním.
2. Jestliže byly předloženy dva nebo více vzájemně se vylučujících pozměňovacích návrhů ke stejné části textu, má přednost pozměňovací návrh, který se nejvíce odchyluje od původního znění, a hlasuje se o něm nejdříve.
Je-li přijat, jsou ostatní pozměňovací návrhy zamítnuty.
Je-li zamítnut, hlasuje se o dalším pozměňovacím návrhu podle priority a obdobně se postupuje u každého ze zbývajících pozměňovacích návrhů.
Jsou-li pochybnosti o tom, který návrh má přednost, rozhodne předseda.
Jsou-li všechny pozměňovací návrhy zamítnuty, považuje se za přijaté původní znění, pokud není ve stanovené lhůtě požadováno oddělené hlasování.
3. Předseda může předložit k hlasování původní text jako první nebo dát hlasovat před pozměňovacím návrhem, který se nejvíce odchyluje od původního znění, o jiném návrhu znění, který je bližší původnímu návrhu.
Získá-li kterýkoli z těchto textů většinu, neberou se ostatní předložené pozměňovací návrhy k témuž textu v potaz.
4. Na návrh předsedy je výjimečně možné hlasovat o pozměňovacích návrzích předložených po ukončení rozpravy, jde-li o kompromisní pozměňovací návrhy, nebo pokud se vyskytnou technické problémy.
Předseda musí získat k předložení takových pozměňovacích návrhů k hlasování souhlas Parlamentu.
151 odst. 3 rozhoduje o přípustnosti pozměňovacích návrhů předseda.
V případě kompromisních pozměňovacích návrhů předložených po ukončení rozpravy podle tohoto odstavce, rozhoduje předseda o jejich přípustnosti případ od případu, s přihlédnutím ke kompromisní povaze návrhů.
Pro přípustnost platí tato obecná kritéria:
- zpravidla se kompromisní pozměňovací návrhy nesmějí vztahovat k těm částem textu, k nimž nebyly předloženy žádné pozměňovací návrhy ve lhůtě pro jejich podání,
- zpravidla předkládají kompromisní pozměňovací návrhy politické skupiny, předsedové, zpravodajové nebo navrhovatelé příslušných výborů nebo předkladatelé jiných pozměňovacích návrhů,
- zpravidla je s předložením kompromisního pozměňovacího návrhu spojeno zpětvzetí ostatních pozměňovacích návrhů týkajících se stejné části textu.
Pouze předseda může navrhnout, aby byl kompromisní pozměňovací návrh projednán.
Pro předložení kompromisního pozměňovacího návrhu k hlasování musí předseda získat souhlas Parlamentu dotazem, zda jsou proti takovému hlasování nějaké námitky.
Pokud je vznesena námitka, rozhodne Parlament o dané věci většinou odevzdaných hlasů.
5. Pokud příslušný výbor předložil pozměňovací návrhy k textu, kterého se týká zpráva, předseda o nich dá hlasovat najednou, pokud politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců nepožádá o oddělené hlasování, nebo nejsou-li předloženy jiné pozměňovací návrhy.
6. Předseda může předložit několik pozměňovacích návrhů k hlasování najednou, pokud se tyto návrhy vzájemně doplňují.
V takových případech postupuje podle odstavce 5.
Předkladatelé těchto pozměňovacích návrhů mohou navrhnout hlasování najednou, pokud se jejich návrhy vzájemně doplňují.
7. Předseda může po přijetí nebo zamítnutí určitého pozměňovacího návrhu rozhodnout, že se o několika jiných pozměňovacích návrzích s podobným obsahem nebo cílem bude hlasovat najednou.
Předseda může před tímto rozhodnutím požádat Parlament o souhlas.
Tento soubor pozměňovacích návrhů se může vztahovat k různým částem původního textu.
8. Pokud dva nebo více stejných pozměňovacích návrhů předložili různí předkladatelé, hlasuje se o nich jako o jednom návrhu.
Článek 156
Projednávání pozměňovacích návrhů z pléna ve výborech
Pokud bylo ke zprávě, kterou má Parlament projednat, předloženo více než 50 pozměňovacích návrhů, může předseda požádat příslušný výbor po konzultaci s jeho předsedou, aby se sešel k projednání pozměňovacích návrhů.
O pozměňovacím návrhu, který nezíská alespoň jednu desetinu hlasů členů výboru, se v Parlamentu nehlasuje.
Článek 157
Dílčí hlasování
1. Jestliže text, o kterém se má hlasovat, obsahuje dvě nebo více ustanovení, nebo se dotýká dvou nebo více otázek, nebo může být rozdělen do dvou nebo více částí, z nichž má každá svůj ucelený smysl a normativní hodnotu, může politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců požádat o dílčí hlasování.
2. Tuto žádost je nutno podat večer přede dnem hlasování, pokud předseda nestanoví jinou lhůtu.
O žádosti rozhodne předseda.
Článek 158
Hlasovací právo
Právo hlasovat je právem osobním.
Poslanci hlasují jednotlivě a osobně.
Jakékoli porušení tohoto článku se považuje za závažný případ porušení pořádku ve smyslu čl. 147 odst. 1 a má právní následky popsané v uvedeném článku.
Článek 159
Hlasování
1. Zpravidla se v Parlamentu hlasuje zvednutím ruky.
2. Jestliže předseda rozhodne, že výsledek není jednoznačný, hlasuje se znovu s použitím elektronického hlasovacího zařízení, a pokud toto zařízení nefunguje, hlasuje se tak, že poslanci povstanou nebo zůstanou sedět.
3. Výsledek hlasování se zaznamená.
Článek 160
Jmenovité hlasování
1. Kromě případů stanovených v čl. 99 odst. 4 a čl. 100 odst. 5 se hlasuje jmenovitě, požádá-li o to písemně nejméně třicet sedm poslanců nebo politická skupina večer přede dnem hlasování, pokud předseda nestanoví jinou lhůtu.
2. Poslanci hlasují v abecedním pořadí počínaje jménem poslance, kterého určí los.
Předseda hlasuje jako poslední.
Hlasování proběhne ústně a vyjádří se slovem "ano", "ne", nebo "zdržuji se".
Pro zjištění, zda byl návrh přijat nebo zamítnut, se berou v úvahu pouze hlasy "pro" a "proti".
Předseda zjistí výsledek hlasování a oznámí jej.
Hlasování se zaznamená do zápisů ze zasedání podle politických skupin, přičemž jména poslanců jsou v abecedním pořadí a u každého je uvedeno, jak hlasoval.
Článek 161
Elektronické hlasování
1. Předseda může kdykoli rozhodnout, že se hlasování uvedené v článcích 159, 160 a 162 uskuteční prostřednictvím elektronického hlasovacího zařízení.
Pokud nemůže být elektronické hlasování z technických důvodů použito, hlasuje se podle článku 159, čl. 160 odst. 2 nebo článku 162.
Po technické stránce je používání elektronického hlasovacího zařízení upraveno pokyny předsednictva.
2. Při elektronickém hlasování se zaznamená pouze číselný výsledek hlasování.
Je-li se však požadováno jmenovité hlasování podle čl. 160 odst. 1, zaznamenají se hlasy v zápisu ze zasedání podle politických skupin, přičemž jména poslanců jsou v abecedním pořadí.
3. Jmenovité hlasování se uskuteční podle s čl.160 odst. 2, jestliže o to požádá většina přítomných poslanců. Zařízení uvedené v odstavci 1 tohoto článku lze použít ke zjištění, zda je přítomna většina poslanců.
Článek 162
Tajné hlasování
1. V případě jmenování se hlasuje tajně, aniž jsou dotčeny čl. 12 odst. 1, čl. 177 odst. 1 a čl. 182 odst. 2 druhý pododstavec.
Při sčítání odevzdaných hlasů se berou v úvahu jen hlasovací lístky se jmény poslanců, kteří jsou kandidáty.
2. Tajné hlasování se rovněž může konat na žádost pětiny všech poslanců Parlamentu.
Takovou žádost je nutno vznést před zahájením hlasování.
3. Žádost o tajné hlasování má přednost před žádostí o jmenovité hlasování.
4. Dva až šest skrutátorů, kteří byli vylosováni mezi poslanci, sečte hlasy odevzdané při tajném hlasování.
Při hlasování podle odstavce 1 nesmějí kandidáti vykonávat funkci skrutátorů.
Jména poslanců, kteří se zúčastnili tajného hlasování, se zaznamenají do zápisů ze zasedání, při kterém se tajné hlasování konalo.
Článek 163
Vysvětlení hlasování
1. Po ukončení obecné rozpravy může kterýkoli poslanec podat ústní vysvětlení závěrečného hlasování v rozsahu nejvýše jedné minuty nebo podat písemné vysvětlení obsahující nejvýše 200 slov, které se zahrne do doslovného záznamu.
Kterákoli politická skupina může podat vysvětlení hlasování, v rozsahu nejvýše dvou minut.
Po zahájení prvního vystoupení s vysvětlením hlasování nejsou žádné další žádosti o podání vysvětlení hlasování přípustné.
Vysvětlení hlasování je přípustné po závěrečném hlasování o jakémkoli tématu předloženém Parlamentu.
Výraz "závěrečné hlasování" nepředjímá typ hlasování, ale rozumí se jím poslední hlasování o jakémkoli bodu.
2. Vysvětlení hlasování není přípustné v případě hlasování o procesních otázkách.
3. Pokud byl na pořad jednání Parlamentu zařazen návrh Komise nebo zpráva podle článku 131, mohou poslanci podat písemná vysvětlení hlasování podle odstavce 1.
Vysvětlení hlasování podaná buď ústně, nebo písemně se musí týkat přímo textu, o kterém se hlasuje.
Článek 164
Spory týkající se hlasování
1. Předseda prohlašuje hlasování za zahájené a za ukončené.
2. Jestliže již předseda prohlásil hlasování za zahájené, nikdo s výjimkou jeho samého, nesmí promluvit, dokud není hlasování prohlášeno za ukončené.
3. Procesní námitky týkající se platnosti hlasování mohou být vzneseny, dokud předseda neprohlásí hlasování za ukončené.
4. Po oznámení výsledku hlasování provedeného zvednutím ruky může poslanec požadovat, aby byl tento výsledek ověřen s použitím elektronického hlasovacího zařízení.
5. Předseda rozhodne, zda je oznámený výsledek platný.
Jeho rozhodnutí je konečné.
KAPITOLA 5
NÁVRHY NA PŘERUŠENÍ JEDNÁNÍ A PROCESNÍ NÁVRHY
Článek 165
Procesní návrhy
1. Přednostně je uděleno slovo žádostem o podání procesního návrhu týkajícího se:
a) nepřípustnosti věci (článek 167);
b) vrácení výboru (článek 168);
c) ukončení rozpravy (článek 169);
d) odročení rozpravy a hlasování (článek 170);
e) přerušení nebo ukončení zasedání (článek 171).
Kromě navrhovatele se mohou k těmto návrhům vyjádřit pouze: jeden řečník ve prospěch návrhu a jeden řečník proti návrhu, předseda nebo zpravodaj příslušného výboru.
2. Řečnická doba nesmí překročit jednu minutu.
Článek 166
Procesní námitky
1. Poslanci může být uděleno slovo, aby upozornil předsedu na jakékoli porušení jednacího řádu Parlamentu.
Poslanec nejprve uvede, na který článek se odvolává.
2. Žádost o vznesení procesní námitky má přednost před ostatními žádostmi o udělení slova.
3. Řečnická doba nesmí překročit jednu minutu.
4. Předseda okamžitě rozhodne o opodstatněnosti procesních námitek v souladu s jednacím řádem a oznámí své rozhodnutí ihned po vznesení námitky.
O jeho rozhodnutí se nehlasuje.
5. Výjimečně může předseda prohlásit, že své rozhodnutí oznámí později, avšak vždy do dvaceti čtyř hodin po vznesení procesní námitky.
Odklad tohoto rozhodnutí nemá za následek odročení rozpravy.
Předseda může postoupit záležitost příslušnému výboru.
Článek 167
Nepřípustnost věci
1. Na začátku rozpravy o určitém bodu pořadu může být vznesena námitka nepřípustnosti.
O takové námitce se okamžitě hlasuje.
Záměr vznést námitku nepřípustnosti věci je oznámen nejméně dvacet čtyři hodin předem předsedovi, který o tom ihned informuje Parlament.
2. Je-li námitka přijata, přistoupí Parlament ihned k dalšímu bodu pořadu jednání.
Článek 168
Vrácení výboru
1. Vrácení věci výboru může požadovat politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců při projednávání pořadu jednání nebo před začátkem rozpravy.
Záměr navrhnout vrácení věci výboru je oznámen nejméně dvacet čtyři hodin předem předsedovi, který o tom ihned informuje Parlament.
2. Vrácení věci výboru může požadovat politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců před hlasováním nebo v jeho průběhu.
O takovém návrhu se okamžitě hlasuje.
3. Žádost lze vznést pouze jednou při každém z těchto tří procesních kroků.
4. Vrácením věci výboru se přerušuje rozprava o tomto bodu.
5. Parlament může stanovit lhůtu, v níž musí výbor oznámit své závěry.
Článek 169
Ukončení rozpravy
1. Rozprava může být ukončena dříve, než je vyčerpán seznam řečníků, a to na návrh předsedy, nebo na žádost politické skupiny nebo nejméně třiceti sedmi poslanců.
O takovém návrhu nebo žádosti se okamžitě hlasuje.
2. Jsou-li návrh nebo žádost přijaty, může se k nim vyjádřit pouze jeden poslanec z každé politické skupiny, která dosud nezasáhla do dané rozpravy.
3. Po projevech uvedených v odstavci 2 je rozprava ukončena a Parlament hlasuje o věci, která byla jejím předmětem, pokud není předem stanovena doba hlasování.
4. Jsou-li návrh nebo žádost zamítnuty, nemůže je během téže rozpravy znovu podat nikdo kromě předsedy.
Článek 170
Odročení rozpravy a odklad hlasování
1. Na začátku rozpravy o některém bodu pořadu jednání může politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců předložit návrh, aby byla rozprava odročena na určitý den a hodinu.
O takovém návrhu se okamžitě hlasuje.
Záměr odročit rozpravu je oznámen nejméně dvacet čtyři hodin předem předsedovi, který ihned informuje Parlament.
2. Je-li tento návrh přijat, přikročí Parlament k dalšímu bodu pořadu jednání.
Odročená rozprava se uskuteční v určený den a hodinu.
3. Jestliže je tento návrh zamítnut, nelze jej předložit znovu během téhož dílčího zasedání.
4. Před hlasováním nebo v jeho průběhu může politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců navrhnout, aby bylo hlasování odloženo.
O tomto návrhu se okamžitě hlasuje.
Jakékoli rozhodnutí Parlamentu o odročení rozpravy na pozdější dílčí zasedání musí určit zasedání, na jehož pořad jednání bude rozprava zařazena, s vědomím, že pořad jednání pro toto zasedání bude sestaven podle článků 130 a 132.
Článek 171
Přerušení nebo ukončení zasedání
Zasedání může být přerušeno nebo ukončeno během rozpravy nebo během hlasování, jestliže tak rozhodne Parlament na návrh předsedy nebo na žádost politické skupiny nebo nejméně třiceti sedmi poslanců.
O takovém návrhu nebo žádosti se okamžitě hlasuje.
KAPITOLA 6
VEŘEJNÝ ZÁZNAM JEDNÁNÍ
Článek 172
Zápis
1. Zápis z každého zasedání, obsahující rozhodnutí Parlamentu a jména řečníků, se rozdá nejméně půl hodiny před zahájením odpolední části následujícího zasedání.
V rámci legislativního procesu se za rozhodnutí ve smyslu tohoto odstavce považují i všechny pozměňovací návrhy přijaté Parlamentem, i když je návrh Komise podle čl. 52 odst. 1 nebo společný postoj Rady podle čl. 61 odst. 3 s konečnou platností zamítnut.
Texty přijaté Parlamentem jsou rozesílány odděleně.
Pokud legislativní texty přijaté Parlamentem obsahují změny, jsou zveřejněny v úplném znění.
2. Na začátku odpolední části zasedání předloží předseda Parlamentu zápis z předchozího zasedání ke schválení.
3. Jsou-li k zápisům vzneseny jakékoli námitky, Parlament v případě potřeby rozhodne, zda se mají požadované změny projednávat.
Žádný poslanec nesmí o zápisu hovořit déle než jednu minutu.
4. Zápis podepisuje předseda a generální tajemník a je uložen do archivu Parlamentu.
Do jednoho měsíce se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 173
Doslovné záznamy
1. Doslovný záznam každého zasedání se vyhotovuje ve všech úředních jazycích.
2. Řečníci vrátí přepsaný text svých projevů sekretariátu nejpozději následující den poté, co jej obdrželi.
3. Doslovný záznam se zveřejňuje jako příloha Úředního věstníku Evropské unie.
HLAVA VII
VÝBORY A DELEGACE
KAPITOLA 1
VÝBORY — ZŘIZOVÁNÍ A PŮSOBNOST
Článek 174
Zřizování stálých výborů
Na návrh Konference předsedů zřídí Parlament stálé výbory, jejichž působnost je vymezena v příloze jednacího řádu [15] Jejich členové se volí během prvního dílčího zasedání, které následuje po novém zvolení Parlamentu, a pak znovu po dvou a půl letech.
Naproti tomu působnost stálých výborů je vymezena v příloze jednacího řádu a je stanovena odlišným postupem. Proto může být určena i v jiné době než v době zřízení výboru.
Článek 175
Zřizování dočasných výborů
Na návrh Konference předsedů může Parlament kdykoli zřídit dočasné výbory, jejich působnosti, složení a funkční období se stanoví současně s přijetím rozhodnutí o jejich zřízení; jejich funkční období nesmí překročit dvanáct měsíců, pokud Parlament nerozhodne po uplynutí tohoto funkčního období o jeho prodloužení.
Ze skutečnosti, že se působnost, složení a funkční období dočasných výborů stanoví ve stejné době, kdy jsou tyto výbory zřízeny, vyplývá, že Parlament nemůže následně rozhodnout o změně její působnosti ani ve smyslu jejího rozšíření, ani ve smyslu jejího omezení.
Článek 176
Vyšetřovací výbory
1. Parlament může na žádost čtvrtiny všech poslanců zřídit vyšetřovací výbor, který se bude zabývat údajnými porušeními práva Společenství nebo údajným nesprávným úředním postupem při jeho uplatňování, kterého by se dopustil orgán nebo instituce Evropských společenství, orgán veřejné moci členského státu nebo osoby, jimž právo Společenství dává pravomoc provádět toto právo.
Rozhodnutí o zřízení tohoto výboru je zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie do jednoho měsíce.
Parlament navíc učiní všechny kroky nezbytné k tomu, aby toto rozhodnutí vešlo v obecnou známost.
2. Způsob práce vyšetřovacího výboru se řídí ustanoveními tohoto jednacího řádu vztahujícími se na výbory, pokud není v tomto článku a v rozhodnutí Evropského parlamentu, Rady a Komise ze dne
3. Žádosti o zřízení vyšetřovacího výboru musí přesně uvádět předmět vyšetřování a musí obsahovat podrobné odůvodnění.
Parlament na návrh Konference předsedů rozhodne, zda výbor zřídí, a pokud ano, určí též podle článku 177jeho složení.
4. Vyšetřovací výbor ukončí svou práci předložením zprávy nejpozději do dvanácti měsíců.
Parlament může dvakrát rozhodnout o prodloužení tohoto období vždy o tři měsíce.
Ve vyšetřovacím výboru mohou hlasovat pouze jeho řádní členové, nebo v případě jejich nepřítomnosti jejich stálí náhradníci.
5. Vyšetřovací výbor zvolí svého předsedu a dva místopředsedy a jmenuje jednoho nebo více zpravodajů.
Výbor může rovněž svěřit odpovědnosti, povinnosti nebo zvláštní úkoly svým členům, kteří musí následně podrobně informovat výbor o jejich plnění.
V době mezi schůzemi, v naléhavých případech nebo v případech potřeby vykonává pravomoci výboru jeho předsednictvo a jeho kroky musí výbor schválit na nejbližší schůzi.
6. Pokud vyšetřovací výbor usoudí, že bylo porušeno jedno z jeho práv, navrhne předsedovi Parlamentu, aby přijal příslušná opatření.
7. Vyšetřovací výbor se může obrátit na orgány nebo osoby uvedené v článku 3 rozhodnutí, které je uvedeno v odstavci 2 se záměrem předvolat je ke slyšení nebo od nich získat dokumenty.
Cestovní výdaje a výdaje na pobyt poslanců a úředníků orgánů a institucí Společenství hradí tyto orgány a instituce.
Cestovní výdaje a výdaje na pobyt jiných osob, které budou vypovídat před vyšetřovacím výborem, hradí Evropský parlament v souladu s předpisy o slyšení odborníků.
Každá osoba, která je vyzvána k výpovědi před vyšetřovacím výborem, má stejná práva jako svědek před soudem v zemi jejího původu.
Tyto osoby musí být poučeny o svých právech předtím, než učiní výpověď před výborem.
Pokud jde o použití jazyků, použije vyšetřovací výbor článek 138 jednacího řádu.
Předsednictvo výboru však:
- může omezit tlumočení do úředních jazyků na jazyky účastníků daných jednání, pokud tento krok považuje za nezbytný z důvodu zachování důvěrnosti, a
- rozhodne o překladu obdržených dokumentů, aby bylo zajištěno, že daný výbor bude moci konat svá jednání účelně a rychle a že bude zachováno nezbytné utajení a důvěrnost jednání.
8. Předseda vyšetřovacího výboru spolu s předsednictvem zajistí, aby bylo zachováno utajení nebo důvěrnost jednání, a včas o tom uvědomí členy výboru.
Rovněž výslovně poukáže na čl. 2 odst.
2 výše uvedeného rozhodnutí. Použije se příloha VII část A jednacího řádu.
9. Předané tajné nebo důvěrné dokumenty se posuzují za takových technických opatření, která zajistí, aby výlučný přístup k nim měli pouze členové odpovědní za jejich zkoumání.
Příslušní členové učiní závazné prohlášení, že neumožní žádné jiné osobě přístup k tajným nebo důvěrným informacím, v souladu s tímto článkem, a že použijí tyto informace výlučně pro účely vypracování své zprávy pro vyšetřovací výbor.
Schůze se konají v prostorách, které jsou vybaveny tak, aby byl neoprávněným osobám znemožněn odposlech jednání.
10. Po dokončení své práce předloží vyšetřovací výbor Parlamentu zprávu o výsledcích své činnosti, která bude v případě nutnosti a v souladu s podmínkami stanovenými v článku 48 obsahovat i menšinová stanoviska.
Tato zpráva se zveřejní.
Na žádost vyšetřovacího výboru koná Parlament rozpravu o zprávě na dílčím zasedání, které následuje po jejím předložení.
Výbor může Parlamentu předložit rovněž návrh doporučení určeného orgánům a institucím Evropských společenství nebo členských států.
11. Předseda Parlamentu pověří příslušný výbor podle přílohy VI jednacího řádu sledováním opatření provedených na základě výsledků práce vyšetřovacího výboru a požádá výbor, aby o nich informoval Parlament.
Učiní také veškerá opatření nezbytná k praktickému uplatnění závěrů vyšetřování.
Pouze k návrhu Konference předsedů týkajícího se složení vyšetřovacího výboru (odstavec 3) je možno předkládat pozměňovací návrhy podle čl. 177 odst. 2.
K předmětu vyšetřování tak, jak byl vymezen jednou čtvrtinou poslanců Parlamentu (odstavec 3), a k období pro vyšetřování stanovenému v odstavci 4 nejsou pozměňovací návrhy přípustné.
Článek 177
Složení výborů
1. Členové výborů a vyšetřovacích výborů jsou voleni na základě nominací předložených politickými skupinami a nezařazenými poslanci.
Konference předsedů předloží Parlamentu návrhy.
Složení výborů odráží v co nejvyšší míře složení Parlamentu.
Změní-li poslanec politickou skupinu, ponechá si svou funkci v parlamentních výborech po zbytek dvouapůlletého funkčního období.
Pokud by poslanec změnou politické skupiny narušil vyrovnané zastoupení politických názorů ve výboru, podá Konference předsedů nové návrhy na složení výboru v souladu s postupem stanoveným v odstavci 1, druhé větě, přičemž musí být zaručena individuální práva poslance.
2. Pozměňovací návrhy k návrhům Konference předsedů jsou přípustné pouze tehdy, když je předloží nejméně třicet sedm poslanců.
Parlament rozhodne o těchto pozměňovacích návrzích v tajném hlasování.
3. Poslanci se považují za zvolené na základě návrhů Konference předsedů s případnými změnami podle odstavce 2.
4. Pokud politická skupina nepředloží nominace na členství ve vyšetřovacím výboru podle odstavce 1 ve lhůtě stanovené Konferencí předsedů, předloží Konference předsedů Parlamentu pouze nominace, které jí byly sděleny ve stanovené lhůtě.
5. Konference předsedů může prozatímně rozhodnout o obsazení uvolněného místa ve výboru se souhlasem osob, které mají být jmenovány, a s přihlédnutím k odstavci 1.
6. Jakékoli takové změny se předloží Parlamentu ke schválení na příštím zasedání.
Článek 178
Náhradníci
1. Politické skupiny a nezařazení poslanci mohou jmenovat stálé náhradníky pro každý výbor v počtu shodném s počtem řádných členů z jejich řad v daném výboru.
Předseda je o tom informován.
Tito stálí náhradníci jsou oprávněni účastnit se schůzí výboru, vystupovat na nich a v případě neúčasti řádného člena se účastnit hlasování.
2. Navíc v případě neúčasti řádného člena, a pokud stálý náhradník nebyl jmenován nebo je rovněž nepřítomen, může řádný člen výboru zajistit, aby byl na schůzi zastupován jiným členem své politické skupiny, který je oprávněn hlasovat.
Jméno náhradníka musí být sděleno předem předsedovi výboru před zahájením hlasování.
Odstavec 2 se použije obdobně pro nezařazené poslance.
Oznámení předem, stanovené v poslední větě odstavce 2, musí být provedeno před ukončením rozpravy nebo před zahájením hlasování o bodu nebo bodech, při kterých má být řádný poslanec nahrazen.
***
Ustanovení tohoto článku obsahuje dvě jasně vymezené zásady:
- politická skupina nesmí mít ve výboru více stálých náhradníků, než je počet jejích řádných členů ve výboru,
- pouze politické skupiny mají právo jmenovat stálé náhradníky pouze pod podmínkou, že o tom informují předsedu Parlamentu.
Z toho vyplývá že:
- postavení stálého náhradníka závisí výlučně na členství v dané politické skupině,
- pokud se počet řádných členů politické skupiny ve výboru změní, změní se odpovídajícím způsobem i nejvyšší možný počet stálých náhradníků, které může tato politická skupina do výboru jmenovat,
- pokud poslanec změní politickou skupinu, nemůže si ponechat postavení stálého náhradníka, které měl jako člen původní politické skupiny,
- člen výboru nesmí být za žádných okolností náhradníkem za kolegu, který patří do jiné politické skupiny.
Článek 179
Povinnosti výborů
1. Stálé výbory zkoumají otázky, které jim postoupí Parlament nebo během odročení zasedání předseda Parlamentu jménem Konference předsedů.
Povinnosti dočasných výborů a vyšetřovacích výborů se vymezují při jejich zřízení; nemají oprávnění předkládat stanoviska jiným výborům.
(Viz výklad ustanovení článku 175)
2. Pokud stálý výbor prohlásí, že není příslušný k posouzení otázky, nebo vznikne-li spor o příslušnosti dvou nebo více stálých výborů, posoudí otázku příslušnosti Konference předsedů do čtyř pracovních týdnů poté, co je v Parlamentu oznámeno postoupení věci výboru.
Konference předsedů výborů je o věci informována a může dát doporučení Konferenci předsedů.
Konference předsedů rozhodne do šesti pracovních týdnů ode dne, kdy jí byla otázka příslušnosti předložena.
Jinak je otázka příslušnosti zařazena na pořad jednání následujícího dílčího zasedání.
3. Spadá-li určitá otázka do působnosti dvou nebo více stálých výborů, je jeden výbor ustanoven jako příslušný výbor a ostatní jako výbory, od nichž se žádá stanovisko.
Otázka však není postoupena současně více než třem výborům, pokud není rozhodnuto odchýlit se ze závažných důvodů od tohoto článku za podmínek stanovených v odstavci 1.
4. Jakékoli dva nebo více výborů či podvýborů mohou společně zkoumat záležitosti spadající do jejich působnosti, nemohou však přijímat rozhodnutí.
5. Jakýkoli výbor může se souhlasem předsednictva Parlamentu pověřit jednoho nebo více svých členů úkolem provést studii nebo vykonat pracovní cestu ke zjištění potřebných údajů.
Článek 180
Výbor příslušný k ověření pověřovacích listinJeden z výborů zřízených v souladu s tímto jednacím řádem je příslušný k ověření pověřovacích listin a pro přípravu rozhodnutí o námitkách týkajících se platnosti voleb.
Článek 181
Podvýbory
1. S předchozím svolením Konference předsedů může stálý nebo dočasný výbor pro potřeby své práce jmenovat jeden nebo více podvýborů, přičemž zároveň určí složení takových podvýborů podle článku 177 a jeho příslušnost.
Podvýbory se ze své činnosti odpovídají výboru, který je zřídil.
2. Postup jednání v podvýborech je stejný jako ve výborech.
3. Náhradníkům je dovoleno účastnit se práce podvýborů za stejných podmínek jako u výborů.
4. Uplatněním těchto ustanovení musí být zabezpečena vzájemná provázanost mezi podvýborem a výborem, v jehož rámci je podvýbor zřízen.
Z tohoto důvodu jsou všichni řádní členové podvýboru voleni ze členů výboru, který jej zřídil.
Článek 182
Předsednictva výborů
1. Na první schůzi výboru, po zvolení členů výboru podle článku 177 zvolí výbor předsednictvo složené z předsedy a jednoho, dvou nebo tří místopředsedů, kteří jsou zvoleni v odděleném hlasování.
2. V případě, kdy počet kandidátů odpovídá počtu míst, která mají být obsazena, může volba proběhnout aklamací.
V opačném případě nebo na žádost jedné šestiny členů výboru probíhá volba tajným hlasováním.
Je-li pouze jediný kandidát, je zvolen na základě absolutní většiny odevzdaných hlasů, kterými jsou hlasy pro a proti.
V případech, kdy je v prvním kole hlasování více kandidátů, je zvolen kandidát, který získá absolutní většinu odevzdaných hlasů, jak je vymezena v předchozím pododstavci.
Ve druhém kole je zvolen kandidát, který získá nejvyšší počet hlasů.
V případě rovnosti hlasů je zvolen nejstarší kandidát.
V případech, kdy je nutno konat druhé kolo hlasování, je možno nominovat nové kandidáty.
KAPITOLA 2
VÝBORY — ČINNOST
Článek 183
Schůze výborů
1. Výbor se schází, když jej svolá jeho předseda, nebo na žádost předsedy Parlamentu.
2. Komise a Rada se mohou účastnit schůzí výboru, přizve-li je k účasti jménem výboru jeho předseda.
Na základě zvláštního rozhodnutí výboru může být přizvána jakákoli osoba, aby se zúčastnila schůze a vystoupila na ní.
Obdobně je rozhodnutí o tom, zda povolit účast na schůzích výborů osobním asistentům členů, ponecháno ke zvážení každému výboru.
Příslušný výbor může se schválením předsednictva uspořádat slyšení odborníků, pokud takové slyšení považuje za důležité pro úspěšný výkon své práce týkající se určité otázky.
Výbory, od nichž se žádá o stanovisko, se mohou daného slyšení zúčastnit, pokud si to přejí.
3. Aniž je dotčen čl. 46 odst. 6 tohoto jednacího řádu a pokud výbor nerozhodne jinak, mohou se poslanci účastnit schůzí výborů, ke kterým nenáleží, ale nemohou se zapojit do jejich jednání.
Těmto poslancům však výbor může povolit na svém jednání účast s poradním hlasem.
Článek 184
Zápisy ze schůzí výborů
Zápis z každé schůze výboru se rozesílá všem jeho členům a předkládá se výboru ke schválení na nejbližší schůzi.
Článek 185
Hlasování ve výboru
1. Pozměňovací návrhy k projednání v příslušném výboru může předložit kterýkoli poslanec.
2. Hlasování ve výboru je platné, je-li přítomna čtvrtina jeho členů.
Požádá-li však o to šestina členů výboru před začátkem hlasování, je hlasování platné, pouze pokud se jej zúčastní většina členů výboru.
3. Ve výboru se hlasuje zvednutím ruky, pokud čtvrtina členů výboru nepožaduje jmenovité hlasování. V takovém případě se hlasuje podle čl. 160 odst. 2.
4. Předseda výboru se může účastnit rozprav a může hlasovat, při rovnosti hlasů však nemá rozhodující hlas.
5. S ohledem na předložené pozměňovací návrhy může výbor místo hlasování požádat zpravodaje o předložení nového návrhu, který by zohlednil co nejvíce pozměňovacích návrhů.
Pro pozměňovací návrhy k tomuto návrhu se stanoví nová lhůta.
Článek 186
Ustanovení pro plenární zasedání použitelné pro jednání ve výboru
Pro schůze výborů se použijí obdobně články 11,12,13,16,17,140,141,143 odst.1, 146,148,150 až 153, 155, 157 odst.1,158,159,161,162, 164 až 167, 170 a 171.
Článek 187
Doba vyhrazená pro otázky ve výboru
O době vyhrazené pro otázky rozhodne výbor.
Každý výbor si stanoví vlastní pravidla pro průběh doby vyhrazené pro otázky.
KAPITOLA 3
MEZIPARLAMENTNÍ DELEGACE
Článek 188
Vytváření meziparlamentních delegací a jejich úkoly
1. Na návrh Konference předsedů vytváří Parlament stálé meziparlamentní delegace a rozhoduje o jejich povaze a počtu jejich členů s přihlédnutím k jejich úkolům.
Členové jsou voleni na celé volební období na prvním nebo druhém dílčím zasedání po nové volbě Parlamentu.
2. Členové delegací jsou voleni poté, co politické skupiny a nezařazení poslanci předloží Konferenci předsedů seznam svých kandidátů.
Konference předsedů předloží Parlamentu návrhy, které zajistí pokud možno spravedlivé zastoupení členských států a politických směrů. Použije se čl.
177 odst. 2, 3, 5 a 6.
3. Předsednictva delegací se vytvářejí postupem stanoveným pro stálé výbory podle článku 182.
4. Parlament stanoví obecnou působnost jednotlivých delegací.
Tuto působnost může Parlament kdykoli rozšířit nebo omezit.
5. Prováděcí ustanovení nutná pro práci delegací přijme Konference předsedů na návrh Konference předsedů delegací.
6. Předseda delegace předloží výboru příslušnému pro zahraniční věci a bezpečnost zprávu o činnosti delegace.
Článek 189
Spolupráce s parlamentním shromážděním Rady Evropy
1. Orgány Parlamentu, zejména výbory, spolupracují se svými protějšky v Parlamentním shromáždění Rady Evropy v oblastech společného zájmu především s cílem zlepšit jejich výkonnost a zamezit překrývání činností.
2. Konference předsedů po dohodě s příslušnými orgány Parlamentního shromáždění Rady Evropy rozhodne o způsobu provádění těchto ustanovení.
Článek 190
Smíšené parlamentní výbory
1. Evropský parlament může zřídit smíšené parlamentní výbory s parlamenty států přidružených ke Společenství nebo států, s nimiž byla zahájena jednání o přistoupení.
Tyto výbory mohou vypracovávat doporučení pro dotyčné parlamenty.
V případě Evropského parlamentu jsou tato doporučení postoupena příslušnému výboru, který předloží návrhy, jak v dané věci postupovat.
2. Obecnou působnost různých smíšených parlamentních výborů vymezí Evropský parlament a dohody se třetími zeměmi.
3. Smíšené parlamentní výbory se řídí postupy stanovenými v uvedených dohodách.
Takové postupy vycházejí ze zásady parity mezi delegací Evropského parlamentu a delegací dotyčného parlamentu.
4. Smíšené parlamentní výbory vypracují svůj vlastní jednací řád a předloží jej ke schválení předsednictvu Evropského parlamentu a předsednictvu příslušného parlamentu.
5. Volba členů delegací Evropského parlamentu ve smíšených parlamentních výborech a vytvoření předsednictva těchto delegací se uskuteční postupem stanoveným pro meziparlamentní delegace.
HLAVA VIII
PETICE
Článek 191
Petiční právo
1. Každý občan Unie a každá fyzická osoba s bydlištěm nebo právnická osoba se sídlem v členském státě má právo předložit samostatně či společně s dalšími občany nebo osobami petici Evropskému parlamentu ve věci, která spadá do oblasti činnosti Evropské unie a která se jich dotýká.
2. V peticích podaných Parlamentu musí být uvedeno jméno, státní příslušnost a trvalé bydliště každého předkladatele.
3. Petice musí být vyhotoveny v jednom z úředních jazyků Evropské unie.
Petice vyhotovené v jiném jazyce jsou brány v potaz pouze tehdy, pokud předkladatel přiloží překlad nebo shrnutí v úředním jazyce Evropské unie. Překlad nebo shrnutí je základem pro práci Parlamentu.
Korespondence s Parlamentem se vede v úředním jazyce, ve kterém jsou překlad nebo shrnutí předloženy.
4. Petice se zapíší do rejstříku v pořadí, v jakém byly obdrženy, pokud splňují podmínky stanovené v odstavci 2; ty, které je nesplňují, budou odloženy a předkladatel bude informován o důvodech tohoto postupu
5. Petice zapsané do rejstříku předá předseda příslušnému výboru, který nejprve zjistí, zda zapsané petice spadají do působnosti Evropské unie.
6. Petice, které výbor prohlásí za nepřípustné, budou odloženy a předkladatel bude informován o tomto rozhodnutí a o jeho důvodech.
7. V tomto případě může výbor navrhnout předkladateli, aby se obrátil na příslušný orgán členského státu nebo Evropské unie.
8. Pokud předkladatel nepožádá, aby se petice projednávala jako důvěrná, bude zapsána do veřejného rejstříku.
9. Považuje-li to výbor za vhodné, může věc postoupit veřejnému ochránci práv.
10. Petice zaslané Evropskému parlamentu fyzickými nebo právnickými osobami, které ani nejsou ani občany Evropské unie, ani nemají bydliště nebo sídlo v členském státě, se zapisují do rejstříku a zakládají odděleně.
Předseda zasílá výpis takových petic obdržených během uplynulého měsíce s uvedením jejich předmětu výboru příslušnému k posuzování petic, který si může vyžádat ty, které chce projednávat.
Článek 192
Posuzování petic
1. Příslušný výbor se může rozhodnout vypracovat zprávu nebo jinak vyjádřit své stanovisko k peticím, které prohlásil za přípustné.
Výbor si může vyžádat stanovisko ostatních výborů podle článku 46, a to zejména v případě petic, které mají za cíl změnu stávajících právních předpisů.
2. Vytvoří se elektronický rejstřík, ve kterém může každý občan vyjádřit podporu předkladateli petice tím, že připojí svůj elektronický podpis pod petici prohlášenou za přípustnou a zapsanou v rejstříku.
3. Při projednávání petic a zjišťování skutečností může výbor uspořádat slyšení nebo vyslat členy, aby na místě zjistili skutečnosti týkající se petice.
4. V rámci přípravy svého stanoviska může výbor požádat Komisi o poskytnutí dokumentů, informací a přístupu k jejím zdrojům.
5. V případě nutnosti předloží výbor plénu návrhy usnesení týkající se petic, které projednal.
Výbor může rovněž požádat, aby předseda Parlamentu předal jeho stanovisko Komisi nebo Radě.
6. Každých šest měsíců výbor informuje Parlament o výsledcích svých jednání.
Výbor zejména informuje Parlament o opatřeních přijatých Radou nebo Komisí na základě petic, které jim Parlament postoupil.
7. Předseda informuje předkladatele o přijatých rozhodnutích a o důvodech, které k nim vedly.
Článek 193
Oznamování petic
1. Parlament obdrží oznámení o peticích. Petice, které byly zapsány do rejstříku podle čl. 191 odst. 4 a hlavní procesní rozhodnutí v případě těchto petic se oznámí na plenárním zasedání. Tato oznámení jsou uvedena v zápisu.
2. Název a shrnutí textů petic zapsaných do rejstříku spolu se stanovisky a nejdůležitějšími rozhodnutími v souvislosti s projednáváním petic jsou přístupné veřejnosti v databázi, pokud s tím předkladatel souhlasí.
Důvěrné petice se uchovávají mezi záznamy z jednání Parlamentu, kde jsou k dispozici poslancům k nahlédnutí.
HLAVA IX
VEŘEJNÝ OCHRÁNCE PRÁV
Článek 194
Jmenování veřejného ochránce práv
1. Na počátku každého volebního období, hned po svém zvolení nebo v případech uvedených v odstavci 8 vyzve předseda Parlamentu k předložení nominací na úřad veřejného ochránce práv a stanoví lhůtu pro jejich předložení.
Příslušné oznámení s výzvou se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Nominovaní kandidáti musí mít podporu nejméně třiceti sedmi poslanců, kteří jsou státními příslušníky nejméně dvou členských států.
Každý poslanec může podporovat pouze jednoho nominovaného kandidáta.
Nominace musí obsahovat všechny doklady nezbytné k tomu, aby bylo jednoznačně prokázáno, že kandidát splňuje podmínky stanovené v právních předpisech o veřejném ochránci práv.
3. Nominace jsou předány příslušnému výboru, který může požádat o slyšení kandidátů.
Na tato slyšení mají přístup všichni poslanci.
4. Abecední seznam nominací, které splňují stanovené podmínky, se poté předkládá plénu k hlasování.
5. Hlasuje se tajně a ke zvolení je nutná většina odevzdaných hlasů.
Pokud po prvních dvou kolech není zvolen žádný kandidát, mohou pokračovat pouze ti dva kandidáti, kteří získali ve druhém kole největší počet hlasů.
V případě rovnosti hlasů je rozhodnuto ve prospěch nejstaršího kandidáta.
6. Před zahájením hlasování předseda zajistí, aby v Parlamentu byla přítomna nejméně polovina všech poslanců.
7. Jmenovaná osoba je hned vyzvána, aby složila přísahu před Soudním dvorem.
8. S výjimkou úmrtí nebo odvolání vykonává veřejný ochránce práv svůj úřad, dokud se funkce neujme jeho nástupce.
Článek 195
Činnost veřejného ochránce práv
1. Rozhodnutí týkající se předpisů a obecných podmínek pro výkon úřadu veřejného ochránce práv a prováděcí ustanovení k tomuto rozhodnutí, která veřejný ochránce práv přijal, jsou pro informaci přílohou jednacího řádu
2. Veřejný ochránce práv podle čl. 3 odst. 6 a 7 výše uvedeného rozhodnutí informuje Parlament o případech nesprávného úředního postupu, o nichž může příslušný výbor vypracovat zprávu. Dále podle čl. 3 odst. 8 výše uvedeného rozhodnutí předloží Parlamentu na konci každého ročního zasedání zprávu o výsledcích svých šetření. Příslušný výbor o tom vypracuje zprávu, kterou předloží Parlamentu k rozpravě.
3. Veřejný ochránce práv může rovněž informovat příslušný výbor na jeho žádost nebo z vlastního podnětu ve výboru vystoupit.
Článek 196
Odvolání veřejného ochránce práv
1. Jedna desetina všech poslanců může žádat odvolání veřejného ochránce práv, jestliže již nesplňuje podmínky stanovené pro výkon úřadu nebo jestliže se dopustí závažného pochybení.
2. Žádost je předána veřejnému ochránci práv a příslušnému výboru, který předloží zprávu Parlamentu, rozhodne-li většina jeho členů, že důvody pro odvolání jsou oprávněné.
Jestliže o to veřejný ochránce práv požádá, má právo se vyjádřit ještě před hlasováním o zprávě.
Po rozpravě Parlament rozhodne v tajném hlasování.
3. Před zahájením hlasování zajistí předseda, aby byla přítomna nejméně polovina všech poslanců Parlamentu.
4. Jestliže je výsledkem hlasování schválení žádosti o odvolání veřejného ochránce práv a on následně neodstoupí ze svého úřadu, předseda nejpozději na následujícím dílčím zasedání požádá Soudní dvůr, aby neprodleně vydal rozhodnutí o odvolání veřejného ochránce práv.
Tento postup končí odstoupením veřejného ochránce práv.
HLAVA X
SEKRETARIÁT PARLAMENTU
Článek 197
Sekretariát
1. Parlamentu je nápomocen generální tajemník jmenovaný předsednictvem.
Generální tajemník se před předsednictvem slavnostně zaváže, že bude plnit své povinnosti svědomitě a naprosto nestranně.
2. Generální tajemník řídí sekretariát, jehož složení a organizaci stanoví předsednictvo.
3. Předsednictvo rozhoduje o organizační struktuře sekretariátu a stanoví předpisy týkající se administrativního a finančního postavení úředníků a ostatních zaměstnanců.
Předsednictvo také rozhoduje, na které kategorie úředníků a zaměstnanců se plně nebo částečně vztahují články 12 až 14 Protokolu o výsadách a imunitách Evropského společenství.
Předseda Parlamentu o tom informuje příslušné instituce Evropské unie.
HLAVA XI
PRAVOMOCI TÝKAJÍCÍ SE POLITICKÝCH STRAN NA EVROPSKÉ ÚROVNI
Článek 198
Pravomoci předsedy
Předseda zastupuje Parlament podle čl. 19 odst. 4 ve vztazích s politickými stranami na evropské úrovni.
Článek 199
Pravomoci předsednictva
1. Předsednictvo rozhodne o žádosti o financování podané politickou stranou na evropské úrovni a o rozdělení prostředků mezi dotyčné politické strany.
Vypracuje seznam příjemců a přidělených částek.
2. Předsednictvo rozhodne o případném pozastavení nebo snížení financování a o vrácení neprávem vyplacených částek.
3. Po ukončení rozpočtového roku schválí předsednictvo závěrečnou zprávu o činnosti a závěrečné vyúčtování politické strany, která prostředky přijala.
Za podmínek stanovených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 může předsednictvo poskytnout technickou pomoc politickým stranám na evropské úrovni na základě jejich návrhů.
Předsednictvo může v určitých případech pověřit generálního tajemníka rozhodnutím o poskytnutí technické pomoci.
5. Ve všech případech uvedených v předchozích odstavcích jedná předsednictvo na základě návrhu generálního tajemníka.
S výjimkou případů uvedených v odstavcích 1 a 4 vyslechne předsednictvo před vydáním rozhodnutí zástupce dotyčné politické strany.
Předsednictvo si může kdykoli vyžádat stanovisko Konference předsedů.
6. Pokud Parlament po ověření zjistí, že politická strana na evropské úrovni nedodržuje zásadu svobody, demokracie, lidská práva, základní svobody a zásadu právního státu, rozhodne předsednictvo o vyloučení této strany z financování.
Článek 200
Pravomoci příslušného výboru a plenárního zasedání Parlamentu
1. Na žádost čtvrtiny poslanců Parlamentu zastupujících nejméně tři politické skupiny vyzve předseda po poradě s Konferencí předsedů příslušný výbor, aby ověřil, zda politická strana na evropské úrovni nadále dodržuje, zejména ve svém programu a ve své činnosti, zásady, na kterých je založena Evropská unie, zejména zásadu svobody, demokracie, dodržování lidských práv, základních svobod a zásadu právního státu.
2. Předtím, než příslušný výbor předloží Parlamentu návrh rozhodnutí, vyslechne zástupce dotyčné politické strany, vyžádá si a projedná stanovisko výboru nezávislých význačných osobností podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003.
3. Parlament schválí většinou odevzdaných hlasů návrh rozhodnutí, kterým se stanoví, zda dotyčná politická strana dodržuje či nikoli zásady uvedené v odstavci 1.Nemohou být předloženy žádné pozměňovací návrhy.
Pokud návrh rozhodnutí nezíská většinu hlasů, platí za schválené rozhodnutí opačného znění.
4. Rozhodnutí Parlamentu nabývá účinku dnem předložení žádosti uvedené v odstavci 1.
5. Předseda zastupuje Parlament ve výboru nezávislých význačných osobností.
6. Příslušný výbor vypracuje zprávu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 o použití tohoto nařízení a o financovaných činnostech a předloží ji v plénu.
HLAVA XII
UPLATŇOVÁNÍ A ZMĚNA JEDNACÍHO ŘÁDU
Článek 201
Uplatňování jednacího řádu
1. Vznikne-li pochybnost týkající se uplatnění nebo výkladu tohoto jednacího řádu, může předseda, aniž jsou dotčena dřívější rozhodnutí v této oblasti, postoupit věc příslušnému výboru k posouzení.
Pokud je vznesena procesní námitka podle článku 166, může předseda také postoupit věc příslušnému výboru.
2. Výbor rozhodne, zda je nutno navrhnout změnu jednacího řádu.
V takovém případě postupuje podle článku 202.
3. Pokud výbor rozhodne, že postačí podat výklad jednacího řádu, zašle svůj výklad předsedovi, který informuje Parlament na jeho dalším dílčím zasedání.
Pokud politická skupina nebo nejméně třicet sedm poslanců zpochybní výklad výboru, hlasuje o věci Parlament. Text je přijat většinou odevzdaných hlasů za předpokladu, že je přítomna alespoň jedna třetina všech poslanců.
V případě jeho zamítnutí je věc vrácena výboru.
5. Nezpochybněné výklady a výklady přijaté Parlamentem se připojí v kurzívě jako vysvětlující poznámky k příslušnému článku nebo článkům jednacího řádu.
6. Vysvětlující poznámky musí být zohledněny při budoucím uplatnění a výkladu příslušných článků.
7. Jednací řád a výklady pravidelně přezkoumává příslušný výbor.
8. Pokud tento jednací řád uděluje práva určitému počtu poslanců, upraví se tento počet automaticky na nejbližší celé číslo představující stejné poměrné zastoupení poslanců v Parlamentu, kdykoli se zvýší celkový počet poslanců Parlamentu, zejména v důsledku rozšíření Evropské unie.
Článek 202
Změna jednacího řádu
1. Každý poslanec může navrhnout změnu jednacího řádu a jeho příloh, popřípadě se stručným odůvodněním.
Návrhy změn se přeloží, vytisknou, rozešlou a postoupí příslušnému výboru, který je posoudí a rozhodne o jejich předložení Parlamentu.
Pro účely uplatňování článků 150, 151 a 155 při projednávání návrhů změn v Parlamentu se odkazy na "původní znění" nebo "návrh Komise" v uvedených článcích považují za odkazy na právě platná ustanovení.
2. Pro přijetí změn jednacího řádu jsou zapotřebí hlasy většiny všech poslanců Parlamentu.
3. Pokud není při hlasování stanoveno jinak, vstupují změny jednacího řádu a jeho příloh v platnost prvním dnem dílčího zasedání, které následuje po jejich přijetí.
HLAVA XIII
RŮZNÁ USTANOVENÍ
Článek 203
Nevyřízené záležitosti
Na konci posledního dílčího zasedání před volbami se veškeré nevyřízené záležitosti Parlamentu považují za ukončené, s výhradou ustanovení druhého odstavce tohoto článku.
Na začátku každého volebního období rozhodne Konference předsedů o odůvodněných požadavcích parlamentních výborů a ostatních orgánů týkajících se obnovení nebo nového projednávání těchto záležitostí.
Tato ustanovení se nevztahují na petice a sdělení, která nevyžadují rozhodnutí.
Článek 204
Uspořádání příloh
Přílohy jednacího řádu jsou uspořádány do těchto tří oddílů:
a) prováděcí ustanovení pro postupy podle tohoto jednacího řádu, přijatá většinou odevzdaných hlasů (příloha VI);
b) ustanovení přijatá na základě uplatnění specifických ustanovení jednacího řádu a v souladu s postupy a většinovými pravidly stanovenými v tomto řádu (přílohy I, II, III, IV, V, VII části A a C, IX a XV);
c) interinstitucionální dohody nebo jiná ustanovení přijatá v souladu se smlouvami, které jsou použitelné
Ustanovení vnitřních pravidel Eurojustu pro zpracování a ochranu osobních údajů
(Znění přijaté jednomyslně kolegiem Eurojustu na zasedání dne 21. října 2004 a schválené Radou dne 24. února 2005)
(2005/C 68/01)
HLAVA I
DEFINICE
Článek 1
Definice
Pro účely těchto pravidel a jakéhokoliv dalšího znění, kterým se provádějí, se:
a) "rozhodnutím o Eurojustu" rozumí rozhodnutí Rady ze dne 28. února 2002 o zřízení Eurojustu za účelem posílení boje proti závažné trestné činnosti, pozměněné rozhodnutím Rady ze dne 18. června 2003;
b) "kolegiem" rozumí kolegium Eurojustu podle článku 10 rozhodnutí o Eurojustu;
c) "národním členem" rozumí národní člen vyslaný každým členským státem podle čl. 2 odst. 1 rozhodnutí o Eurojustu;
d) "asistentem" rozumí osoba, která může pomáhat jednotlivým národním členům podle čl. 2 odst. 2 rozhodnutí o Eurojustu;
e) "zaměstnanci Eurojustu" rozumí správní ředitel podle článku 29 rozhodnutí o Eurojustu, jakož i zaměstnanci podle článku 30 uvedeného rozhodnutí;
f) "inspektorem ochrany údajů" rozumí osoba určená podle článku 17 rozhodnutí o Eurojustu;
g) "společným kontrolním orgánem" rozumí nezávislý orgán zřízený podle článku 23 rozhodnutí o Eurojustu;
h) "osobními údaji" rozumí veškeré informace o identifikované nebo identifikovatelné fyzické osobě ("subjekt údajů"); identifikovatelnou osobou se rozumí osoba, kterou lze přímo nebo nepřímo identifikovat, zejména s odkazem na identifikační číslo nebo na jeden či více typických složek její fyzické, fyziologické, psychické, hospodářské, kulturní nebo sociální identity;
i) "zpracováním osobních údajů" ("zpracováním") rozumí jakýkoli úkon nebo soubor úkonů, které jsou prováděny s osobními údaji pomocí nebo bez pomoci automatizovaných postupů, jako je shromažďování, zaznamenávání, uspořádávání, uchovávání, přizpůsobování nebo pozměňování, vyhledávání, konzultace, používání, sdělení předáním, šířením nebo jiným zpřístupněním, srovnávání nebo propojení, jakož i blokování, výmaz nebo zničení;
j) "systémem registrace osobních údajů" ("registračním systémem") rozumí jakýkoli strukturovaný soubor osobních údajů přístupných v souladu se zvláštními kritérii bez ohledu na to, zda je tento soubor centralizovaný, decentralizovaný nebo funkčně či zeměpisně rozptýlený;
k) "správcem" rozumí osoba, která sama nebo společně s ostatními stanoví účel a prostředky zpracování osobních údajů; Stanoví-li vnitrostátní nebo evropské právní předpisy nebo nařízení účel a prostředky zpracování, lze správce nebo konkrétní kritéria pro jeho jmenování určit vnitrostátními nebo evropskými právními předpisy;
l) "zpracovatelem" rozumí fyzická nebo právnická osoba, orgán veřejné moci, agentura nebo jakýkoli jiný subjekt, jež jménem správce zpracovává osobní údaje;
m) "třetí osobou" rozumí jakákoli fyzická nebo právnická osoba, orgán veřejné moci, agentura nebo jakýkoli jiný subjekt než je subjekt údajů, správce, zpracovatel a osoby, jež jsou oprávněné zpracovávat údaje pod přímým dohledem správce nebo zpracovatele; a
n) "příjemcem" rozumí fyzická nebo právnická osoba, orgán veřejné moci, agentura nebo jakýkoli jiný subjekt, jímž jsou údaje zpřístupněné, bez ohledu na to, zda jsou třetí osobou či nikoli;
HLAVA II
OBLAST PŮSOBNOSTI A STRUKTURA
Článek 2
Oblast působnosti
1. Uvedená pravidla se vztahují na zpracování osobních údajů Eurojustem plně nebo částečně automatizovaným způsobem nebo jiným než automatizovaným způsobem zpracování osobních údajů,, jež jsou součástí registračního systému nebo jsou podle rozhodnutí o Eurojustu určeny k tomu, aby byly součástí registračního systému.
2. Tato pravidla se vztahují na veškeré informace shromážděné a následně zpracované Eurojustem, tedy informace jím vypracované nebo získané, jež jsou v jeho vlastnictví a týkají se politik, činností a rozhodnutí spadající do pravomoci Eurojustu.
3. Tato pravidla se nevztahují na informace, jež byly předány národnímu členovi Eurojustu výhradně v rámci jeho soudních pravomocí, jak stanovuje čl. 9 odst. 3 rozhodnutí o Eurojustu.
Článek 3
Struktura
1. Veškeré osobní údaje jsou považovány za údaje související s případy nebo nesouvisející s případy.
Osobní údaje jsou považovány za údaje související s případy, pokud souvisejí s operativními úkoly Eurojustu ve smyslu článků 5, 6 a 7 rozhodnutí o Eurojustu.
2. Údaje související s případy jsou zpracovány v souladu s hlavou III a IV.
Údaje nesouvisející s případy jsou zpracovány v souladu s hlavou III a V.
HLAVA III
ZÁSADY OBECNÉHO POUŽÍVÁNÍ EUROJUSTEM
Článek 4
Právo na soukromí a ochranu údajů
Eurojust plně respektuje lidská práva a základní svobody jednotlivců a zejména jejich právo na soukromí v souvislosti se zpracováním osobních údajů bez ohledu na státní příslušnost nebo místo pobytu.
Článek 5
Zásady zákonnosti a nestrannost, přiměřenosti a potřeby zpracovávání
1. Osobní údaje se musí zpracovávat nestranným a zákonným způsobem.
2. Eurojust zpracovává pouze údaje, jež jsou nezbytné, přiměřené, relevantní a přiměřené vzhledem k účelu, k němuž se shromažďují nebo dále zpracovávají.
3. Eurojust definuje své zpracování a systémy zpracování v souladu s cílem, za nímž se osobní údaje, které jsou podle odstavce 2 nezbytné, shromažďují nebo dále zpracovávají.
Zejména se co nejvíce využívají možnosti pseudonymů a anonymity údajů, s přihlédnutím k účelu zpracování a přiměřenosti vynaloženého úsilí.
Článek 6
Jakost údajů
1. Eurojust zajistí, aby byly osobní údaje přesné a podle potřeby aktualizované, musí být přijata veškerá opatření k tomu, aby nepřesné nebo neúplné údaje byly vymazány nebo opraveny s ohledem na účel, za nímž byly shromážděny nebo jsou dále zpracovávány.
2. Osobní údaje musí být vedeny formou, která dovoluje zjištění totožnosti subjektů údajů pouze po dobu nezbytnou pro účel, za nímž byly shromážděny nebo jsou dále zpracovávány podle čl. 5 odst.2.
Článek 7
Bezpečnost údajů
1. V souladu s článkem 22 rozhodnutí o Eurojustu a v souladu s těmito pravidly, přijme Eurojust nezbytná technická a organizační opatření na ochranu proti náhodnému nebo protiprávnímu zničení, náhodné ztrátě nebo neoprávněnému vyzrazení, pozměnění a přístupu, jakož i proti všem ostatním formám neoprávněného zpracování.
Zejména musejí být přijata taková opatření, jež zajistí, že pouze osoby oprávněné k přístupu k osobním údajům mají k těmto údajům přístup.
2. Veškerá přijatá opatření musejí odpovídat rizikům, jež zpracování představuje a povaze zpracovávaných údajů.
3. Eurojust rozvíjí souhrnnou bezpečnostní politiku v souladu s čl.
22 odst.2 rozhodnutí o Eurojustu a s těmito pravidly. Tato politika plně zohlední citlivost činností prováděných jednotkou soudní spolupráce a zahrnuje pravidla o klasifikaci dokumentů, prověřování zaměstnanců pracujících pro Eurojust a opatření přijímaná v případě porušení bezpečnosti.
Bezpečnostní politika Eurojustu je konzultována se společným kontrolním orgánem.
4. Každý úředník Eurojustu je odpovídajícím způsobem informován o bezpečnostní politice Eurojustu a vyžaduje se od něho, aby používal technická a organizační opatření, jež má k dispozici v souladu s používanou ochranou údajů a bezpečnostními požadavky.
Článek 8
Právo subjektů údajů na informace
1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení hlavy IV týkající se údajů souvisejících s případy a hlavy V týkající se údajů nesouvisejících s případy musí být subjektům údajů poskytnuty informace o účelu zpracování a identitě správce údajů, o příjemcích nebo kategoriích příjemců, o existenci práva na přístup k údajům a o právu tyto údaje opravit, o právu na získání dalších informací, jako je právní základ zpracování, k němuž jsou údaje určeny, lhůty pro uchovávání údajů a právo kdykoli se obrátit na společný kontrolní orgán jsou-li tyto další informace nezbytné, vzhledem k účelu a zvláštním okolnostem zpracovávání údajů, aby se z hlediska subjektu údajů zajistilo nestranné zpracování údajů.
2. Tyto informace musí být poskytnuty nejpozději v okamžiku shromažďování údajů od subjektu údajů nebo v okamžiku získání údajů od třetí osoby, v okamžiku zaznamenávání osobních údajů nebo předpokládá-li se poskytnutí údajů třetí osobě, nejpozději během prvního předání údajů nebo v případech stanovených v hlavě IV, kapitola II těchto pravidel, jakmile účely zpracování, vnitrostátního vyšetřování a stíhání, jakož i práva a svobody třetích osob pravděpodobně nebudou ohroženy.
Článek 9
Právo subjektů údajů na přístup, opravu, blokování a výmaz
1. Subjekty údajů mají právo na přístup, opravu, blokování a případně výmaz údajů o své osobě.
Eurojust v případě potřeby ve spolupráci s příslušnými zúčastněnými vnitrostátními orgány stanoví postupy usnadňující výkon těchto práv subjektů údajů.
2. Inspektor ochrany údajů zajistí, aby byly subjekty údajů informovány o svých právech kdykoli o to požádají.
Článek 10
Důvěrnost zpracování
V souladu s článkem 25 rozhodnutí o Eurojustu mají všechny osoby, jež pracují pro Eurojust nebo s ním spolupracují, povinnost zachovávat o údajích mlčenlivost.
Eurojust učiní veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby byla tato povinnost splněna a aby veškerá porušení této povinnosti byla neprodleně oznámena inspektorovi ochrany údajů a řediteli odboru bezpečnosti, jež zajistí přijetí nezbytných opatření.
Článek 11
Vnitřní zpracovatelé
Pokud vnitrostátní nebo evropské právní předpisy nevyžadují, aby osoba jednající v rámci Eurojustu jako zpracovatel s přístupem k osobním údajům tyto údaje zpracovávala, zpracovává je pouze na příkaz správce.
Článek 12
Dotazy, žádosti o informace a stížnosti úředníků Eurojustu
17 odst. 2 a 4 rozhodnutí o Eurojustu může inspektor ochrany údajů poskytnout na požádání informace jakémukoliv úředníkovi Eurojustu o činnostech Eurojustu souvisejících se zpracováním údajů.
Inspektor ochrany údajů odpoví na dotazy a veškeré žádosti o informace nebo stížnosti na údajné porušení ustanovení rozhodnutí o Eurojustu, těchto pravidel nebo dalších pravidel, jež zpracování údajů Eurojustem upravují.
Nikdo nesmí utrpět újmu za to, že upozornil inspektora ochrany údajů na údajné porušení ustanovení upravujících zpracování osobních údajů.
2. V rámci vyšetřování, stíhání, auditu a dalších činností spojených s ochranou údajů spolupracují všechny osoby pracující pro Eurojust s kolegiem, s národními členy, s inspektorem ochrany údajů a se společným kontrolním orgánem.
HLAVA IV
PRAVIDLA PRO ZPRACOVÁNÍ SOUVISEJÍCÍ S PŘÍPADY
KAPITOLA I
Podmínky pro legitimní zpracování osobních údajů
Článek 13
Osobní údaje zpracované v rámci činností souvisejících s případy
1. V rámci činností souvisejících s případem zpracovává Eurojust osobní údaje, je-li to nezbytné pro dosažení jeho cílů, automatizovaným způsobem nebo ve strukturovaných ručně vedených spisech v souladu s články 14, 15 a 16 rozhodnutí o Eurojustu.
2. Národní členové zpracovávající osobní údaje o jednotlivých případech stanoví účely a prostředky zpracování osobních údajů a jsou tudíž považováni za správce případně spolusprávce.
Článek 14
Zákonnost a nestrannost zpracování
V rámci činností souvisejících s případy lze osobní údaje shromažďovat a dále zpracovávat pouze je-li zpracování nezbytné pro plnění úkolů Eurojustu při posílení boje proti závažné trestné činnosti.
Článek 15
Omezení účelu
Osobní údaje zpracované Eurojustem v rámci vyšetřování a stíhání se za žádných okolností nesmějí zpracovávat za jiným účelem.
Článek 16
Jakost údajů
1. Předá-li informace Eurojustu členský stát nebo třetí strana v rámci vyšetřování nebo stíhání, neodpovídá Eurojust za správnost získaných informací, ale zajistí, aby od okamžiku přijetí byla přijata veškerá přiměřená opatření k zajištění jejich aktualizování.
2. Odhalí-li Eurojust jakoukoli nesprávnost mající vliv na dotyčný údaj, informuje třetí osobu od níž informaci získal a informaci opraví.
Článek 17
Zvláštní kategorie údajů
1. Eurojust přijme příslušná technická opatření k zajištění toho, aby byl inspektor ochrany údajů automaticky informován o výjimečných případech, při nichž se odvolává na čl. 15 odst. 4 rozhodnutí o Eurojustu. Systém řízení případů zajistí, aby takové údaje nebyly zahrnuty v rejstříku uvedeném v čl. 16 odst. 1 rozhodnutí o Eurojustu.
2. Pokud se takové údaje týkají svědků nebo obětí ve smyslu čl. 15 odst. 2 rozhodnutí o Eurojustu, systém řízení případů tyto informace pouze v případě, je-li rozhodnutí kolegia zdokumentováno.
Článek 18
Zpracování zvláštních kategorií údajů uvedených v čl. 15 odst. 3 rozhodnutí o Eurojustu
1. Eurojust přijme příslušná technická opatření k zajištění toho, aby byl inspektor ochrany údajů automaticky informován o výjimečných případech, při nichž se po časově omezenou dobu odvolává na čl. 15 odst. 3 rozhodnutí o Eurojustu.
2. Pokud se takové údaje týkají svědků nebo obětí ve smyslu čl. 15 odst. 2 rozhodnutí o Eurojustu systém řízení případů zaznamená tyto informace zaznamená pouze v případě, je-li rozhodnutí přijaté společně alespoň dvěma národními členy zdokumentováno.
KAPITOLA II
Práva subjektů údajů
Článek 19
Právo subjektů údajů na informace
1. Subjektům údajů jsou v rámci operativní práce Eurojustu poskytovány informace o zpracování, jakmile je patrné, že poskytnutí těchto informací subjektu údajů nenaruší:
a) plnění úkolů Eurojustu v posílení boje proti závažné trestné činnosti; nebo
b) vnitrostátní vyšetřování nebo stíhání, při němž Eurojust pomáhá; nebo
c) monitorovací, kontrolní nebo regulatorní úkoly spojené, i když jen příležitostně, s výkonem úřední moci v případech uvedených v písmenech a) a b); nebo
d) práva a svobody třetích osob.
2. Odvolání se na případy uvedené v odstavci 1 se zaznamená v dočasném pracovním souboru týkajícím se případu s uvedením základu pro rozhodnutí, jež bylo přijato národním členem nebo členy odpovědnými za tento soubor.
Článek 20
Právo subjektů údajů na přístup
Každý má právo na přístup ke svým osobním údajům zpracovávaným Eurojustem za podmínek stanovených v článku 19 rozhodnutí o Eurojustu.
Článek 21
Postup pro výkon práv subjektů údajů
1. Každý, kdo hodlá využít svého práva subjektu údajů může podat svou žádost Eurojustu přímo nebo prostřednictvím orgánu, který členský stát jeho výběru určí k tomuto účelu, a tento orgán žádost předá Eurojustu.
2. Žádosti o výkon práv vyřizují národní členové, kteří jsou jimi dotčeni, a kteří poskytnou kopii žádosti inspektorovi ochrany údajů k zaregistrování.
3. Národní členové, kteří jsou žádostí dotčeni, provádějí nezbytné kontroly a informují inspektora ochrany údajů o rozhodnutí přijatém v konkrétním případě. Rozhodnutí plně zohlední tato pravidla a právní předpisy vztahující se na žádosti, podle čl. 19 odst. 3 rozhodnutí o Eurojustu a na důvody zamítnutí podle čl. 19 odst. 4 rozhodnutí o Eurojustu a rovněž přihlédne ke konzultacím s příslušnými orgány činnými v trestném řízení, jež proběhnou před přijetím rozhodnutí podle čl. 19 odst. 9 rozhodnutí o Eurojustu.
4. Pokud to případ vyžaduje, provádí inspektor ochrany údajů dodatečné kontroly v systému řízení případů a zjistí-li se během těchto kontrol nějaké další důležité informace, informuje příslušného národního člena.
Dotyčný národní člen na základě informací poskytnutých inspektorem ochrany údajů rozhodne o přehodnocení svého původního rozhodnutí.
5. Inspektor ochrany údajů oznámí subjektu údajů konečné rozhodnutí přijaté příslušným národním členem v souladu s čl. 19 odst. 6 rozhodnutí o Eurojustu a informuje subjekt údajů o možnostech odvolání ke společnému kontrolnímu orgánu, není-li s odpovědí spokojen Eurojustu.
6. Žádost musí být vyřízena do tří měsíců po obdržení.
Pokud subjekt údajů v dané lhůtě neobdrží odpověď na svou žádost, může věc postoupit společnému kontrolnímu orgánu.
7. V případech, kdy byla žádost obdržena prostřednictvím vnitrostátního orgánu, dotyčný národní člen zajistí, aby byl tento orgán informován o odpovědi, kterou subjektu údajů od inspektora ochrany údajů obdržel.
8. Za účelem zajištění přiměřeného a včasného postoupení těchto žádostí Eurojustu, vypracuje Eurojust postupy spolupráce s vnitrostátními orgány odpovědnými za vyřizování práv subjektů údajů.
Článek 22
Informace pro třetí osoby po opravě, blokování nebo výmazu osobních údajů souvisejících s případy
Eurojust přijme příslušná technická opatření k zajištění toho, aby v případě, kdy na základě žádosti opravuje, blokuje nebo vymazává osobní údaje, byl automaticky sestaven seznam poskytovatelů a příjemců těchto údajů. Správce v souladu s čl.
20 odst. 5 rozhodnutí o Eurojustu zajistí, aby osoby, které jsou na seznamu, byly informovány o provedených změnách osobních údajů.
KAPITOLA III
Otázky bezpečnosti údajů
Článek 23
Automatizovaný řídící systém případů
1. Eurojust zavede automatizovaný systém řízení případů zahrnující registrační systém, který budou národní členové používat, budou-li se zabývat činnostmi souvisejícími s případy, a do něhož budou začleněny dočasné pracovní soubory a rejstříky vymezené v článku 16 rozhodnutí o Eurojustu.
Tento systém bude zahrnovat funkce jako je řízení případů, popis pracovních toků, křížové odkazy na informace a bezpečnostní funkce.
2. Kolegium schválí systém řízení případů po konzultaci s inspektorem ochrany údajů, se společným kontrolním orgánem a s příslušnými zaměstnanci Eurojustu a tento sytém plně zohlední požadavky článku 22 a veškerá další příslušná ustanovení rozhodnutí o Eurojustu.
3. Systém řízení případů národním členům umožní v rámci úkolů uvedených v článcích 5, 6 a 7 rozhodnutí o Eurojustu zjistit účel a konkrétní cíle, proč je dočasný pracovní soubor otevřen.
Článek 24
Dočasné pracovní soubory a rejstřík
1. V souladu s čl. 14 odst. 4 a článkem 16 rozhodnutí o Eurojustu, Eurojust zřídí rejstřík údajů o vyšetřováních a dočasné pracovní soubory, jež budou rovněž obsahovat osobní údaje. Rejstřík a dočasné pracovní soubory jsou součástí systému řízení případů uvedeného v článku 23 a dodržují omezení zpracování osobních údajů stanovené v článku 15 rozhodnutí o Eurojustu.
2. Národní členové odpovídají za otevření nových dočasných pracovních souborů spojených s případy, jež vyřizují.
Řídící systém automaticky přidělí každému nově otevřenému dočasnému pracovnímu souboru referenční číslo (identifikátor).
3. Eurojust vytvoří automatizovaný systém řízení případů, jež národním členům umožní omezit přístup k údajům, jež zpracovávají v dočasném pracovním souboru nebo zpřístupnit tento soubor nebo jeho části dalším národním členům, jež jsou zapojeni do případu, k němuž se soubor vztahuje.
Řídící systém národním členům umožňuje určit specifické prvky osobních a neosobních údajů, jež si přejí zpřístupnit dalším národním členům, asistentům nebo oprávněným zaměstnancům, kteří jsou zapojeni do vyřizování případu jakož i vybrat informace, jež si přejí zahrnout do rejstříku v souladu s články 14 a 15 rozhodnutí o Eurojustu a zajistit, aby byly do rejstříku zahrnuty alespoň tyto položky: odkaz na dočasný pracovní soubor, druh trestné činnosti, zúčastněné členské státy, mezinárodní organizace a instituce nebo orgány třetích států, účast Evropské komise nebo institucí a subjektů EU, cíle a stav případu (neuzavřený nebo uzavřený).
4. Pokud národní člen zpřístupní dočasný pracovní soubor nebo jeho část jednomu nebo více národním členům, řídící systém zajistí, aby oprávnění uživatelé měli přístup k příslušným částem souboru, ale nesměli změnit původně vložené údaje.
Do nových částí dočasného pracovního souboru však oprávnění uživatelé mohou doplnit jakoukoli relevantní informaci.
Obdobně informace obsažené v rejstříku si může přečíst každý oprávněný uživatel systému, ale změnit je může pouze osoba, jež je původně uložila.
5. Inspektor ochrany údajů je automaticky tímto systémem informován o vytvoření každého nového pracovního souboru, jež obsahuje osobní údaje, a zejména o výjimečných případech, při nichž se odvolává na čl. 15 odst. 3 rozhodnutí o Eurojustu. Řídící systém případů označí tyto údaje tak, aby osobu, jež údaje do systému uložila, upozornil na povinnost uchování těchto údajů po omezenou dobu. Pokud se takové údaje týkají svědků nebo obětí ve smyslu čl. 15 odst. 2 rozhodnutí o Eurojustu, systém tyto informace zaznamená pouze v případě, je-li rozhodnutí přijaté společně nejméně dvěma národními členy zdokumentováno.
6. Systém řízení případů inspektora ochrany údajů automaticky informuje o výjimečných případech, při nichž se odvolává na čl. 15 odst. 4 rozhodnutí o Eurojustu. Pokud se takové údaje týkají svědků nebo obětí ve smyslu čl. 15 odst. 2 rozhodnutí o Eurojustu, řídící systém tyto informace zaznamená pouze v případě, je-li rozhodnutí kolegia zdokumentováno.
7. Systém řízení případů zajistí, že jsou v rejstříku zaznamenány pouze osobní údaje uvedené v čl. 15 odst. 1 písm. a) až i) a k) a v čl. 15 odst. 2 rozhodnutí o Eurojustu.
8. Informace obsažené v rejstříku musejí být dostatečné, aby byly v souladu s úkoly Eurojustu a zejména s cíli čl. 16 odst. 1 rozhodnutí o Eurojustu.
Článek 25
Registrační soubory a prověřovací záznamy
1. Eurojust přijme příslušná technická opatření pro vedení záznamů o všech operacích při zpracování osobních údajů. Řídící systém zejména zajistí, že pro účely čl. 19 odst. 3 tohoto rozhodnutí vedou záznamy o předávání a přijímání údajů podle čl. 17 odst. 2 písm. b) rozhodnutí o Eurojustu. Takový záznam v souladu s článkem 22 rozhodnutí o Eurojustu zajistí možnost ověřit a stanovit, kterým institucím se osobní údaje předávají a které osobní údaje byly uloženy do systémů automatizovaného zpracování údajů a kdy a kdo je tam uložil.
2. Inspektor ochrany osobních údajů tyto záznamy pravidelně přezkoumává, aby mohl být národním členům a kolegiu nápomocen v otázkách ochrany údajů, a v případě nesrovnalostí provede nezbytná šetření.
Inspektor ochrany údajů v případě potřeby informuje kolegium a společný kontrolní orgán v souladu s postupem stanoveným v čl. 17 odst.
4 rozhodnutí o Eurojustu o každém porušení ochrany údajů prokázaném výše uvedenými záznamy. Inspektor ochrany údajů zajistí, aby byl v případě potřeby informován správní ředitel proto, aby mohl v rámci administrativy podniknout nezbytá opatření.
3. Inspektor ochrany údajů společnému kontrolnímu orgánu na požádání plně zpřístupní záznamy uvedené v odstavci 1.
Článek 26
Oprávněný přístup k osobním údajům
1. Eurojust přijme příslušná technická a organizační opatření, jimiž se zajistí, že za účelem dosažení cílů Eurojustu mají k osobním údajům zpracovávaným Eurojustem v rámci jeho operativních činností přístup pouze národní členové, asistenti a oprávnění zaměstnanci Eurojustu.
2. Tato opatření zohlední účely, ke kterým byly údaje shromážděny a dále zpracovány, nejnovější technické prostředky, požadovanou úroveň bezpečnosti s ohledem na citlivou povahu práce Eurojustu a požadavky stanovené článkem 22 rozhodnutí o Eurojustu.
3. Každý národní člen Eurojustu informuje inspektora ochrany údajů a poskytuje mu dokumenty o politice přístupu schválené v rámci národní sekce vzhledem k souborům souvisejícím s případy.
Národní členové zejména zajistí přijetí a dodržování příslušných organizačních opatření, jakož i správné používání technických a organizačních opatření, jež jim poskytl Eurojust.
4. Pokud to plnění úkolů Eurojustu vyžaduje, může kolegium oprávnit další zaměstnance Eurojustu k přístupu k souborům souvisejícím s případy.
Článek 27
Audit a kontrola
1. Inspektor ochrany údajů sleduje zákonnost a dodržování opatření rozhodnutí o Eurojustu, těchto pravidel a veškerých dalších pravidel týkajících se osobních údajů, jež Eurojust používá.
Za tímto účelem je inspektor ochrany údajů nápomocen národním členům v otázkách ochrany údajů a každý rok provede kontrolu dodržování výše uvedených pravidel v rámci Eurojustu.
Inspektor ochrany údajů podává kolegiu a společnému kontrolnímu orgánu zprávu o výsledcích těchto kontrol jakož i o dalším důležitém vývoji v rámci Eurojustu.
Inspektor ochrany údajů zajistí, aby byl v případě potřeby informován správní ředitel proto, aby mohl v rámci administrativy podniknout nezbytá opatření.
2. Společný kontrolní orgán provádí kontroly a audity podle čl. 23 odst. 7 rozhodnutí o Eurojustu.
KAPITOLA IV
Předávání údajů třetím osobám nebo organizacím
Článek 28
Předávání údajů třetím osobám nebo organizacím
1. Eurojust usiluje o to, aby měl se všemi partnery, se kterými probíhá pravidelná výměna údajů, dohody o spolupráci, jež obsahují vhodná ustanovení o výměně osobních údajů.
2. Aniž jsou dotčeny případy, kde takové dohody o spolupráci již existují, předává Eurojust třetí osobě nebo některému subjektu uvedenému v čl. 27 odst. 1 rozhodnutí o Eurojustu osobní údaje, pouze jsou-li předmětem Úmluvy Rady Evropy o ochraně osob s ohledem na automatizované zpracování osobních údajů podepsané dne 28. ledna 1981 ve Štrasburku, nebo je-li zajištěna přiměřená úroveň ochrany.
3. Rozhodnutí o předání údajů jiným stranám než stranám úmluvy Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 přijme zúčastněný národní člen na základě hodnocení přiměřenosti úrovně ochrany provedené inspektorem ochrany údajů.
Přiměřenost úrovně ochrany se hodnotí s ohledem na okolnosti jednotlivých předání nebo kategorií předání.
Hodnocení je výsledkem analýzy zejména těchto prvků: druhu údajů, účelu a doby trvání zpracování, ke kterému jsou údaje předány, země původu a země konečného určení, obecných a odvětvových právních pravidel použitelných pro daný stát či organizaci, použitelných odborných a bezpečnostních pravidel jakož i existence dostatečných záruk přijatých příjemcem převodu. Takové záruky vyplývají zejména z písemných dohod, jež zavazují předávajícího správce a příjemce, jenž nepodléhá soudní pravomoci strany úmluvy.
Tyto dohody musí zahrnovat odpovídající prvky ochrany údajů.
V případě, že hodnocení úrovně ochrany způsobuje potíže, inspektor ochrany údajů před zhodnocením jednotlivých převodů konzultuje společný kontrolní orgán.
I když nejsou splněny podmínky uvedené v předchozích odstavcích, může národní člen za výjimečných okolností uvedených v čl. 27 odst.
6 rozhodnutí o Eurojustu předat údaje třetí zemi jedině s cílem přijmout naléhavá opatření, aby se předešlo bezprostřednímu vážnému nebezpečí ohrožujícímu konkrétní osobu nebo veřejnou bezpečnost. Národní člen takové výjimečné předání zaznamená do dočasného pracovního souboru, jenž s případem souvisí, a toto oznámení odůvodní a informuje o něm inspektora ochrany údajů.
Inspektor ochrany údajů přezkoumá, zda se taková předání uskutečňují pouze ve výjimečných a naléhavých případech.
KAPITOLA V
Lhůty pro uchovávání osobních údajů
Článek 29
Lhůty pro uchovávání osobních údajů
1. Eurojust přijme příslušná technická opatření, aby se zajistilo dodržování lhůt pro uchovávání osobních údajů stanovených v článku 21 rozhodnutí o Eurojustu.
2. Systém řízení případů zejména zajistí, aby se každé tři roky po uložení údajů do dočasného pracovního souboru přezkoumala potřeba jejich uchovávání.
Takový přezkum musí být v systému řádně zdokumentován včetně odůvodnění jednotlivých rozhodnutí a jeho výsledek musí být automaticky oznámen inspektorovi ochrany údajů.
3. Systém řízení případů zvlášť označí údaje zaznamenané na časově omezenou dobu v souladu s čl. 15 odst. 3 rozhodnutí o Eurojustu. Přezkum nezbytnosti uchování údajů se pro tyto kategorie údajů provádí každé tři měsíce a prokáže se způsobem stanoveným v odstavcích 1 a 2.
4. Po přezkumu správce v případě potřeby konzultuje kolegium a inspektora ochrany údajů o rozhodnutí o uchování údajů na delší dobu.
HLAVA V
PRAVIDLA PRO ZPRACOVÁNÍ NESOUVISEJÍCÍ S PŘÍPADY
KAPITOLA I
Obecné zásady
Článek 30
Zákonnost a nestrannost zpracování
Osobní údaje se musí zpracovávat nestranným a zákonným způsobem.
Osobní údaje lze zpracovávat pouze tehdy, pokud:
a) je zpracování nezbytné ke splnění právních závazků, jimž správce podléhá nebo
b) je zpracování nezbytné ke splnění smlouvy, jíž jsou subjekty údajů stranou nebo k přijetí opatření na žádost subjektu údajů před uzavřením smlouvy nebo
c) subjekt údajů jednoznačně dal svůj souhlas nebo
d) je zpracování nezbytné za účelem ochrany životně důležitých zájmů subjektu údajů nebo
e) je zpracování nezbytné pro účely oprávněných zájmů správce, kromě případu, kdy takové zájmy nepřevažují nad zájmy souvisejícími se základními právy a svobodami subjektu údajů žádajícího o ochranu podle čl. 4 těchto pravidel.
Článek 31
Omezení účelu
1. Osobní údaje musejí být zpracovávány pro konkrétní a přesně určený zákonný a oprávněný účele a následně dále zpracovávány pouze pokud, je to slučitelné s původním účelem zpracování.
2. Osobní údaje shromážděné výhradně k zajištění bezpečnosti, kontroly nebo správy systémů zpracování nebo provozu nesmějí být použity k žádnému jinému účelu, kromě prevence, vyšetřování, odhalování a stíhání závažných trestných činů.
Článek 32
Zpracování zvláštních kategorií údajů
1. Zpracování osobních údajů, jež odhalují rasový nebo etnický původ, politické názory, náboženské nebo filosofické vyznání, členství v odborech, zdraví, sexuální život nebo odsouzení za trestné činy se pro účely nesouvisející s případem zakazuje.
2. Tento zákaz neplatí, pokud:
a) subjekt údajů výslovně souhlasí se zpracováním těchto údajů nebo
b) je zpracování nezbytné pro účely splnění zvláštních pravidel a právních povinností správce, jako jsou povinnosti v oblasti daňových a zaměstnaneckých právních předpisů, jež se na správce vztahují nebo, je-li to nezbytné a pokud s tím souhlasí inspektor ochrany údajů, zpracování podléhá příslušným zárukám nebo
c) je zpracování nezbytné k ochraně životně důležitých zájmů subjektu údajů nebo jiné osoby, je-li subjekt údajů fyzicky nebo právně neschopný dát svůj souhlas nebo
d) se zpracování týká údajů, jež zjevně zveřejnil subjekt údajů nebo je nezbytné k zjištění, výkonu nebo ochraně soudních žalob.
3. Údaje uvedené v odstavci 1 se zpracovávají pouze pro účely, pro které byly původně shromážděny.
Článek 33
Výjimky z práva na informace subjektů údajů
1. V rámci neoperativních činností Eurojustu jsou možné výjimky z obecné zásady informování subjektu údajů, pokud by poskytnutí těchto informací subjektu údajů narušilo:
a) důležitý hospodářský nebo finanční zájem členského státu nebo Evropské unie nebo
b) ochranu subjektů údajů nebo práva a svobody dalších osob nebo
c) národní bezpečnost, veřejnou bezpečnost nebo obranu členských států.
2. O použití těchto výjimek je informován inspektor ochrany údajů.
Článek 34
Oznámení inspektorovi ochrany údajů
1. Každý správce předem oznámí inspektorovi ochrany údajů veškeré zpracování nebo soubory zpracování pro stejný účel nebo několik souvisejících účelů.
2. Poskytované informace zahrnují:
a) jméno správce a údaj o organizační části orgánu nebo instituce pověřených zpracováním osobních údajů pro konkrétní účel;
b) účel nebo účely zpracování;
c) popis kategorie nebo kategorií subjektů údajů a údajů nebo kategorií údajů s nimi souvisejících;
d) právní základ zpracování, ke kterému jsou údaje určeny;
e) příjemce nebo kategorie příjemců, kterým mají být údaje zpřístupněny; a
f) obecný popis umožňující předběžné ohodnocení vhodnosti bezpečnostních opatření.
3. Inspektor ochrany údajů je neprodleně informován o veškerých příslušných změnách týkajících se informací uvedených v předchozím odstavci.
Článek 35
Rejstřík
1. Inspektor ochrany údajů vede rejstřík zpracování oznámených v souladu s předchozím ustanovením.
2. Rejstřík musí obsahovat alespoň informace uvedené v čl. 34 odst. 2 písm. a) až f).
3. Inspektor ochrany údajů zpřístupní na požádání společnému kontrolnímu orgánu veškeré informace obsažené v rejstříku.
Článek 36
Zpracování osobních údajů jménem správců
1. Provádí-li se zpracování externím zpracovatelem jménem správce, zvolí správce zpracovatele poskytujícího dostatečné záruky s ohledem na technická a organizační bezpečnostní opatření podle článku 22 rozhodnutí o Eurojustu jakož i na další příslušné dokumenty a zajistí dodržování těchto opatření.
2. Zpracování externím zpracovatelem je upraveno smlouvou nebo právním aktem, jež zpracovatele a správce zavazuje a zejména stanoví, že:
a) zpracovatel jedná pouze podle pokynů správce; a
b) povinnosti týkající se zachování mlčenlivosti a bezpečnosti stanovené v rozhodnutí o Eurojustu a v těchto pravidlech se rovněž vztahují na zpracovatele, kromě případu, kdy je podle článku 16 nebo čl. 17 odst. 3 druhé odrážky směrnice 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [1] tento zpracovatel již vázán povinností zachovat mlčenlivost a bezpečnost stanovenými ve vnitrostátních předpisech některého z členských států.
3. Pro zachování důkazů jsou části smlouvy nebo právního aktu o ochraně údajů a požadavcích na opatření pro zachování mlčenlivosti a zajištění bezpečnosti potvrzena písemně nebo jinou rovnocennou formou.
Článek 37
Jednotlivá automatizovaná rozhodnutí
Subjekt údajů má právo nepodléhat rozhodnutí, jež má vůči němu právní účinky nebo se jej významně dotýká, přijatému pouze na základě automatizovaného zpracování údajů, určeného k hodnocení jistých aspektů jeho osobnosti, jako například plnění pracovních povinností, spolehlivosti nebo chování, není-li toto rozhodnutí výslovně schválené v souladu s vnitrostátními nebo evropskými právními předpisy nebo případně inspektorem ochrany údajů.
V obou případech jsou přijata opatření zajišťující ochranu oprávněných zájmů subjektu údajů, jako například opatření, jež mu umožní uplatnit svůj názor nebo porozumět logice zpracování.
KAPITOLA II
Vnitřní pravidla týkající se ochrany osobních údajů a soukromí v rámci vnitřních telekomunikačních sítí
Článek 38
Oblast působnosti
1. Aniž jsou dotčeny předchozí články, pravidla obsažená v této kapitole se použijí na zpracování osobních údajů ve spojení s používáním a řízením telekomunikačních sítí nebo koncových zařízení provozovaných pod kontrolou Eurojustu.
2. Pro účely obsažené v této kapitole se "uživatelem" rozumí každá fyzická osoba používající telekomunikační síť nebo koncové zařízení provozované pod kontrolou Eurojustu.
Článek 39
Bezpečnost
1. Eurojust přijme příslušná technická a organizační opatření k zajištění bezpečného používání telekomunikačních sítí a koncových zařízení (počítače, servery, hardware a software), případně ve spojení s poskytovateli veřejně dostupných telekomunikačních služeb nebo s poskytovateli veřejných telekomunikačních sítí.
Tato opatření, s přihlédnutím k nejnovějším technickým možnostem a nákladům na zavedení, zajistí úroveň bezpečnosti odpovídající stávajícímu riziku.
2. Existuje-li konkrétní riziko narušení bezpečnosti sítě nebo koncového zařízení, informuje Eurojust uživatele o takovém riziku, jakož i o veškerých opatřeních vedoucích k jeho odstranění a o alternativních komunikačních prostředcích.
Článek 40
Důvěrnost komunikace
Eurojust v souladu s právem Společenství zajistí důvěrnost komunikace uskutečňované prostřednictvím telekomunikačních sítí a koncových zařízení.
Článek 41
Údaje o provozu a vyúčtování
1. Údaje o provozu týkající se uživatelů, jež se zpracovávají pro navázání telefonického nebo jiného druhu spojení v telekomunikačních sítích, se po ukončení telefonického hovoru nebo jiného spojení vymažou nebo stanou anonymní.
2. Výjimky z této obecné zásady (jako například potřeba uchovat údaje o provozu, pokud jsou součástí registrace některých souborů nebo pro účely vyúčtování soukromých hovorů) jsou povoleny pouze v případě, že jsou stanoveny ve vnitřních pravidlech přijatých Eurojustem po konzultaci s inspektorem ochrany údajů.
Společný kontrolní orgán je konzultován v případě, že inspektor ochrany údajů není přesvědčen o zákonnosti a vhodnosti takových výjimek.
3. Zpracování údajů o provozu a vyúčtování provádějí pouze osoby odpovědné za vyúčtování, provoz nebo rozpočet.
Článek 42
Adresáře uživatelů
1. Osobní údaje obsažené ve vytištěných nebo elektronických adresářích uživatelů a přístup k takovým adresářům se omezuje na to, co je nezbytně nutné pro konkrétní účely adresáře.
2. Tyto adresáře jsou k dispozici pouze pro vnitřní potřebu uživatelů Eurojustu nebo pro použití v jiných meziinstitucionálních adresářích považovaných za vhodné.
KAPITOLA III
Zvláštní pravidla
Článek 43
Doplňující pravidla
Eurojust v případě potřeby stanoví další pravidla týkající se zpracování osobních údajů nesouvisejících s případy.
Tato pravidla se oznámí společnému kontrolnímu orgánu a zveřejní se ve zvláštní vnitřní příručce.
HLAVA VI
JINÁ USTANOVENÍ
Článek 44
Přezkum těchto pravidel
1. Tato pravidla jsou pravidelně přezkoumávána, aby se posoudilo, zda jsou nutné nějaké změny.
Každá změna těchto pravidel se provádí v souladu se stejnými postupy stanovenými pro jejich schválení v rozhodnutí o Eurojustu.
2. Inspektor ochrany údajů informuje předsedu kolegia a společný kontrolní orgán, pokud podle svého názoru považuje změny těchto pravidel za nezbytné.
3. Společný kontrolní orgán upozorní kolegium na veškeré návrhy nebo doporučení týkající se změn těchto pravidel.
Článek 45
Vstup v platnost a vyhlášení
1. Tato pravidla vstupují v platnost dnem následujícím po jejich konečném schválení Radou.
2. Tato pravidla se zveřejní
Jednací řád Správní komise pro sociální zabezpečení migrujících pracovníků při Komisi Evropských společenství
(Přijaté Správní komisí na zasedání ve dnech 13. až 14. října 2004)
(2005/C 119/04)
Zástupci vlády tvořící Správní komisi zřízenou podle článku 80 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, samostatně výdělečně činné osoby a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství,
s ohledem na čl 80 odst. 3 výše uvedeného nařízení,
s cílem umožnit Správní komisi plnění úkolů, které jí svěřila nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72, a zejména článek 81 nařízení (EHS) č. 1408/71,
přijali jednomyslně tento jednací řád Správní komise:
Článek 1
Správní komise je zvláštním orgánem Komise Evropských společenství a má stejné sídlo jako ona.
Článek 2
1. Pokud se člen Správní komise nemůže zúčastnit zasedání, nahradí jej náhradník, kterého určí pro tento účel jeho vláda.
2. Náhradníci mohou doprovázet členy na zasedáních Správní komise.
3. Pokud je to nezbytné vzhledem k projednávaným otázkám nebo opatřením, která mají být přijata na vnitrostátní úrovni, může být dále každý člen doprovázen jedním nebo více odbornými poradci.
4. Žádná delegace nesmí být zpravidla složena z více než čtyř osob.
5. Zástupce Komise Evropských společenství smí být doprovázen svým náhradníkem.
Zasedání se dále smí zúčastňovat zástupce právního útvaru a, pokud je to relevantní vzhledem k projednávané otázce, zástupce jiného oddělení Komise Evropských společenství.
6. Generální tajemník Správní komise se zúčastňuje všech zasedání Správní komise a jejích pracovních skupin. Doprovázejí jej členové sekretariátu jím určení.
Pokud se nemůže zúčastnit zasedání, nahradí jej člen nebo členové sekretariátu, které určí.
Článek 3
1. Úřad předsedy Správní komise zastává člen ze státu, jehož zástupce v Radě Evropských společenství zastává ve stejném období úřad předsedy Rady podle článku 203 Smlouvy o založení Evropských společenství.
Předseda zastupuje Správní komisi v poradním výboru zřízeném na základě článku 82 nařízení (EHS) č. 1408/71, a ve všech ostatních případech.
2. Pokud se úřadující předseda nemůže zúčastnit zasedání, vykonává předsednictví náhradník.
3. Pokud člen Správní komise zastává úřad předsedy, může zástupce hlasovat místo předsedy.
4. Správní komisi svolává dopisem odeslaným nejpozději 10 dní před zasedáním generální tajemník po dohodě s předsedou, přičemž dopis je adresován členům a osobám uvedeným v čl. 2 odst. 5.
5. Dokumenty Správní komise podepisuje předseda.
6. Předseda může dávat generálnímu tajemníkovi Správní komise případné pokyny pro konání zasedání a provádění činností spadajících do oblasti působnosti Správní komise.
Článek 4
1. Správní komise může zřizovat pracovní a studijní skupiny pro zvláštní otázky.
Zasedání pracovních a studijních skupin se mohou zúčastňovat osoby uvedené v čl. 2 odst. 5.
2. Předsedou pracovních a studijních skupin je osoba určená předsedou Správní komise po dohodě se zástupcem Komise Evropských společenství.
3. Předseda pracovní skupiny je předvolán na zasedání Správní komise, na němž se jedná o zprávě uvedené pracovní skupiny.
4. Správní komise může při zřízení pracovní skupiny pověřit pracovní skupinu vykonáváním úkolů tak, aby výsledek mohla Správní komise přijmout bez dalšího projednávání.
5. Správní komise může zřídit skupiny ad hoc s omezeným počtem osob, které budou správní komisi připravovat a předkládat k přijetí návrhy ve specifických otázkách.
U každé skupiny ad hoc rozhoduje Správní komise o tom, kdo bude zpravodajem, jaké úkoly se mají vykonat a v jaké lhůtě má skupina předložit výsledek své práce Správní komisi.
Článek 5
1. Správní komise zasedá alespoň čtyřikrát ročně.
2. Každoročně je jedno ze zasedání věnováno prozkoumání stavu pohledávek podle čl. 101 odst. 1 nařízení (EHS) č. 574/72 za přítomnosti předsedy úřadu účetního výboru, který současně předkládá zprávu Správní komisi podle čl. 102 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 574/72.
3. Správní komise svolá mimořádné zasedání, pokud o to požádá alespoň pět členů nebo zástupce Komise Evropských společenství.
V žádosti musí být blíže určen účel zasedání.
4. Výjimečně může Správní komise konat svá zasedání mimo své sídlo v jednom z členských států Evropské unie nebo v prostorách některé mezinárodní organizace.
Článek 6
1. Generální tajemník vypracuje po konzultaci s předsedou Správní komise a zástupcem Komise Evropských společenství předběžný program pro každé zasedání.
V případě, kdy se to jeví jako nezbytné, může generální tajemník před podáním návrhu na zařazení nějakého bodu na program jednání požádat příslušné delegace o písemné vyjádření jejich stanoviska k dané otázce.
Předběžný program jednání se zasílá členům a osobám uvedeným v čl. 2 odst. 5 alespoň deset dní před začátkem každého zasedání.
Dokumenty týkající se bodů na programu jednání se jim zasílají ihned, jakmile jsou k dispozici.
2. Předběžný program jednání zahrnuje v zásadě body, o které požádal člen Správní komise nebo zástupce Komise Evropských společenství alespoň 20 dní před začátkem zasedání a k nimž případně zaslal podklady tak, že je sekretariát obdržel alespoň 20 dní před začátkem zasedání.
3. Program jednání přijímá Správní komise na začátku každého zasedání.
Zařazení na program jednání jakýchkoli jiných bodů, než které jsou uvedeny v předběžném programu jednání, musí být jednomyslně odsouhlaseno Správní komisí.
4. Podklady požadované od delegací by se měly zasílat sekretariátu, pokud Správní komise výslovně nerozhodne o stanovení jiné lhůty, během nanejvýš dvou měsíců.
Pokud při vypršení této lhůty sekretariát neobdrží veškeré podklady, musí se dotyčná otázka projednat na prvním zasedání Správní rady po vypršení uvedené lhůty.
5. Každý člen Správní komise a zástupce Evropské komise má právo předkládat Správní komisi specifické otázky týkající se výkladu nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (EHS) č. 574/72, pokud by odlišné výklady členských států nebo jednoho nebo více členských států a Evropské komise mohly poškodit práva osob.
Otázka se projednává na prvním zasedání poté, co byla předložena podle odstavce 2.
V zápise ze zasedání se zaznamenávají názory členských států a zástupce Evropské komise na předložené otázky.
Článek 7
1. S výhradou ustanovení článku 8 může být rozhodnutí platné pouze tehdy, pokud je přijato dvaceti členy nebo jejich náhradníky.
2. Správní komise může rozhodnout, že přijme rozhodnutí písemným postupem.
Za tímto účelem oznámí předseda členům Správní komise znění textu, který se má přijmout.
Členům se poskytne lhůta, během které mají odpovědět, zda navrhovaný text přijímají nebo zamítají.
Nepodání odpovědi se považuje za zdržení se hlasování.
Po vypršení stanovené lhůty informuje předseda členy o výsledcích hlasování.
V případě, že rozhodnutí obdrželo požadovaný počet kladných hlasů, považuje se za přijaté v poslední den stanovené lhůty, během níž měli členové odpovědět.
3. Jestliže člen Správní komise v průběhu písemného postupu navrhne, aby byl text pozměněn, předseda buďto:
a) znovu zahájí písemný postup oznámením pozměňovacího návrhu členům postupem podle odstavce 2, anebo
b) zruší písemný postup, aby záležitost byla projednána na příštím zasedání,
podle toho, který postup považuje předseda pro danou záležitost za vhodný.
4. Pokud člen Správní komise před vypršením lhůty stanovené pro odpověď požádá o projednání navrženého textu na zasedání Správní komise, písemný postup se zruší.
Záležitost se projedná na následujícím zasedání Správní komise.
Článek 8
1. Rozhodnutí se přijímají buďto jednomyslným hlasováním všemi členy tvořícími Správní komisi nebo jednomyslným hlasováním všemi přítomnými členy nebo kladnými hlasy alespoň dvaceti členů Správní komise.
2. Jednomyslné hlasování členů tvořících Správní komisi se vyžaduje u:
a) rozhodnutí týkajících se výkladu nařízení a rozhodnutí o provádění čl. 81 písm. a) nařízení (EHS) č. 1408/71;
b) rozhodnutí týkajících se revize jednacího řádu.
3. Jednomyslné hlasování přítomných členů se vyžaduje u:
a) rozhodnutí týkajících se provádění čl. 81 písm. e) nařízení (EHS) č. 1408/71 a článků 94 a 95 nařízení (EHS) č. 574/72,
b) rozhodnutí o návrzích na revizi nařízení.
4. Zdržení se hlasování přítomných nebo zastoupených členů nebrání přijetí rozhodnutí uvedených v odstavci 3, pokud obdrží alespoň dvacet kladných hlasů.
5. Postupuje-li se písemným postupem podle článku 7, zdržení se hlasování nebrání přijetí rozhodnutí uvedených v odstavci 3, pokud obdrží alespoň dvacet kladných hlasů.
Článek 9
1. Pokud se kterýkoli z přítomných členů zdrží hlasování, vyzve jej poté, co jej vyvolá jménem, předseda, aby uvedl důvody, pro které se zdržel hlasování, pokud si to tento člen přeje.
2. Pokud se většina přítomných členů zdrží hlasování, považuje se návrh, který byl předmětem hlasování, za návrh, který nebyl vzat v úvahu.
Článek 10
1. Rozhodnutí učiněná na základě čl. 81 odst. a) nařízení (EHS) č. 1408/71 musí obsahovat důvody, na kterých se zakládají, a zveřejňují se v Úředním věstníku Evropské unie, ledaže většina členů Správní rady rozhodne jinak.
2. Generální tajemník podnikne nezbytné kroky ke zveřejnění těchto rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Členové Správní komise zajistí, aby byly poskytnuty vhodné pokyny na vnitrostátní úrovni, které zajistí řádné provádění zveřejněných i nezveřejněných rozhodnutí Správní komise.
4. Originální vyhotovení každého rozhodnutí Správní komise, vypracované v jazycích Společenství a podepsané předsedou, se uchovává v archivu sekretariátu.
5. Každé rozhodnutí se použije ode dne v něm uvedeného, anebo, pokud tento den není uveden, od prvního dne druhého měsíce následujícího po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 11
1. O každém zasedání se vypracovává zápis, který se zpravidla schvaluje na následujícím zasedání.
Členové, kteří neobdrželi zápis ze zasedání ve svém vlastním jazyce, si mohou vyhradit jeho závěrečné schválení, dokud neobdrží zápis v uvedeném jazyce.
2. U obzvláště naléhavých rozhodnutích může být přímo na zasedání, na němž jsou přijímána, vypracováno prohlášení o jejich definitivním přijetí.
Článek 12
Každé nové předsednictví představí svůj pracovní program a plány na jeho realizaci.
Článek 13
Správní komise pravidelně vypracovává obecnou zprávu o své činnosti a o provádění nařízení o sociálním zabezpečení migrujících pracovníků.
Zpráva se předkládá Poradnímu výboru pro sociální zabezpečení migrujících pracovníků zřízenému na základě článku 82 nařízení 1408/71.
Článek 14
Pokud ustanovení tohoto jednacího řádu vyžaduje výklad, podá tento výklad Soudní dvůr podle článku 234 Smlouvy o založení Evropských společenství.
Článek 15
Jazyky správní komise jsou jazyky určené za úřední jazyky orgánů Společenství podle článku 290 Smlouvy o založení Evropského společenství.
Článek 16
K jednacímu řádu je připojen Etický kodex, jehož cílem je zvýšit efektivitu přípravy a vedení zasedání Správní komise.
Článek 17
Tento jednací řád se oznámí členovi Komise Evropských společenství příslušnému pro otázky zaměstnanosti a sociální věci a doplní se výměnou dopisů mezi ním a předsedou Správní komise.
Jednací řád a výměna dopisů nabývají účinku tři dny po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie a nahradí analogické dokumenty zveřejněné v Úředním věstníku Evropských společenství ze dne 29. června 1995.
Oprava jednacího řádu Správní komise pro sociální zabezpečení migrujících pracovníků při Komisi Evropských společenství
(Úřední věstník Evropské unie C 119 ze dne 20. května 2005)
(2005/C 129/08)
Vydání se doplňuje textem tohoto znění:
"Pracovní metody pro rozšířenou Správní komisi
Etický kodex
Rozšířením Evropské unie dne 1. května 2004 se značně zvyšuje počet účastníků na schůzích Správní komise.
Vzhledem k nové situaci je účelem tohoto etického kodexu zlepšit efektivitu přípravy a vedení schůzí Správní komise tak, aby byl lépe využit vymezený čas, který je nutně omezen.
I. Příprava schůzí
a) Lepší podklady
V průběhu schůzí by bylo možné získat čas používáním účelnějších podkladů, např. poznámky CASSTM by měly být omezeny na 1 – 2 strany.
Pro dobrou přípravu schůze je nezbytné, aby byly podklady včas k dispozici.
Delegace by si měly uvědomovat, že pro překlad jakéhokoli podkladu v rozsahu menším než čtyři strany je zapotřebí alespoň 10 dní.
Na každých dalších pět stran se doba potřebná pro překlad musí prodloužit o další týden.
Delegace by měly striktně dodržovat lhůtu pro předložení poznámek sekretariátu, jež je uvedena v čl. 6 odst. 2 jednacího řádu.
b) Organizace programu jednání
Program jednání by měl být organizován tak, aby mohly delegace plánovat své složení, účast a cestu z hlediska efektivního využití času.
Pořad jednání by měl být v největší možné míře strukturován tak, aby body týkající se stejného odvětví sociálního zabezpečení byly seskupeny dohromady a projednány na schůzi tak, aby následovaly bezprostředně za sebou.
V rámci možností je třeba zamezit tomu, aby se měnilo schválené pořadí bodů v programu jednání.
Pokud je to možné, mělo by být u každého bodu programu jednání uvedeno, zda se má téma projednat s rozpravou nebo zda má dojít k přijetí rozhodnutí.
c) Lepší využití času mezi schůzemi
Čas mezi schůzemi by měl být využit konstruktivním způsobem.
Po schůzi Správní komise nebo jakékoli pracovní skupiny či jakéhokoli jejího výboru rozesílá sekretariát neprodleně sdělení s uvedením opatření, která se mají učinit pro realizaci závěrů schůze, a také lhůt, ve kterých mají delegace jednat.
Předseda za podpory sekretariátu činí nezbytné kroky k tomu, aby v době mezi schůzemi práce pokračovala, lze např. navazovat styky za účelem vyřešení problémů týkajících se specifických otázek, a to tak, aby na následující schůzi bylo možno navrhnout případné řešení.
II. Vedení schůzí
a) Úloha předsednictví
Úloha předsednictví a jeho předsedy spočívá v řízení práce Správní komise nejenom aktivní účastí na organizaci programu jednání, ale také iniciativou při rozpravách a rozhodováních ve Správní komisi.
Každé předsednictví předloží svůj program pro práci Správní komise a nastíní plán pro jeho provedení.
Předseda se snaží organizovat každou schůzi tak, aby byl co nejefektivněji využit čas.
Na začátku schůze předseda podá stručný úvod, a poskytne zejména nezbytné informace o průběhu schůze, včetně kolik času se podle něj má věnovat každému bodu.
Na začátku rozpravy o nějakém bodu sdělí předseda delegacím, pokud to vzhledem k potřebnému typu rozpravy považuje za nezbytné, maximální délku jejich příspěvků k uvedeném bodu.
Ve většině případů by příspěvky neměly přesáhnout dvě minuty.
Výjimku tvoří úplné kulaté stoly.
Ty se mohou používat pro určité otázky a maximální povolenou dobu pro příspěvky stanoví předseda.
Předseda dodává rozpravám co možná nejvíce zaměření, zejména tak, že žádá delegace o reakce na formulační kompromisy k některým návrhům.
Na konci každého bodu na programu jednání předseda stručně shrne dosažené výsledky.
b) Chování delegací
Delegace by měly rovným dílem přispívat k efektivnímu průběhu schůze.
Delegace by zejména neměly pouštět ze zřetele toto:
- příspěvky by měly zůstat stručné, nemělo by docházet k opakování argumentů předchozích řečníků,
- delegace, které zastávají navzájem velmi blízké názory, by mohly vést vzájemné konzultace s cílem předložit společné stanovisko k některé otázce prostřednictvím jednoho řečníka,
- při projednávání textů by delegace mohly podávat konkrétní redakční návrhy, pokud možno písemně, a neomezovat se pouze na vyjádření nesouhlasu s určitým návrhem,
- pokud předseda neurčí jinak, delegace by se mohly zdržet příspěvků, pokud s některým návrhem souhlasí.
V takovém případě by se nevyjádření považovalo za souhlas.
c) Využívání moderní technologie
Předseda a sekretariát mohou, pokud to považují za vhodné, používat technická zařízení ke zvýšení efektivity průběhu schůzí."
--------------------------------------------------
Rozhodnutí Evropského Parlamentu
ze dne 28. září 2005
o přijetí statutu poslanců Evropského parlamentu
(2005/684/ES, Euratom)
EVROPSKÝ PARLAMENT,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, zejména na čl. 190 odst. 5 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, zejména na čl. 108 odst. 4 této smlouvy,
po konzultaci s Komisí [1],
se souhlasem Rady [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Evropský parlament se skládá ze "zástupců lidu států sdružených ve Společenství". Podle čl. 190 odst. 1 Smlouvy o ES jsou to "zastupitelé zastupující v Evropském parlamentu lid členských států sdružených ve Společenství". Toto označení je užito také v čl. 190 odst. 2 Smlouvy o ES (počet zastupitelů volených v jednotlivých členských státech) a v čl. 190 odst. 3 Smlouvy o ES ("Zastupitelé jsou voleni na dobu pěti let."). Vzhledem k těmto ustanovením, podle nichž jsou tito zastupitelé představiteli lidu, by mělo být ve statutu užito výrazu "poslanec".
(2) Podle čl. 199 odst. 1 Smlouvy o ES má Parlament právo stanovit pravidla svého vnitřního fungování ve svém jednacím řádu, pokud bude dodržen tento statut.
(3) V článku 1 statutu je použit pojem "poslanec" a je uvedeno, že se nejedná o jeho práva a povinnosti, nýbrž o stanovení pravidel a všeobecných podmínek výkonu jeho mandátu.
(4) Svobodu a nezávislost poslanců, která je zaručena článkem 2, je třeba upravit právními předpisy. Není zmíněna v žádném z textů primárního práva.
Prohlášení, v nichž se poslanci zavazují vzdát se mandátu k určitému datu, nebo prázdná podepsaná prohlášení o složení mandátu, která může politická strana použít dle vlastního uvážení, jsou se svobodou a nezávislostí poslance neslučitelná a nemohou být tedy právně závazná.
(5) Znění čl. 3 odst. 1 je shodné s čl. 6 odst. 1 Aktu o zavedení všeobecných přímých voleb poslanců Evropského parlamentu ze dne 20. září 1976.
(6) Právo iniciativy podle článku 5 je výsadou každého poslance Parlamentu.
Toto právo nesmí být jednacím řádem Parlamentu oslabeno.
(7) Právo nahlížet do spisů, které je stanoveno v článku 6 a které již nyní poskytuje poslancům jednací řád, se týká jednoho z podstatných aspektů výkonu mandátu a mělo by být tedy zakotveno ve statutu.
(8) Článkem 7 má být zajištěno zachování mnohojazyčnosti, a to navzdory opačným snahám.
Je nutné vyloučit diskriminaci jakéhokoli z úředních jazyků.
Tato zásada musí platit i po jakémkoli rozšíření Evropské unie.
(9) Poslanec obdrží podle článků 9 a 10 kompenzaci za výkon své funkce.
K otázce, jak vysoká by tato odměna měla být, předložila v květnu 2000 skupina odborníků svolaná Evropským parlamentem studii, na jejímž základě se zdůvodňuje přiměřená výše odměny ve výši 38,5 % základního platu soudce u Soudního dvora Evropských společenství.
(10) Vzhledem k tomu, že odměny, odchodné, starobní důchod a dávky pozůstalým jsou vypláceny ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, měly by podléhat dani ve prospěch Společenství.
(11) Vzhledem ke zvláštnímu postavení poslanců, zejména vzhledem k tomu, že nemají povinnost usadit se v pracovních místech Parlamentu a mají zvláštní vazbu na stát, v němž byli zvoleni, měly by mít členské státy možnost uplatnit na kompenzaci, odchodné, starobní důchod a dávky pozůstalým své vnitrostátní daňové předpisy.
(12) Čl. 9 odst. 3 je nezbytný, protože politické strany často očekávají, že část plnění uvedených v čl. 9 odst. 1 a 2 bude používána pro jejich účely. Tato forma financování politických stran je odsouzeníhodná.
9 odst. 2 a v článku 13 je určeno k překlenutí období mezi skončením mandátu poslance a zahájením nové profesní činnosti.
Při převzetí jiného mandátu nebo veřejné funkce tento důvod odpadá.
(14) Vzhledem k vývoji v oblasti starobních důchodů v členských státech se zdá být vhodné, aby bývalí poslanci měli po dovršení věku 63 let nárok na starobní důchod.
Článkem 14 není dotčena pravomoc členských států započítat tento důchod při výpočtu starobních důchodů podle vnitrostátního práva.
(15) Ustanovení týkající se dávek pozůstalým vycházejí v zásadě z platných právních předpisů Evropského společenství.
Nárok pozůstalých manželů / manželek, kteří uzavřeli nový sňatek, vychází z moderní myšlenky, že manželé mají vlastní příjmy a sňatek neslouží pouze jako "zajištění".
Nárok není vyloučen ani tehdy, je-li pozůstalý manžel / manželka zajištěn / zajištěna vlastními příjmy nebo majetkem.
(16) Článek 18 je nutný, neboť se statutem odpadají dávky členských států, jako jsou úhrady výdajů na zdravotní péči a příspěvky nebo příplatky ke zdravotnímu pojištění.
Tyto dávky se vyplácejí často i po skončení mandátu.
(17) Ustanovení týkající se úhrad výdajů musí být v souladu se zásadami, které formuloval Soudní dvůr Evropských společenství v rozsudku v případu lorda Bruce [3].
Podle nich může Parlament v případech, kdy je to přiměřené, náhrady stanovit paušálně, a snížit tak administrativní náklady, které jsou spojeny se systémem kontroly každé jednotlivé výdajové položky.
To odpovídá řádné správě.
(18) Dne 28. května 2003 schválilo předsednictvo Parlamentu řadu nových pravidel o náhradě výdajů a platbách kompenzací poslancům na základě skutečných výdajů. Tyto předpisy mají vstoupit v platnost současně s tímto statutem.
(19) Členské státy by měly zajistit zachování předpisů, které staví poslance Evropského parlamentu při výkonu jejich mandátu v jejich členském státě naroveň poslancům vnitrostátních parlamentů.
Vzhledem k velkému počtu různých právních úprav v jednotlivých členských státech není možné tento problém vyřešit na evropské úrovni.
Výkon mandátu poslanců Evropského parlamentu v členském státě, v němž byli zvoleni, by byl bez těchto předpisů mnohem obtížnější nebo přímo nemožný.
Je v zájmu členských států, aby poslanci vykonávali svůj mandát účinně.
(20) Ustanovení čl. 25 odst. 1 je nezbytné, neboť vzhledem k velmi rozdílným vnitrostátním předpisům, kterým zatím poslanci podléhají, není možné nalézt evropské řešení všech problémů, které jsou spojeny s přechodem ze starého evropského systému na nový. Budou-li poslanci mít možnost volby, nedojde při tomto přechodu k omezení jejich práv, ani nebudou ekonomicky znevýhodněni. Ustanovení čl. 25 odst. 2 je důsledkem rozhodnutí přijatého podle čl. 25 odst. 1.
(21) S hospodářskými rozdíly mezi členskými státy počítá článek 29, který povoluje členským státům, aby na přechodnou dobu stanovily předpisy odchylné od ustanovení tohoto statutu.
Výše zmíněnými rozdíly lze zdůvodnit fakt, že členské státy mají rovněž možnost zachovat stejný přístup k poslancům Evropského parlamentu a k poslancům vnitrostátních parlamentů,
ROZHODL TAKTO:
HLAVA I
PRAVIDLA A OBECNÉ PODMÍNKY VÝKONU FUNKCE POSLANCE EVROPSKÉHO PARLAMENTU
Článek 1
Tento statut stanoví pravidla a obecné podmínky výkonu funkce poslance Evropského parlamentu.
Článek 2
1. Poslanci jsou svobodní a nezávislí.
2. Dohody o tom, že se poslanec vzdá před skončením volebního období nebo na jeho konci svého mandátu, jsou neplatné.
Článek 3
1. Poslanci hlasují jednotlivě a osobně.
Nejsou vázáni žádnými příkazy ani pokyny.
2. Dohody o způsobu výkonu mandátu jsou neplatné.
Článek 4
Písemnosti a elektronické záznamy, které poslanec obdržel, sepsal nebo odeslal, nejsou považovány za dokumenty Parlamentu, kromě případů, kdy jsou předloženy na základě jednacího řádu.
Článek 5
1. Každý poslanec má v rámci práva podnětu Parlamentu právo předložit návrh na právní akt Společenství.
2. Parlament stanoví podmínky pro výkon tohoto práva ve svém jednacím řádu.
Článek 6
1. Poslanci mají právo nahlížet do veškerých spisů v držení Evropského parlamentu.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na osobní spisy nebo účty.
3. Ustanovením odstavce 1 nejsou dotčeny právní předpisy Evropské unie a dohody orgánů o přístupu k dokumentům.
4. Parlament stanoví podmínky pro výkon tohoto práva.
Článek 7
1. Dokumenty Parlamentu se překládají do všech úředních jazyků.
2. Ústní vystoupení se simultánně tlumočí do všech ostatních úředních jazyků.
3. Parlament stanoví podmínky pro provádění tohoto článku.
Článek 8
1. Poslanci se mohou sdružovat v poslaneckých klubech.
2. Parlament stanoví podmínky pro výkon tohoto práva ve svém jednacím řádu.
Článek 9
1. Poslanci mají nárok na přiměřenou odměnu, která zaručuje jejich nezávislost.
2. Po skončení mandátu mají poslanci nárok na odchodné a starobní důchod.
3. Dohody o použití odměny, odchodného a starobního důchodu k jiným než soukromým účelům jsou neplatné.
4. Pozůstalí poslanců nebo bývalých poslanců mají nárok na zaopatření.
Článek 10
Výše této odměny je 38,5 % základního platu soudce Soudního dvora Evropských společenství.
Článek 11
Odměna, kterou poslanec dostává za výkon mandátu v jiném parlamentu, bude od odměny odečtena.
Článek 12
1. Odměna podle článku 9 podléhá dani Společenství za stejných podmínek, jaké byly stanoveny na základě článku 13 Protokolu o výsadách a imunitách úředníků a jiných zaměstnanců Evropských společenství.
2. Ze základu daně nelze odečíst pracovní a osobní náklady a rodinné příspěvky nebo dávky sociální podpory podle čl. 3. odst. 2 až 4 nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68 ze dne 29. února 1968, kterým se stanoví podmínky a postup pro uplatňování daně ve prospěch Evropských společenství [4].
3. Odstavcem 1 není dotčena pravomoc členských států uplatnit na odměnu vnitrostátní daňové předpisy, pokud je vyloučeno jakékoli dvojí zdanění.
4. Členské státy jsou oprávněny přihlížet k odměně při stanovení sazby daně, která má být uplatněna na jiné příjmy.
5. Tento článek se vztahuje rovněž na odchodné a na dávky pozůstalým podle článků 13, 14, 15 a 17.
6. Příspěvky podle článků 18, 19 a 20 a příspěvky do penzijních fondů podle článku 27 jsou nezdanitelné.
Článek 13
1. Po skončení mandátu mají poslanci nárok na odchodné ve výši odměny podle článku 10.
2. Tento nárok odpovídá jednomu měsíci za každý rok výkonu mandátu, nejméně však šesti a nejvýše dvaceti čtyřem měsícům.
3. Tento nárok nelze uplatnit v případě přijetí mandátu v jiném parlamentu nebo veřejné funkce.
4. V případě úmrtí se přechodný příspěvek vyplácí naposledy v měsíci, v němž bývalý poslanec zemřel.
Článek 14
1. Bývalí poslanci mají po dovršení věku 63 let nárok na starobní důchod.
2. Výše tohoto starobního důchodu je 3,5 % odměny podle článku 10 za každý dovršený rok výkonu mandátu a jedna dvanáctina za každý další dovršený měsíc, úhrnem však nejvýše 70 %.
3. Nárok na starobní důchod je nezávislý na jiném starobním důchodu.
4. Článek 11 se použije obdobně.
Článek 15
1. V případě invalidity, která vznikla v průběhu výkonu mandátu, mají poslanci nárok na důchod.
2. Čl. 14 odst. 2 se použije obdobně. Výše starobního důchodu je nejméně 35 % odměny podle článku 10.
3. Nárok vzniká složením mandátu.
4. Parlament stanoví podmínky pro uplatňování tohoto nároku.
5. Článek 11 se použije obdobně.
Článek 16
Pokud má bývalý poslanec současně nárok na odchodné podle článku 13 a na starobní důchod podle článků 14 a 15, platí ta z úprav, pro niž se poslanec rozhodne.
Článek 17
1. V případě úmrtí poslance, který zemře v průběhu výkonu mandátu, nebo bývalého poslance, který v okamžiku úmrtí měl nárok na starobní důchod podle článků 14 a 15, mají manžel / manželka a nezaopatřené děti nárok na zaopatření.
2. Celková výše zaopatření nesmí přesáhnout výši starobního důchodu, na nějž by měl poslanec nárok na konci volebního období nebo na nějž měl nárok bývalý poslanec.
3. Pozůstalý manžel / manželka obdrží 60 % částky uvedené v odstavci 2, nejméně však 30 % odměny podle článku 10.
Nárok není dotčen opětovným sňatkem. Nárok zaniká, pokud je z okolností v konkrétního případě nade vší pochybnost zřejmé, že sňatek byl uzavřen pouze za účelem zajištění.
4. Nezaopatřené dítě obdrží 20 % částky uvedené v odstavci 2.
5. V nutných případech bude maximální výše zaopatření rozdělena mezi manžela / manželku a děti podle poměru stanoveného procentními díly uvedenými v odstavcích 3 a 4.
6. Zaopatření je vypláceno od prvního dne měsíce následujícího po měsíci, v němž došlo k úmrtí.
7. V případě úmrtí manžela / manželky zaniká tento nárok na konci měsíce, v němž došlo k úmrtí.
8. Nárok dítěte zaniká na konci měsíce, v němž dosáhne věku 21 let.
Po dobu přípravy na povolání však nárok trvá, nejvýše však do konce měsíce, v němž dosáhne věku 25 let.
Nárok trvá rovněž, pokud dítě není z důvodu nemoci nebo postižení schopno zajistit samo svou obživu.
9. Pro partnery v rámci partnerství uznávaných členskými státy platí stejná ustanovení jako pro manžely / manželky.
10. Parlament stanoví podmínky pro uplatňování tohoto nároku.
Článek 18
1. Poslanci, bývalí poslanci, kteří pobírají starobní důchod, a pozůstalí, kteří mají nárok na zaopatření, mají nárok na úhradu dvou třetin výdajů spojených s nemocí, těhotenstvím nebo narozením dítěte.
2. Parlament stanoví podmínky pro uplatňování tohoto nároku.
Článek 19
1. Poslanci mají nárok na pojištění proti rizikům spojeným s výkonem mandátu.
2. Parlament stanoví podmínky pro uplatňování tohoto nároku.
Poslanci hradí jednu třetinu splatného pojistného.
Článek 20
1. Poslanci mají nárok na úhradu výdajů spojených s výkonem mandátu.
2. V případě cest do pracovních míst a z nich a jiných služebních cest hradí Parlament skutečně vynaložené náklady.
3. Ostatní náklady spojené s výkonem mandátu mohou být hrazeny paušálně.
4. Parlament stanoví podmínky pro uplatňování tohoto nároku.
5. Čl. 9 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 21
1. Poslanci mají nárok na služby osobních asistentů, které si sami vybírají.
2. Parlament hradí náklady skutečně vzniklé jejich zaměstnáváním.
3. Parlament stanoví podmínky pro uplatňování tohoto nároku.
Článek 22
1. Poslanci mají nárok na užívání kancelářských prostor, komunikační techniky a služebních vozů Parlamentu.
2. Parlament stanoví podmínky pro uplatňování tohoto nároku.
Článek 23
1. Veškeré platby jsou hrazeny z rozpočtu Evropské unie.
2. Splatné částky podle článků 10, 13, 14, 15 a 17 jsou vypláceny měsíčně v eurech nebo, podle volby poslance, v měně členského státu, kde má poslanec nebo poslankyně trvalý pobyt.
Parlament stanoví podmínky, za nichž jsou platby prováděny.
Článek 24
Prováděcí ustanovení k tomuto statutu nabývají účinnosti zveřejněním v Úředním věstníku Evropské unie.
HLAVA II
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
1. Poslanci, kteří byli členy Parlamentu již před nabytím účinnosti tohoto statutu a byli znovu zvoleni, se mohou rozhodnout pro uplatňování dosavadního národního systému po celou dobu své činnosti, pokud jde o odměnu, odchodné a dávky pozůstalým.
2. Tyto platby jsou hrazeny z rozpočtu daného členského státu.
Článek 26
1. Poslanci, kteří si podle čl. 25 odst. 1 přejí setrvat v dosavadním národním systému, sdělí toto své rozhodnutí písemně předsedovi Evropského parlamentu do 30 dnů po nabytí účinnosti tohoto statutu.
2. Toto rozhodnutí je konečné a nelze je odvolat.
3. Pokud nebude toto sdělení doručeno ve stanovené lhůtě, platí ustanovení tohoto statutu.
Článek 27
1. Dobrovolný důchodový fond zřízený Evropským parlamentem bude zachován i po nabytí účinnosti tohoto statutu, a to pro poslance nebo bývalé poslance, kteří již v tomto fondu nabyli práv nebo budoucích nároků.
2. Nabytá práva nebo budoucí nároky zůstávají zachována v plném rozsahu.
Parlament může stanovit podmínky nebo pravidla pro nabytí nových práv nebo budoucích nároků.
3. Poslanci, kterým je vyplácena odměna podle článku 10, nemohou v dobrovolném důchodovém fondu nabývat žádných nových práv ani budoucích nároků.
4. Fondu nemohou využívat poslanci, kteří byli poprvé zvoleni po nabytí účinnosti tohoto statutu.
5. Čl. 9 odst. 3 a čl. 14 odst. 3 se použijí obdobně.
Článek 28
1. Nárok na starobní důchod, který v okamžiku nabytí účinnosti tohoto statutu poslanec získal podle vnitrostátních právních předpisů, zůstává zachován v plném rozsahu.
2. Pokud doba výkonu mandátu v Evropském parlamentu nebo ve vnitrostátním parlamentu není podle vnitrostátních právních předpisů dostatečná pro vznik nároku na starobní důchod, bude k těmto obdobím přihlíženo při výpočtu výše starobního důchodu na základě tohoto statutu.
Parlament může uzavřít dohody s příslušnými orgány členských států o převodu budoucích nároků.
Článek 29
1. Každý členský stát může stanovit pro poslance, kteří v něm byli zvoleni, úpravu plateb odměny, odchodného, starobního důchodu a dávek pozůstalým odchylnou od ustanovení tohoto statutu na přechodné období, které však nesmí být delší než dvě volební období Evropského parlamentu.
2. Poslanci musí být takovou úpravou přinejmenším postaveni naroveň poslancům vnitrostátních parlamentů.
3. Veškeré platby jsou hrazeny z rozpočtů daných členských států.
4. Touto úpravou nejsou dotčeny nároky poslanců podle článků 18 až 22 tohoto statutu.
HLAVA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 30
Tento statut vstupuje v platnost prvním dnem volebního období Evropského parlamentu, které začne v roce 2009. Ve Štrasburku dne 28. září 2005. Za Evropský parlament předseda J. Borrell Fontelles
Změny jednacího řádu Soudního dvora Evropských společenství
SOUDNÍ DVŮR,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 223 šestý pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 139 šestý pododstavec této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Délka řízení před Soudním dvorem, zvláště pokud jde o předběžné otázky, se v poslední době prodlužuje a zejména vzhledem k rozšíření Unie by některé prvky řízení měly být zkráceny a zjednodušeny.
(2) Je třeba zkrátit lhůtu pro předložení žádostí o ústní část řízení a zrušit v některých případech povinnost informovat vnitrostátní soud a vyslechnout účastníky řízení, rozhoduje-li Soudní dvůr v některých případech řízení o předběžné otázce vydáním usnesení.
(3) Díky rozvoji techniky je předávání dokumentu elektronickou cestou obvyklejší a elektronická cesta se stala spolehlivým způsobem komunikace.
Je třeba přizpůsobit Soudní dvůr tomuto vývoji a umožnit, aby mohl určit, za jakých podmínek bude podání předané elektronickou cestou považováno za originál podání.
(4) Konečně by se měla přizpůsobit ustanovení o poskytování bezplatné právní pomoci s tím, že usnesení o úplném nebo částečném zamítnutí žádosti musí uvádět důvody tohoto zamítnutí.
PŘIJÍMÁ TYTO ZMĚNY SVÉHO JEDNACÍHO ŘÁDU:
Článek 1
Jednací řád Soudního dvora Evropských společenství přijatý dne 19. června 1991 (Úř. věst. L 176, 4.7.1991, s.
7, s opravou v Úř. věst. L 383, 29.12.1992, s.
117) ve znění pozměněném dne 21. února 1995 (Úř. věst.
L 44, 28.2.1995, s. 61), dne 11. března 1997 (Úř. věst.
L 103, 19.4.1997, s. 1, s opravou v Úř. věst.
L 351, 23.12.1997, s.
72), dne 16. května 2000 (Úř. věst. L 122, 24.5.2000, s.
43), dne 28. listopadu 2000 (Úř. věst.
L 322, 19.12.2000, s. 1), dne 3. dubna 2001 (Úř. věst.
L 119, 27.4.2001, s. 1), dne 17. září 2002 (Úř. věst.
L 272, 10.10.2002, s. 24, s opravou v Úř. věst.
L 281, 19.10.2002), dne 8. dubna 2003 (Úř. věst.
L 147, 14.6.2003, s.
17), dne 19. dubna 2004 (Úř. věst.
L 132, 29.4.2004, s. 2) a dne 20. dubna 2004 (Úř. věst.
L 127, 29.4.2004, s. 107) se mění takto:
1. V článku 37 se doplňuje nový odstavec 7, který zní:
"7. Aniž jsou dotčena ustanovení prvního pododstavce odstavce 1 a odstavců 2 a 5, Soudní dvůr může rozhodnutím stanovit podmínky, za nichž je podání zaslané soudní kanceláři elektronicky považováno za originál tohoto podání.
Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.".
2. V třetí větě článku 44a se slova "jednoho měsíce" nahrazují slovy "tří týdnů".
3. V čl. 76 odst. 3 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Senát rozhoduje usnesením, proti němuž je odvolání nepřípustné.
V případě úplného nebo částečného zamítnutí žádosti o bezplatnou právní pomoc musí usnesení uvádět důvody tohoto zamítnutí.".
4. V článku 104 se odstavec 1 mění takto:
"1. Rozhodnutí vnitrostátních soudů uvedená v článku 103 se členským státům sdělují v původním znění společně s překladem do úředního jazyka státu, kterému jsou určena.
Je-li to vhodné z důvodu rozsáhlosti rozhodnutí vnitrostátního soudu, je tento překlad nahrazen překladem shrnutí rozhodnutí do úředního jazyka státu, kterému je určeno, které bude sloužit jako základ pro zaujetí stanoviska tohoto státu.
Shrnutí zahrnuje úplné znění otázky či otázek položených v rámci řízení o předběžných otázkách.
Toto shrnutí zejména obsahuje, pokud jsou uvedeny v rozhodnutí vnitrostátního soudu, předmět původního řízení, základní argumenty účastníků původního řízení, stručné uvedení důvodů žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, jakož i dovolávanou judikaturu a ustanovení práva Společenství a vnitrostátního práva.
V případech uvedených v čl. 23 třetím pododstavci statutu se rozhodnutí vnitrostátních soudů sdělují státům, které jsou stranami Dohody o EHP a nejsou členskými státy, jakož i Kontrolnímu úřadu ESVO, v původním znění společně s překladem rozhodnutí, případně shrnutí, do jednoho z jazyků uvedených v čl. 29 odst. 1, který si příjemce zvolí.
Je-li třetí stát oprávněn účastnit se řízení o předběžné otázce v souladu s čl. 23 čtvrtým pododstavcem statutu, sděluje se mu rozhodnutí vnitrostátního soudu v původním znění společně s překladem rozhodnutí, případně shrnutí, do jednoho z jazyků uvedených v čl. 29 odst. 1, který si dotyčný třetí stát zvolí.".
5. V článku 104 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Pokud se předběžná otázka shoduje s otázkou, o níž již Soudní dvůr rozhodl, nebo pokud lze odpověď na tuto otázku jasně odvodit z dosavadní judikatury, může Soudní dvůr po vyslechnutí generálního advokáta kdykoli rozhodnout odůvodněným usnesením, které obsahuje odkaz na předchozí rozsudek nebo na příslušnou judikaturu.
Soudní dvůr může rovněž rozhodnout odůvodněným usnesením, po vyrozumění předkládajícího soudu, po vyslechnutí případných vyjádření zúčastněných osob uvedených v článku 23 statutu a po vyslechnutí generálního advokáta, pokud odpověď na předběžnou otázku je nade vší pochybnost.".
6. V třetí větě odstavce 4 článku 104 se slova "jednoho měsíce" nahrazují slovy "tří týdnů".
7. V druhé větě článku 120 se slova "jednoho měsíce" nahrazují slovy "tří týdnů".
Článek 2
Tyto změny jednacího řádu, v závazném znění v jazycích uvedených v čl. 29 odst.
1 jednacího řádu, budou zveřejněny
PŘEKLAD
Pracovní řád Ústavu Evropské unie pro bezpečnostní studia [1]
PREAMBULE
Článek 1
HLAVA I — OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 2 — Ustanovení použitelná na všechny zaměstnance
Pravomoc
Prohlášení
Chování
Finanční odpovědnost
Bezpečnost
HLAVA II — POSTAVENÍ ZAMĚSTNANCŮ
KAPITOLA I — OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 3 — Obecná ustanovení použitelná na zaměstnance
Výsady a imunity
Pomoc a náhrada škody
Vlastnická práva
Externí činnosti
Kandidatura na veřejnou nebo politickou funkci
KAPITOLA II — PŘIJÍMÁNÍ ZAMĚSTNANCŮ A PRACOVNÍ SMLOUVY
Článek 4 — Přijímání zaměstnanců
Článek 5 — Věková hranice
Článek 6 — Lékařské prohlídky
Článek 7 — Pracovní smlouvy a doba trvání pracovních poměrů
Počáteční pracovní smlouvy
Zkušební doba
Skončení pracovního poměru
Odškodnění za ztrátu zaměstnání
Zkrácená výpovědní doba
Zvláštní ustanovení pro výzkumné pracovníky
KAPITOLA III — PLAT A PŘÍSPĚVKY
Článek 8 — Obecná ustanovení
Článek 9 — Základní plat
Článek 10 — Příspěvek za práci v zahraničí
Článek 11 — Rodinné a sociální příspěvky
Příspěvek na domácnost
Příspěvek na dítě nebo na jiné vyživované osoby
Příspěvek na vzdělání
Příspěvek na zdravotně postižené dítě a jiné vyživované osoby
Příspěvek na nájemné
Článek 12 — Příplatek za zastupování
Článek 13 — Příspěvek na zařízení
Článek 14 — Srážky
Vnitřní daň
Příspěvek do důchodového systému
Příspěvek na sociální zabezpečení
Příspěvek na připojištění
Článek 15 — Zálohy na plat a jejich splácení
KAPITOLA IV — CESTOVNÍ VÝDAJE
Článek 16 — Cestovní výdaje při nástupu do zaměstnání a odchodu
Článek 17 — Stěhovací výdaje
Článek 18 — Pracovní cesty
KAPITOLA V — VNITŘNÍ ORGANIZACE
Článek 19 — Pracovní doba
Článek 20 — Svátky
Článek 21 — Dovolená
Článek 22 — Dovolená ve vlasti
KAPITOLA VI — HODNOCENÍ A POVÝŠENÍ
Článek 23 — Obecná ustanovení
Článek 24 — Postup
Článek 25 — Následná opatření
KAPITOLA VII — DISCIPLINÁRNÍ ŘÍZENÍ
Článek 26 — Definice
Článek 27 — Náhrada škody
Článek 28 — Oznámení stížností
Článek 29 — Disciplinární komise
KAPITOLA VIII — ODVOLÁNÍ A ODVOLACÍ KOMISE
Článek 30 — Odvolání
KAPITOLA IX — DŮCHODOVÉ SYSTÉMY
Článek 31
HLAVA III — USTANOVENÍ POUŽITELNÁ NA DOČASNÉ ZAMĚSTNANCE
Článek 32 — Statutární ustanovení
Článek 33 — Pracovní smlouvy
Článek 34 — Odměna
Článek 35 — Zvláštní ustanovení
HLAVA IV — USTANOVENÍ POUŽITELNÁ NA ZNALCE, STIPENDISTY A STÁŽISTY
Článek 36 — Statutární a finanční ustanovení
PŘÍLOHA I ODŠKODNĚNÍ ZA ZTRÁTU ZAMĚSTNÁNÍ
PŘÍLOHA II PŘÍSPĚVEK ZA PRÁCI V ZAHRANIČÍ
PŘÍLOHA III DĚTI A JINÉ VYŽIVOVANÉ OSOBY
PŘÍLOHA IV ZDRAVOTNĚ POSTIŽENÉ VYŽIVOVANÉ OSOBY
PŘÍLOHA V PŘÍSPĚVEK NA NÁJEMNÉ
PŘÍLOHA VI CESTOVNÍ A STĚHOVACÍ VÝDAJE
PŘÍLOHA VII VÝDAJE NA PRACOVNÍ CESTU
PŘÍLOHA VIII VOLNO Z DŮVODU NEMOCI, MATEŘSKÁ DOVOLENÁ A JINÉ MIMOŘÁDNÉ VOLNO
PŘÍLOHA IX SLOŽENÍ A POSTUPY DISCIPLINÁRNÍCH KOMISÍ
PŘÍLOHA X ODVOLACÍ KOMISE
PREAMBULE
Ústav pro bezpečnostní studia je agenturou Evropské unie, která je připojená ke koordinovaným organizacím.
Článek 1
Tento pracovní řád vymezuje postavení, práva, povinnosti a odpovědnosti zaměstnanců Ústavu Evropské unie pro bezpečnostní studia, dále jen "ústav".
Zaměstnanci ústavu jsou fyzické osoby, které mají pracovní smlouvy jako zaměstnanci nebo dočasní zaměstnanci.
Placení znalci, stipendisté a stážisté podléhají zvláštním ustanovením uvedeným v hlavě IV.
Ředitel ústavu je oprávněn provádět se souhlasem správní rady změny tohoto pracovního řádu, které se ukážou při jeho použití nezbytné.
Tento pracovní řád se uplatňuje na všechny zaměstnance, ledaže správní rada rozhodla s ohledem na zaměstnance nezařazené do platové třídy jinak.
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 2
Ustanovení použitelná na všechny zaměstnance
1. Pravomoc
2. Prohlášení
Při nástupu do zaměstnání u Ústavu Evropské unie pro bezpečnostní studia musí každý zaměstnanec podepsat toto prohlášení:
"Zavazuji se slavnostně, že budu vykonávat všechny úkoly svěřené mi jako zaměstnanci Ústavu Evropské unie pro bezpečnostní studia poctivě, uvážlivě a svědomitě a že se při výkonu těchto úkolů budu řídit pouze zájmy ústavu. Dále se zavazuji, že nebudu vyžadovat ani přijímat od jakékoli vlády nebo od jiného orgánu s výjimkou ústavu pokyny týkající se výkonu mých povinností".
3. Chování
4. Finanční odpovědnost
5. Bezpečnost
Při nástupu do zaměstnání se každý zaměstnanec seznámí s bezpečnostními předpisy ústavu.
Podepíše prohlášení, ve kterém uznává svou disciplinární a finanční odpovědnost v případě nedodržení tohoto pracovního řádu.
a) Všichni zaměstnanci, včetně dočasných zaměstnanců, stipendistů a stážistů, mohou být požádáni, aby podstoupili bezpečnostní prověrku, která jim při výkonu jejich povinností umožní přístup k tajným dokumentům.
Žádost o tuto prověrku směřuje příslušným orgánům zmocněnec ústavu pro bezpečnost.
Až do úřední prověrky může ředitel udělit prozatímní prověrku.
b) Zaměstnanci informují neprodleně zmocněnce pro bezpečnost ústavu v případě domnělé ztráty nebo ohrožení tajného dokumentu.
HLAVA II
POSTAVENÍ ZAMĚSTNANCŮ
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 3
Obecná ustanovení použitelná na zaměstnance
Zaměstnanci ústavu jsou fyzickými osobami, které mají pracovní smlouvy stanovené v kapitole II a které zastávají rozpočtová místa uvedená v plánu pracovních míst připojenému každoročně k rozpočtu ústavu.
1. Výsady a imunity
2. Pomoc a náhrada škody
Ústav poskytne pomoc zaměstnancům, kteří jsou z důvodu svého současného postavení nebo současných funkcí v ústavu vystaveni výhrůžkám, urážkám, pomluvám nebo útokům, a to bez vlastního zavinění.
Náhradu za utrpěnou hmotnou škodu lze poskytnout za předpokladu, že:
- zaměstnanci nezpůsobili dotyčnou škodu úmyslně nebo z nedbalosti,
- neobdrželi náhradu škody,
- zaměstnanci převedou na ústav jakékoli nároky vůči třetím osobám, zejména pojišťovnám.
3. Vlastnická práva
4. Externí činnosti
a) Obecně
Vůči externím organizacím a osobám musí zaměstnanci obdržet předchozí souhlas ředitele, chtějí-li:
- učinit veřejné prohlášení o činnosti ústavu zejména pro veřejná informační místa,
- přednášet nebo se zapojit do výuky přímo související s jejich prací v ústavu,
- přijmout honoráře nebo odměnu za výše uvedené činnosti,
- přijmout řády nebo vyznamenání nebo hmotné výhody související s těmito řády nebo vyznamenáními.
b) Zvláštní případ výzkumných pracovníků
5. Kandidatura na veřejnou nebo politickou funkci
KAPITOLA II
PŘIJÍMÁNÍ ZAMĚSTNANCŮ A PRACOVNÍ SMLOUVY
Článek 4
Přijímání zaměstnanců
1. O nabídkách zaměstnání rozhoduje ředitel, s výjimkou místa ředitele.
Ústav je odpovědný za zveřejňování volných míst.
2. Uchazeči, kterým je méně než 20 let nebo více než 60 let, nemohou být obvykle přijímáni.
3. Uchazeči, kteří jsou spřízněni pokrevně nebo sňatkem se zaměstnancem ústavu, nemohou být obvykle přijímáni.
Výjimky může povolit ředitel za předpokladu, že žádná z dotyčných osob není podřízená druhé osobě.
4. Přijímání zaměstnanců se omezuje na státní příslušníky členských států Evropské unie.
5. Zaměstnanci nastupují do prvního stupně platové třídy odpovídající jejich pracovnímu místu.
Ředitel však může v odůvodněných případech udělit vyšší stupeň.
6. Ředitel určí, která místa mají být obsazena na základě zkoušky nebo výběrového řízení, a stanoví, jaké zkoušky musí uchazeči o tato místa vykonat.
Zkušební nebo výběrové komise zvolí ředitel ze zaměstnanců ústavu, může však přibrat externího zkoušejícího.
7. Cestovní výdaje a výdaje na ubytování uchazečů, které ústav pozval na pohovor nebo zkoušku, se hradí za stejných podmínek, které se uplatňují na zaměstnance při pracovní cestě [2].
Článek 5
Věková hranice
Věková hranice pro zaměstnání je stanovena na konec měsíce, ve kterém zaměstnanec dosáhne 65 let.
Ředitel může povolit výjimky z tohoto pravidla na nejvýše 12 dalších měsíců.
Článek 6
Lékařské prohlídky
1. Přijetí do zaměstnání podléhá potvrzení od lékaře schváleného ústavem, které potvrzuje, že uchazeč je fyzicky způsobilý pro výkon zaměstnání a že netrpí žádným postižením nebo nemocí, které by představovaly riziko pro ostatní zaměstnance.
2. Zaměstnanci se musí každý rok podrobit lékařské prohlídce.
3. Lékař schválený ústavem oznámí řediteli případnou nezpůsobilost zaměstnance k tomu, aby nadále vykonával své zaměstnání.
4. Vyplývá-li z výsledků roční nebo jiné lékařské prohlídky, že zaměstnanec již není nadále schopen vykonávat své povinnosti, skončí jeho pracovní poměr do tří měsíců a ve lhůtě tří měsíců je svolána lékařská komise, aby stanovila jeho nárok na invalidní důchod.
Článek 7
Pracovní smlouvy a doba trvání pracovních poměrů
1. Počáteční pracovní smlouvy
2. Zkušební doba
3. Skončení pracovního poměru
V případech stanovených v příloze I může ústav nebo zaměstnanec pracovní poměr skončit nebo neprodloužit:
a) ze strany ústavu
i) s šestiměsíční výpovědní dobou:
- v důsledku zrušení rozpočtového místa, které zaměstnanec zastává,
- kvůli změně povahy nebo úkolů připadajících na pracovní místo,
- v důsledku nedostatečného odborného výkonu zaměstnance, který byl řádně zaznamenán ve dvou po sobě jdoucích ročních zprávách, nebo
- v důsledku fyzické nezpůsobilosti zaměstnance, která nastala během trvání pracovního poměru,
ii) s nejvýše jednoměsíční výpovědí po disciplinárním řízení, během kterého bylo zjištěno pochybení nebo odpovědnost zaměstnance podle kapitoly VII;
b) ze strany zaměstnance s tříměsíční výpovědní dobou z jakýchkoli osobních důvodů, které však zaměstnanec nemusí uvádět.
4. Odškodnění za ztrátu zaměstnání
Skončení pracovního poměru nebo jeho neprodloužení ze strany ústavu z jiných než disciplinárních důvodů má za následek:
1. u zaměstnanců s více než 10 lety služby vypořádání nároků na odročený důchod a výplatu příspěvku za ztrátu zaměstnání za podmínek stanovených v příloze I;
2. u zaměstnanců s méně než 10 lety služby výplatu odstupného, s výplatou příspěvku za ztrátu zaměstnání u zaměstnanců, jejichž pracovní poměr byl skončen předčasně, za podmínek stanovených v příloze I;
3. u zaměstnanců, jejichž pracovní poměr byl skončen z důvodu fyzické nezpůsobilosti a u nichž lékařská komise zjistila trvalou invaliditu, výplatu invalidního důchodu podle podmínek stanovených v pravidlech důchodového systému.
5. Zkrácená výpovědní doba
6. Zvláštní ustanovení pro výzkumné pracovníky
KAPITOLA III
PLAT A PŘÍSPĚVKY
Článek 8
Obecná ustanovení
Odměna vyplácená zaměstnancům ústavu zahrnuje základní plat, příspěvek za práci v zahraniční a rodinné a sociální příspěvky.
Tyto příjmy se snižují o příspěvky a srážky v souvislosti s vnitřní daní, důchodovým systémem a sociálním zabezpečením.
Na běžné účty zaměstnanců se splatná částka připíše během posledního pracovního týdne v měsíci.
Změny osobních poměrů zaměstnanců, které mohou mít finanční důsledky, se vezmou v úvahu v odměně za měsíc, ve kterém byly tyto změny oznámeny správnímu odboru ústavu; změny u již vyplacené odměny nelze provést.
Článek 9
Základní plat
Čistý základní plat se rovná částce uvedené pro platovou třídu a stupeň zaměstnance v platové tabulce, kterou pro každý rok schvaluje správní rada.
Hrubý základní plat odpovídá součtu čistého základního platu a vnitřní daně, kterou má zaměstnanec zaplatit.
Článek 10
Příspěvek za práci v zahraničí
Tento příspěvek se vyplácí zaměstnancům v platové třídě A, L a B, kteří v době svého prvního přijetí nebyli státními příslušníky státu, na jehož území se nachází místo jejich trvalého zaměstnání, a kteří neměli tři roky nepřetržitě bydliště na území uvedeného státu.
Tento příspěvek se přestane vyplácet, je-li zaměstnanec přeložen do země, jejímž je státním příslušníkem.
Částka tohoto příspěvku se vypočte v souladu s přílohou II.
Přijme-li ústav zaměstnance neprodleně poté, co byl zaměstnán v zemi, kde vykonává své povinnosti, jinou mezinárodní organizací nebo správním orgánem, vezme se při výpočtu nároku na tento příspěvek a jeho výše počet let, kdy byl zaměstnán u svého předchozího zaměstnavatele.
Článek 11
Rodinné a sociální příspěvky
Tyto příspěvky se připočítávají měsíčně k základnímu platu.
1. Příspěvek na domácnost
Tento příspěvek
a) se vyplácí ženatému zaměstnanci nebo provdané zaměstnankyni, ovdovělému, rozvedenému nebo právně rozloučenému nebo svobodnému zaměstnanci s jednou nebo více vyživovanými osobami ve smyslu přílohy III tohoto pracovního řádu;
b) se rovná 6 % čistého základního platu;
c) se snižuje v případě ženatého zaměstnance nebo provdané zaměstnankyně, kteří nepečují o žádnou vyživovanou osobu a jejichž manžel nebo manželka jsou výdělečně činní: příspěvek se rovná rozdílu mezi čistým základním platem platové třídy B3 stupně 1 zvýšeným o příspěvek, na který by měl zaměstnanec teoretický nárok, a výší příjmu manžela (manželky). Je-li tato druhá částka stejná nebo vyšší než částka první, nevyplácí se žádný příspěvek;
d) se nevyplácí zaměstnanci, jehož manžel (manželka) je členem mezinárodní organizace a má vyšší základní plat než zaměstnanec.
2. Příspěvek na dítě a jiné vyživované osoby
Tento příspěvek:
a) se vyplácí zaměstnanci, který hlavně a trvale vyživuje právně uznané dítě nebo jiného rodinného příslušníka na základě právně nebo soudně stanovené povinnosti nebo dítě, jež ztratilo oba rodiče a za něž převzal odpovědnost;
b) představuje pro každou vyživovanou osobu pevnou částku stanovenou v platové tabulce, kterou každý rok schvaluje správní rada;
c) se vyplácí v případě, že oba manželé pracují pro mezinárodní organizace, tomu z nich, který pobírá rovněž příspěvek na domácnost nebo jiný rovnocenný příspěvek.
3. Příspěvek na vzdělání
4. Příspěvek na zdravotně postižené dítě a jiné vyživované osoby
a) Příspěvek na zdravotně postižené děti nebo jiné vyživované osoby se vyplácí zaměstnancům, kteří jsou hlavně a trvale odpovědni za péči o tyto osoby.
Dítě nebo vyživovaná osoba musí splňovat kritéria a podmínky stanovené v příloze III.
b) Podrobnosti o poskytování a výplatě příspěvku jsou uvedeny v příloze IV.
5. Příspěvek na nájemné
a) Tento příspěvek se vyplácí měsíčně zaměstnancům v platových třídách B, C, A1 a L1, kteří bydlí v nájmu nebo podnájmu a kteří platí nájemné — kromě poplatků za služby, které v zemi trvalého bydliště hradí nájemce — které přesahuje určitou část jejich příjmů.
b) Způsob výpočtu příspěvku je stanoven v příloze V.
c) Zaměstnanci, kteří pobírají příspěvek na nájemné, oznámí vedoucímu správního a personálního odboru neprodleně jakoukoli změnu, která může mít vliv na výplatu tohoto příspěvku.
d) Příspěvek se nevyplácí zaměstnancům,
- kteří pobírají podobný příspěvek od orgánů státu, jehož jsou státními příslušníky,
- jejichž manžel (manželka) pobírá podobný příspěvek od jiné mezinárodní organizace.
Článek 12
Příplatek za zastupování
Příplatek za zastupování může ředitel udělit zaměstnancům, kteří v zájmu služby přebírají na určitou dobu část nebo veškeré úkoly zaměstnance ve vyšší platové třídě.
Příplatek se vyplácí na základě odměny za dva dodatečné stupně v platové třídě dotyčného zaměstnance a pouze tehdy, pracoval-li zaměstnanec na místě s vyšší platovou třídou nepřetržitě celý měsíc.
Článek 13
Příspěvek na zařízení
1. Příspěvek na zařízení se vyplácí zaměstnancům, jejichž místo bydliště bylo v době, kdy přijali zaměstnání u ústavu, vzdáleno více než 100 km nebo 60 mil od jejich pracoviště.
2. Výše příspěvku se rovná základnímu platu za 30 dnů.
3. Příspěvek na zařízení se vyplácí zaměstnanci při nástupu do ústavu.
4. Zaměstnanec musí vrátit polovinu příspěvku na zařízení, opustí-li na vlastní žádost zaměstnání před uplynutím dvou let.
5. Ředitel může s ohledem na ustanovení o vrácení příspěvku povolit výjimku, pokud by jejich přísné uplatňování mohlo dotyčnému zaměstnanci způsobit zvláštní těžkosti.
Článek 14
Srážky
1. Vnitřní daň
2. Příspěvek do důchodového systému
3. Příspěvek na sociální zabezpečení
4. Příspěvek na připojištění
Článek 15
Zálohy na plat a jejich splácení
1. Nerozhodne-li ředitel jinak, vedoucí správního a personálního odboru ústavu může v závislosti na dostupných prostředcích v hotovosti povolit bezúročné zálohy pro zaměstnance na základě jeho odůvodněné žádosti.
2. Výše této zálohy nesmí překročit tříměsíční čistý základní plat.
3. Tyto zálohy se splácejí měsíčně srážkami z příjmů zaměstnance; zálohy musí být splaceny při výplatě platu za poslední měsíc finančního roku.
KAPITOLA IV
CESTOVNÍ VÝDAJE
Článek 16
Cestovní výdaje při nástupu do zaměstnání a odchodu
1. Zaměstnanci mají nárok na náhradu cestovních výdajů na cestu z místa jejich předchozího zaměstnání do místa, kde se nachází sídlo ústavu, a to pro ně samotné a jejich rodinné příslušníky, kteří s nimi žijí ve společné domácnosti.
2. Stejný nárok se uplatňuje, opouští-li zaměstnanec službu u ústavu a vrací se do země, kde byl zaměstnán dříve.
3. Náhrada se provádí v souladu s přílohou VI oddílem I.
Článek 17
Stěhovací výdaje
1. Zaměstnanci mají nárok na náhradu stěhovacích výdajů z místa jejich předchozího zaměstnání do místa, kde se nachází sídlo ústavu.
Stejný nárok se uplatňuje, opouští-li zaměstnanec službu u ústavu a vrací se do země, kde byl zaměstnán dříve.
2. Náhrada výdajů zahrnuje stěhování osobního movitého majetku zaměstnance, kromě motorových vozidel, člunů a jiných dopravních prostředků nebo pojistné, až do limitu hmotnosti a objemu stanoveného v příloze VI.
Náhrada se dotyčnému zaměstnanci provede po předložení ověřené faktury.
Článek 18
Pracovní cesty
Zaměstnanci ústavu mají nárok na náhradu výdajů vzniklých v souvislosti s pracovní cestou, kterou nařídil ředitel [5].
Náhrada se týká vlastních cestovních výdajů a výdajů na ubytování a dalších souvisejících výdajů v místě, kam jsou zaměstnanci vysláni.
Podmínky, sazby a další podrobnosti o náhradě jsou stanoveny v příloze VII.
KAPITOLA V
VNITŘNÍ ORGANIZACE
Článek 19
Pracovní doba
Běžná pracovní doba zaměstnanců činí 40 hodin týdně, tuto pracovní dobu je třeba odpracovat mezi 9 hodinou v pondělí a 17 hodinou v pátek.
Ředitel může schválit pružnou pracovní dobu podle osobní situace zaměstnanců nebo podle zvláštních požadavků kladených na jejich práci.
Vyžadují-li to podle uvážení ředitele mimořádné okolnosti, mohou být někteří zaměstnanci požádáni, aby pracovali v sobotu.
V těchto případech mají za odpracované hodiny nárok na volno během pracovního dne.
Článek 20
Svátky
Ústav dodržuje svátky v hostitelské zemi.
V případě Francie těmito dny jsou:
a) Nový rok (1. leden)
b) Velikonoční pondělí
c) Svátek práce (1. květen)
d) Den osvobození (8. květen)
e) Nanebevzetí Páně
f) Svatodušní pondělí
g) Den pádu Bastily (14. červenec)
h) Nanebevzetí Panny Marie (15. srpen)
i) Svátek všech svatých (1. listopad)
j) Den příměří (11. listopad)
k) Hod boží vánoční (25. prosinec)
Tyto svátky se neodčítají z dovolené za kalendářní rok zaměstnanců.
Připadá-li některý tento den na sobotu nebo neděli, může ředitel místo tohoto dne určit za den pracovního klidu jiný den.
Článek 21
Dovolená
1. Dovolená za kalendářní rok
a) Nárok na dovolenou
b) Administrativní postup
Zaměstnanec vyplní tyto oddíly:
- požadovaný počet dnů dovolené,
- datum a hodina odjezdu,
- datum a hodina návratu,
- stát nebo státy, ve kterých bude trávit dovolenou,
- adresa během dovolené (fakultativní) a
- telefonní číslo během dovolené (je-li k dispozici).
c) Nevyčerpaná dovolená při odchodu ze zaměstnání
2. Neplacené volno
3. Volno z důvodů nemoci, mateřská dovolená a jiné mimořádné volno
Článek 22
Dovolená ve vlasti
Zaměstnanec, který má nárok na příspěvek za práci v zahraničí, má za každé tři roky služby nárok na náhradu nákladů na cestu do země, jejímž je státním příslušníkem, a zpět, a to jak pro sebe, tak pro rodinné příslušníky, kteří s ním žijí ve společné domácnosti.
Cestovní výdaje hradí správní odbor po vyhodnocení nejvýhodnějšího dopravního prostředku z hlediska nákladů podle podmínek stanovených v příloze VII.
Dovolená ve vlasti zakládá nárok na pět dnů dovolené navíc k dovolené za kalendářní rok.
KAPITOLA VI
HODNOCENÍ A POVÝŠENÍ
Článek 23
Obecná ustanovení
1. Práce všech zaměstnanců s výjimkou ředitele se hodnotí jednou ročně, nejpozději k 15. prosinci.
Hodnocení posoudí kvalitu práce zaměstnance a jsou příležitostí vyslovit zaměstnanci pochvalu nebo naopak upozornit ho na nedostatky v práci za účelem zlepšení jeho práce.
2. Hodnocení se týká těchto kritérií:
a) pečlivost a přesnost;
b) kvalita a rychlost vykonané práce;
c) iniciativa;
d) slušnost a mezilidské vztahy.
Každé kritérium se posuzuje na stupnici od 0 do 5.
Celkové hodnocení se shrne ve formuláři hodnocení, který je uložen v osobní složce zaměstnance.
Článek 24
Postup
1. Ředitel jmenuje zaměstnance odpovědné za navrhování hodnocení zaměstnanců, kteří jim jsou částečně nebo zcela podřízení.
2. Jakmile jsou vypracovány všechny návrhy, svolá ředitel radu pro povýšení, které předsedá a která zahrnuje všechny zaměstnance, kteří vypracovali jeden nebo více návrhů.
Vedoucí správního a personálního odboru se účastní všech zasedání rady pro povýšení a má právo hlasovat o svých vlastních podřízených a zastává poradní funkci, co se týče ostatních zaměstnanců.
3. Na základě názoru vedoucího správního odboru provede ředitel konečné hodnocení každého zaměstnance a nechá vyhotovit zápis, který podepíší všichni členové rady pro povýšení.
4. Ředitel nebo popřípadě jeho zástupce provede osobní pohovor s každým zaměstnancem, obvykle během zasedání rady pro povýšení.
Zaměstnanec je informován o svém ročním hodnocení a podepíše formulář hodnocení, čímž potvrzuje, že s ním byl seznámen.
5. Roční hodnocení je správním opatřením pro vnitřní použití, proti kterému se nelze odvolat k žádnému vnějšímu subjektu.
Článek 25
Následná opatření
1. Mimořádně dobrá zpráva může být důvodem mimořádného povýšení do vyššího stupně nebo dokonce platové třídy za předpokladu, že rozpočtová místa takovéto povýšení umožňují.
2. Dvě po sobě jdoucí negativní zprávy mohou být důvodem pro ponechání zaměstnance v dosavadním stupni po další rok.
3. Dvě nebo více negativních zpráv mohou být důvodem pro neprodloužení pracovního poměru.
KAPITOLA VII
DISCIPLINÁRNÍ ŘÍZENÍ
Článek 26
Definice
1. Nesplní-li zaměstnanec nebo bývalý zaměstnanec své povinnosti podle pracovního řádu, ať už úmyslně nebo z nedbalosti na jeho straně, může mu být uloženo prosté, finanční nebo statutární disciplinární opatření, aniž je dotčeno odškodnění, které lze požadovat na základě čl. 2 odst. 4 a článku 27 tohoto pracovního řádu.
a) Prostá disciplinární opatření zahrnují:
- ústní upozornění,
- písemné napomenutí.
b) Finanční opatření zahrnují:
- neposkytnutí každoročního zvýšení platu,
- okamžité snížení stupně ve stejné platové třídě.
c) Statutární opatření zahrnují:
- dočasné odvolání z funkce s odnětím části nebo celého příjmu,
- propuštění ze zaměstnání skončením pracovního poměru s odnětím nebo snížením příspěvku za ztrátu zaměstnání a případným snížením nebo dočasným zastavením dávek v rámci důchodového systému.
O disciplinárních opatřeních rozhoduje ředitel, o prostém disciplinárním opatření může rozhodnout vedoucí správního a personálního odboru, který jedná jménem ředitele, nebylo-li svoláno zasedání disciplinární komise [6].
2. Je-li vůči zaměstnanci vzneseno závažné obvinění a zastává-li ředitel názor, že obvinění je zjevně odůvodněné a že by setrvání zaměstnance v jeho místě až do skončení vyšetřování ústav poškodilo, může být dotyčný zaměstnanec na základě rozhodnutí ředitele ihned odvolán ze své funkce až do doby ukončení vyšetřování, a to případně se zadržením platu.
Článek 27
Náhrada škody
Na zaměstnanci může být požadováno, aby zcela nebo zčásti nahradil jakoukoli škodu, kterou ústavu způsobí v důsledku jeho hrubé nedbalosti nebo úmyslného jednání.
Opustil-li zaměstnanec ústav, lze tuto náhradu získat zadržením procentní sazby dávek náležejících mu v rámci důchodového systému, a to až do výše 70 % důchodu.
Článek 28
Oznámení stížnosti
Je-li podán návrh, aby bylo vůči zaměstnanci přijato disciplinární opatření podle článku 26, musí být dotyčný zaměstnanec informován písemně do dvou celých dnů po podání žádosti o disciplinární opatření u ředitele nebo vedoucího správního a personálního odboru.
K tomuto oznámení se přiloží dokumenty týkající se důvodu stížnosti společně se všemi zprávami vyhotovenými o zaměstnanci.
Článek 29
Disciplinární komise
Dotyčný zaměstnanec může do pěti pracovních dnů od oznámení podle článku 28 podat písemnou žádost, aby byl tento případ přezkoumán disciplinární komisí, kterou svolá ředitel do pěti dnů.
Disciplinární komise zasedá během následujícího týdne po dni vydání svolání.
Složení a postupy disciplinární komise jsou uvedeny v příloze IX.
Stanovisko disciplinární komise není pro ředitele závazné.
KAPITOLA VIII
ODVOLÁNÍ A ODVOLACÍ KOMISE
Článek 30
Odvolání
Zaměstnanec nebo bývalý zaměstnanec, nebo jejich právní nástupci, mohou proti rozhodnutí ředitele podat odvolání.
Toto odvolání nebo postupy z něho vyplývající nevedou k pozastavení výkonu napadeného rozhodnutí.
1. Interní administrativní odvolání
2. Zprostředkování
3. Odvolání ve sporných věcech
4. Rozhodnutí odvolací komise
Rozhodnutí odvolací komise jsou pro obě strany závazná.
Proti těmto rozhodnutím se nelze odvolat.
a) Komise může napadené rozhodnutí zrušit nebo potvrdit.
b) Komise může kromě toho nařídit ústavu, aby nahradil hmotnou škodu, která zaměstnanci vznikla počínaje dnem, kdy zrušené rozhodnutí nabylo účinku.
c) Komise může dále nařídit, aby ústav proplatil do výše stanovené komisí odůvodněné výdaje, které vznikly navrhovateli, a rovněž výdaje v souvislosti s dopravou a pobytem předvolaných svědků.
Tyto výdaje se vypočítají na základě článku 18 a přílohy VII tohoto pracovního řádu.
KAPITOLA IX
DŮCHODOVÉ SYSTÉMY
Článek 31
Předpisy a podmínky obsažené v pravidlech důchodových systémů koordinovaných organizací se použijí obdobně na zaměstnance ústavu.
"Nový důchodový systém (NPS) koordinovaných organizací" se použije obdobně na zaměstnance nastupující do funkce po 30. červnu 2005.
HLAVA III
USTANOVENÍ POUŽITELNÁ NA DOČASNÉ ZAMĚSTNANCE
Článek 32
Statutární ustanoveníDočasnými zaměstnanci jsou pomocní zaměstnanci, kteří jsou v zásadě přijímáni na krátkou dobu.
Nemají postavení mezinárodních zaměstnanců a podléhají zcela právním a správním předpisům hostitelského státu a státu, jehož jsou státními příslušníky.
1. Dočasnými zaměstnanci jsou zaměstnanci, kteří nezastávají rozpočtová místa uvedená v tabulce plánu pracovních míst ústavu.
2. Tito zaměstnanci podléhají ustanovením hlavy I a těmto ustanovením hlavy II:
- kapitola I: čl. 3 odst. 2 (pomoc a odškodnění), odst. 4 (externí činnosti) a odst. 5 (kandidatura na veřejnou nebo politickou funkci),
- kapitola II: články 5 (věková hranice) a 6 (lékařské prohlídky),
- kapitola III: článek 15 (zálohy na plat),
- kapitola IV: články 17 (stěhovací výdaje) a 18 (pracovní cesty),
- kapitola V: články 19 (pracovní doba) a 20 (svátky),
- kapitola VII: článek 27 (náhrada škody),
- kapitola VIII: (odvolání) s výhradou čl. 35 odst. 3.
Článek 33
Pracovní smlouvy
Dočasní zaměstnanci jsou přijímáni na dobu 1 až 6 měsíců.
Pracovní smlouvy lze prodloužit za stejných podmínek.
Ústav a dočasní zaměstnanci mohou skončit pracovní poměr s desetidenní výpovědní dobou.
Článek 34
Odměna
1. Odměny dočasných zaměstnanců jsou stanoveny smluvně a skládají se z měsíčního čistého platu bez dalších příspěvků, bez ohledu na rodinné nebo sociální poměry dotyčné osoby.
2. Z této pevné částky se odečítají příspěvky zaměstnance na sociální zabezpečení, a to buď na soukromé pojištění poskytující plnou peněžitou náhradu, nebo v případě, že zaměstnanec je již účastníkem nemocenského pojištění, na připojištění.
3. Jelikož dočasní zaměstnanci nejsou účastníky důchodového systému, neprovádějí se žádné srážky na důchodové zabezpečení.
4. Na počátku roku se zvýší odměny dočasných zaměstnanců o stejnou procentní sazbu, kterou poskytuje zaměstnancům správní rada.
Článek 35
Zvláštní ustanovení
1. Cestovní výdaje při přijetí do zaměstnání a odchodu
2. Dovolená
3. Spory
HLAVA IV
USTANOVENÍ POUŽITELNÁ NA ZNALCE, STIPENDISTY A STÁŽISTY
Článek 36
Statutární a finanční ustanovení
1. Znalci, stipendisté a stážisti mají postavení návštěvníků ústavu.
Podléhají ustanovením hlavy I pracovního řádu, se kterými se seznámí při svém jmenování do funkce.
2. Jejich celková odměna se stanoví na počátku jejich činnosti v ústavu; tato odměna se vyplácí po částech podle rozhodnutí ředitele v souladu s výsledky práce, na kterou byli přijati.
3. Jmenovaní znalci a stipendisté mají nárok na náhradu cestovních výdajů při nástupu do ústavu a při odchodu, a to pouze pro svou osobu.
Výjimečně mohou být tyto výdaje podle rozhodnutí ředitele nahrazeny i stážistovi.
[1] Přijatý Radou písemným postupem dne 21. prosince 2001 (Úř. věst. L 39, 9.2.2002, s. 18), podle článku 8 společné akce Rady č. 2001/554/SZBP ze dne 20. července 2001 (Úř. věst. L 200, 25.7.2001, s. 1), a pozměněný podle čl. 1 odst. 3 pracovního řádu ředitelem ústavu se souhlasem správní rady na jejím zasedání dne 15. června 2005, pokud jde o hlavu II kapitolu III čl. 14 odst. 2 a hlavu II kapitolu IX. (Nové znění, nahrazující předchozí znění ze dne 21. prosince 2001 (Úř. věst. L 39, 9.2.2002, s. 18)).
[2] Viz příloha VII tohoto nařízení.
[3] Podmínky upravující nárok na příspěvek za ztrátu zaměstnání a výpočet tohoto příspěvku viz příloha I.
[4] Tj. kromě mateřské školy nebo podobného zařízení.
[5] Tato náhrada se vztahuje na skutečné výdaje a neměla by být považována za dodatečnou odměnu.
[6] V tomto případě rozhoduje o disciplinárním opatření sám ředitel.
--------------------------------------------------
PŘEKLAD
Pracovní řád Satelitního střediska Evropské unie [1]
ÚVODNÍ POZNÁMKY
PREAMBULE
Článek 1
HLAVA I — OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 2 — Ustanovení použitelná na všechny zaměstnance
Pravomoc
Prohlášení
Chování
Finanční odpovědnost
Bezpečnost
HLAVA II — POSTAVENÍ ZAMĚSTNANCŮ
KAPITOLA I — OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 3 — Obecná ustanovení použitelná na zaměstnance
Výsady a imunity
Pomoc a náhrada škody
Vlastnická práva
Externí činnosti
Kandidatura na veřejnou nebo politickou funkci
KAPITOLA II — PŘIJÍMÁNÍ ZAMĚSTNANCŮ A PRACOVNÍ SMLOUVY
Článek 4 — Přijímání zaměstnanců
Článek 5 — Věková hranice
Článek 6 — Lékařské prohlídky
Článek 7 — Pracovní smlouvy a doba trvání pracovních poměrů
Počáteční pracovní smlouvy
Zkušební doba
Skončení pracovního poměru
Odškodnění za ztrátu zaměstnání
Zkrácená výpovědní doba
KAPITOLA III — PLAT A PŘÍSPĚVKY
Článek 8 — Obecná ustanovení
Článek 9 — Základní plat
Článek 10 — Příspěvek za práci v zahraničí
Článek 11 — Rodinné a sociální příspěvky
Příspěvek na domácnost
Příspěvek na dítě nebo na jiné vyživované osoby
Příspěvek na vzdělání
Příspěvek na zdravotně postižené dítě a jiné vyživované osoby
Příspěvek na nájemné
Příspěvek na dopravu
Článek 12 — Příplatek za zastupování
Článek 13 — Příspěvek na zařízení
Článek 14 — Srážky
Vnitřní daň
Příspěvek do důchodového systému
Příspěvek na připojištění
Článek 15 — Zálohy na plat a jejich splácení
KAPITOLA IV — CESTOVNÍ VÝDAJE
Článek 16 — Cestovní výdaje při nástupu do zaměstnání a odchodu
Článek 17 — Stěhovací výdaje
Článek 18 — Pracovní cesty
KAPITOLA V — VNITŘNÍ ORGANIZACE
Článek 19 — Pracovní doba
Článek 20 — Svátky
Článek 21 — Dovolená
Článek 22 — Dovolená ve vlasti
Článek 22a — Mimořádné volno
KAPITOLA VI — HODNOCENÍ A POVÝŠENÍ
Článek 23 — Obecná ustanovení
Článek 24 — Postup
Článek 25 — Následná opatření
KAPITOLA VII — disciplinární ŘÍZENÍ
Článek 26 — Definice
Článek 27 — Náhrada škody
Článek 28 — Oznámení stížností
Článek 29 — Disciplinární komise
KAPITOLA VIII — ODVOLÁNÍ A ODVOLACÍ KOMISE
Článek 30 — Odvolání
KAPITOLA IX — DŮCHODOVÉ SYSTÉMY
Článek 31
HLAVA III — USTANOVENÍ POUŽITELNÁ NA DOČASNÉ ZAMĚSTNANCE
Článek 32 — Statutární ustanovení
Článek 33 — Pracovní smlouvy
Článek 34 — Odměna
Článek 35 — Zvláštní ustanovení
HLAVA IV — USTANOVENÍ POUŽITELNÁ NA ZNALCE A VYSLANÉ ZNALCE
Článek 36 — Statutární a finanční ustanovení
Článek 37 — Zastoupení zaměstnanců
PŘÍLOHA I ODŠKODNĚNÍ ZA ZTRÁTU ZAMĚSTNÁNÍ
PŘÍLOHA II PŘÍSPĚVEK ZA PRÁCI V ZAHRANIČÍ
PŘÍLOHA III DĚTI A JINÉ VYŽIVOVANÉ OSOBY
PŘÍLOHA IV ZDRAVOTNĚ POSTIŽENÉ VYŽIVOVANÉ OSOBY
PŘÍLOHA V PŘÍSPĚVEK NA NÁJEMNÉ
PŘÍLOHA VI CESTOVNÍ A STĚHOVACÍ VÝDAJE
PŘÍLOHA VII VÝDAJE NA PRACOVNÍ CESTU
PŘÍLOHA VIII VOLNO Z DŮVODU NEMOCI, MATEŘSKÁ DOVOLENÁ A JINÉ MIMOŘÁDNÉ VOLNO
PŘÍLOHA IX SLOŽENÍ A POSTUPY DISCIPLINÁRNÍCH KOMISÍ
PŘÍLOHA X ODVOLACÍ KOMISE
ÚVODNÍ POZNÁMKY
Pracovní řád Satelitního střediska Evropské unie byl vypracován společně s pracovním řádem Ústavu pro bezpečnostní studia, což vysvětluje značnou podobnost obou dokumentů.
Je však třeba zdůraznit, že vzhledem k zvláštnostem střediska zde jsou určité rozdíly.
Středisko je operativním orgánem, což vysvětluje například to, proč zaměstnanci musí ve výjimečných případech přebírat větší odpovědnost, než je přidělena jejich pracovnímu místu, nebo proč musí pracovat mimo "obvyklou" pracovní dobu.
Umístění střediska na vojenské letecké základně v hostitelské zemi je druhým faktorem, který odůvodňuje určité rozdíly, zejména co se týče bezpečnosti a dopravy.
PREAMBULE
Satelitní středisko je agenturou Evropské unie, která je připojená ke koordinovaným organizacím.
Článek 1
Tento pracovní řád vymezuje postavení, práva, povinnosti a odpovědnosti zaměstnanců Satelitního střediska Evropské unie, dále jen "středisko".
Zaměstnanci střediska jsou fyzické osoby, které mají pracovní smlouvy jako zaměstnanci nebo dočasní zaměstnanci.
Placení znalci a stážisté podléhají zvláštním ustanovením uvedeným v hlavě IV.
Ředitel střediska je oprávněn provádět se souhlasem správní rady změny tohoto pracovního řádu, které se ukážou při jeho použití nezbytné.
Tento pracovní řád se uplatňuje na všechny zaměstnance, ledaže správní rada rozhodla s ohledem na zaměstnance nezařazené do platové třídy jinak.
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 2
Ustanovení použitelná na všechny zaměstnance
1. Pravomoc
2. Prohlášení
Při nástupu do zaměstnání v Satelitním středisku Evropské unie musí každý zaměstnanec podepsat toto prohlášení:
"Zavazuji se slavnostně, že budu vykonávat všechny úkoly svěřené mi jako zaměstnanci Satelitního střediska Evropské unie poctivě, uvážlivě a svědomitě a že se při výkonu těchto úkolů budu řídit pouze zájmy střediska. Dále se zavazuji, že nebudu vyžadovat ani přijímat od jakékoli vlády nebo od jiného orgánu s výjimkou střediska pokyny týkající se výkonu mých povinností".
3. Chování
4. Finanční odpovědnost
5. Bezpečnost
Při nástupu do zaměstnání se každý zaměstnanec seznámí s bezpečnostními předpisy střediska.
Podepíše prohlášení, ve kterém uznává svou disciplinární a finanční odpovědnost v případě nedodržení tohoto pracovního řádu.
a) Všichni zaměstnanci, včetně vyslaných znalců a vyslaných znalců z třetích zemí, mohou být požádáni, aby podstoupili bezpečnostní prověrku, která jim při výkonu jejich povinností umožní přístup k tajným dokumentům.
Žádost o tuto prověrku směřuje příslušným orgánům zmocněnec střediska pro bezpečnost.
Až do úřední prověrky může ředitel udělit prozatímní prověrku.
b) Zaměstnanci informují neprodleně zmocněnce pro bezpečnost střediska v případě domnělé ztráty nebo ohrožení tajného dokumentu.
HLAVA II
POSTAVENÍ ZAMĚSTNANCŮ
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 3
Obecná ustanovení použitelná na zaměstnance
Zaměstnanci střediska jsou fyzickými osobami, které mají pracovní smlouvy stanovené v kapitole II a které zastávají rozpočtová místa uvedená v plánu pracovních míst připojenému každoročně k rozpočtu střediska.
1. Výsady a imunity
2. Pomoc a náhrada škody
Středisko poskytne pomoc zaměstnancům, kteří jsou z důvodu svého současného postavení nebo současných funkcí ve středisku vystaveni výhrůžkám, urážkám, pomluvám nebo útokům, a to bez vlastního zavinění.
Náhradu za utrpěnou hmotnou škodu lze poskytnout za předpokladu, že:
- zaměstnanci nezpůsobili dotyčnou škodu úmyslně nebo z nedbalosti,
- neobdrželi náhradu škody,
- zaměstnanci převedou na středisko jakékoli nároky vůči třetím osobám, zejména pojišťovnám.
3. Vlastnická práva
4. Externí činnosti
Vůči externím organizacím a osobám musí zaměstnanci obdržet předchozí souhlas ředitele, chtějí-li:
- učinit veřejné prohlášení o činnosti střediska zejména pro veřejná informační místa,
- přednášet nebo se zapojit do výuky přímo související s jejich prací ve středisku,
- přijmout honoráře nebo odměnu za výše uvedené činnosti,
- přijmout řády nebo vyznamenání nebo hmotné výhody související s těmito řády nebo vyznamenáními.
5. Kandidatura na veřejnou nebo politickou funkci
a) Zaměstnanci, kteří z osobních důvodů chtějí zastávat veřejnou nebo politickou funkci, oznámí tento úmysl řediteli.
b) Zaměstnanec, který kandiduje na veřejnou nebo politickou funkci, dostane neplacené volno počínaje dnem, ke kterému prohlásí, že zahájil svou volební kampaň.
c) Je-li zvolen, požádá zaměstnanec o skončení pracovního poměru.
Takovéto skončení pracovního poměru nezakládá nárok na příspěvek za ztrátu zaměstnání.
d) Nepřijme-li zaměstnanec veřejnou nebo politickou funkci, má nárok na návrat na stejné pracovní místo za stejných podmínek, včetně platu a odpracovaných let, kterých požíval v době odchodu na neplacené volno.
e) Doba strávená na neplaceném volnu se nezapočítává do odpracovaných let ani do nároku na důchod.
Během neplaceného volna může zaměstnance nahradit dočasný zaměstnanec.
KAPITOLA II
PŘIJÍMÁNÍ ZAMĚSTNANCŮ A PRACOVNÍ SMLOUVY
Článek 4
Přijímání zaměstnanců
1. O nabídkách zaměstnání rozhoduje ředitel, s výjimkou místa ředitele.
Středisko je odpovědné za zveřejňování volných míst.
2. Uchazeči, kterým je méně než 18 let nebo více než 60 let, nemohou být obvykle přijímáni.
3. Uchazeči, kteří jsou spřízněni pokrevně nebo sňatkem se zaměstnancem střediska, nemohou být obvykle přijímáni.
Výjimky může povolit ředitel za předpokladu, že žádná z dotyčných osob není podřízená druhé osobě.
4. Přijímání zaměstnanců se omezuje na státní příslušníky členských států Evropské unie.
5. Zaměstnanci nastupují do prvního stupně platové třídy odpovídající jejich pracovnímu místu.
Ředitel však může v odůvodněných případech udělit vyšší stupeň.
6. Ředitel určí, která místa mají být obsazena na základě zkoušky nebo výběrového řízení, a stanoví, jaké zkoušky musí uchazeči o tato místa vykonat.
Zkušební nebo výběrové komise zvolí ředitel ze zaměstnanců střediska, může však přibrat externího zkoušejícího.
7. Cestovní výdaje a výdaje na ubytování uchazečů, které středisko pozvalo na pohovor nebo zkoušku, se hradí za stejných podmínek, které se uplatňují na zaměstnance při pracovní cestě.
[2]
Článek 5
Věková hranice
Věková hranice pro zaměstnání je stanovena na konec měsíce, ve kterém zaměstnanec dosáhne 65 let.
Ředitel může povolit výjimky z tohoto pravidla na nejvýše 12 dalších měsíců.
Článek 6
Lékařské prohlídky
1. Přijetí do zaměstnání podléhá potvrzení od lékaře schváleného střediskem, které potvrzuje, že uchazeč je fyzicky způsobilý pro výkon zaměstnání v středisku a že netrpí žádným postižením nebo nemocí, které by představovaly riziko pro ostatní zaměstnance.
2. Zaměstnanci se musí každý rok podrobit lékařské prohlídce.
3. Lékař schválený střediskem oznámí řediteli případnou nezpůsobilost zaměstnance k tomu, aby nadále zastával svou funkci.
4. Vyplývá-li z výsledků roční nebo jiné lékařské prohlídky, že zaměstnanec již není nadále schopen vykonávat své povinnosti, skončí jeho pracovní poměr do tří měsíců a ve lhůtě tří měsíců je svolána lékařská komise, aby stanovila jeho nárok na invalidní důchod.
Článek 7
Pracovní smlouvy a doba trvání pracovních poměrů
1. Počáteční pracovní smlouvy
2. Zkušební doba
3. Skončení pracovního poměru
V případech stanovených v příloze I může středisko nebo zaměstnanec pracovní poměr skončit nebo neprodloužit:
a) ze strany střediska
i) s šestiměsíční výpovědní dobou:
- v důsledku zrušení rozpočtového místa, které zaměstnanec zastává,
- kvůli změně povahy nebo úkolů připadajících na pracovní místo,
- v důsledku nedostatečného odborného výkonu zaměstnance, který byl řádně zaznamenán ve dvou po sobě jdoucích ročních zprávách, nebo
- v důsledku fyzické nezpůsobilosti zaměstnance, která nastala během trvání pracovního poměru,
ii) s nejvýše jednoměsíční výpovědí po disciplinárním řízení, během kterého bylo zjištěno pochybení nebo odpovědnost zaměstnance podle kapitoly VII;
b) ze strany zaměstnance s tříměsíční výpovědní dobou z jakýchkoli osobních důvodů, které však zaměstnanec nemusí uvádět.
4. Odškodnění za ztrátu zaměstnání
Skončení pracovního poměru nebo jeho neprodloužení ze strany střediska z jiných než disciplinárních důvodů má za následek:
1. u zaměstnanců s více než 10 lety služby vypořádání nároků na důchod, jehož vyplácení bylo odloženo, spolu s výplatou příspěvku za ztrátu zaměstnání za podmínek stanovených v příloze I;
2. u zaměstnanců s méně než 10 lety služby výplatu odstupného, s výplatou příspěvku za ztrátu zaměstnání u zaměstnanců, jejichž pracovní poměr byl skončen předčasně, za podmínek stanovených v příloze I;
3. u zaměstnanců, jejichž pracovní poměr byl skončen z důvodu fyzické nezpůsobilosti a u nichž lékařská komise zjistila trvalou invaliditu, výplatu invalidního důchodu podle podmínek stanovených v pravidlech důchodového systému.
5. Zkrácená výpovědní doba
KAPITOLA III
PLAT A PŘÍSPĚVKY
Článek 8
Obecná ustanovení
Odměna vyplácená zaměstnancům střediska zahrnuje základní plat, příspěvek za práci v zahraniční a rodinné a sociální příspěvky.
Tyto příjmy se snižují o příspěvky a srážky v souvislosti s vnitřní daní, důchodovým systémem a sociálním zabezpečením.
Na běžné účty zaměstnanců se splatná částka připíše během posledního pracovního týdne v měsíci.
Změny osobních poměrů zaměstnanců, které mohou mít finanční důsledky, se vezmou v úvahu v odměně za měsíc, ve kterém byly tyto změny oznámeny správnímu odboru střediska; změny u již vyplacené odměny nelze provést.
Zaměstnanec nahradí středisku všechny přeplatky.
Článek 9
Základní plat
Čistý základní plat se rovná částce uvedené pro platovou třídu a stupeň zaměstnance v platové tabulce, kterou pro každý rok schvaluje správní rada.
Hrubý základní plat odpovídá součtu čistého základního platu a vnitřní daně, kterou má zaměstnanec zaplatit.
Článek 10
Příspěvek za práci v zahraničí
Tento příspěvek se vyplácí zaměstnancům v platové třídě A, L a B, kteří v době svého prvního přijetí nebyli státními příslušníky státu, na jehož území se nachází místo jejich trvalého zaměstnání, a kteří neměli tři roky nepřetržitě bydliště na území uvedeného státu.
Tento příspěvek se přestane vyplácet, je-li zaměstnanec přeložen do země, jejímž je státním příslušníkem.
Částka tohoto příspěvku se vypočte v souladu s přílohou II.
Přijme-li středisko zaměstnance neprodleně poté, co byl zaměstnán v zemi, kde vykonává své povinnosti, jinou mezinárodní organizací nebo správním orgánem, vezme se při výpočtu nároku na tento příspěvek a jeho výše počet let, kdy byl zaměstnán u svého předchozího zaměstnavatele.
Článek 11
Rodinné a sociální příspěvky
Tyto příspěvky se připočítávají měsíčně k základnímu platu.
1. Příspěvek na domácnost
Tento příspěvek
a) se vyplácí ženatému zaměstnanci nebo provdané zaměstnankyni, ovdovělému, rozvedenému nebo právně rozloučenému nebo svobodnému zaměstnanci s jednou nebo více vyživovanými osobami ve smyslu přílohy III tohoto pracovního řádu;
b) se rovná 6 % čistého základního platu;
c) se snižuje v případě ženatého zaměstnance nebo provdané zaměstnankyně, kteří nepečují o žádnou vyživovanou osobu a jejichž manžel nebo manželka jsou výdělečně činní: příspěvek se rovná rozdílu mezi čistým základním platem platové třídy B3 stupně 1 zvýšeným o příspěvek, na který by měl zaměstnanec teoretický nárok, a výší příjmu manžela (manželky). Je-li tato druhá částka stejná nebo vyšší než částka první, nevyplácí se žádný příspěvek;
d) se nevyplácí zaměstnanci, jehož manžel (manželka) je členem mezinárodní organizace a má vyšší základní plat než zaměstnanec.
2. Příspěvek na dítě a jiné vyživované osoby
Tento příspěvek:
a) se vyplácí zaměstnanci, který hlavně a trvale vyživuje právně uznané dítě nebo jiného rodinného příslušníka na základě právně nebo soudně stanovené povinnosti nebo dítě, jež ztratilo oba rodiče a za něž převzal odpovědnost;
b) představuje pro každou vyživovanou osobu pevnou částku stanovenou v platové tabulce, kterou každý rok schvaluje správní rada;
c) se vyplácí v případě, že oba manželé pracují pro mezinárodní organizace, tomu z nich, který pobírá rovněž příspěvek na domácnost nebo jiný rovnocenný příspěvek.
3. Příspěvek na vzdělání
4. Příspěvek na zdravotně postižené dítě a jiné vyživované osoby
a) Příspěvek na zdravotně postižené děti nebo jiné vyživované osoby se vyplácí zaměstnancům, kteří jsou hlavně a trvale odpovědni za péči o tyto osoby.
Dítě nebo vyživovaná osoba musí splňovat kritéria a podmínky stanovené v příloze III.
b) Podrobnosti o poskytování a výplatě příspěvku jsou uvedeny v příloze IV.
5. Příspěvek na nájemné
a) Tento příspěvek se vyplácí měsíčně zaměstnancům v platových třídách B, C, A1, A2, L1 a L2, kteří bydlí v nájmu nebo podnájmu a kteří platí nájemné — kromě poplatků za služby, které v zemi trvalého bydliště hradí nájemce — které přesahuje určitou část jejich příjmů.
b) Způsob výpočtu příspěvku je stanoven v příloze V.
c) Zaměstnanci, kteří pobírají příspěvek na nájemné, oznámí vedoucímu správního a personálního odboru neprodleně jakoukoli změnu, která může mít vliv na výplatu tohoto příspěvku.
d) Příspěvek se nevyplácí zaměstnancům,
- kteří pobírají podobný příspěvek od orgánů státu, jehož jsou státními příslušníky,
- jejichž manžel (manželka) pobírá podobný příspěvek od jiné mezinárodní organizace.
6. Příspěvek na dopravu
Článek 12
Příplatek za zastupování
a) Příplatek za zastupování může ředitel udělit zaměstnancům, kteří v zájmu služby přebírají na určitou dobu část nebo veškeré úkoly zaměstnance ve vyšší platové třídě.
Příplatek se vyplácí na základě odměny za dva dodatečné stupně v platové třídě dotyčného zaměstnance a pouze tehdy, potvrdil-li ředitel zaměstnance jako zástupce a pracoval-li zaměstnanec na místě s vyšší platovou třídou nepřetržitě celý měsíc.
Příplatek se vyplácí ode dne skutečného zahájení činnosti.
b) Ředitel může případ od případu poskytnout příplatek za dodatečnou odpovědnost související s určitým pracovním místem, přijme-li zaměstnanec odpovědnost za vedení skupiny zaměstnanců ve stejné platové třídě, jakou má on sám.
Ředitel stanoví maximální výši tohoto příplatku na počátku každého kalendářního roku.
Článek 13
Příspěvek na zařízení
1. Příspěvek na zařízení se vyplácí zaměstnancům, jejichž místo bydliště bylo v době, kdy přijali zaměstnání ve středisku, vzdáleno více než 100 km od jejich pracoviště.
2. Výše příspěvku se rovná základnímu platu za 30 dnů.
3. Příspěvek na zařízení se vyplácí zaměstnanci při nástupu do střediska.
4. Zaměstnanec musí vrátit polovinu příspěvku na zařízení, opustí-li na vlastní žádost zaměstnání před uplynutím dvou let.
5. Ředitel může s ohledem na ustanovení o vrácení příspěvku povolit výjimku, pokud by jejich přísné uplatňování mohlo dotyčnému zaměstnanci způsobit zvláštní těžkosti.
Článek 14
Srážky
1. Vnitřní daň
2. Příspěvek do důchodového systému
3. Příspěvek na připojištění
Článek 15
Zálohy na plat a jejich splácení
1. Nerozhodne-li ředitel jinak, vedoucí správního a personálního odboru střediska může v závislosti na dostupných prostředcích v hotovosti povolit bezúročné zálohy pro zaměstnance na základě jeho odůvodněné žádosti.
2. Částka této zálohy nesmí překročit tříměsíční čistý základní plat.
3. Tyto zálohy se splácejí měsíčně srážkou z příjmů zaměstnance; zálohy musí být splaceny do deseti měsíců od konce měsíce, ve kterém byla záloha poskytnuta.
KAPITOLA IV
CESTOVNÍ VÝDAJE
Článek 16
Cestovní výdaje při přijetí do zaměstnání a odchodu
1. Zaměstnanci mají nárok na náhradu cestovních výdajů na cestu z místa jejich předchozího zaměstnání, do místa, kde se nachází sídlo střediska, a to pro ně samotné a jejich rodinné příslušníky, kteří s nimi žijí ve společné domácnosti.
2. Stejný nárok se uplatňuje, opouští-li zaměstnanec službu ve středisku a vrací se do země, kde byl zaměstnán dříve.
3. Náhrada se provádí v souladu s přílohou VI oddílem I.
Článek 17
Stěhovací výdaje
1. Zaměstnanci mají nárok na náhradu stěhovacích výdajů z místa jejich předchozího zaměstnání do místa, kde se nachází sídlo střediska.
Stejný nárok se uplatňuje, opouští-li zaměstnanec službu ve středisku a vrací se do země, kde byl zaměstnán dříve.
2. Náhrada výdajů zahrnuje stěhování osobního movitého majetku zaměstnance, kromě motorových vozidel, člunů a jiných dopravních prostředků, až do limitu hmotnosti a objemu stanoveného v příloze VI.
Náhradu provede přímo středisko po předložení faktury stěhovací společnosti.
Článek 18
Pracovní cesty
Zaměstnanci střediska mají nárok na náhradu výdajů vzniklých v souvislosti s pracovní cestou, kterou nařídil ředitel.
[5]
Náhrada se týká vlastních cestovních výdajů a výdajů na ubytování a dalších souvisejících výdajů v místě, kam jsou zaměstnanci vysláni.
Podmínky, sazby a další podrobnosti o náhradě jsou stanoveny v příloze VII.
KAPITOLA V
VNITŘNÍ ORGANIZACE
Článek 19
Pracovní doba
a) Běžná pracovní doba zaměstnanců činí 40 hodin týdně, tuto pracovní dobu je třeba odpracovat v souladu celkovým rozvrhem, který stanoví ředitel.
b) Ředitel může schválit pružnou pracovní dobu podle osobní situace zaměstnanců nebo podle zvláštních požadavků kladených na jejich práci.
c) Práce přesčas.
Pracují-li zaměstnanci nad pracovní dobu uvedenou v písmenu a), mají za hodiny odpracované přesčas nárok na volno nebo na příplatek za práci přesčas.
Za práci přesčas se však považuje jen taková práce přesčas, kterou předem schválil vedoucí odboru/útvaru.
Práci přesčas je třeba omezit na minimum.
Za práci přesčas má dotyčný zaměstnanec nárok na:
i) odpovídající náhradní volno nebo
ii) nelze-li udělit náhradní volno vzhledem k požadavkům služby, na příplatek za práci přesčas ve výši 133 % základního platu.
d) Noční práce
Hodiny odpracované mezi 20.30 hod. a 7.00 hod. se hradí podle sazeb za noční práci; jsou-li však tyto hodiny odpracovány bez přestávky navazující na denní práci, nepovažují se za noční práci, netrvají-li ve výše uvedeném časovém úseku alespoň 1 12 hodiny.
Noční práce nepřesahující počet hodin uvedený v písmenu a) zakládá nárok na příplatek ve výši 50 % základního platu.
Práce přesčas odpracovaná v noci se hradí ve výši 150 % za práci přesčas odpracovanou ve dne.
e) Vyžadují-li to podle uvážení ředitele mimořádné okolnosti, mohou být někteří zaměstnanci požádáni, aby pracovali o víkendu.
V těchto případech mají se souhlasem vedoucího správního a personálního odboru za odpracované hodiny nárok na odpovídající náhradní volno.
f) Práce přesčas nebo noční práce úředníků v platových třídách A4, L4 a vyšších nezakládá nárok na náhradní volno nebo příplatek.
Článek 20
Svátky
Seznam svátků vypracuje ředitel na základě úředního seznamu svátků zveřejněného v Boletín Oficial del Estado (BOE).
Tyto svátky se neodčítají z dovolené za kalendářní rok zaměstnanců.
Připadá-li některý tento den na sobotu nebo neděli, může ředitel místo tohoto dne určit za den pracovního klidu jiný den.
Článek 21
Dovolená
1. Dovolená za kalendářní rok
a) Nárok na dovolenou
b) Administrativní postup
c) Nevyčerpaná dovolená při odchodu ze zaměstnání
2. Neplacené volno
3. Volno z důvodů nemoci, mateřská dovolená a jiné mimořádné volno
Článek 22
Dovolená ve vlasti
a) Zaměstnanec, který má nárok na příspěvek za práci v zahraničí, má nárok na dovolenou ve vlasti, s výjimkou těch zaměstnanců, kteří při jmenování měli státní příslušnost pouze země zaměstnání.
1. Dovolená ve vlasti činí osm pracovních dní každé dva roky a navíc dobu potřebnou na cestu, která se vypočte na základě nejrychlejšího způsobu dopravy.
2. Dovolenou ve vlasti si zaměstnanec může vzít šest měsíců před koncem období, na něž se vztahuje.
Není-li vyčerpána do šesti měsíců po skončení období, na něž se vztahuje, propadá, pokud jde o uvedené dvouleté období.
Den, ke kterému zaměstnanec skutečně čerpá dovolenou ve vlasti za určité dvouleté období, nemá vliv na stanovení dne čerpání další dovolené ve vlasti.
3. Jsou-li zaměstnanci střediska manželé a mají-li oba nárok na dovolenou ve vlasti, poskytuje se dovolená za těchto podmínek:
i) mají-li oba domov ve stejné zemi, má každý z nich nárok na dovolenou v této zemi každé dva roky,
ii) má-li každý domov v jiné zemi, má každý z nich nárok na dovolenou ve své příslušné zemi každé dva roky,
iii) vyživované děti manželů a případně osoby doprovázející děti mají nárok pouze na jednu dovolenou ve vlasti za každé dva roky; mají-li rodiče svou vlast v různých zemích, lze si vzít dovolenou v kterékoli z těchto zemí.
b) Zaměstnanec, který čerpá dovolenou ve vlasti, má v souladu s postupy podle článku 18 nárok na náhradu cestovních výdajů na zpáteční cestu pro sebe, děti a, pobírá-li příspěvek na domácnost, pro manžela (manželku), ne však na denní příspěvek po dobu trvání cesty.
c) Zaměstnanec, který nečerpá dovolenou ve vlasti, nemá nárok na náhradu.
d) Dovolená ve vlasti se poskytuje na základě těchto podmínek:
i) dotyčná osoba se musí písemně zavázat, že stráví tuto dovolenou v zemi, kde má své úřední bydliště,
ii) dotyčná osoba se musí písemně zavázat, že neskončí svůj pracovní poměr ve středisku do šesti měsíců následujících po konci období, na které se vztahuje nárok na dovolenou ve vlasti (bez ohledu na den, ke kterému si zaměstnanec dovolenou skutečně vezme),
iii) vedoucí odboru/útvaru musí potvrdit, že bude pravděpodobně potřebovat služby zaměstnance během období uvedeného v bodě ii).
Nedodrží-li dotyčný zaměstnanec bod i), je povinen vrátit satelitnímu středisku všechny platby, které obdržel v souvislosti s dovolenou ve vlasti, kromě toho mu může být nevyčerpaná dovolená zkrácena o počet dnů poskytnuté dovolené ve vlasti.
Ředitel může povolit odchylku od ustanovení bodu ii) a bodu iii), má-li za to, že by jejich přísné uplatnění bylo pro dotyčného zaměstnance nespravedlivé nebo mu způsobilo zvláštní těžkosti.
Článek 22a
Mimořádné volno
a) Zaměstnanci povolaní k výkonu vojenské služby za účelem účasti na vojenském cvičení, mají nárok na mimořádné placené volno v délce maximálně dvou týdnů ročně nebo čtyř týdnů každé dva roky.
Trvá-li vojenská služba déle, odečte se z nároku zaměstnance na dovolenou za kalendářní rok.
b) Obdrží-li zaměstnanec finanční náhradu od vnitrostátního orgánu, který ho povolal, odečte se částka této náhrady od jeho platu.
KAPITOLA VI
HODNOCENÍ A POVÝŠENÍ
Článek 23
Obecná ustanovení
1. Práce všech zaměstnanců s výjimkou ředitele se hodnotí jednou ročně, nejpozději k 15. prosinci.
Hodnocení posoudí kvalitu práce zaměstnance a jsou příležitostí vyslovit zaměstnanci pochvalu nebo naopak upozornit ho na nedostatky v práci za účelem zlepšení jeho práce.
2. Hodnocení se týká těchto kritérií:
a) pečlivost a přesnost;
b) kvalita a rychlost vykonané práce;
c) iniciativa;
d) slušnost a mezilidské vztahy.
Celkové hodnocení se shrne ve formuláři hodnocení, který je uložen v osobní složce zaměstnance.
Článek 24
Postup
1. Ředitel jmenuje zaměstnance odpovědné za navrhování hodnocení zaměstnanců, kteří jim jsou částečně nebo zcela podřízení.
2. Jakmile jsou vypracovány všechny návrhy, svolá ředitel radu pro povýšení, které předsedá a která zahrnuje všechny zaměstnance, kteří vypracovali jeden nebo více návrhů.
Vedoucí správního a personálního odboru se účastní všech zasedání rady pro povýšení a má právo hlasovat o svých vlastních podřízených a zastává poradní funkci, co se týče ostatních zaměstnanců.
3. Na základě názoru vedoucího správního odboru provede ředitel konečné hodnocení každého zaměstnance a nechá vyhotovit zápis, který podepíší všichni členové rady pro povýšení.
4. Ředitel nebo popřípadě jeho zástupce provede osobní pohovor s každým zaměstnancem, obvykle během zasedání rady pro povýšení.
Zaměstnanec je informován o svém ročním hodnocení a podepíše formulář hodnocení, čímž potvrzuje, že s ním byl seznámen.
5. Roční hodnocení je správním opatřením pro vnitřní použití, proti kterému se nelze odvolat k žádnému vnějšímu subjektu.
Článek 25
Následná opatření
1. Mimořádně dobrá zpráva může být důvodem mimořádného povýšení do vyššího stupně nebo dokonce platové třídy za předpokladu, že rozpočtová místa takovéto povýšení umožňují, nebo pro poskytnutí zvláštní odměny.
Maximální výši této odměny stanoví ředitel na počátku každého kalendářního roku.
2. Dvě po sobě jdoucí negativní zprávy mohou být důvodem pro ponechání zaměstnance v dosavadním stupni po další rok.
3. Dvě nebo více negativních zpráv mohou být důvodem pro neprodloužení pracovního poměru.
KAPITOLA VII
DISCIPLINÁRNÍ ŘÍZENÍ
Článek 26
Definice
1. Nesplní-li zaměstnanec nebo bývalý zaměstnanec své povinnosti podle pracovního řádu, ať už úmyslně nebo z nedbalosti na jeho straně, může mu být uloženo prosté, finanční nebo statutární disciplinární opatření, aniž je dotčeno odškodnění, které lze požadovat na základě čl. 2 odst. 4 a článku 27 tohoto pracovního řádu.
a) Prostá disciplinární opatření zahrnují:
- ústní upozornění,
- písemné napomenutí.
b) Finanční opatření zahrnují:
- neposkytnutí každoročního zvýšení platu.
c) Statutární opatření zahrnují:
- dočasné odvolání z funkce s odnětím části nebo celého příjmu,
- propuštění ze zaměstnání skončením pracovního poměru s odnětím nebo snížením příspěvku za ztrátu zaměstnání a případným snížením nebo dočasným zastavením dávek v rámci důchodového systému.
O disciplinárních opatřeních rozhoduje ředitel, o prostém disciplinárním opatření může rozhodnout vedoucí správního a personálního odboru, který jedná jménem ředitele, nebylo-li svoláno zasedání disciplinární komise.
[6]
2. Je-li vůči zaměstnanci vzneseno závažné obvinění a zastává-li ředitel názor, že obvinění je zjevně odůvodněné a že by setrvání zaměstnance v jeho místě až do skončení vyšetřování středisko poškodilo, může být dotyčný zaměstnanec na základě rozhodnutí ředitele ihned odvolán ze své funkce až do doby ukončení vyšetřování, a to případně se zadržením platu.
Článek 27
Náhrada škody
Na zaměstnanci může být požadováno, aby zcela nebo zčásti nahradil jakoukoli škodu, kterou středisku způsobí v důsledku jeho hrubé nedbalosti nebo úmyslného jednání.
Opustil-li zaměstnanec středisko, lze tuto náhradu získat zadržením procentní sazby dávek náležejících mu v rámci důchodového systému, a to až do výše 70 % důchodu.
Článek 28
Oznámení stížností
Je-li podán návrh, aby bylo vůči zaměstnanci přijato disciplinární opatření podle článku 26, musí být dotyčný zaměstnanec informován písemně do dvou celých dnů po podání žádosti o disciplinární opatření u ředitele nebo vedoucího správního a personálního odboru.
K tomuto oznámení se přiloží dokumenty týkající se důvodu stížnosti společně se všemi zprávami vyhotovenými o zaměstnanci.
Článek 29
Disciplinární komise
Dotyčný zaměstnanec může do pěti pracovních dnů od oznámení podle článku 28 podat písemnou žádost, aby byl tento případ přezkoumán disciplinární komisí, kterou svolá ředitel do pěti dnů.
Disciplinární komise zasedá během následujícího týdne po dni vydání svolání.
Složení a postupy disciplinární komise jsou uvedeny v příloze IX.
Stanovisko disciplinární komise není pro ředitele závazné.
KAPITOLA VIII
ODVOLÁNÍ A ODVOLACÍ KOMISE
Článek 30
Odvolání
Zaměstnanec nebo bývalý zaměstnanec, nebo jejich právní nástupci, mohou proti rozhodnutí ředitele podat odvolání.
Toto odvolání nebo postupy z něho vyplývající nevedou k pozastavení výkonu napadeného rozhodnutí.
1. Interní administrativní odvolání
2. Zprostředkování
3. Odvolání ve sporných věcech
4. Rozhodnutí odvolací komise
Rozhodnutí odvolací komise jsou pro obě strany závazná.
Proti těmto rozhodnutím se nelze odvolat.
a) Komise může napadené rozhodnutí zrušit nebo potvrdit.
b) Komise může kromě toho nařídit středisku, aby nahradilo hmotnou škodu, která zaměstnanci vznikla počínaje dnem, kdy zrušené rozhodnutí nabylo účinku.
c) Komise může dále nařídit, aby středisko proplatilo do výše stanovené komisí odůvodněné výdaje, které vznikly navrhovateli, a rovněž výdaje v souvislosti s dopravou a pobytem předvolaných svědků.
Tyto výdaje se vypočítají na základě článku 18 a přílohy VII tohoto pracovního řádu.
KAPITOLA IX
DŮCHODOVÉ SYSTÉMY
Článek 31
Předpisy a podmínky obsažené v pravidlech důchodových systémů koordinovaných organizací se použijí obdobně na zaměstnance střediska.
"Nový důchodový systém (NPS) koordinovaných organizací" se použije obdobně na zaměstnance nastupující do funkce po 30. červnu 2005.
HLAVA III
USTANOVENÍ POUŽITELNÁ NA DOČASNÉ ZAMĚSTNANCE
Článek 32
Statutární ustanoveníDočasnými zaměstnanci jsou pomocní zaměstnanci, kteří jsou v zásadě přijímáni na krátkou dobu.
Nemají postavení mezinárodních zaměstnanců a podléhají zcela právním a správním předpisům hostitelského státu a státu, jehož jsou státními příslušníky.
1. Dočasnými zaměstnanci jsou zaměstnanci, kteří nezastávají rozpočtová místa uvedená v tabulce plánu pracovních míst střediska.
2. Tito zaměstnanci podléhají ustanovením hlavy I a těmto ustanovením hlavy II:
- kapitola I: článek 3 odst. 2 (pomoc a odškodnění), odst. 4 (externí činnosti) a odst. 5 (kandidatura na veřejnou nebo politickou funkci),
- kapitola II: články 5 (věková hranice) a 6 (lékařské prohlídky),
- kapitola III: článek 15 (zálohy na plat),
- kapitola IV: články 17 (stěhovací výdaje) a 18 (pracovní cesty),
- kapitola V: články 19 (pracovní doba) a 20 (svátky),
- kapitola VII: článek 27 (náhrada škody),
- kapitola VIII: (odvolání) s výhradou čl. 35 odst. 3.
Článek 33
Pracovní smlouvy
Dočasní zaměstnanci jsou přijímáni na dobu 1 až 6 měsíců.
Pracovní smlouvy lze prodloužit za stejných podmínek.
Středisko a dočasní zaměstnanci mohou skončit pracovní poměr s desetidenní výpovědní dobou.
Článek 34
Odměna
1. Odměny dočasných zaměstnanců jsou stanoveny smluvně a skládají se z měsíčního čistého platu bez dalších příspěvků, bez ohledu na rodinné nebo sociální poměry dotyčné osoby.
2. Jelikož dočasní zaměstnanci nejsou účastníky důchodového systému, neprovádějí se žádné srážky na důchodové zabezpečení.
3. Na počátku roku se zvýší odměny dočasných zaměstnanců o stejnou procentní sazbu, kterou poskytuje zaměstnancům správní rada.
Článek 35
Zvláštní ustanovení
1. Cestovní výdaje při přijetí do zaměstnání a odchodu
2. Dovolená
3. Spory
HLAVA IV
USTANOVENÍ POUŽITELNÁ NA ZNALCE A VYSLANÉ ZNALCE
Článek 36
Statutární a finanční ustanovení
1. Znalci a vyslaní znalci mají postavení návštěvníků střediska.
Podléhají ustanovením hlavy I pracovního řádu, se kterými se seznámí při svém jmenování do funkce.
2. Jejich celková odměna se stanoví na počátku jejich činnosti ve středisku; tato odměna se vyplácí po částech podle rozhodnutí ředitele v souladu s výsledky práce, na kterou byli přijati.
3. Jmenovaní znalci mají nárok na náhradu cestovních výdajů při nástupu do střediska a při odchodu, a to pouze pro svou osobu.
Výjimečně mohou být tyto výdaje podle rozhodnutí ředitele nahrazeny i stážistovi.
4. Vyslaní znalci z třetích států mají postavení návštěvníků střediska.
Podléhají ustanovením hlavy I pracovního řádu, se kterými se seznámí při svém jmenování do funkce, aniž jsou dotčena ustanovení přílohy společné akce Rady o zřízení Satelitního střediska Evropské unie.
Článek 37
Zastoupení zaměstnanců
a) Valná hromada všech zaměstnanců, která se koná každoročně, si volí v souladu s postupem schváleným ředitelem výbor zaměstnanců, který jedná jako výkonný orgán zaměstnanců.
b) Výbor zaměstnanců:
1. hájí profesní zájmy všech zaměstnanců satelitního střediska;
2. předkládá návrhy na zlepšení blaha zaměstnanců;
3. podává návrhy týkající se sociálních, kulturních a sportovních činností zaměstnanců;
4. zastupuje všechny zaměstnance vůči sdružením zaměstnanců jiných mezinárodních organizací.
[1] Přijatý Radou písemným postupem dne 21. prosince 2001 (Úř. věst. L 39, 9.2.2002, s. 44), podle čl. 9 odst. 3 společné akce Rady č. 2001/555/SZBP ze dne 20. července 2001 (Úř. věst. L 200, 25.7.2001, s. 5), a pozměněný podle čl. 1 odst. 3 pracovního řádu ředitelem ústavu se souhlasem správní rady na jejím zasedání dne 15. června 2005, pokud jde o hlavu II kapitolu III čl. 14 odst. 2 a hlavu II kapitolu IX. (Nové znění, nahrazující předchozí znění ze dne 21. prosince 2001 (Úř. věst. L 39, 9.2.2002, s. 44).
[2] Viz příloha VII.
[3] Podmínky upravující nárok na příspěvek za ztrátu zaměstnání a výpočet tohoto příspěvku viz příloha I.
[4] Tj. kromě mateřské školy nebo podobného zařízení.
[5] Tato náhrada se vztahuje na skutečné výdaje a neměla by být považována za dodatečnou odměnu.
[6] V tomto případě rozhoduje o disciplinárním opatření sám ředitel.
--------------------------------------------------
Změny jednacího řádu Soudního dvora Evropských společenství
SOUDNÍ DVŮR,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 223 šestý pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 139 šestý pododstavec této smlouvy,
vzhledem k tomu, že je namístě s přihlédnutím ke zkušenostem změnit některá ustanovení jednacího řádu, zejména pokud jde o určování složení soudních kolegií, a vyjasnit znění některých ustanovení;
se souhlasem Rady, vyjádřeným dne 3. října 2005,
PŘIJÍMÁ TYTO ZMĚNY SVÉHO JEDNACÍHO ŘÁDU:
Článek 1
Jednací řád Soudního dvora Evropských společenství ze dne 19. června 1991 (Úř. věst.
L 176, 4.7.1991, s.
7; oprava v Úř. věst. L 383, 29.12.1992, s.
117), ve znění ze dne 21. února 1995 (Úř. věst.
L 44, 28.2.1995, s. 61), 11. března 1997 (Úř. věst.
L 103, 19.4.1997, s. 1; oprava v Úř. věst.
L 351, 23.12.1997, s. 72), 16. května 2000 (Úř. věst.
L 122, 24.5.2000, s.
43), 28. listopadu 2000 (Úř. věst. L 322, 19.12.2000, s.
1), 3. dubna 2001 (Úř. věst L 119, 27.4.2001, s.
1), 17. září 2002 (Úř. věst. L 272, 10.10.2002, s.
24; oprava v Úř. věst. L 281, 19.10.2002, s.
24), 8. dubna 2003 (Úř. věst. L 147, 14.6.2003, s.
17), 19. dubna 2004 (Úř. věst. L 132, 29.4.2004, s.
2), 20. dubna 2004 (Úř. věst. L 127, 29.4.2004, s.
107) a ze dne 12. července 2005 (Úř. věst.
L 203, 4.8.2005, s. 19), se mění takto:
1. V článku 9 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Jakmile byl ve věci podán návrh na zahájení řízení, určí předseda Soudního dvora soudce zpravodaje."
2. V článku 11 druhém a třetím pododstavci se slova "Jsou-li dány překážky současně" nahrazují slovy "V případě nepřítomnosti nebo překážky současně".
3. V článku 11b se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Pro všechny věci se velký senát skládá z předsedy Soudního dvora, předsedů senátů složených z pěti soudců, soudce zpravodaje a ze soudců v počtu potřebném k dosažení celkového počtu třináct.
Posledně uvedení soudci jsou určeni podle seznamu uvedeného v odstavci 2 a podle pořadí v něm.
Výchozím bodem na seznamu je pro každou věc přidělenou velkému senátu jméno soudce následujícího ihned po posledním soudci určeném na základě seznamu pro věc přidělenou v předcházejícím případě tomuto soudnímu kolegiu."
4. V článku 11b se doplňuje nový odstavec, který zní:
"3. Ve věcech, které jsou od začátku roku, ve kterém dochází k částečné obměně soudců a až do doby, nežli k této obměně dojde, přiděleny velkému senátu, zasedají rovněž dva náhradní soudci.
Náhradními soudci jsou dva soudci, kteří jsou na seznamu uvedeném v odstavci 2 uvedeni ihned po posledním soudci určeném pro složení velkého senátu v dané věci.
Náhradní soudci nahrazují podle pořadí seznamu uvedeného v odstavci 2 soudce, kteří se případně nemohou rozhodování ve věci účastnit."
5. V článku 11c se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Pro všechny věci se senáty složené z pěti soudců a ze tří soudců skládají z předsedy senátu, soudce zpravodaje a soudců v počtu potřebném k dosažení požadovaného počtu soudců.
Posledně uvedení soudci jsou určeni podle seznamů uvedených v odstavci 2 a podle pořadí v nich.
Výchozím bodem na těchto seznamech je pro každou věc přidělenou senátu jméno soudce následujícího ihned po posledním soudci určeném na základě seznamu pro věc přidělenou v předcházejícím případě dotčenému senátu."
6. V článku 11d se dosavadní jediný pododstavec označuje jako odstavec 1 a doplňuje se nový odstavec, který zní:
"2. Pokud senát, kterému byla věc přidělena, vrátí věc na základě čl. 44 odst. 4 Soudnímu dvoru s tím, aby byla přidělena kolegiu složenému z většího počtu soudců, zahrnuje toto kolegium členy senátu, který věc vrátil."
7. V článku 16 odst. 1 se zrušují slova "parafovaný předsedou".
8. V článku 35 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Má-li Soudní dvůr za to, že se chování poradce nebo advokáta ve vztahu k Soudnímu dvoru, soudci, generálnímu advokátovi nebo vedoucímu soudní kanceláře neslučuje s důstojností Soudního dvora nebo s požadavky řádného výkonu spravedlnosti, anebo že tento poradce nebo advokát užívá práv spojených se svou funkcí k jiným účelům, než pro které mu byla přiznána, informuje o tom dotyčného.
Informuje-li o tom Soudní dvůr příslušné orgány, kterým dotyčný podléhá, předá se posledně uvedenému kopie dopisu zaslaného těmto orgánům.
Ze stejných důvodů může Soudní dvůr usnesením kdykoli dotyčného po jeho vyslechnutí a po vyslechnutí generálního advokáta z řízení vyloučit.
Toto usnesení je ihned vykonatelné."
9. V článku 37 odst. 6 se doplňuje nová věta, která zní: "Ustanovení čl. 81 odst. 2 se na tuto lhůtu 10 dnů nepoužije."
10. V článku 44 odst. 5 prvním pododstavci se slova "senát uvedený v čl. 9 odst. 2 tohoto řádu" nahrazují slovy "soudce zpravodaje".
11. V čl. 45 odst. 3 se zrušuje první pododstavec.
12. V článku 46 se zrušují první dva odstavce a odstavec 3 se stává jediným pododstavcem.
13. V článku 60 se zrušují slova "senát nebo".
14. V čl. 74 odst. 1 se slova "senát uvedený v čl. 9 odst. 2 tohoto řádu, jemuž byla věc přidělena" nahrazují slovy "soudní kolegium, kterému byla věc přidělena" a zrušují se slova "proti kterému nelze podat opravný prostředek".
15. Článek 75 se nahrazuje tímto:
"Článek 75
1. Pokladna Soudního dvora a její dlužníci provádějí své platby v eurech.
2. Pokud byly nahraditelné náklady vynaloženy v jiné měně, než je euro, nebo pokud úkony, které mají být uhrazeny, byly provedeny v zemi, jejíž měnou není euro, přepočet měn se provádí podle referenčního směnného kursu Evropské centrální banky platného ke dni platby."
16. Článek 76 se mění takto:
a) odstavec 3 se nahrazuje tímto:
"3. Předseda určí soudce zpravodaje.
Soudní dvůr přidělí na návrh soudce zpravodaje, po vyslechnutí generálního advokáta, žádost soudnímu kolegiu, které rozhodne o plném či částečném poskytnutí bezplatné právní pomoci anebo o zamítnutí žádosti.
Posoudí, zda návrh na zahájení řízení není zjevně neopodstatněný.
Soudní kolegium rozhodne usnesením.
V případě plného či částečného zamítnutí bezplatné právní pomoci obsahuje usnesení odůvodnění.";
b) v odstavci 4 se slovo "senát" nahrazuje slovy "soudní kolegium".
17. V čl. 92 odst. 2 se slovo "zkoumat" nahrazuje slovy "po vyslechnutí účastníků řízení, rozhodnout" a zrušují se slova "po vyslechnutí účastníků řízení" před slovem "konstatovat".
18. V čl. 93 odst. 7 se zrušují slova "na základě zprávy k jednání, která mu byla předána,".
Článek 2
Tyto změny jednacího řádu, které jsou závazné v jazycích uvedených v čl. 29 odst. 1 tohoto řádu, budou zveřejněny
Nařízení Rady (ES) č. 1/2005
ze dne 22. prosince 2004
o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností a o změně směrnic 64/432/EHS a 93/119/ES a nařízení (ES) č. 1255/97
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
po konzultaci s Výborem regionů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Protokol o ochraně zvířat a jejich dobrých životních podmínkách připojený ke Smlouvě vyžaduje, aby Společenství a členské státy při stanovování a provádění politik v zemědělství a dopravě braly plně v úvahu požadavky na dobré životní podmínky zvířat.
(2) V rámci směrnice Rady 91/628/EHS ze dne 19. listopadu 1991 o ochraně zvířat během přepravy [3] přijala Rada pravidla v oblasti přepravy zvířat s cílem odstranit technické překážky obchodu s živými zvířaty a umožnit řádné fungování dotyčných organizací trhů a zároveň zajistit dostatečnou úroveň ochrany dotyčných zvířat.
(3) Zpráva Komise předložená Evropskému parlamentu a Radě podle směrnice 91/628/EHS o zkušenostech, které členské státy získaly od provedení směrnice Rady 95/29/ES ze dne 29. června 1995, kterou se mění směrnice 91/628/EHS o ochraně zvířat během přepravy [4], doporučovala změnit stávající právní předpisy Společenství v této oblasti.
(4) Většina členských států ratifikovala Evropskou úmluvu o ochraně zvířat během mezinárodní přepravy a Rada zmocnila Komisi, aby jménem Společenství projednala revidovanou Evropskou úmluvu o ochraně zvířat během mezinárodní přepravy.
(5) Z důvodu dobrých životních podmínek zvířat by se měly pokud možno omezit dlouhotrvající cesty zvířat, včetně jatečných zvířat.
(6) Dne 19. června 2001 vyzvala Rada Komisi [5], aby předložila návrhy na zajištění účinného provedení a přísného vynucování dodržování stávajících právních předpisů Společenství s cílem zlepšit ochranu a životní podmínky zvířat, předcházet výskytu a šíření infekčních chorob zvířat a zavést přísnější požadavky, aby se předešlo bolesti a utrpení a zajistily dobré životní podmínky a zdraví zvířat během přepravy i po ní.
(7) Dne 13. listopadu 2001 vyzval Evropský parlament Komisi, aby předložila návrhy na změnu stávajících pravidel Společenství pro dopravu hospodářských zvířat, zejména s cílem
- konzultovat příslušný vědecký výbor k délce trvání přepravy zvířat,
- stanovit jednotný vzor evropského osvědčení pro přepravce; harmonizovat plány cesty pro delší přepravy,
- zajistit, aby všichni zaměstnanci, kteří během přepravy zacházejí s hospodářskými zvířaty, absolvovali školení uznané příslušnými orgány, a
- zajistit, aby veterinární kontroly na stanovištích hraniční kontroly Společenství zahrnovaly podrobnou kontrolu podmínek, za nichž jsou zvířata přepravována.
(8) Dne 11. března 2002 přijal Vědecký výbor pro otázky zdraví a řádného zacházení se zvířaty stanovisko k dobrým životním podmínkám zvířat během přepravy.
Právní předpisy Společenství by proto měly být změněny, aby se zohlednily nové vědecké poznatky, přičemž je však nutno zajistit, aby bylo možno v budoucnu účinně vynucovat jejich dodržování.
(9) Jakmile budou k dispozici příslušná stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EÚBP), budou navržena zvláštní ustanovení pro drůbež, kočky a psy.
(10) Vzhledem ke zkušenostem získaným v rámci směrnice 91/628/EHS s harmonizací právních předpisů Společenství o přepravě zvířat a potížím v důsledku nejednotného provedení zmíněné směrnice na vnitrostátní úrovni je vhodnější stanovit pravidla Společenství v této oblasti formou nařízení.
Až do přijetí podrobných pravidel pro určité druhy zvířat se zvláštními potřebami, které představují jen velmi malou část hospodářských zvířat Společenství, by členské státy měly mít možnost stanovit nebo zachovat dodatečné vnitrostátní předpisy, které se uplatňují při přepravě zvířat těchto druhů.
(11) Aby se zajistilo jednotné a účinné uplatňování tohoto nařízení v celém Společenství v souladu se základní zásadou, podle níž zvířata nesmějí být přepravována způsobem, při němž by mohlo dojít k jejich zranění nebo zbytečnému utrpení, je vhodné stanovit podrobná pravidla, která se zabývají specifickými potřebami vznikajícími v souvislosti s různými druhy dopravy.
Tato podrobná pravidla by měla být vykládána a uplatňována v souladu s výše zmíněnou zásadou a měla by se včas aktualizovat, kdykoli se ukáže, zejména na základě nových vědeckých poznatků, že pro určité druhy zvířat nebo druhy dopravy již nezajišťují její dodržování.
(12) Přeprava pro obchodní účely se neomezuje na případy, kdy dochází k bezprostřední směně peněz, zboží nebo služeb.
Přeprava pro obchodní účely zahrnuje zejména případy, ve kterých přímo či nepřímo vzniká finanční zisk nebo se o něj usiluje.
(13) Vykládka a následná překládka zvířat může představovat pro zvířata stres a styk na kontrolních stanovištích, dříve označovaných jako místa zastávky, může za určitých podmínek vést k šíření infekčních chorob.
Je proto vhodné stanovit specifická opatření k zajištění zdraví a dobrých životních podmínek zvířat během odpočinku na kontrolních místech.
V důsledku toho je nezbytné změnit ustanovení nařízení Rady (ES) č. 1255/97 ze dne 25. června 1997 o kritériích Společenství pro místa zastávek a o změně plánu cesty uvedeného v příloze směrnice 91/628/EHS [6].
(14) Špatné zacházení se zvířat lze často přičíst nedostatečným odborným znalostem.
Proto by pro všechny osoby, které během přepravy zacházejí se zvířaty, mělo být nezbytnou podmínkou absolvování školení a toto školení by měly poskytovat pouze organizace schválené příslušnými orgány.
(15) Životní podmínky zvířat během přepravy závisí především na každodenním chování přepravců.
Kontroly příslušných orgánů mohou narážet na překážky, jelikož přepravci mohou neomezeně působit v různých členských státech.
Proto by přepravci měli být odpovědnější a transparentnější, pokud jde o jejich právní postavení a činnost.
Zejména by měli doložit své povolení, systematicky informovat o potížích a uchovávat přesné záznamy o své činnosti a výsledcích.
(16) Do přepravy zvířat jsou zapojeni nejen přepravci, ale i jiné kategorie subjektů, například zemědělci, obchodníci, sběrná střediska a jatky.
Proto by se některé povinnosti týkající se dobrých životních podmínek zvířat měly rozšířit na všechny subjekty, které se na přepravě zvířat podílejí.
(17) Při přepravě některých druhů hospodářských zvířat hrají rozhodující roli sběrná střediska.
Proto by sběrná střediska měla zajistit, aby jejich zaměstnanci a návštěvníci znali právní předpisy Společenství o ochraně zvířat během přepravy a aby je dodržovali.
(18) Dlouhotrvající cesty mají na životní podmínky zvířat pravděpodobně nepříznivější účinky než cesty na krátkou vzdálenost.
Proto by se měly stanovit zvláštní postupy, aby se zajistilo lepší vynucování dodržování norem, zejména zlepšením zpětné sledovatelnosti těchto dopravních operací.
(19) Nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 ze dne 20. prosince 1985 o harmonizaci určitých sociálních právních předpisů v silniční dopravě [7] stanoví maximální doby řízení a minimální doby odpočinku pro řidiče.
Proto je vhodné, aby se podobně regulovaly cesty i pro zvířata.
Nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 ze dne 20. prosince 1985 o záznamovém zařízení v silniční dopravě [8] stanoví, že je nutno instalovat a používat záznamové zařízení, aby bylo možno účinně kontrolovat dodržování předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy.
Je nezbytné, aby tyto zaznamenané údaje byly k dispozici a aby se kontrolovaly s cílem prosazovat limity doby jízdy v rámci právních předpisů o dobrých životních podmínkách zvířat.
(20) Nedostatečná výměna informací mezi příslušnými orgány vede k nedostatečnému vynucování dodržování právních předpisů Společenství o ochraně zvířat během přepravy.
Proto je nutné stanovit pružné postupy ke zlepšení spolupráce mezi příslušnými orgány v různých členských státech.
(21) Evidovaní koňovití, jak jsou vymezeni v čl. 2 písm. c) směrnice 90/426/EHS [9], jsou často přepravováni pro neobchodní účely, a tato přeprava musí být prováděna v souladu s obecnými cíli tohoto nařízení. S ohledem na povahu tohoto přesunu se jeví vhodné odchýlit se od některých ustanovení v případech, kdy jsou evidovaní koňovití přepravováni k soutěži, dostihům, kulturním událostem nebo k chovu. Není však vhodné používat tuto odchylku na koňovité přepravované přímo nebo nepřímo přes trh nebo středisko svodu zvířat do jatek za účelem porážky, které je třeba považovat za "jatečné koňovité" v souladu s čl. 2 písm. d) a čl. 8 odst. 1 druhou odrážkou směrnice 90/426/EHS.
(22) Nedostatečné postihy porušování právních předpisů o dobrých životních podmínkách zvířat podporují nedodržování těchto právních předpisů a vedou k narušení hospodářské soutěže.
Proto by se v celém Společenství měly stanovit jednotné postupy ke zvýšení kontrol a ukládání sankcí za porušení právních předpisů o dobrých životních podmínkách zvířat.
Členské státy by měly stanovit pravidla proo sankce použitelné při porušení nařízení a zajistit, aby se tyto sankce uplatňovaly.
Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(23) Značný počet zvířat se přepravuje ze Společenství a v rámci Společenství po velmi dlouhou dobu na lodích pro přepravu hospodářských zvířat a přepravu po moři lze kontrolovat v místě odeslání.
Proto je nezbytné stanovit zvláštní opatření a normy pro tento druh dopravy.
(24) V zájmu soudržnosti právních předpisů Společenství by měla být změněna směrnice Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství [10] s cílem přizpůsobit ji tomuto nařízení, pokud jde o schvalování sběrných středisek a požadavky na přepravce.
(25) Směrnice Rady 93/119/ES ze dne 22. prosince 1993 o ochraně zvířat při porážení nebo usmrcování [11] by měla být rovněž změněna s cílem přizpůsobit ji tomuto nařízení, pokud jde o používání elektrických poháněčů.
(26) Na dobré životní podmínky zvířat během přepravy by se měla uplatňovat pravidla a postupy informování stanovené směrnicí Rady 89/608/EHS ze dne 21. listopadu 1989 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění správného uplatňování veterinárních a zootechnických předpisů [12], aby se zajistil soulad s tímto nařízením.
(27) Rozhodnutí Komise 98/139/ES [13] stanoví některá prováděcí pravidla ke kontrolám na místě prováděným ve veterinární oblasti znalci Komise v členských státech, která by měla pomoci zajistit, aby toto nařízení bylo dodržováno jednotně.
(28) Toto nařízení stanoví pravidla pro větrání v silničních vozidlech přepravujících hospodářská zvířata na dlouhotrvajících cestách.
Proto by mělo být zrušeno nařízení Rady (ES) č. 411/98 ze dne 16. února 1998 o doplňkových požadavcích na ochranu zvířat u silničních vozidel používaných pro delší než osmihodinovou přepravu zvířat [14].
(29) Je vhodné stanovit jednoduchý postup, kterým by Rada aktualizovala určité důležité technické prvky tohoto nařízení, zejména s ohledem na posouzení jeho dopadu na přepravu živých zvířat v rámci rozšířeného Společenství, a stanovila specifikace navigačního systému pro všechny dopravní prostředky na základě budoucího technologického vývoje v této oblasti, např. uvedení systému Galileo do provozu.
(30) Je vhodné povolit výjimky, aby se vzala v úvahu do provozu vzdálenost určitých regionů od pevniny Společenství, zejména nejvzdálenějších regionů uvedených v článku 299 Smlouvy.
(31) Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [15],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI, DEFINICE A OBECNÉ PODMÍNKY PRO PŘEPRAVU ZVÍŘAT
Článek 1
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na přepravu živých obratlovců prováděnou v rámci Společenství, včetně zvláštních kontrol, které provádějí úředníci u zásilek, které vstupují na celní území Společenství nebo je opouštějí.
2. Pouze články 3 a 27 se vztahují na
a) přepravu zvířat zemědělci pomocí zemědělských vozidel nebo dopravních prostředků, které jim patří, jestliže zeměpisné podmínky vyžadují přepravu pro sezónní stěhování některých druhů zvířat na pastvu;
b) přepravu prováděnou zemědělci u vlastních zvířat a vlastními dopravními prostředky na vzdálenost nejvýše 50 km od jejich hospodářství.
3. Toto nařízení nebrání přísnějším vnitrostátním opatřením ke zlepšení životních podmínek zvířat během přepravy, která se uskutečňuje výhradně na území členského státu, nebo během námořní přepravy, která je zahájena na území členského státu.
4. Toto nařízení se uplatňuje, aniž jsou dotčeny veterinární předpisy Společenství.
5. Toto nařízení se nevztahuje na přepravu zvířat, která se neuskutečňuje v souvislosti s hospodářskou činností, ani na přepravu zvířat přímo k veterinárnímu lékaři nebo na veterinární kliniku a zpět podle pokynů veterinárního lékaře.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "zvířaty" živí obratlovci;
b) "sběrnými středisky" místa jako hospodářství, sběrná střediska nebo trhy, na kterých se shromažďují domácí koňovití nebo domácí skot, ovce, kozy a prasata pocházející z různých hospodářství k vytvoření zásilek;
c) "průvodcem" osoba přímo odpovědná za dobré životní podmínky zvířat, která je doprovází během přepravy;
d) "stanovištěm hraniční kontroly" kontrolní stanoviště navržené a schválené v souladu s článkem 6 směrnice 91/496/EHS [16] pro provádění veterinárních kontrol zvířat pocházejících z třetích zemí na hranici území Společenství;
e) "veterinárními předpisy Společenství" právní předpisy uvedené v kapitole I přílohy A směrnice 90/425/EHS [17] a veškerá následná prováděcí pravidla;
f) "příslušným orgánem" ústřední orgán členského státu, kterému přísluší provádět kontroly dobrých životních podmínek zvířat, nebo každý orgán, na který je tato pravomoc delegována;
g) "kontejnerem" dopravní klec, box, nádrž nebo jiná pevná konstrukce, která se používá pro přepravu zvířat a která není dopravním prostředkem;
h) "kontrolním stanovištěm" kontrolní stanoviště ve smyslu nařízení (ES) č. 1255/97;
i) "výstupním místem" stanoviště hraniční kontroly nebo jiné místo určené členským státem, ve kterém zvířata opouštějí celní území Společenství;
j) "cestou" celá přepravní operace od místa odeslání do místa určení, včetně případné vykládky, ustájení a nakládky na místech zastávek na trase;
k) "chovatelem" fyzická nebo právnická osoba vyjma přepravce, která je trvale nebo dočasně pověřena zacházením se zvířaty;
l) "plavidly pro přepravu hospodářských zvířat" plavidla, která se používají nebo která jsou určena k přepravě domácích koňovitých a domácího skotu, ovcí, koz a prasat, vyjma plavidla s horizontální překládkou a plavidla převážející zvířata v pohyblivých kontejnerech;
m) "dlouhotrvající cestou" cesta trvající více než osm hodin počínaje okamžikem pohybu prvního zvířete zásilky;
n) "dopravním prostředkem" silniční nebo kolejová vozidla, plavidla a letadla používaná pro přepravu zvířat;
o) "navigačním systémem" na družicích založené infrastruktury poskytující celkové, nepřetržité, přesné a zaručené služby určování času a polohy nebo jakákoli technologie poskytující služby považované za rovnocenné pro účely tohoto nařízení;
p) "úředním veterinárním lékařem" veterinární lékař jmenovaný příslušným orgánem členského státu;
q) "organizátorem":
i) přepravce, který na určitý úsek cesty najal alespoň jednoho dalšího přepravce, nebo
ii) fyzická nebo právnická osoba, která na cestu najala více než jednoho přepravce, nebo
iii) osoba, která podepsala oddíl 1 knihy jízd podle přílohy II;
r) "místem odeslání" místo, kde je zvíře poprvé naloženo na dopravní prostředek, za předpokladu, že zde bylo před odjezdem ustájeno po dobu nejméně 48 hodin.
Za místo odeslání mohou být rovněž považována sběrná střediska schválená v souladu s veterinárními předpisy Společenství,
i) pokud je první místo nakládky zvířat vzdáleno méně než 100 kilometrů od sběrného střediska nebo
ii) zvířata byla ustájena s dostatečnou podestýlkou, pokud možno nepřivázaná, a napojena po dobu nejméně šesti hodin před dobou odjezdu ze sběrného střediska;
s) "místem určení" místo, kde je zvíře vyloženo z dopravního prostředku a
i) ustájeno po dobu nejméně 48 hodin před dobou odjezdu, nebo
ii) poraženo;
t) "místem odpočinku nebo překládky" místo, kde je cesta přerušena, jiné než místo určení, včetně místa, ve kterém dojde ke změně dopravního prostředku, a to s vykládkou zvířat či bez ní;
u) "evidovanými koňovitými" evidovaní koňovití ve smyslu směrnice 90/426/EHS [18];
v) "plavidlem s horizontální překládkou" námořní plavidlo s vybavením, které umožňuje horizontální nakládku a vykládku silničních nebo kolejových vozidel;
w) "přepravou" přesun zvířat prováděný jedním nebo více dopravními prostředky a související činnosti, včetně nakládky, vykládky, překládky a odpočinku, dokud není dokončena vykládka zvířat v místě určení;
x) "přepravcem" fyzická nebo právnická osoba, která přepravuje zvířata na svůj vlastní účet nebo na účet třetí osoby;
y) "nezkrocenými koňovitými" koňovití, které nelze přivázat nebo vést pomocí ohlávky, aniž by jim tím nebylo způsobeno podráždění, bolest nebo utrpení, které není nevyhnutelné;
z) "vozidlem" dopravní prostředek vybavený koly s vlastním pohonem nebo vlečný vůz.
Článek 3
Obecné podmínky pro přepravu zvířat
Nikdo nesmí provádět ani nařídit přepravu zvířat způsobem, který jim může přivodit zranění nebo zbytečné utrpení.
Kromě toho musí být splněny tyto podmínky:
a) předem byla učiněna všechna nezbytná opatření, aby se minimalizovala délka trvání cesty a uspokojily potřeby zvířat během cesty;
b) zvířata jsou způsobilá pro přepravu;
c) dopravní prostředky jsou navrženy, konstruovány, udržovány a provozovány tak, aby se předešlo zranění a utrpení zvířat a byla zajištěna jejich bezpečnost;
d) zařízení k nakládce a vykládce jsou navržena, konstruována, udržována a provozována tak, aby se předešlo zranění a utrpení zvířat a byla zajištěna jejich bezpečnost;
e) personál, který zachází se zvířaty, absolvoval školení nebo je kvalifikován pro tento účel a své úkoly plní bez použití násilí nebo jiných metod, které mohou přivodit zbytečný strach, zranění nebo utrpení;
f) přeprava se uskutečňuje do místa určení bez prodlení a pravidelně se kontrolují a náležitě zajišťují dobré životní podmínky zvířat;
g) pro zvířata je zajištěna dostatečná plocha a výška přiměřená jejich vzrůstu a zamýšlené cestě;
h) zvířata musí být napojena a nakrmena a musí jim být poskytnut odpočinek ve vhodných odstupech a v kvalitě a množství odpovídajícím druhu zvířat a jejich vzrůstu.
KAPITOLA II
ORGANIZÁTOŘI, PŘEPRAVCI, CHOVATELÉ A SBĚRNÁ STŘEDISKA
Článek 4
Přepravní doklady
1. Zvířata se nesmějí přepravovat, pokud v dopravním prostředku nejsou doklady uvádějící tyto informace:
a) jejich původ a majitel,
b) místo odeslání,
c) den a čas odjezdu,
d) plánované místo určení,
e) očekávaná délka trvání cesty.
2. Doklady uvedené v odstavci 1 poskytne přepravce příslušnému orgánu na jeho žádost.
Článek 5
Povinnosti při plánování přepravy zvířat
1. K přepravě zvířat je možno najímat dodavatele nebo subdodavatele pouze z řad přepravců schválených v souladu s čl. 10 odst. 1 nebo čl. 11 odst. 1.
2. Přepravci určí fyzickou osobu odpovědnou za přepravu a zajistí, aby bylo možno kdykoli obdržet informace o plánování, provedení a ukončení úseku cesty, nad nímž mají kontrolu.
3. Organizátoři při každé cestě zajistí, aby
a) dobré životní podmínky zvířat nebyly ohroženy nedostatečnou koordinací různých úseků cesty a byly zohledněny povětrnostní podmínky a
b) za poskytování informací o plánování, provedení a ukončení cesty příslušnému orgánu odpovídala fyzická osoba.
4. U dlouhotrvajících cest domácích koňovitých jiných než evidovaných koňovitých a domácího skotu, ovcí, koz a prasat mezi členskými státy a mezi nimi a třetími zeměmi musí přepravci a organizátoři dodržovat ustanovení o knize jízd podle přílohy II.
Článek 6
Přepravci
1. Jako přepravci mohou působit pouze držitelé povolení vydaného příslušným orgánem podle čl. 10 odst.1 nebo pro dlouhotrvající cesty podle čl. 11 odst. 1. Kopie povolení je při přepravě zvířat k dispozici pro příslušný orgán.
2. Přepravci oznámí příslušnému orgánu veškeré změny se zřetelem na informace a doklady uvedené v čl. 10 odst. 1 nebo u dlouhotrvajících cest v čl. 11 odst. 1 nejpozději do 15 pracovních dnů ode dne, ke kterému změna nastala.
3. Přepravci přepravují zvířata v souladu s technickými pravidly stanovenými v příloze I.
4. Přepravci svěří zacházení se zvířaty personálu, který absolvoval školení o odpovídajících ustanoveních příloh I a II.
5. Silniční vozidlo, na němž se přepravují domácí koňovití nebo domácí skot, ovce, kozy a prasata či drůbež, smí řídit a jako průvodce na něm smí působit pouze držitel osvědčení o způsobilosti podle čl. 17 odst. 2. Osvědčení o způsobilosti je při přepravě zvířat k dispozici pro příslušný orgán.
6. Přepravci zajistí, aby veškeré zásilky zvířat doprovázeli průvodci, vyjma případy, kdy
a) jsou zvířata přepravována v bezpečných kontejnerech správně větraných a obsahujících v případě potřeby dostatek krmiva a vody v zásobnících, které se nemohou převrátit, pro cestu dvojnásobné délky, než je očekávaná délka cesty;
b) řidič vykonává funkci průvodce.
7. Odstavce 1, 2, 4 a 5 se nevztahují na osoby, které převážejí zvířata do vzdálenosti nejvýše 65 km, počítáno od místa odeslání do místa určení.
8. Přepravci mají k dispozici osvědčení o povolení podle čl. 18 odst. 2 nebo čl. 19 odst. 2 pro příslušný orgán země, do které jsou zvířata přepravována.
9. Přepravci domácích koňovitých, kromě evidovaných koňovitých, a domácího skotu, ovcí koz a prasat musí používat u dlouhotrvajících cest navigační systém uvedené v příloze I kapitole VI bodě 4.2 od 1. ledna 2007 pro poprvé použité silniční dopravní prostředky a od 1. ledna 2009 pro všechny silniční dopravní prostředky. Uchovávají záznamy získané pomocí tohoto navigačního systému po dobu nejméně tří let a zpřístupní je příslušnému orgánu na požádání, zejména jsou-li prováděny kontroly podle čl. 15 odst. 1. Prováděcí opatření k tomuto odstavci mohou být přijata postupem podle čl. 31 odst. 2.
Článek 7
Předchozí kontroly a schválení dopravních prostředků
1. Zvířata se smějí přepravovat po silnici na dlouhotrvající cestu pouze dopravními prostředky, které byly zkontrolovány a schváleny podle čl. 18 odst. 1.
2. Domácí koňovité a domácí skot, ovce, kozy nebo prasata lze přepravovat po moři z přístavů Společenství na vzdálenost větší než 10 námořních mil pouze plavidly pro přepravu hospodářských zvířat, která byla zkontrolována a schválena podle čl. 19 odst. 1.
3. Odstavce 1 a 2 se vztahují na kontejnery používané u dlouhotrvajících cest pro přepravu domácích koňovitých nebo domácího skotu, ovcí, koz nebo prasat po silnici nebo po vodě.
Článek 8
Chovatelé
1. Chovatelé zvířat v místě odeslání, překládky nebo určení zajistí, aby byla dodržena technická pravidla stanovená v kapitole I a kapitole III oddíle 1 přílohy I, pokud jde o přepravu zvířat.
2. Chovatelé zkontrolují všechna zvířata, která se dostaví na místo překládky nebo místo určení, a určí, zda zvířata jsou nebo byla přepravována po dlouhou dobu mezi členskými státy a mezi nimi a třetími zeměmi.
V případě dlouhotrvající cesty u domácích koňovitých jiných než evidovaných koňovitých a domácího skotu, ovcí, koz nebo prasat musí chovatelé dodržet ustanovení o knize jízd podle přílohy II.
Článek 9
Sběrná střediska
1. Provozovatelé sběrných středisek zajistí, aby se se zvířaty zacházelo v souladu s technickými pravidly stanovenými v kapitole I a kapitole III oddílu 1 přílohy I.
2. Provozovatelé sběrných středisek, kteří jsou schváleni v souladu s veterinárními předpisy Společenství, kromě toho musí
a) svěřit zacházení se zvířaty pouze personálu, který absolvoval školení o odpovídajících technických pravidlech podle přílohy I;
b) informovat pravidelně osoby, které mají přístup do sběrného střediska, o jejich úkolech a povinnostech podle tohoto nařízení a o sankcích za jejich porušení;
c) zajistit, aby osobám, které mají přístup do sběrného střediska, byly trvale k dispozici údaje o příslušném orgánu, kterému musí být oznámeno jakékoli porušení požadavků tohoto nařízení;
d) v případě nedodržení tohoto nařízení osobou přítomnou ve sběrném středisku, přijmout potřebná opatření, aniž jsou dotčena případná opatření příslušného orgánu, aby se zajistila náprava zjištěného nedodržení a předešlo jeho opakování;
e) přijmout, sledovat a vynucovat potřebné vnitřní předpisy, aby se zajistilo dodržování písmen a) až d).
KAPITOLA III
ÚKOLY A POVINNOSTI PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ
Článek 10
Požadavky na povolení přepravců
1. Příslušný orgán udělí povolení přepravcům za předpokladu, že
a) žadatelé jsou usazeni v členském státě, ve kterém žádají o povolení, nebo jestliže jsou usazeni v třetí zemi, jsou v tomto členském státě zastoupeni;
b) žadatelé prokázali, že mají k dispozici dostatečný a vhodný personál, zařízení a provozní postupy, které jim umožní dodržovat toto nařízení, případně včetně příručky osvědčených postupů;
c) žadatelé nebo jejich zástupci nemají žádný záznam o závažném porušení právních předpisů Společenství nebo vnitrostátních právních předpisů o ochraně zvířat v třech letech předcházejících dnu podání žádosti.
Toto ustanovení se nepoužije, pokud žadatel příslušnému orgánu uspokojivým způsobem prokáže, že přijal veškerá nezbytná opatření, aby se předešlo dalšímu porušování.
2. Příslušný orgán vydá povolení podle odstavce 1 v souladu se vzorem stanoveným v kapitole I přílohy III. Toto povolení je platné po dobu nejvýše pěti let ode dne vydání a neplatí pro dlouhotrvající cesty.
Článek 11
Požadavky na povolení přepravců pro dlouhotrvající cesty
1. Příslušný orgán udělí na žádost povolení pro přepravce, kteří provádějí dlouhotrvající cesty, za předpokladu, že
a) splňují ustanovení čl. 10 odst. 1;
b) žadatelé předložili tyto doklady:
i) platná osvědčení o způsobilosti pro řidiče a průvodce podle čl. 17 odst. 2 pro všechny řidiče a průvodce, kteří provádějí dlouhotrvající cesty;
ii) platná osvědčení o schválení podle čl. 18 odst. 2 pro všechny silniční dopravní prostředky, které mají být použity pro dlouhotrvající cesty;
iii) podrobné údaje o postupech, které přepravcům umožňují sledovat a zaznamenávat pohyb silničních vozidel, za něž odpovídají, a kdykoli během dlouhotrvající cesty navázat spojení s dotyčným řidičem;
iv) nouzové plány pro případ mimořádných situací.
2. Pro účely odst. 1 písm. b) bodu iii) musí přepravci provádějící dlouhotrvající cesty domácích koňovitých jiných než evidovaných koňovitých a domácího skotu, ovcí, koz a prasat prokázat, že používají navigační systém uvedený v čl. 6 odst. 9
a) od 1. ledna 2007 pro poprvé použité silniční dopravní prostředky,
b) od 1. ledna 2009 pro všechny silniční dopravní prostředky.
3. Příslušný orgán vydá toto povolení v souladu se vzorem stanoveným v kapitole II přílohy III. Toto povolení je platné po dobu nejvýše pěti let ode dne vydání a platí pro všechny cesty, včetně dlouhotrvajících cest.
Článek 12
Omezení žádostí o povolení
Přepravci nesmějí požádat o povolení uvedené v článku 10 nebo 11 více než jeden příslušný orgán ve více než jednom členském státě.
Článek 13
Vydání povolení příslušným orgánem
1. Příslušný orgán může omezit rozsah platnosti povolení podle čl. 10 odst. 1 nebo u dlouhotrvajících cest podle čl. 11 odst. 1 podle kritérií, která lze během přepravy ověřit.
2. Příslušný orgán vydá povolení podle čl. 10 odst. 1 nebo pro dlouhotrvající cesty podle čl. 11 odst. 1 s číslem, které je v dotyčném členském státě jedinečné. Povolení se vystavuje v úředním jazyce nebo jazycích členského státu, ve kterém je vydáno, a v angličtině, pokud je pravděpodobné, že přepravce bude působit v jiném členském státě.
3. Příslušný orgán vede záznamy o povoleních podle čl. 10 odst. 1 nebo čl. 11 odst. 1 způsobem, který mu umožní rychle identifikovat přepravce, zejména při nedodržení tohoto nařízení.
4. Příslušný orgán vede záznamy o povoleních vydaných podle čl. 11 odst. 1 v elektronické databázi. V době platnosti povolení je veřejně dostupné jméno přepravce a číslo povolení. S výhradou pravidel Společenství nebo vnitrostátních pravidel týkajících se ochrany soukromí členské státy umožní veřejnosti přístup k ostatním údajům souvisejícím s povolením přepravců. Databáze bude obsahovat rovněž rozhodnutí oznámena podle čl. 26 odst. 4 písm. c) a odst. 6.
Článek 14
Kontroly a jiná opatření související s knihou jízd, která provádí příslušný orgán před dlouhotrvajícími cestami
1. U dlouhotrvajících cest domácích koňovitých a domácího skotu, ovcí, koz a prasat mezi členskými státy a mezi nimi a třetími zeměmi příslušný orgán místa odeslání
a) provede patřičné kontroly, aby ověřil, zda
i) přepravci uvedení v knize jízd mají odpovídající platná povolení přepravce, platná osvědčení o schválení dopravních prostředků pro dlouhotrvající cesty a platná osvědčení o způsobilosti pro řidiče a průvodce;
ii) kniha jízd, kterou organizátor předložil, je realistická a lze z ní odvodit dodržování tohoto nařízení;
b) není-li výsledek kontrol podle písmena a) uspokojivý, požádají organizátora, aby provedl změny u plánované dlouhotrvající cesty tak, aby byla v souladu s tímto nařízením;
c) je-li výsledek kontrol podle písmena a) uspokojivý, opatří knihu jízd razítkem;
d) zašle příslušnému orgánu místa určení, výstupního místa nebo kontrolního stanoviště prostřednictvím systému výměny informací uvedeného v článku 20 směrnice 90/425/EHS co nejrychleji údaje o zamýšlených dlouhotrvajících cestách uvedených v knize jízd.
2. Odchylně od odst. 1 písm. c) se orazítkování knihy jízd nevyžaduje u přeprav používajících systém uvedený v čl. 6 odst. 9.
Článek 15
Kontroly, které provádí příslušný orgán kdykoli během dlouhotrvající cesty
1. Příslušný orgán provede kdykoli během dlouhotrvající cesty namátkové nebo cílené kontroly, aby ověřil, zda jsou uvedené doby jízdy realistické a zda je při cestě dodržováno toto nařízení, zejména zda doby jízdy a doby odpočinku odpovídají limitům stanoveným v kapitole V přílohy I.
2. V případě dlouhotrvajících cest mezi členskými státy a se třetími zeměmi se kontroly v místě odeslání týkající se způsobilosti k přepravě podle kapitoly I přílohy I provádějí před nakládkou jako součást kontrol zdravotního stavu zvířat podle odpovídajících veterinárních předpisů Společenství a ve lhůtách v těchto předpisech stanovených.
3. Jsou-li místem určení jatky, lze kontroly stanovené v odstavci 1 provádět jako součást kontroly dobrých životních podmínek zvířat podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě [19].
4. K provádění těchto kontrol lze případně použít záznamy o pohybu silničních dopravních prostředků získané z navigačního systému.
Článek 16
Školení zaměstnanců a vybavení příslušného orgánu
Příslušný orgán zajistí, aby jeho zaměstnanci byli řádně vyškoleni a vybaveni k tomu, aby mohli kontrolovat údaje zaznamenané
- záznamovým zařízením pro silniční přepravu podle nařízení (EHS) č. 3821/85,
- navigačním systémem.
Článek 17
Školení a osvědčení o způsobilosti
1. Pro účely čl. 6 odst. 4 a čl. 9 odst. 2 písm. a) musí být personálu přepravců a sběrných středisek k dispozici vhodná školení.
Osvědčení o způsobilosti pro řidiče a průvodce silničních vozidel přepravujících domácí koňovité nebo domácí skot, ovce, kozy nebo prasata či drůbež podle čl. 6 odst.
5 se udělují v souladu s přílohou IV. Osvědčení o způsobilosti se vystavuje v úředním jazyce nebo jazycích členského státu, ve kterém je vydáno, a v angličtině, pokud je pravděpodobné, že řidič nebo průvodce bude působit v jiném členském státě.
Osvědčení o způsobilosti vydává příslušný orgán nebo subjekt, který k tomuto účelu členské státy určí, v souladu se vzorem uvedeným v kapitole III příloze III.
Rozsah platnosti uvedeného osvědčení o způsobilosti může být omezen na určité druhy zvířat nebo skupiny druhů zvířat.
Článek 18
Osvědčení o schválení silničních dopravních prostředků
1. Příslušný orgán nebo subjekt určený členským státem udělí na žádost osvědčení o schválení silničního dopravního prostředku používaného pro dlouhotrvající cesty za předpokladu, že jsou splněny tyto požadavky:
a) pro dopravní prostředek nebyla podaná žádost u jiného příslušného orgánu téhož nebo jiného členského státu ani pro něj nebylo vydáno schválení;
b) dopravní prostředek byl zkontrolován příslušným orgánem nebo subjektem určeným členským státem a bylo zjištěno, že splňuje požadavky kapitol II a VI přílohy I, pokud jde o navržení, konstrukci a údržbu silničních dopravních prostředků používaných pro dlouhotrvající cesty.
2. Příslušný orgán nebo subjekt určený členským státem vydá každé osvědčení s číslem, které je v dotyčném členském státě jedinečné, podle vzoru uvedeného v kapitole IV přílohy III.
Osvědčení se vystavuje v úředním jazyce nebo jazycích členského státu, ve kterém je vydáno, a v angličtině.
Osvědčení je platné po dobu nejvýše pěti let ode dne vydání, a pokud dojde ke změně nebo novému vybavení dopravního prostředku způsobem, který má vliv na dobré životní podmínky zvířat, pozbývá platnosti.
3. Příslušný orgán vede záznamy o osvědčeních o schválení silničních dopravních prostředků používaných pro dlouhotrvající cesty v elektronické databázi tak, aby je příslušné orgány ve všech členských státech mohly rychle identifikovat, zejména při nedodržení tohoto nařízení.
4. U cest, které nepřekračují 12 hodin, mohou členské státy pro silniční dopravní prostředky povolit odchylky od tohoto článku a kapitoly V bodu 1.4 písm. b) a kapitoly IV přílohy I, aby dosáhly konečného místa určení.
Článek 19
Osvědčení o schválení plavidel pro přepravu hospodářských zvířat
1. Příslušný orgán nebo subjekt určený členským státem udělí na žádost osvědčení o schválení plavidla pro přepravu hospodářských zvířat za předpokladu, že jsou splněny tyto požadavky:
a) plavidlo je provozováno z členského státu, ve kterém byla žádost podána;
b) pro plavidlo nebyla podaná žádost u jiného příslušného orgánu téhož nebo jiného členského státu ani pro ně nebylo vydáno schválení;
c) plavidlo bylo zkontrolováno příslušným orgánem nebo subjektem určeným členským státem a bylo zjištěno, že splňuje požadavky oddílu 1 kapitoly IV přílohy I, pokud jde o konstrukci a vybavení plavidel pro přepravu hospodářských zvířat.
2. Příslušný orgán nebo subjekt určený členským státem vydá každé osvědčení s číslem, které je v dotyčném členském státě jedinečné.
Osvědčení se vystavujev úředním jazyce nebo jazycích členského státu, ve kterém je vydáno, a v angličtině.
Osvědčení je platné po dobu nejvýše pěti let ode dne vydání, a pokud dojde de změně nebo novému vybavení dopravního prostředku způsobem, který má vliv na dobré životní podmínky zvířat, pozbývá platnosti.
3. Příslušný orgán vede záznamy o schválených plavidlech pro přepravu hospodářských zvířat tak, aby je bylo možno rychle identifikovat, zejména při nedodržení tohoto nařízení.
4. Příslušný orgán vede záznamy o osvědčeních o schválení plavidel pro přepravu hospodářských zvířat v elektronické databázi tak, aby je bylo možno rychle identifikovat, zejména při nedodržení tohoto nařízení.
Článek 20
Kontrola plavidel pro přepravu hospodářských zvířat při nakládce a vykládce
1. Příslušný orgán zkontroluje plavidla pro přepravu hospodářských zvířat před jejich nakládkou, zejména aby ověřil, zda
a) plavidlo pro přepravu hospodářských zvířat je postaveno a vybaveno pro daný počet a druh přepravovaných zvířat,
b) oddělení, ve kterých mají být zvířata ustájena, jsou v dobrém stavu údržby,
c) řádně fungují zařízení uvedená v kapitole IV přílohy I.
2. Před nakládkou nebo vykládkou plavidel pro přepravu hospodářských zvířat a během ní příslušný orgán zkontroluje níže uvedené, aby bylo zajištěno, že
a) zvířata jsou způsobilá pokračovat v přepravě,
b) nakládka nebo vykládka je prováděna v souladu s kapitolou III přílohy I,
c) opatření týkající se krmiva a vody jsou v souladu s oddílem 2 kapitoly IV přílohy I.
Článek 21
Kontroly na výstupních místech a stanovištích hraniční kontroly
1. Aniž jsou dotčeny kontroly podle článku 2 nařízení (ES) č. 639/2003, jsou-li zvířata dopravena na výstupní místa nebo stanoviště hraniční kontroly, zkontrolují úřední veterinární lékaři členských států, zda jsou zvířata přepravována v souladu s tímto nařízením, a zejména
a) zda přepravci předložili kopii platného povolení podle čl. 10 odst. 1 nebo u dlouhotrvajících cest podle čl. 11 odst. 1;
b) zda řidiči a průvodci silničních vozidel přepravujících domácí koňovité nebo domácí skot, ovce, kozy a prasata nebo drůbež předložili platné osvědčení o způsobilosti podle čl. 17 odst. 2;
c) zda zvířata jsou způsobilá pokračovat v přepravě;
d) zda dopravní prostředky, kterými mají být zvířata dále přepravována, jsou v souladu s kapitolou II, případně kapitolou VI přílohy I;
e) zda v případě vývozu přepravci prokázali, že je přeprava z místa odeslání do místa první vykládky v zemi konečného určení v souladu s mezinárodní dohodou uvedenou v příloze V a použitelnou v dotyčných třetích zemích;
f) zda domácí koňovití a domácí skot, ovce, kozy a prasata byla nebo mají být přepravována po dlouhou dobu.
2. U dlouhotrvajících cest domácích koňovitých a domácího skotu, ovcí, koz a prasat úřední veterinární lékaři na výstupních místech a stanovištích hraniční kontroly provedou a zaznamenají kontroly uvedené v oddíle 3 "Místo určení" knihy jízd v příloze II.
Záznamy o těchto kontrolách a kontrole podle odstavce 1 uchovává příslušný orgán po dobu nejméně tří let ode dne provedení kontrol, včetně kopie odpovídajícího záznamového listu nebo výtisku uvedeného v příloze I nebo příloze IB nařízení (EHS) č. 3821/85, pokud se toto nařízení vztahuje na dotyčné vozidlo.
3. Domnívá-li se příslušný orgán, že zvířata nejsou k další přepravě způsobilá, jsou vyložena, napojena a nakrmena a poskytne se jim odpočinek.
Článek 22
Prodlení při přepravě
1 Příslušný orgán přijme nezbytná opatření, aby se předešlo prodlení během přepravy nebo utrpení zvířat anebo aby se omezilo na minimum, pokud nepředvídatelné okolnosti brání použít toto nařízení.
Příslušný orgán zajistí, aby byla na místě vykládky, na výstupních místech a stanovištích hraniční kontroly přijata zvláštní opatření a přeprava zvířat byla odbavována přednostně.
2. Během přepravy není možno zdržovat zásilky zvířat, pokud to není nezbytně nutné pro dobré životní podmínky zvířat nebo z důvodu veřejné bezpečnosti.
Mezi ukončením nakládky a odjezdem nesmí dojít ke zbytečnému prodlení.
Pokud je nutné během přepravy pozdržet zásilku zvířat po dobu delší než dvě hodiny, příslušný orgán zajistí, aby byla přijata vhodná opatření týkající se péče o zvířata a případně aby zvířata byla nakrmena, napojena, vyložena a ustájena.
KAPITOLA IV
VYNUCOVÁNÍ A VÝMĚNA INFORMACÍ
Článek 23
Mimořádná opatření při nedodržování tohoto nařízení přepravci
1. Pokud příslušný orgán zjistí, že není nebo nebylo dodrženo některé ustanovení tohoto nařízení, přijme veškerá nezbytná opatření k zajištění dobrých životních podmínek zvířat nebo k tomu vyzve osobu odpovědnou za zvířata.
Tato opatření nesmějí přivodit zvířatům zbytečné nebo další utrpení a musí být přiměřená závažnosti s tím spojených rizik.
Příslušný orgán vymáhá vhodným způsobem úhradu nákladů na tato opatření.
2. V závislosti na okolnostech každého případu mohou tato opatření zahrnovat
a) změnu řidiče nebo průvodce;
b) provizorní opravu dopravního prostředku, aby se zabránilo bezprostřednímu zranění zvířat;
c) překládku zásilky nebo její části na jiný dopravní prostředek;
d) návrat zvířat nejkratší cestou do místa odeslání nebo další přepravu zvířat nejkratší cestou do místa určení podle toho, co je v nejlepším zájmu dobrých životních podmínek zvířat;
e) vykládku zvířat a jejich ustájení na vhodném místě s náležitou péči do doby, dokud není problém vyřešen.
Pokud neexistuje žádná jiná možnost, jak zajistit dobré životní podmínky zvířat, musí být zvířata humánním způsobem poražena nebo usmrcena.
3. Pokud je kvůli nedodržení tohoto nařízení nutno přijmout opatření podle odstavce 1 a pokud je nutno přepravovat zvířata v rozporu s některými ustanoveními tohoto nařízení, vydá příslušný orgán povolení pro přepravu zvířat.
V povolení jsou identifikována dotyčná zvířata a stanoveny podmínky, za nichž mohou být přepravována, dokud není plně dodrženo toto nařízení.
Toto povolení musí provázet zásilku zvířat.
4. Příslušný orgán neprodleně zařídí, aby byla provedena nezbytná opatření, jestliže nelze kontaktovat osobu odpovědnou za zvířata nebo jestliže tato osoba nedodržuje pokyny.
5. Rozhodnutí příslušných orgánů a důvody těchto rozhodnutí jsou oznámeny co nejdříve přepravci nebo jeho zástupci a příslušnému orgánu, který udělil povolení podle čl. 10 odst. 1 nebo čl. 11 odst. 1. Příslušný orgán je případně dopravci nápomocen při provádění potřebných mimořádných opatření.
Článek 24
Vzájemná pomoc a výměna informací
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí pravidla a informační postupy stanovené ve směrnici Rady 89/608/EHS [20].
2. Každý členský stát sdělí ve lhůtě tří měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost Komisi údaje o kontaktním místu pro účely tohoto nařízení, včetně případně elektronické adresy, a veškeré změny těchto údajů.
Komise předá údaje o kontaktním místu ostatním členským státům v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat.
Článek 25
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce použitelné v případě porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy oznámí Komisi tato ustanovení a ustanovení pro uplatňování článku 26 do 5. července 2006 a rovněž jí neprodleně oznámí veškeré následné změny těchto ustanovení.
Článek 26
Porušení a oznamování porušení
1. Pro případy porušení tohoto nařízení přijme příslušný orgán zvláštní opatření podle odstavců 2 až 7.
2. Pokud příslušný orgán zjistí, že přepravce nedodržel toto nařízení nebo že dopravní prostředek není v souladu s tímto nařízením, oznámí to neprodleně příslušnému orgánu, který udělil přepravci povolení nebo osvědčení o schválení dopravního prostředku, a pokud se na porušení tohoto nařízení podílel i řidič, také příslušný orgán, který řidiči vydal osvědčení o způsobilosti.
K tomuto oznámení připojí veškeré související údaje a doklady.
3. Pokud příslušný orgán v místě určení zjistí, že při přepravě došlo k porušení tohoto nařízení, oznámí to neprodleně příslušnému orgánu místa odeslání.
K tomuto oznámení připojí veškeré související údaje a doklady.
4. Pokud příslušný orgán zjistí, že přepravce nedodržel toto nařízení nebo že dopravní prostředek není v souladu s tímto nařízením, nebo pokud příslušný orgán obdrží oznámení podle odstavce 2 nebo 3, případně
a) vyzve dotyčného přepravce, aby napravil zjištěné nedostatky a vytvořil systémy, aby se předešlo jejich opakování;
b) podrobí dotyčného přepravce dodatečným kontrolám, a zejména vyžaduje přítomnost veterinárního lékaře při nakládce zvířat;
c) pozastaví platnost povolení přepravce nebo osvědčení o schválení dotyčného dopravního prostředku, případně je odejme.
5. Pokud toto nařízení poruší řidič nebo průvodce, který je držitelem osvědčení o způsobilosti podle čl. 17 odst. 2, může příslušný orgán pozastavit platnost osvědčení o způsobilosti, případně je odejmout, zejména tehdy, jestliže z porušení vyplývá, že řidič nebo průvodce nemají dostatečné znalosti a povědomí pro přepravu zvířat v souladu s tímto nařízením.
6. V případě opakovaného závažného porušení tohoto nařízení může členský stát dočasně zakázat, aby zvířata na jeho území byla přepravována dotyčným přepravcem nebo v dotyčném dopravním prostředku, i pokud byl přepravce nebo dopravní prostředek schválen jiným členským státem, za předpokladu, že byly vyčerpány všechny možnosti v rámci vzájemné pomoci a výměny informací podle článku 24.
7. Členské státy zajistí, aby byla všem kontaktním místům uvedeným v čl. 24 odst. 2 neprodleně oznámena rozhodnutí přijatá podle odst. 4 písm. c) nebo odstavců 5 či 6 tohoto článku.
Článek 27
Inspekce a výroční zprávy příslušných orgánů
1. Příslušný orgán kontroluje dodržování požadavků tohoto nařízení prováděním nediskriminačních inspekcí zvířat, dopravních prostředků a průvodních dokladů.
Tyto inspekce se provádějí u přiměřeného počtu zvířat, která jsou každý rok přepravována v rámci členského státu, a mohou být prováděny současně s kontrolami pro jiné účely.
Počet inspekcí se zvýší, jestliže se zjistí, že toto nařízení nebylo dodrženo.
Výše zmíněné počty budou stanoveny postupem podle čl. 31 odst.
2. Každý rok nejpozději do 30. června předloží členský stát Komisi výroční zprávu o inspekcích podle odstavce 1 provedených za předchozí rok. Ke zprávě připojí analýzu hlavních zjištěných nedostatků a akční plán k jejich odstranění.
Článek 28
Kontroly na místě
Veterinární znalci Komise mohou ve spolupráci s orgány dotyčného členského státu provádět kontroly na místě postupy stanovenými v článku 45 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 [21], jestliže je to nezbytné k zajištění jednotného uplatňování tohoto nařízení.
Článek 29
Příručka osvědčených postupů
Členské státy podporují vypracování příruček osvědčených postupů, které obsahují pokyny k dodržování tohoto nařízení, a zejména čl. 10 odst.
1. Tyto příručky se vypracují na vnitrostátní úrovni, ve spolupráci několika členských států nebo na úrovni Společenství.
Podporuje se šíření a používání vnitrostátních příruček nebo příruček Společenství.
KAPITOLA V
PROVÁDĚCÍ PRAVOMOCI A POSTUP PROJEDNÁVÁNÍ VE VÝBORU
Článek 30
Změna příloh a prováděcí pravidla
1. Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou změní přílohy tohoto nařízení, zejména s cílem přizpůsobit je technickému a vědeckému pokroku, vyjma kapitolu IV, kapitolu VI bod 3.1 a kapitolu VIII přílohy I, oddíly 1 až 5 přílohy II a přílohy III, IV, V a VI, které lze změnit postupem podle čl. 31 odst. 2.
2. Případná nezbytná prováděcí pravidla k tomuto nařízení mohou být přijata postupem podle čl. 31 odst. 2.
3. Osvědčení nebo jiné doklady stanovené veterinárními předpisy Společenství pro živá zvířata mohou být doplněna postupem podle čl. 31 odst. 2, aby se vzaly v úvahu požadavky tohoto nařízení.
4. Povinnost být držitelem osvědčení o způsobilosti podle čl. 6 odst. 5 lze rozšířit na řidiče nebo průvodce jiných domácích druhů zvířat postupem podle čl. 31 odst. 2.
Komise může přijmout odchylky od odst. 2 písm. e) kapitoly I přílohy I v případě mimořádných opatření na podporu trhu v důsledku omezení pohybu v rámci veterinárních opatření k tlumení určité choroby.
O všech přijatých opatřeních je informován výbor uvedený v článku 31.
6. Odchylky týkající se požadavků na dlouhotrvající cesty ke zohlednění vzdálenosti některých regionů od pevniny Společenství mohou být přijaty postupem podle čl. 31 odst. 2.
7. Odchylně od tohoto nařízení mohou členské státy nadále uplatňovat stávající vnitrostátní předpisy pro přepravu zvířat uvnitř svých nejvzdálenějších regionů, z těchto regionů nebo do těchto regionů.
Uvědomí o nich Komisi.
8. Až do přijetí podrobných ustanovení pro druhy zvířat, které nejsou výslovně uvedeny v přílohách, mohou členské státy stanovit nebo zachovat dodatečná vnitrostátní pravidla vztahující se na přepravu zvířat těchto druhů.
Článek 31
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 [22].
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 32
Zpráva
Do čtyř let ode dne uvedeného v čl. 37 druhém pododstavci předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o zacházení s přepravovanými zvířaty a o obchodních tocích živých zvířat v rozšířeném Společenství.
Tato zpráva přihlédne zejména k vědeckým důkazům o potřebách zvířat, pokud jde o životní podmínky, a ke zprávě o zavádění navigačního systému uvedeného v kapitole VI bodě 4.3 přílohy I, jakož i ke společensko-hospodářským dopadům tohoto nařízení, včetně regionálních hledisek.
Podle potřeby mohou být ke zprávě připojeny vhodné legislativní návrhy týkající se dlouhotrvajících cest, zejména pokud jde o doby cest, doby odpočinku a vymezené prostory.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 33
Zrušení
Směrnice 91/628/EHS a nařízení (ES) č. 411/98 se zrušují ode dne 5. ledna 2007.
Odkazy na zrušenou směrnici a nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 34
Změny směrnice 64/432/EHS
Směrnice 64/432/EHS se mění takto:
1. Článek 11 se mění takto:
a) v odstavci 1 se vkládá nové písmeno, které zní:
"ee) musí být v souladu se směrnicí 98/58/ES a nařízením (ES) č. 1/2005 [23], pokud se na ně vztahují;
b) odstavec 4 se nahrazuje tímto:
Příslušný orgán může pozastavit nebo odebrat schválení v případě nedodržení tohoto článku nebo jiných příslušných ustanovení této směrnice či nařízení (ES) č. 1/2005 nebo jiných veterinárních předpisů Společenství uvedených v kapitole I přílohy A směrnice 90/425/EHS [24].
Schválení může být opětovně uděleno, shledá-li příslušný orgán, že sběrné středisko plně splňuje všechna příslušná ustanovení uvedené v tomto odstavci.
2. Článek 12 se nahrazuje tímto:
"Článek 12
1. Členské státy zajistí, aby dopravci splňovali tyto doplňkové podmínky:
a) pro přepravu zvířat musí používat dopravní prostředky, které
i) jsou upraveny tak, že nemůže dojít k prosakování nebo vypadávání zvířecích výkalů, steliva nebo krmiva z vozidla, a
ii) jsou očištěny a vydezinfikovány ihned po každé přepravě zvířat nebo výrobků, které by mohly ovlivňovat zdraví zvířat, a v případě potřeby před novou nakládkou zvířat dezinfekčními prostředky úředně schválenými příslušným orgánem;
b) musí
i) buď mít vhodné prostory pro očistu a dezinfekci, schválené příslušným orgánem, včetně prostor pro skladování steliva a hnoje,
ii) nebo předložit doklady o tom, že tuto činnost provádí třetí osoba schválená příslušným orgánem.
2. Dopravce musí zajistit, aby se pro každé vozidlo používané pro přepravu zvířat vedl rejstřík obsahující údaje, které by se mly nejméně v tomto rozsahu uchovávat po dobu nejméně tří let:
a) místa, data a doby převzetí spolu se jménem nebo obchodní firmou a adresou hospodářství nebo sběrného střediska, ve kterém byla zvířata převzata;
b) místa, data a doby dodání a jméno nebo obchodní firma a adresa příjemce nebo příjemců;
c) druh a počet převážených zvířat;
d) datum a místo dezinfekce;
e) údaje o průvodních dokladech, včetně čísla;
f) očekávaná délka trvání každé cesty.
3. Dopravci zajistí, aby zásilka nebo zvířata nepřišla v období mezi opuštěním hospodářství nebo sběrného střediska původu a příjezdem na místo určení do styku se zvířaty s nižším nákazovým statusem.
4. Členské státy zajistí, aby se dopravci dodržovali ustanovení tohoto článku o řádné dokumentaci, která musí zvířata doprovázet.
5. Tento článek se nevztahuje na osoby přepravující zvířata do vzdálenosti nejvýše 65 km, počítáno od místa odeslání do místa určení.
6. Při nedodržení tohoto článku se ve vztahu ke zdraví zvířat přiměřeně použijí ustanovení o porušení a oznamování porušení článku 26 nařízení (ES) č. 1/2005."
Článek 35
Změna směrnice 93/119/EHS
V příloze A směrnice 93/119/ES se odstavec 3 v části II nahrazuje tímto:
"3. Zvířata musí být přeháněna šetrně.
Přeháněcí uličky musí být zkonstruovány tak, aby snížily na minimum riziko poranění zvířat, a musí být uzpůsobeny tak, aby využívaly stádního instinktu zvířat.
Poháněcí pomůcky se smějí používat jen k tomuto účelu a pouze po krátkou dobu.
Pokud možno, je nutno se vyhnout používání elektrických obušků.
Tyto se v každém případě smějí používat jen u dospělého skotu a prasat v případě, když odmítají pohyb, a to jen tehdy, když zvířata mají dostatečný prostor k průchodu.
Výboje nesmějí trvat déle než jednu vteřinu, musí být vhodným způsobem časově rozloženy a smějí být aplikovány jen na svaly zadních končetin.
Výboje se nesmějí používat opakovaně, pokud zvíře nereaguje."
Článek 36
Změna nařízení (ES) č. 1255/97
Nařízení (ES) č. 1255/97 se mění takto:
1. Slova "místo zastávky" ve všech gramatických tvarech se v celém nařízení nahrazují slovy "kontrolní stanoviště".
2. V článku 1 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Kontrolní stanoviště jsou místa, na kterých zvířata odpočívají nejméně 12 hodin podle bodu 1.5 nebo 1.7 písm. b) kapitoly V přílohy I nařízení (ES) č. 1/2005 [25].
3. Článek 3 se nahrazuje tímto:
"Článek 3
1. Příslušný orgán schválí každé kontrolní stanoviště a přidělí mu schvalovací číslo.
Toto schválení může být omezeno na jeden nebo více druhů zvířat nebo na některé kategorie zvířat a nákazový status.
Členské státy oznámí Komisi seznam schválených kontrolních stanovišť a veškeré jeho aktualizace.
Členské státy Komisi též oznámí opatření pro uplatňování čl. 4 odst. 2, zejména období používání jako kontrolních stanovišť a dvojí využívání schválených prostor.
2. Komise sestaví seznam kontrolních stanovišť postupem podle čl. 31 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2005 na návrh příslušného orgánu dotyčného členského státu.
3. Členské státy mohou navrhnout zapsání kontrolního stanoviště na seznam pouze poté, co příslušný orgán ověří, že splňuje odpovídající požadavky, a udělí mu schválemí. Pro účely udělení tohoto schválení zajistí příslušný orgán, jak je definován v čl. 2 odst. 6 směrnice 90/425/EHS, že kontrolní stanoviště splňují všechny požadavky uvedené v příloze I tohoto nařízení; dále by tato kontrolní stanoviště měla
a) být umístěna v prostoru, na nějž se nevztahuje zákaz nebo omezení podle příslušných právních předpisů Společenství;
b) být podrobena kontrole úředního veterinárního lékaře, který mini jiné zajišťuje, že je dodržováno toto nařízení;
c) fungovat v souladu se všemi souvisejícími předpisy Společenství, které se týkají zdraví zvířat, jejich pohybu a ochrany zvířat při porážce;
d) být podrobena pravidelným inspekcím, aby se zajistilo, že jsou nadále plněny požadavky pro schválení.
4. Členský stát musí v závažných případech, zejména z důvodů zdraví nebo životních podmínek zvířat, pozastavit užívání kontrolního stanoviště na svém území.
Uvědomí Komisi a ostatní členské státy o takovém pozastavení a jeho důvodech.
Pozastavení užívání kontrolních stanovišť může být odvoláno pouze po oznámení důvodů pro tento krok Komisi a ostatním členským státům.
5. Komise může postupem podle čl. 31 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2005 pozastavit užívání kontrolního stanoviště nebo je vymazat ze seznamu, pokud kontroly na místě prováděné znalci Komise podle článku 28 uvedeného nařízení odhalí nedodržování odpovídajících právních předpisů Společenství."
4. V článku 4 se doplňuje nový odstavec, který zní:
"4. Příslušný orgánm místa odeslání oznámí pohyb zvířat procházejících kontrolními stanovišti prostřednictvím systému výměny informací uvedeného v článku 20 směrnice 90/425/EHS."
5. Článek 6 se nahrazuje tímto:
"Článek 6
Než zvířata opustí kontrolní stanoviště, potvrdí úřední veterinární lékař nebo jiný veterinární lékař, jehož k tomuto účelu příslušný orgán určí, v knize jízd uvedené v příloze II nařízení (ES) č. 1/2005, že zvířata jsou schopna pokračovat v cestě.
Členské státy mohou stanovit, že výdaje vynaložené v souvislosti s veterinární kontrolou hradí dotčený hospodářský subjekt.
2. Pravidla pro výměnu informací mezi orgány za účelem plnění požadavků tohoto nařízení budou stanovena postupem podle čl. 31 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2005."
6. Článek 6a se nahrazuje tímto:
"Článek 6a
Změny tohoto nařízení přijímá Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou, zejména s cílem jeho přizpůsobení vědeckému a technickému pokroku, s výjimkou případných změn přílohy nezbytných pro její přizpůsobené situaci v oblasti zdraví zvířat, které mohou být přijaty postupem podle čl. 31 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2005."
7. V článku 6b se první věta nahrazuje tímto:
"Článek 6b
Členské státy použijí za účelem sankce každého porušení tohoto nařízení článek 26 nařízení (ES) č. 1/2005 a přijmou všechna opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování."
8. Příloha I se mění takto:
a) název se nahrazuje tímto:
"PŘÍLOHA
KRITÉRIA SPOLEČENSTÍ PRO KONTROLNÍ STANOVIŠTĚ";
b) oddíl A se nahrazuje tímto:
"A. VETERINÁRNÍ A HYGIENICKÁ OPATŘENÍ
1. Každé kontrolní stanoviště musí
a) být umístěno, navrženo, postaveno a provozováno tak, aby zajistilo dostatečnou biologickou bezpečnost zabraňující šíření vážných infekčních chorob do jiných hospodářství a mezi po sobě následujícími zásilkami zvířat procházejícími těmito prostory;
b) být postaveno, vybaveno a provozováno tak, aby bylo možné provádět čisticí a dezinfekční postupy.
Na místě musí být myčka nákladních vozidel.
Tato zařízení musí být provozovatelná za všech povětrnostních podmínek;
c) být vyčištěno a dezinfikováno před každým použitím a po něm podle pokynů úředního veterinárního lékaře.
2. Pracovníci a zařízení přicházející do styku s ustájenými zvířaty se musí výlučně zdržovat v dotyčných prostorách, pokud nebyli podrobeni čisticímu a dezinfekčnímu postupu po styku se zvířaty nebo jejich výkaly a močí.
Zejména osoba odpovědná za kontrolní stanoviště musí opatřit vhodné čisté vybavení a ochranné obleky, které jsou určeny výhradně pro osoby vstupující do kontrolních stanovišť, a poskytnout vhodné vybavení pro čištění a dezinfekci uvedených potřeb.
3. Podestýlka se odstraní poté, co zásilka zvířat opustí ohradu, a po čištění a dezinfekci podle bodu 1 písm. c) se nahradí čerstvou podestýlkou.
4. Zvířecí hnůj, výkaly a moč lze odvést z těchto prostor až poté, co projdou vhodnou úpravou s cílem zamezit šíření chorob zvířat.
5. Mezi dvěma po sobě následujícími zásilkami zvířat musí být dodrženy přiměřené hygienické přestávky, jejichž délka se případně upraví v závislosti na tom, zda zvířata pocházejí ze stejného regionu, zóny nebo oddělení.
Zeména po nejvýše šesti dnech používání a před příchodem nové zásilky nesmějí být na kontrolním stanovišti poté, co bylo vyčištěno a dezinfikováno, po dobu nejméně 24 hodin žádná zvířata.
6. Před přijetím zvířat musí kontrolní stanoviště
a) do 24 hodin po odjezdu všech zvířat dříve přítomných v souladu s čl. 4 odst. 3 tohoto nařízení započít čisticí a dezinfekční operace,
b) zůstat bez přítomnosti zvířat, dokud nejsou čisticí a dezinfekční operace dokončeny podle požadavků úředního veterinárního lékaře.";
c) v oddíle B se bod 1 nahrazuje tímto:
Kromě ustanovení kapitol II a III nařízení (ES) č. 1/2005, jež se vztahují na dopravní prostředky při nakládce a vykládce zvířat, musí být každé kontrolní stanoviště vhodně vybaveno a zařízeno pro nakládání zvířat na dopravní prostředky a vykládání z nich.
Toto vybavení a zařízení musí mít zejména protiskluzovou podlahu, a pokud je to nutné, i boční hrazení.
Můstky, rampy a přeháněcí uličky musí být opatřeny bočními stěnami, zábradlím nebo jinými ochrannými prostředky, které brání přepadnutí zvířat.
Nakládkové nebo vykládkové rampy musí mít co nejmenší sklon.
Přeháněcí uličky musí mít podlahovou krytinu, která snižuje na minimum riziko uklouznutí, aby se snížilo na minimum riziko poranění zvířat.
Musí být zejména zaručeno, že mezi podlahou dopravního prostředku a rampou nebo rampou a vykládací plochou není žádná velká mezera nebo jiná překážka, která vyžaduje skok zvířat nebo na které by zvířata mohla uklouznout či klopýtnout."
9. Příloha II se zrušuje.
Článek 37
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 5. ledna 2007.
Ustanovení čl. 6 odst. 5 se použijí ode dne 5. ledna 2008.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2/2005
ze dne 3. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 3/2005
ze dne 3. ledna 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1b nařízení Komise (EHS) č. 700/88 se pro období dvou po sobě následujících týdnů stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. ledna 2005.
Použije se od 5. do 18. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 4/2005
ze dne 3. ledna 2005,
kterým se mění dovozní cla v odvětví obilovin použitelná od 4. ledna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dovozní cla v odvětví obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 2280/2004 [3].
(2) Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1249/96 stanoví, že pokud se vypočtený průměr dovozních cel odchýlí během doby jejich použití o 5 EUR/t od stanoveného cla, je třeba provést příslušnou úpravu. Vzhledem k tomu, že k této odchylce došlo, je nutné upravit dovozní cla stanovená nařízením (ES) č. 2280/2004,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (ES) č. 2280/2004 se nahrazují přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 5/2005
ze dne 4. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 5. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 6/2005
ze dne 4. ledna 2005,
kterým se opravují nařízení (ES) č. 46/2003 a 47/2003, pokud jde o směsi různých druhů čerstvého ovoce a zeleniny v jednom maloobchodním balení
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 2 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 48/2003 ze dne 10. ledna 2003, kterým se stanoví pravidla pro směsi různých druhů čerstvého ovoce a zeleniny v jednom maloobchodním balení [2], se vztahuje na maloobchodní balení o čisté hmotnosti nepřesahující tři kilogramy.
(2) Do nařízení Komise (ES) č. 46/2003 ze dne 10. ledna 2003 se vloudila chyba, která pozměnila obchodní normy pro čerstvé ovoce a zeleninu, pokud jde o směsi různých druhů čerstvého ovoce a zeleniny v jednom maloobchodním balení [3]; táž chyba se vloudila i do nařízení Komise (ES) č. 47/2003 ze dne 10. ledna 2003, čímž pozměnila přílohu I nařízení Rady (ES) č. 2200/96, podle nichž mohou být produkty, pro něž platí obchodní normy pro čerstvé ovoce a zeleninu, nabízeny ve formě směsí různých druhů v maloobchodním balení o čisté hmotnosti nepřesahující tři kilogramy.
(3) Je tudíž nutno příslušným způsobem opravit nařízení (ES) č. 46/2003 a (ES) č. 47/2003, aby mohla maloobchodní balení dotčená tímto ustanovením vykazovat čistou hmotnost tři kilogramy.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 1 nařízení (ES) č.46/2003 se slova "o čisté hmotnosti nepřesahující tři kilogramy" nahrazují slovy "o čisté hmotnosti do tří kilogramů".
Článek 2
V článku 1 nařízení (ES) č.47/2003 se slova "o čisté hmotnosti nepřesahující tři kilogramy" nahrazují slovy "o čisté hmotnosti do tří kilogramů".
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 7/2005
ze dne 13. prosince 2004,
kterým se přijímají autonomní a přechodná opatření k otevření celní kvóty Společenství pro některé zemědělské produkty pocházející ze Švýcarska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V návaznosti na rozšíření Evropské unie, ke kterému došlo dne 1. května 2004, se Společenství a Švýcarsko dne 19. května 2004 dohodly, že po rozšíření by měly být zachovány obchodní toky v souladu s preferencemi udělenými dříve na základě dvoustranných dohod mezi novými členskými státy a Švýcarskem.
Strany se proto dohodly na přijetí celních koncesí stanovených Dohodou mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 21. června 1999 o obchodu se zemědělskými produkty [1] (dále jen "dohoda"), která vstoupila v platnost 1. června 2002.
Přizpůsobení těchto koncesí, které jsou uvedeny v přílohách 1 a 2 dohody, zahrnuje rozšíření stávající celní kvóty Společenství s nulovou celní sazbou (produkty s kódy KN 07051100, 07051900 a 07052900, pod pořadovým číslem 09.0925) na nový produkt (kód KN 07052100).
(2) Strany se dohodly, na základě zásady vzájemnosti, že změny dvoustranných celních koncesí by měly být uplatněny zpětně, od 1. května 2004.
Vzhledem k tomu, že postup dvoustranného přijímání rozhodnutí o doplnění příloh 1 a 2 dohody nebude dokončen bezodkladně, dohodly se strany na tom, že umožní uplatnění koncesí od 1. května 2004 na autonomní a přechodné bázi.
(3) Aby se zajistilo, že pro produkty s kódem KN 07052100 lze kvótu využít od 1. května 2004, měla by být pro přechodné období stanovena nová celní kvóta Společenství, která by se vztahovala pouze na uvedené produkty, aniž by tím byl dotčen neustálý přístup pro další produkty v rámci stávající celní kvóty stanovené v dohodě a v nařízení Komise (ES) č. 933/2002 ze dne 31. května 2002 o otevření a správě celních kvót pro některé zemědělské produkty pocházející ze Švýcarska a o zrušení nařízení (ES) č. 851/95 [2].
(4) Podle pravidel zmíněných v článku 4 dohody může být tato celní kvóta využita pouze pro produkty pocházející ze Švýcarska.
2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [3], stanovuje systém správy celních kvót.
Komise a členské státy by měly celní kvótu otevřenou tímto nařízením spravovat v souladu s tímto systémem.
(6) Jelikož nová celní kvóta se otevírá od 1. května 2004, mělo by být toto nařízení použitelné od stejného dne a mělo by vstoupit v platnost co nejdříve,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Celní kvóta Společenství s nulovou celní sazbou pro produkty s kódy KN 07052100 pocházející ze Švýcarska se otevírá každý rok pro období od 1. ledna do 31. prosince pod pořadovým číslem 09.0947.
V roce 2004 se tato celní kvóta otevírá pro období od 1. května do 31. prosince.
Objem činí v roce 2004 (a poté každý rok) 500 tun čisté hmotnosti.
Článek 2
Celní kvótu uvedenou v článku 1 bude Komise spravovat v souladu s články 308a, 308b a 308c nařízení (EHS) č. 2454/93.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 8/2005
ze dne 5. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 6. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 9/2005
ze dne 5. ledna 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004, pro hospodářský rok 2004/05
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1210/2004 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2004/05.
Tyto ceny a dovozní cla byly naposledy pozměněny nařizením Komise (ES) č. 2160/2004 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004 pro hospodářský rok 2004/05, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 6. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 10/2005
ze dne 5. ledna 2005,
kterým se mění dovozní cla v odvětví obilovin použitelná od 6. ledna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dovozní cla v odvětví obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 2280/2004 [3].
(2) Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1249/96 stanoví, že pokud se vypočtený průměr dovozních cel odchýlí během doby jejich použití o 5 EUR/t od stanoveného cla, je třeba provést příslušnou úpravu. Vzhledem k tomu, že k této odchylce došlo, je nutné upravit dovozní cla stanovená nařízením (ES) č. 2280/2004,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (ES) č. 2280/2004 se nahrazují přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 6. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 11/2005
ze dne 6. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 12/2005
ze dne 6. ledna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 809/2003 a (ES) č. 810/2003, pokud jde o prodloužení platnosti přechodných opatření týkajících se zařízení na kompostování a výrobu bioplynu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu [1], a zejména na čl. 32 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví hygienická pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu.
Vzhledem k přísné povaze těchto pravidel byla umožněna přechodná opatření.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 809/2003 ze dne 12. května 2003 o přechodných opatřeních podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 týkajících se norem zpracování materiálu kategorie 3 a hnoje používaného v zařízeních na kompostování [2], stanoví pro toto průmyslové odvětví lhůtu do 31. prosince 2004 na přizpůsobení a vývoj náhradních norem zpracování materiálu kategorie 3 a hnoje používaného v zařízeních na kompostování.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 810/2003 ze dne 12. května 2003 o přechodných opatřeních podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 týkajících se norem zpracování materiálu kategorie 3 a hnoje používaného v zařízeních na výrobu bioplynu [3], stanoví pro toto průmyslové odvětví lhůtu do 31. prosince 2004 na přizpůsobení a zavedení náhradních norem zpracování materiálu kategorie 3 a hnoje používaného v zařízeních na výrobu bioplynu.
(4) Komise požádala Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EÚBP) o stanovisko, které by jí pomohlo stanovit náhradní normy zpracování pro zařízení na kompostování a výrobu bioplynu.
Stanovisko EÚBP by mělo být k dispozici koncem roku 2004.
Aby nedošlo k narušení obchodu, požádaly členské státy a provozovatelé Komisi o prodloužení platnosti přechodných opatření stanovených nařízeními (ES) č. 809/2003 a (ES) č.
(5) Přechodná opatření stanovená nařízeními (ES) č. 809/2003 a (ES) č. 810/2003 by měla být proto prodloužena o další časové období, aby tak členské státy mohly provozovatelům povolit nadále používat vnitrostátní pravidla pro normy zpracování materiálu kategorie 3 a hnoje používaného v zařízeních na kompostování a výrobu bioplynu.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 809/2003 se mění takto: V čl. 1 odst. 1, čl. 3 odst. 2 a článku 4 se datum " 31. prosince 2004" nahrazuje datem " 31. prosince 2005".
Článek 2
Nařízení (ES) č. 810/2003 se mění takto: V čl. 1 odst. 1, čl. 3 odst. 2 a článku 4 se datum " 31. prosince 2004" nahrazuje datem " 31. prosince 2005".
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 13/2005
ze dne 6. ledna 2005,
kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1177/2003 o statistice Společenství v oblasti příjmů a životních podmínek (EU-SILC) ohledně seznamu cílových sekundárních proměnných, které se týkají "sociální participace"
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 1177/2003 Evropského parlamentu a Rady ze dne 16. června 2003 o statistikách Společenství v oblasti příjmů a životních podmínek (EU-SILC) [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 písm. f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1177/2003 vytvořilo společný rámec pro systematickou tvorbu statistik Společenství v oblasti příjmů a životních podmínek, které zahrnou srovnatelné a včasné průřezové a panelové údaje o příjmech a o stupni a struktuře chudoby a sociálního vyloučení na vnitrostátní úrovni i na úrovni Evropské unie.
(2) Podle čl. 15 odst. 2 písm. f) nařízení (ES) č. 1177/2003 jsou prováděcí opatření nezbytná pro sestavení seznamu cílových sekundárních oblastí a proměnných, které mají být každoročně zařazovány do průřezové složky EU-SILC. Pro rok 2006 má být sestaven seznam cílových sekundárních proměnných, obsažených v modulu "sociální participace" (který se týká hlavně účasti na kulturních akcích, začlenění do okruhu příbuzných, přátel a sousedů a účasti na formálních i neformálních aktivitách) včetně kódů a definic proměnných.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy (VSP),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Seznam cílových sekundárních proměnných, kódy proměnných a definice pro modul "sociální participace" pro rok 2006, který se zařazuje do průřezové složky statistiky Společenství v oblasti příjmů a životních podmínek (EU-SILC) je stanoven v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 14/2005
ze dne 5. ledna 2005,
kterým se po čtyřicáté druhé mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN ve dnech 22. a 23. prosince 2004 rozhodl o změně seznamu osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů. Příloha I by proto měla odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 15/2005
ze dne 6. ledna 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003, o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 8 písm. e) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícim se produkčních náhrad v odrětví obilovin a rýže [3], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 0,00 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný, ovesný, rýžový škrob nebo škrob ze zlomkové rýže;
b) 11,81 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 16/2005
ze dne 6. ledna 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 14 odst. 3,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízní,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství, produktů uvedených v čl. 1 každého z uvedených nařízení, mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy předchozím stanovením vysokých sazeb náhrad.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) V důsledku dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovin ze Společenství do Spojených států, schválené rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4] je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 4 odst. 3 a 5 nařízení (ES) č. 1520/2000 musí být stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], pro dotčený základní produkt, platnou během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) V souladu s nařízením Rady (ES) č. 1676/2004 ze dne 24. září 2004, kterým se přijímají autonomní a přechodná opatření ze týkající se dovozu určitých zpracovaných zemědělsských produktů do Bulharska [6], nemají s účinností od 1. řijna 2004 zpracované zemědělské produkty neuvedené na seznamu v přiloze I Smlouvy, které jsou vyváženy do Bulharska, nárok na vývozní náhrady.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Odchylně od článku 1 a s účinností od 1. řijna 2004 se sazby stanovené v příloze nepoužijí na zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, vyvážené do Bulharska.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 17/2005
ze dne 6. ledna 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004, pro hospodářský rok 2004/05
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1210/2004 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2004/05.
Tyto ceny a dovozní cla byly naposledy pozměněny nařizením Komise (ES) č. 9/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004 pro hospodářský rok 2004/05, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 18/2005
ze dne 6. ledna 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 7. ledna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 19/2005
ze dne 6. ledna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 20/2005
ze dne 6. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 16. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 16. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 44,160 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 21/2005
ze dne 6. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 31. prosince 2004 do 6. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1757/2004 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 17,99 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 22/2005
ze dne 6. ledna 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1565/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 ze dne 3. září 2004 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2004/2005 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 31. prosince 2004 do 6. ledna 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1565/2004 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 23/2005
ze dne 20. prosince 2004,
kterým se přizpůsobuje ode dne 1. července 2004 sazba příspěvku do důchodového systému úředníků a ostatních zaměstnanců Evropských společenství a ode dne 1. ledna 2005 úroková míra používaná pro převod mezi důchodovým systémem Společenství a vnitrostátními důchodovými systémy
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, stanovený nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 [1] a naposledy pozměněný nařízením (ES, Euratom) č. 723/2004 [2], a zejména na článek 83 a 83a a přílohu XII uvedeného služebního řádu,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s Výborem pro služební řád,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 13 přílohy XII služebního řádu předložil Eurostat dne 1. září 2004 zprávu o pětiletém pojistně matematickém posouzení 2004 důchodového systému, která aktualizuje parametry uvedené v této příloze.
(2) Na základě této zprávy by měla být upravena sazba příspěvku nutná pro zajištění pojistné rovnováhy důchodového systému úředníků a ostatních zaměstnanců Evropských společenství.
Na základě článku 2 přílohy XII nemůže úprava za rok 2004 přesáhnout 9,75 %.
(3) Je třeba upravit úrokovou míru uvedenou v článcích 4 a 8 přílohy VIII a v článcích 40 a 110 pracovního řádu ostatních zaměstnanců v souladu s článkem 12 přílohy XII,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
S účinkem od 1. července 2004 je sazba příspěvků podle čl. 83 odst. 2 služebního řádu stanovena na 9,75 %.
Článek 2
S účinkem od 1. ledna 2005 je úroková míra podle článků 4 a 8 přílohy VIII služebního řádu a podle článků 40 a 110 pracovního řádu ostatních zaměstnanců stanovena na 3,9 %.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 24/2005
ze dne 7. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 25/2005
ze dne 7. ledna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 32/2000 za účelem prodloužení platnosti celních kvót Společenství pro výrobky z juty a kokosových vláken
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 32/2000 ze dne 17. prosince 1999 o otevření a správě celních kvót Společenství závazných v rámci GATT a některých jiných celních kvót Společenství, o podrobných pravidlech pro úpravu těchto kvót a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1808/95 [1], a zejména na článek 9 odst. 1 písm. b) druhou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nabídkou, kterou Společenství učinilo v rámci Konference Organizace spojených národů o obchodu a rozvoji (UNCTAD), a se svým systémem všeobecných celních preferencí zavedlo Společenství od roku 1971 celní preference pro výrobky z juty a kokosových vláken pocházející z některých rozvojových zemí; tyto preference měly formu postupného snižování celních sazeb společného celního sazebníku a, od roku 1978 do 31. prosince 1994, úplného pozastavení těchto celních sazeb.
(2) Od 1. ledna 1995, kdy vstoupil v platnost nový systém všeobecných celních preferencí, do 31. prosince 2004 Společenství mimo GATT otevřelo autonomní celní kvóty Společenství s nulovou celní sazbou pro určitá množství výrobků z juty a kokosových vláken prostřednictvím nařízení Komise (ES) č. 2511/2001 [2] pozměňujícím nařízení Rady (ES) č. 32/2000.
(3) Jelikož platnost systému všeobecných celních preferencí byla prodloužena do 31. prosince 2005 nařízením Rady (ES) č. 2211/2003 [3], měl by režim pro výrobky z juty a kokosových vláken být rovněž prodloužen do 31. prosince 2005.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze III nařízení (ES) č. 32/2000 se u pořadových čísel 09.0107, 09.0109 a 09.0111 v pátém sloupci ("Kvótové období") slova "od 1.1.2003 do 31.12.2003 a od 1.1.2004 do 31.12.2004" nahrazují slovy "od 1.1.2005 do 31.12.2005".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 26/2005
ze dne 7. ledna 2005
o vydávání licencí na dovoz česneku ve čtvrtletí od 1. prosince 2004 do 28. února 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 565/2002 ze dne 2. dubna 2002, kterým se stanoví postup pro spravování celních kvót a kterým se zavádí systém osvědčení o původu česneku dováženého ze třetích zemí [2], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Množství, na která byly podány žádosti o vydání licence novými dovozci ve dnech 3. a 4. ledna 2005 podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 565/2002, překračují dostupná množství pro dovoz výrobků pocházejících ze třetích zemí kromě Číny a Argentiny.
(2) Je třeba stanovit, do jaké míry bude možné vyhovět žádostem o licence zaslaným Komisi dne 6. ledna 2005, a pro každou kategorii dovozců a zemi původu produktu určit data, do kterých musí být vydávání osvědčení dočasně zrušeno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na základě žádostí o vydání dovozní licence podle čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 565/2002, podaných ve dnech 3. a 4. ledna 2005 a zaslaných Komisi dne 6. ledna 2005 budou licence na požadovaná množství přiděleny v procentních sazbách v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
Článek 2
Pro každou příslušnou kategorii dovozců a příslušnou zemi původu se zamítají žádosti o vydání dovozní licence podle čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 565/2002 vztahující se na čtvrtletí od 1. prosince 2004 do 28. února 2005 a podané po 4. ledna 2005, ale ještě před datem uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 27/2005
ze dne 22. prosince 2004,
kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na článek 20 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 423/2004 ze dne 26. února 2004, kterým se stanoví opatření pro obnovení populací tresky obecné [2], a zejména na články 6 a 8 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 811/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví opatření pro obnovení severní populace štikozubce obecného [3], a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 2371/2002 musí Rada s přihlédnutím k dostupným vědeckým doporučením, a zejména ke zprávě vypracované Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství, přijmout nezbytná opatření, aby zaručila přístup do vod a ke zdrojům a udržitelné provozování rybolovných činností.
(2) Podle článku 20 nařízení (ES) č. 2371/2002 musí Rada stanovit celkové přípustné odlovy (dále také jen "TAC") pro jednotlivé rybolovné oblasti nebo skupiny rybolovných oblastí.
Rybolovná práva by měla být přidělována jednotlivým členským státům a třetím zemím v souladu s kritérii stanovenými v článku 20 uvedeného nařízení.
(3) Za účelem zajištění účinného řízení těchto TAC a kvót by měly být stanoveny zvláštní podmínky, jimiž se rybolovné činnosti řídí.
(4) Je nutné stanovit zásady a určité postupy řízení rybolovu na úrovni Společenství, aby členské státy mohly zajistit řízení činností plavidel plujících pod jejich vlajkou.
(5) Podle článku 2 nařízení Rady (ES) č. 847/96 ze dne 6. května 1996, kterým se stanoví dodatečné podmínky pro meziroční řízení celkových přípustných odlovů a kvót [4], je nutné určit, na které populace ryb se jednotlivá opatření uvedeného nařízení vztahují.
(6) Postupem podle dohod nebo protokolů o vztazích v oblasti rybolovu jednalo Společenství o rybolovných právech s Norskem [5], Faerskými ostrovy [6] a Grónskem [7].
(7) Na základě článku 6 aktu o přistoupení z roku 2003 jsou dohody o rybolovu, které Lotyšsko a Litva uzavřely se třetími zeměmi, spravovány Společenstvím.
V souladu s těmito dohodami jednalo Společenství s Ruskou federací.
(8) Společenství je smluvní stranou několika regionálních organizací pro rybolov.
Tyto organizace doporučily stanovit omezení odlovu a jiná pravidla pro zachování určitých druhů.
Společenství by proto mělo tato doporučení provést.
(9) Meziamerická komise pro tropické tuňáky (IATTC) přijala na výročním zasedání v červnu 2004 omezení odlovu pro tuňáka žlutoploutvého, tuňáka velkookého a tuňáka pruhovaného a technická opatření týkající se zacházení s vedlejšími úlovky.
Ačkoli Společenství není členem IATTC, je nezbytné tato opatření uplatňovat, aby se zaručilo udržitelné řízení zdroje patřícího do oblasti působnosti této organizace.
(10) Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) přijala na výročním zasedání v roce 2004 tabulky, které uvádějí, zda smluvní strany ICCAT využívaly rybolovná práva málo či nadměrně.
V této souvislosti přijala ICCAT rozhodnutí, z nějž vyplývá, že Evropské společenství v roce 2003 kvóty u některých populací ryb zcela nevyužilo.
(11) Aby byly dodrženy úpravy kvót Společenství stanovené ICCAT, musí se nevyužitá práva rozdělit na základě toho, v jaké míře jednotlivé státy svá práva nevyužily, aniž se přitom změní klíč pro roční přidělování TAC zavedený tímto nařízením.
(12) ICCAT přijala na výročním zasedání řadu technických opatření pro některé populace vysoce stěhovavých druhů v Atlantiku a ve Středozemním moři, přičemž stanovila mimo jiné novou minimální velikost tuňáka obecného, omezení rybolovu v některých oblastech a během některých období za účelem ochrany tuňáka velkookého, opatření týkající se sportovních a rekreačních rybolovných činností ve Středozemním moři a zavedení programu odběru vzorků pro odhad velikosti tuňáka obecného chyceného do sítí. S cílem přispět k zachování populací ryb je nutné provádět tato opatření v roce 2005, dokud nebude přijato nařízení Rady (ES), kterým se mění nařízení (ES) č.
973/2001 ze dne 14. května 2001, kterým se stanoví určitá technická opatření pro zachování některých populací vysoce stěhovavých druhů, kterým se stanoví určitá technická opatření pro zachování některých populací vysoce stěhovavých druhů [8].
(13) Komise pro rybolov v severovýchodním Atlantiku (NEAFC) přijala na výročním zasedání v roce 2004 doporučení, aby byl omezen rybolov v některých oblastech za účelem ochrany ohrožených hlubinných přírodních stanovišť.
Toto doporučení by mělo být provedeno Společenstvím.
(14) Jako přechodné opatření by se úlovky sledě obecného odlovené v různých lovištích podle článku 2 nařízení (ES) č. 973/2001 měly odečítat od odpovídající kvóty pro sledě obecného.
(15) Jako přechodné opatření by se intenzita rybolovu některých hlubinných druhů měla snížit v souladu s vědeckým doporučením Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES).
(16) Využívání rybolovných práv by mělo být v souladu s právními předpisy Společenství v této oblasti, a zejména s nařízením Komise (EHS) č. 1381/87 ze dne 20. května 1987, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro označování a dokumentací rybářských plavidel [9], nařízením Rady (EHS) č. 2807/83 ze dne 22. září 1983, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro zaznamenávání údajů o úlovcích ryb členských států [10], nařízením Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [11], nařízením Rady (ES) č. 1954/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o řízení intenzity rybolovu některých rybolovných oblastí a zdrojů Společenství, nařízením Rady (ES) č. 1626/94 ze dne 27. června 1994 o některých technických opatřeních pro zachování rybolovných zdrojů ve Středozemním moři [12], nařízením Rady (ES) č. 1627/94 ze dne 27. června 1994, kterým se stanoví obecná ustanovení týkající se zvláštních povolení k rybolovu [13], nařízením Rady (ES) č. 601/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se stanoví některá kontrolní opatření pro rybolovné činnosti v oblasti působnosti Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě [14], nařízením Rady (ES) č. 88/98 ze dne 18. prosince 1997, kterým se stanoví některá technická opatření pro zachování rybolovných zdrojů ve vodách Baltského moře, Velkého a Malého Beltu a Öresundu [15], nařízením Rady (ES) č. 850/98 ze dne 30. března 1998 o zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů [16], nařízením Rady (ES) č. 1434/98 ze dne 29. června 1998, kterým se stanoví podmínky vykládky sledě obecného pro jiné průmyslové účely než k přímé lidské spotřebě [17], nařízením Rady (ES) č. 423/2004 ze dne 26. února 2004, kterým se stanoví opatření pro obnovení populací tresky obecné [18], nařízením Komise (ES) č. 2244/2003 ze dne 18. prosince 2003, kterým se stanoví pravidla pro systémy satelitního sledování plavidel [19], nařízením Rady (EHS) č. 2930/86 ze dne 22. září 1986 o vymezení charakteristických znaků rybářských plavidel [20], nařízením Rady (ES) č. 973/2001 ze dne 14. května, kterým se stanoví určitá technická opatření pro zachování některých populací vysoce stěhovavých druhů [21], nařízením Rady (ES) č. 2347/2002 ze dne 16. prosince 2002, kterým se stanoví zvláštní podmínky přístupu k rybolovu hlubinných populací a s tím spojené požadavky [22], a nařízením Rady (ES) č. 2270/2004 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro roky 2005 a 2006 stanoví rybolovná práva pro populace hlubinných ryb pro rybářská plavidla Společenství [23].
(17) S cílem přispět k zachování populací ryb by měla být v roce 2005 provedena některá doplňková opatření týkající se kontroly a technických podmínek rybolovných činností.
(18) U populací jazyka obecného v západní části Lamanšského průlivu, štikozubce novozélandského a humrů je nutné uplatňovat prozatímní systém řízení intenzity rybolovu.
U populací tresky v Kattegatu, Severním moři, Skagerraku, západní části Lamanšského průlivu, Irském moři a oblasti západně od Skotska je třeba upravit stávající systémy řízení intenzity rybolovu.
(19) Podle článku 20 nařízení (ES) č. 2371/2002 přísluší Radě rozhodnout o podmínkách souvisejících s omezeními odlovů nebo intenzity rybolovu.
Podle vědeckých doporučení ohrožují odlovy významně překračující dohodnuté celkové přípustné odlovy (TAC) udržitelnost rybolovné činnosti.
Je proto vhodné zavést související podmínky, které povedou ke zlepšenému uplatňování dohodnutých rybolovných práv.
(20) Na základě doporučení ICES je pro řízení intenzity průmyslového rybolovu smáčkovitých v podoblasti ICES IV a v divizi IIIa sever nezbytné používat prozatímní systém.
(21) Vědecká doporučení uvádějí, že rybolov populací platýse v Severním moři není prováděn udržitelným způsobem a že množství výmětů je velmi vysoké.
Vědecká doporučení a doporučení regionálního poradního sboru pro Severní moře uvádějí, že je vhodné upravit rybolovná práva, pokud jde o intenzitu rybolovu plavidel provádějících cílený rybolov platýse.
(22) Pro úpravu omezení intenzity lovu tresky obecné, jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 423/2004, jsou navržena alternativní opatření pro řízení intenzity rybolovu v souladu s celkovým TAC, jak je stanoveno v čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení.
(23) Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO) přijala na 25. výročním zasedání ve dnech 15. až 19. září 2003 plán obnovy populací platýse černého v podoblasti NAFO 2 a divizích NAFO 3KLMNO.
Tento plán stanoví snížení úrovně TAC až do roku 2007 a dodatečná opatření k zajištění účinnost tohoto plánu.
Je třeba provádět tento plán v roce 2005, dokud nebude přijato nařízení Rady, kterým se zavedou víceletá opatření pro obnovu populací platýse černého.
(24) NAFO přijala na 26. výročním zasedání ve dnech 13. až 17. září 2004 řídící opatření pro řadu původně neregulovaných populací, zejména pro rejnokovité v divizi 3LNO, okouníka v divizi 3O a mníkovce štíhlého v divizi 3NO.
Je proto nezbytné provést tato opatření a stanovit rozdělení mezi členské státy.
(25) Za účelem dodržení mezinárodních závazků, které Společenství přijalo jako smluvní strana Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (CCAMLR), včetně závazku používat opatření přijatá komisí CCAMLR, by se měly používat TAC přijaté komisí CCAMLR pro období 2004-2005 a odpovídající mezní data rybolovných období.
(26) CCAMLR přijala na 23. zasedání v roce 2004 odpovídající omezení odlovu pro populace dostupné ve stanovených lovištích všem členům CCAMLR.
CCAMLR také schválila účast plavidel plujících pod vlajkou ES na průzkumném rybolovu ledovek rodu Dissostichus v podoblastech FAO 88.1 a v divizích 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a) a 58.4.3b) a související rybolovné činnosti podrobila omezením odlovu, omezením vedlejších úlovků a některým zvláštním technickým opatřením.
Tato omezení a technická opatření by se rovněž měla uplatňovat.
(27) Za účelem zajištění obživy rybářů Společenství je důležité tyto rybolovné oblasti otevřít od 1. ledna 2005.
Vzhledem k naléhavosti této záležitosti je nezbytné udělit výjimku ze lhůty šesti týdnů uvedené v části I bodě 3 Protokolu o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a smlouvám o založení Evropských společenství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pro určité populace ryb a skupiny populací ryb rybolovná práva na rok 2005 a zvláštní podmínky, za nichž lze tato rybolovná práva využívat.
Pro populace některých ryb v antarktických mořích se však rybolovná práva stanoví na období stanovená v příloze IF.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na
a) rybářská plavidla Společenství (dále jen "plavidla Společenství") a
b) plavidla, která jsou registrována ve třetích zemích a plují pod jejich vlajkou (dále jen "plavidla třetích zemí") ve vodách podléhajících svrchovanosti nebo jurisdikci členských států (dále jen "vody ES").
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
a) "rybolovnými právy" rozumějí:
i) celkové přípustné odlovy (dále jen "TAC") nebo počet plavidel oprávněných k rybolovu nebo doba platnosti těchto oprávnění;
ii) podíly TAC přidělené Společenství ve vodách třetích zemí;
iii) kvóty přidělené Společenství ve vodách třetích zemí;
iv) přidělení rybolovných práv Společenství uvedených v bodech ii) a iii) členským státům v podobě kvót;
v) přidělení rybolovných kvót ve vodách Společenství třetím zemím.
b) "mezinárodními vodami" rozumějí vody, které nepodléhají svrchovanosti ani jurisdikci žádného státu;
c) "oblastí upravenou předpisy NAFO" rozumí část oblasti podle úmluvy NAFO (Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku), která nepodléhá svrchovanosti ani jurisdikci pobřežních států;
d) "Skagerrakem" rozumí oblast ohraničená na západě linií vedoucí od majáku Hanstholm k majáku Lindesnes a na jihu linií vedoucí od majáku Skagen k majáku Tistlarna a z tohoto bodu k nejbližšímu bodu na švédském pobřeží;
e) "Kattegatem" rozumí oblast ohraničená na severu linií vedoucí od majáku Skagen k majáku Tistlarna a z tohoto bodu k nejbližšímu bodu na švédském pobřeží a na jihu linií vedoucí z Hasenøre ke Gnibens Spids, z Korshage ke Spodsbjerg a z Gilbjerg Hoved ke Kullen;
f) "Severním mořem" rozumí podoblast ICES IV a ta část divize ICES IIIa, na kterou se nevztahuje definice Skagerraku uvedená v písmenu d);
g) "Rižským zálivem" rozumí oblast ohraničená na západě linií vedoucí od majáku Ovisi (57°34,1234′ s. š. a 21°42,9574′ v. d.) na západním pobřeží Lotyšska k jižním bodu mysu Loode (57°57,4760′ s. š. a 21°58,2789′ v. d.) na ostrově Saaremaa a z tohoto bodu na jih k nejjižnějšímu bodu poloostrova Sõrve a potom severovýchodním směrem podél východního pobřeží ostrova Saaremaa a na severu ohraničená linií vedoucí z bodu na 58°30,0′ s. š. a 23°13,2′ v. d. do bodu na 58°30,0′ s. š. a 23°41′1 v. d.
h) "Cádizským zálivem" rozumí oblast subdivize ICES IXa východně od 7°23′48″ z. d.
Článek 4
Rybolovné oblasti
Pro účely tohoto nařízení
a) jsou oblasti ICES (Mezinárodní rada pro průzkum moří) vymezeny v nařízení Rady (EHS) č. 3880/91 ze dne 17. prosince 1991 o předkládání statistik nominálních odlovů členských států provozujících rybolov v severovýchodním Atlantiku [24];
b) jsou oblasti CECAF (Výbor pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku) vymezeny v nařízení Rady (ES) č. 2597/95 ze dne 23. října 1995 o předkládání statistik nominálních odlovů členských států provozujících rybolov v určitých oblastech kromě severovýchodního Atlantiku [25];
c) jsou oblasti NAFO (Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku) vymezeny v nařízení (EHS) č. 2018/93 ze dne 30. června 1993 o předkládání statistik odlovů a rybolovné činnosti členských států provozujících rybolov v severozápadním Atlantiku [26];
d) jsou oblasti CCAMLR (Úmluva o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě) vymezeny v nařízení (ES) č. 601/2004.
KAPITOLA II
RYBOLOVNÁ PRÁVA A SOUVISEJÍCÍ PODMÍNKY PRO PLAVIDLA SPOLEČENSTVÍ
Článek 5
Rybolovná práva a rozdělování
1. Rybolovná práva pro plavidla Společenství ve vodách Společenství nebo v některých mezinárodních vodách a rozdělení těchto rybolovných práv mezi členské státy se stanoví, jak je uvedeno v příloze I.
2. Plavidla Společenství jsou oprávněna k odlovu v mezích kvót stanovených v příloze I ve vodách spadajících pod rybářskou jurisdikci Faerských ostrovů, Grónska, Norska a v rybolovné oblasti kolem ostrova Jan Mayen, a to za podmínek stanovených v článcích 9, 16 a 17.
3. Jakmile bude stanoven celkový přípustný odlov (TAC) pro huňáčka severního, stanoví Komise rybolovná práva pro tento druh v oblastech V a XIV (vody Grónska) pro Společenství ve výši 7,7 % celkového přípustného odlovu stanoveného pro huňáčka severního.
4. Komise může rozšířit rybolovná práva pro populace tresky modravé v oblastech I až XIV (vody ES a mezinárodní vody) a sledě obecného v oblastech I a II (vody ES a mezinárodní vody) postupem podle čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002, pokud třetí země neprovádějí odpovědné řízení těchto populací.
Článek 6
Zvláštní ustanovení a rozdělování
Rozdělení rybolovných práv mezi členské státy, jak je stanoveno v příloze I, se provede, aniž jsou dotčeny
a) výměny prováděné podle čl. 20 odst. 5 nařízení (EHS) č. 2371/2002;
b) opětovná rozdělení prováděná podle čl. 21 odst. 4, čl. 23 odst. 1 a čl. 32 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2847/93;
c) dodatečné vykládky povolené podle článku 3 nařízení (ES) č. 847/96;
d) množství uchovávaná v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 847/96;
e) odpočty prováděné na základě článku 5 nařízení (ES) č. 847/96.
Článek 7
Pružnost kvót
Pro rok 2005 jsou v příloze I tohoto nařízení stanoveny tyto populace ryb:
a) populace ryb, na které se vztahuje preventivní nebo analytický TAC;
b) populace ryb, na které se vztahují podmínky meziroční pružnosti řízení stanovené v článcích 3 a 4 nařízení (ES) č. 847/96; a
c) populace ryb, na které se vztahují sankční koeficienty stanovené v čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 8
Podmínky pro vykládku úlovků a vedlejších úlovků
1. Ryby z populací, pro které jsou stanovena rybolovná práva, smějí být uchovávány na palubě nebo vyloženy, pouze pokud
a) odlovy byly provedeny plavidly členského státu, jenž má kvótu, která dosud nebyla vyčerpána; nebo
b) podíl odlovu té části podílu Společenství, který nebyl v podobě kvót rozdělen mezi členské státy a není vyčerpán; nebo
c) u všech druhů vyjma sledě obecného a makrely obecné byly úlovky smíšeny s jinými druhy a k jejich odlovu byly v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 850/98 použity sítě o velikosti ok menší než 32 milimetrů a úlovky nebyly tříděny ani na palubě ani při vykládce; nebo
d) úlovky sledě obecného jsou v souladu s opatřeními uvedenými v bodě 12 přílohy III; nebo
e) u makrel obecných byly úlovky smíšeny s úlovky kranase obecného nebo sardinky obecné, množství makrel obecných nepřesahuje 10 % celkové hmotnosti makrel obecných, kranasů obecných a sardinek obecných na palubě a úlovky nebyly tříděny; nebo
f) odlovy jsou provedeny v průběhu vědeckých výzkumů uskutečněných podle nařízení (ES) č. 850/98 nebo nařízení (ES) č. 88/98.
2. Všechna vyložená množství odpočítají od kvóty nebo, pokud podíl Společenství nebyl v podobě kvót rozdělen mezi členské státy, od podílu Společenství s výjimkou odlovů provedených v souladu s odst. 1 písm. c), e) a f).
3. Odchylně od odstavce 1, dojde-li k vyčerpání rybolovných práv členských států pro sledě obecného v podoblastech II (vody ES), III, IV a subdivizi VIId, je plavidlům plujícím pod vlajkou daného členského státu, registrovaným ve Společenství a operujícím v rybolovných oblastech, na něž se vztahují daná omezení, zakázána vykládka úlovko, které nejsou roztříděné a obsahují sledě obecné.
4. Procentní podíl vedlejších úlovků a zacházení s nimi se určí v souladu s články 4 a 11 nařízení (ES) č. 850/98 a články 2 a 3 nařízení (ES) č. 88/98.
Článek 9
Omezení vstupu
Plavidlům Společenství se zakazuje lovit ve Skagerraku v pásmu 12 námořních mil od základních linií Norska.
Plavidla, která plují pod vlajkou Dánska nebo Švédska, jsou však oprávněna lovit až do 4 námořních mil od základních linií Norska.
Článek 10
Zvláštní podmínky vykládky netříděných odlovů z podoblastí IIa (vody ES), III, IV a VIId
Opatření stanovená v příloze II se použijí pro vykládku netříděných odlovů z podoblastí IIa (vody ES), III, IV a VIId.
Článek 11
Jiná technická a kontrolní opatření
Pro rok 2005 se kromě technických opatření stanovených v nařízení (ES) č. 850/98, nařízení (ES) č. 88/98, nařízení (ES) č. 1626/94 a nařízení (ES) č. 973/2001 použijí také technická opatření stanovená v příloze III tohoto nařízení.
Prováděcí pravidla k bodu 10 přílohy III mohou být přijata postupem podle čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002.
Článek 12
Omezení intenzity rybolovu a související podmínky pro řízení populací
1. V období od 1. ledna do 31. ledna 2005 platí pro řízení populací tresky v Kattegatu, Severním moři, východní části Lamanšského průlivu, Skagerraku, oblasti západně od Skotska a v Irském moři omezení intenzity rybolovu a související podmínky stanovené v bodech 1 až 5, 6a, 6c, 6d, 6e a 7 až 22 přílohy V nařízení (ES) č. 2287/2003 ze dne 19. prosince 2003, kterým se pro rok 2004 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [27].
2. V období od 1. února 2005 do 31. prosince 2005 platí pro řízení populací tresky zmíněných v odstavci 1 omezení intenzity rybolovu a související podmínky stanovené v příloze IVa.
3. V období od 1. února 2005 do 31. prosince 2005 platí pro řízení rybolovu v Kantabrijském moři a v oblasti západně od Iberského poloostrova omezení intenzity rybolovu a související podmínky stanovené v příloze IVb.
4. V období od 1. února 2005 platí pro řízení populace jazyka obecného v západní části Lamanšského průlivu omezení intenzity rybolovu a související podmínky stanovené v příloze IVc.
5. Pro řízení populací smáčkovitých ve Skagerraku a v Severním moři platí omezení intenzity rybolovu a související podmínky stanovené v příloze V.
6. Komise stanoví konečnou intenzitu pro rok 2005 pro lov smáčkovitých v oblastech IIa, IIIa, IV na základě pravidel stanovených v bodě 6 přílohy V.
7. Veškerá plavidla používající lovná zařízení uvedená v bodu 4 příloh IVa, IVb nebo IVc a lovící v oblastech vymezených v bodu 2 příloh IVa, IVb nebo IVc musí mít zvláštní povolení k rybolovu vydané v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1627/94.
8. Členské státy zajistí, aby intenzita rybolovu plavidly majícími povolení k hlubinnému rybolovu, měřená v kilowattdnech strávených mimo přístav, nepřekročila v roce 2005 90 % průměrné roční intenzity rybolovu jeho plavidel v roce 2003 při rybářských výjezdech s povolením k hlubinnému rybolovu, při kterých byly odloveny hlubinné druhy uvedené v přílohách I a II nařízení Rady (ES) č. 2347/2002, s výjimkou stříbrnice atlantské.
KAPITOLA III
RYBOLOVNÁ PRÁVA A SOUVISEJÍCÍ PODMÍNKY PRO PLAVIDLA TŘETÍCH ZEMÍ
Článek 13
Oprávnění
Plavidla, která plují pod vlajkou Barbadosu, Guayany, Japonska, Jižní Koreje, Norska, Surinamu, Trinidadu a Tobaga a Venezuely, a plavidla registrovaná na Faerských ostrovech jsou oprávněna provádět ve vodách Společenství odlovy v rámci kvót stanovených v příloze I a za podmínek stanovených v článcích 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22, 23 a 24.
Článek 14
Zeměpisná omezení
Rybolovné činnosti plavidel plujících pod vlajkou:
a) Norska nebo registrovaných na Faerských ostrovech jsou omezeny na ty části oblasti o šířce 200 námořních mil, která leží vně pásma 12 námořních mil od základních linií členských států v Severním moři, Kattegatu a v Atlantském oceánu severně od 43°00′ s. š., avšak s výjimkou oblasti uvedené v článku 18 nařízení (ES) č. 2371/2002; ve Skagerraku jsou však plavidla plující pod vlajkou Norska oprávněna lovit vně pásma o šířce 4 námořních mil od základních linií Dánska a Švédska;
b) Barbadosu, Guayany, Japonska, Jižní Koreje, Surinamu, Trinidadu a Tobaga a Venezuely jsou omezeny na ty části oblasti o šířce 200 námořních mil, která leží vně pásma 12 námořních mil od základních linií francouzského departementu Guayana.
Článek 15
Podmínky vykládky úlovků a vedlejších úlovků
Ryby populací, pro něž byla stanovena rybolovná práva, smějí být uchovávány na palubě nebo vyloženy pouze tehdy, pokud odlovy provedla plavidla třetí země, jež má kvótu, která dosud nebyla vyčerpána.
KAPITOLA IV
REŽIM LICENCÍ PRO PLAVIDLA SPOLEČENSTVÍ
Článek 16
Licence a související podmínky
1. Aniž jsou dotčena obecná ustanovení o licencích k rybolovu a zvláštních povoleních k rybolovu stanovená nařízením (ES) č. 1627/94, lze rybolov ve vodách třetích zemí provozovat pouze na základě licence vydané orgány třetí země.
První pododstavec se však při rybolovu v norských vodách Severního moře nevztahuje na:
a) plavidla o prostornosti nejvýše 200 GT,
b) plavidla, která pro účely lidské spotřeby loví jiné druhy než makrelu obecnou, a
c) švédská plavidla, v souladu se zavedenou praxí.
2. Maximální počet licencí a jiné související podmínky jsou stanoveny v části I přílohy VI.
V žádostech o licence musí být uvedeny typy rybolovu a jména a charakteristické znaky plavidel, pro něž mají být licence vydány, a zašlou je Komisi orgány členských států.
Komise postoupí tyto žádosti orgánům dotyčné třetí země.
Pokud členský stát převede kvótu jinému členskému státu (výměna) v rybolovných oblastech vymezených v části I přílohy VI, je součástí převodu také převod odpovídajících licencí a převod musí být oznámen Komisi.
Celkový počet licencí pro každou rybolovnou oblast, který je stanoven v části 1 přílohy VI, však nesmí být překročen.
3. Plavidla Společenství jsou povinna dodržovat opatření pro zachování a kontrolu a všechny další předpisy, které se vztahují na oblast, ve které provozují rybolov.
Článek 17
Faerské ostrovy
Plavidla Společenství, která jsou oprávněna k cílenému rybolovu jednoho druhu ve vodách Faerských ostrovů, mohou provozovat cílený rybolov jiných druhů, pokud tuto změnu předem oznámí faerským orgánům.
KAPITOLA V
REŽIM LICENCÍ PRO PLAVIDLA TŘETÍCH ZEMÍ
Článek 18
Povinnost mít licenci a zvláštní povolení k rybolovu
1. Aniž je dotčen článek 28b nařízení (ES) č. 2847/93, jsou norská plavidla o prostornosti do 200 GT osvobozena od povinnosti mít licenci a povolení k rybolovu.
2. Licence a zvláštní povolení k rybolovu musí být uchovávány na palubě.
Plavidla registrovaná na Faerských ostrovech a v Norsku jsou od této povinnosti osvobozena.
3. Plavidla třetích zemí, která jsou oprávněna lovit k 31. prosinci 2004, mohou v rybolovu pokračovat od 1. ledna 2005, dokud není seznam plavidel oprávněných k rybolovu předložen Komisi a jí schválen.
Článek 19
Žádosti o licence a zvláštní povolení k rybolovu
Žádost o licenci a zvláštní povolení k rybolovu, kterou orgán třetí země předkládá Komisi, musí obsahovat tyto údaje:
a) jméno plavidla,
b) registrační číslo,
c) externí identifikační písmena a čísla,
d) rejstříkový přístav,
e) jméno a adresu vlastníka nebo nájemce,
f) hrubou prostornost a celkovou délku plavidla,
g) výkon motoru,
h) volací značku a radiovou frekvenci,
i) plánovanou metodu rybolovu,
j) plánovanou rybolovnou oblast,
k) cílové druhy,
l) období, pro které se o licenci žádá.
Článek 20
Počet licencí
Počet licencí a zvláštní související podmínky jsou stanoveny v části II přílohy VI.
Článek 21
Zrušení a odebrání
1. Licence a zvláštní povolení k rybolovu mohou být zrušeny za účelem vydání nových licencí a zvláštních povolení k rybolovu.
Taková zrušení nabývají účinku dnem předcházejícím dni, kdy Komise vydá nové licence a zvláštní povolení k rybolovu.
Nové licence a zvláštní povolení k rybolovu nabývají účinku dnem vydání.
2. Licence a zvláštní povolení k rybolovu se zcela nebo zčásti odeberou přede dnem konce jejich platnosti, dojde-li k vyčerpání kvóty pro danou populaci ryb stanovené v příloze I.
3. Licence a zvláštní povolení k rybolovu se odeberou, nejsou-li dodrženy povinnosti stanovené tímto nařízením.
Článek 22
Nedodržení platných předpisů
1. Po dobu nejvýše 12 měsíců nejsou pro plavidlo, které nedodrželo povinnosti stanovené tímto nařízením, vydány licence ani zvláštní povolení k rybolovu.
2. Komise předloží orgánům dotyčné třetí země jména a charakteristické znaky plavidel, která nejsou v důsledku porušení platných předpisů během následujícího měsíce nebo měsíců oprávněna lovit v rybolovné oblasti Společenství.
Článek 23
Povinnosti držitele licence
1. Plavidla třetích zemí musí dodržovat opatření pro zachování a kontrolu a veškeré další předpisy upravující rybolovné činnosti plavidel Společenství v oblasti, ve které jsou provozována, a zejména nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94, (ES) č. 88/98, (ES) č. 850/98, (ES) č. 1434/98 a (EHS) č. 1381/87.
2. Plavidla uvedená v odstavci 1 vedou lodní deník, do kterého zapisují údaje stanovené v části I přílohy VII.
3. Plavidla třetích zemí, s výjimkou norských plavidel provozujících rybolov v divizi ICES IIIa, předávají Komisi údaje stanovené v příloze VIII v souladu s pravidly v ní stanovenými.
Článek 24
Zvláštní ustanovení o francouzském departementu Guayana
1. Pro přidělení licence k rybolovu ve vodách francouzského departementu Guayana se majitel příslušného plavidla musí zavázat, že na žádost Komise povolí, aby na palubu vstoupil pozorovatel.
2. Velitel každého plavidla, které má licenci k rybolovu kostnatých ryb nebo tuňáka obecného ve vodách francouzského departementu Guayana, musí při vykládce úlovků po každém výjezdu vydat francouzským orgánům prohlášení, v němž uvede množství krevet, které bylo uloveno a uchováváno na palubě od posledního prohlášení.
Toto prohlášení se vypracuje na formuláři, jehož vzor je uveden v části III přílohy VI. Za přesnost prohlášení odpovídá velitel plavidla.
Francouzské orgány přijmou veškerá vhodná opatření k ověření správnosti prohlášení, přičemž se opírají zejména o údaje uvedené v lodním deníku podle čl. 23 odst.
2. Po ověření podepíše prohlášení příslušný úředník.
Před koncem každého měsíce zašlou francouzské orgány Komisi všechna prohlášení týkající se předcházejícího měsíce.
3. Plavidla, která provozují rybolov ve vodách francouzského departementu Guayana, však vedou lodní deník odpovídající vzoru uvedenému v části II přílohy VII. Kopie tohoto lodního deníku se prostřednictvím francouzských orgánů zašle do 30 dnů od posledního dne rybářského výjezdu Komisi.
4. Pokud během období jednoho měsíce neobdrží Komise žádné sdělení o plavidle, které má licenci k rybolovu ve vodách francouzského departementu Guayany, licence se tomuto plavidlu odebere.
KAPITOLA VI
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO PLAVIDLA SPOLEČENSTVÍ, KTERÁ LOVÍ V OBLASTI UPRAVENÉ PŘEDPISY NAFO
ODDÍL 1
Účast Společenství
Článek 25
Seznam plavidel
1. Výhradně plavidla Společenství o prostornosti vyšší než 50 hrubých tun, jimž členský stát vlajky vydal zvláštní povolení k rybolovu a jež jsou vedena v rejstříku plavidel NAFO, jsou za podmínek stanovených v povolení oprávněna lovit, uchovávat na palubě, překládat a vykládat rybolovné zdroje v oblasti upravené předpisy NAFO.
2. Každý členský stát nejméně 15 dnů předtím, než nové plavidlo vstoupí do oblasti upravené předpisy NAFO, zašle Komisi v podobě snímatelné počítačem seznam všech změn v seznamu plavidel plujících pod jeho vlajkou a registrovaných ve Společenství, která jsou oprávněna lovit v oblasti upravené předpisy NAFO.
Komise bezodkladně předá tyto informace sekretariátu NAFO.
3. Informace uvedené v odstavci 2 musí obsahovat tyto údaje:
a) vnitřní číslo plavidla, jak je definováno v příloze I nařízení Komise (ES) č. 26/2004 ze dne 30. prosince 2003 o rejstříku rybářských plavidel Společenství [28],
b) mezinárodní radiovou volací značku,
c) jméno případného nájemce plavidla,
d) typ plavidla.
4. U plavidel, která plují dočasně pod vlajkou členského státu (nájem samotného plavidla), musí zaslané údaje obsahovat:
a) datum, od nějž je plavidlo oprávněno plout pod vlajkou členského státu;
b) datum, od nějž členský stát oprávnil plavidlo k rybolovu v oblasti upravené předpisy NAFO;
c) název státu, v němž je plavidlo registrováno nebo bylo registrováno dříve, a datum, ke kterému přestalo plout pod vlajkou daného státu;
d) jméno plavidla;
e) úřední registrační číslo plavidla přidělené příslušnými vnitrostátními orgány;
f) domovský přístav plavidla po jeho převodu;
g) jméno vlastníka nebo nájemce plavidla;
h) prohlášení, že velitel obdržel kopii předpisů platných v oblasti upravené předpisy NAFO;
i) hlavní živočišné druhy, které plavidlo v oblasti upravené předpisy NAFO může lovit;
j) podoblasti, v nichž bude plavidlo pravděpodobně lovit.
ODDÍL 2
Technická opatření
Článek 26
Velikosti ok
1. Používání vlečných sítí, které mají v kterékoli části oka o velikosti menší než 130 mm, je při cíleném rybolovu hlubinných druhů uvedených v příloze IX zakázáno.
Tuto velikost ok lze snížit na minimum 60 mm při cíleném rybolovu kalmara tryskového (Illex illecebrosus).
Při cíleném rybolovu rejnokovitých (Rajidae) se tato velikost ok zvětšuje nejméně na 280 mm v kapse vlečné sítě, a ve všech ostatních částech vlečné sítě na 220 mm.
2. Plavidla, která loví krevetku severní (Pandalus borealis), musí používat sítě o velikosti ok nejméně 40 mm.
Článek 27
Přídavná zařízení k sítím
1. Používání zařízení nebo prostředků jiných než popsaných v tomto článku, které způsobují ucpávání ok kterékoli části sítě nebo zmenšují jejich rozměry, je zakázáno.
2. Na spodní straně kapsy vlečné sítě smí být připevněna plachtovina, síťovina nebo jiný materiál, jehož úkolem je zabránit nebo omezit opotřebování.
3. Na vrchní straně kapsy vlečné sítě smí být připevněna zařízení za předpokladu, že nezpůsobují ucpávání ok kapsy.
Používání přídavných vrchních a postranních dílů zabraňujících prodření sítě je omezeno na díly uvedené v příloze X.
4. Plavidla, která loví krevetku severní (Pandalus borealis), musí používat třídící rošty nebo mřížky s maximální roztečí 22 mm.
Plavidla, která loví krevetku severní v divizi 3L, musí být rovněž vybavena kloubovými řetězy o minimální délce 72 cm v délce popsané v dodatku 4 k příloze III.
Článek 28
Vedlejší úlovky
1. Velitelé plavidel nesmějí provozovat cílený rybolov druhů, na které se vztahují omezení vedlejších úlovků.
Cílený rybolov těchto druhů se provozuje, tvoří-li tyto druhy největší procentní podíl hmotnosti odlovu při každém vytažení sítě.
2. Vedlejší úlovky druhů uvedených v příloze ID, pro které Společenství neurčilo žádné kvóty pro část oblasti upravené předpisy NAFO a které byly v této oblasti odloveny při cíleném rybolovu jakéhokoli druhu, nesmějí u žádného druhu přesáhnout 2500 kg nebo 10 % hmotnosti celkového odlovu uchovávaného na palubě, podle toho, co je větší.
V části oblasti upravené předpisy, ve které je cílený rybolov určitých druhů zakázán nebo ve kterých byla kvóta pro "ostatní" plně využita, však nesmějí vedlejší úlovky jednotlivých druhů uvedených v příloze ID přesáhnout 1250 kg nebo případně 5 %.
3. Kdykoli celkové množství druhů, na které se vztahují omezení vedlejších úlovků, při jakémkoli vytažení sítě překročí tu z mezí stanovených v odstavci 2, která je použitelná, pčemístí se plavidlo do jiné rybolovné oblasti vzdálené nejméně pět námořních mil od místa předchozího vytažení sítě.
Kdykoli celkové množství druhů, na které se vztahují omezení vedlejších úlovků, při jakémkoli následujícím vytažení sítě překročí uvedené meze, přemístí se plavidlo opět ihned do jiné rybolovné oblasti vzdálené nejméně pět námořních mil od místa předchozího vytažení sítě a mimo danou oblast zůstane nejméně 48 hodin.
4. Překročí-li u plavidel, která loví krevetku severní (Pandalus borealis), celkové množství vedlejších úlovků všech druhů uvedených v příloze ID při kterémkoli vytažení sítě 5 % hmotnosti v divizi 3 M a 2,5 % v divizi 3 L, přemístí se plavidla ihned do jiné rybolovné oblasti vzdálené nejméně pět námořních mil od místa předchozího vytažení sítě.
5. Úlovky krevetky severní se nepoužijí při výpočtu úrovně vedlejších úlovků hlubinných druhů ryb.
Článek 29
Minimální velikost ryb
Ryby pocházející z oblasti upravené předpisy NAFO, které nedosahují předepsané velikosti uvedené v příloze XI, se nesmějí zpracovávat, uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo, vykládat, převážet, skladovat, prodávat, vystavovat ani nabízet k prodeji, nýbrž musí být okamžitě vráceny zpět do moře.
Pokud množství ulovených ryb, které nedosahují předepsané velikosti, v určitých rybolovných vodách přesáhne 10 % celkového množství, přemístí se plavidlo do vzdálenosti nejméně pěti námořních mil od místa posledního vytažení sítě, než může pokračovat v rybolovu.
Veškeré zpracované ryby, pro něž je stanovena minimální velikost a které nedosahují minimální délky stanovené v příloze XI, se považují za produkty pocházející z podměrečných ryb.
ODDÍL 3
Kontrolní opatření
Článek 30
Označování produktů a oddělené skladování
1. Veškeré zpracované ryby ulovené v oblasti upravené NAFO se označí tak, aby byl identifikovatelný každý druh a kategorie produktu.
Dále se označí jako odlovené v oblasti upravené předpisy NAFO.
2. Veškeré krevety ulovené v divizi 3L a veškerý platýs černý ulovený v podoblasti 2 a divizích 3KLMNO se označí jako odlovené v těchto oblastech.
3. Úlovky stejného druhu musí být skladovány odděleně od úlovků jiného druhu.
Veškeré úlovky odlovené v oblasti upravené předpisy NAFO musí být skladovány odděleně od úlovků ulovených mimo ni.
Úlovky smějí být skladovány ve více částech skladovacího prostoru plavidla, ale každá část prostoru, kde se skladuje jeden druh, musí být zřetelně oddělena plastem, překližkou, sítí atd. od místa, kde se skladuje jiný druh.
Článek 31
Lodní deník produkce a rozpis uskladnění
1. Kromě dodržování článků 6, 8, 11 a 12 nařízení (EHS) č. 2847/93 zapisují velitelé plavidel do lodního deníku údaje uvedené v příloze XII tohoto nařízení.
2. Do patnáctého dne každého měsíce členské státy oznámí, v podobě snímatelné počítačem, Komisi množství populací uvedených v příloze XIII, která byla vyložena v průběhu předcházejícího měsíce, a sdělí veškeré údaje, které obdržely na základě článků 11 a 12 nařízení (EHS) č. 2847/93.
3. Velitel plavidla Společenství vede v souvislosti s odlovy druhů uvedených v příloze ID:
a) lodní deník produkce, ve kterém je uveden souhrnný odlov podle jednotlivých druhů ryb;
b) rozpis uskladnění, ze kterého je patrné, kde jsou jednotlivé druhy ryb v nákladním prostoru umístěny, a množství těchto druhů na palubě vyjádřené jako hmotnost produktu v kilogramech.
4. Lodní deník produkce a rozpis uskladnění popsané v odstavci 3 jsou aktualizovány denně za předešlý den počítaný od 00.00 hodin (UTC) do 24.00 hodin (UTC) a jsou uchovávány na palubě, dokud plavidlo není zcela vyloženo.
5. Velitelé plavidel poskytnou potřebnou pomoc, aby množství uvedená v lodním deníku a objemy zpracované produkce uložené na palubě mohly být ověřeny.
Článek 32
Sítě
Při cíleném rybolovu jednoho nebo více druhů uvedených v příloze IX nesmějí mít plavidla na palubě sítě o velikosti ok menší, než kterou stanoví článek 26.
Avšak plavidla, která během téže výpravy loví v jiných oblastech než v oblasti upravené předpisy NAFO, smějí mít takové sítě na palubě za předpokladu, že jsou tyto sítě pevně převázány a uloženy a nejsou k dispozici pro okamžité použití, jinými slovy:
a) sítě nejsou připevněny třmeny k okrajům paluby ani ke svým vytahovacím nebo vlečným kabelům a lanům;
b) sítě převážené na palubě či nad ní jsou pevně přivázány k části lodní nástavby.
Článek 33
Překládka
Plavidla Společenství nesmějí provádět překládky v oblasti upravené předpisy NAFO, pokud od svých příslušných orgánů neobdrží k těmto činnostem předem oprávnění.
Článek 34
Sledování intenzity rybolovu
1. Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby zajistil, že je intenzita rybolovu jeho plavidel, uvedená v článku 25, úměrná rybolovným právům, která má daný členský stát v oblasti upravené předpisy NAFO.
2. Členské státy sdělí Komisi plán rybolovu pro plavidla, která loví určité druhy v oblasti upravené předpisy NAFO, do 31. ledna 2005 anebo nejméně 30 dnů před začátkem této činnosti.
Plán rybolovu mimo jiné určuje plavidlo nebo plavidla, která v této oblasti loví, a zamýšlený počet dní strávených v oblasti upravené předpisy NAFO.
Členské státy orientačně uvědomí Komisi o zamýšlených činnostech plavidel v jiných oblastech.
Plán rybolovu pokryje celkovou intenzitu rybolovu, která se vynaloží v těchto rybolovných oblastech s ohledem na rybolovná práva, která má členský stát, jenž prohlášení činí.
Nejpozději do 31. prosince 2005 předloží členské státy Komisi zprávu o provádění svých plánů rybolovu, přičemž upřesní zejména počet plavidel, která v uvedené oblasti skutečně loví, a celkový počet dnů, kdy byl rybolov provozován.
ODDÍL 4
Zvláštní ustanovení o krevetce severní
Článek 35
Lov krevetky severní
Každý členský stát Komisi denně oznamuje množství krevetky severní (Pandalus borealis) ulovená v divizi 3L oblasti upravené předpisy NAFO plavidly, která plují pod jejich vlajkou a jsou registrována ve Společenství.
Veškeré rybolovné činnosti musí probíhat v hloubce větší než 200 metrů a v přídělu členského státu je smí v daném okamžiku provozovat pouze jediné plavidlo.
ODDÍL 5
Zvláštní ustanovení o plánu obnovy platýse černého
Článek 36
Zákaz týkající se platýse černého
Rybářským plavidlům Společenství se zakazuje lovit platýse černého v podoblasti NAFO 2 a divizích 3KLMNO a uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat platýse černého uloveného v uvedené oblasti, pokud nemají zvláštní povolení k rybolovu vydané jejich členským státem vlajky.
Článek 37
Seznam plavidel
1. Každý členský stát zajistí, aby plavidla, kterým mají být vydána zvláštní povolení k rybolovu podle článku 36, byla zapsána do seznamu, který obsahuje jména a vnitřní čísla těchto plavidel, jak jsou definována v příloze I nařízení (ES) č.
26/2004. Členský stát vydá zvláštní povolení k rybolovu pouze pokud je plavidlo zapsáno v rejstříku plavidel NAFO.
2. Každý členský stát zašle Komisi seznam uvedený v odstavci 1 a veškeré následné změny v podobě snímatelné počítačem.
3. Změny seznamu podle odstavce 1 se zašlou Komisi nejméně pět dnů přede dnem, kdy plavidlo, které je nově zapsané do seznamu, vpluje do podoblasti 2 a divizí 3KLMNO.
Komise bezodkladně informuje o změnách v seznamu sekretariát NAFO.
4. Každý členský stát přijme nezbytná opatření k rozdělení své kvóty pro platýse černého mezi svá plavidla zapsaná do seznamu podle odstavce 1.
Členské státy informují Komisi o rozdělení kvót nejpozději 15 dnů po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 38
Zprávy
1. Velitelé plavidel uvedených v čl. 37 odst. 2 předají členským státům vlajky tyto zprávy:
a) množství platýse černého uchovávaná na palubě při vplutí plavidla Společenství do podoblasti 2 a do divizí 3 KLMNO.
Tato zpráva se předá nejdříve dvanáct hodin a nejpozději šest hodin před vplutím každého plavidla do těchto oblastí,
b) týdenní úlovky platýse černého.
Tato zpráva se zašle poprvé nejpozději na konci sedmého dne po vplutí plavidla do podoblasti 2 a do divizí 3 KLMNO, nebo trvá-li výjezd déle než sedm dní, nejpozději v pondělí u úlovků, které byly odloveny v podoblasti 2 a v divizích 3 KLMNO během předcházejícího týdne, jenž končí v neděli o půlnoci.
c) množství platýse černého uchovávaná na palubě při vyplutí plavidla Společenství z podoblasti 2 a divizí 3 KLMNO.
Tato zpráva uvádí počet dnů rybolovu a celkové odlovy v této oblasti a předá se nejdříve dvanáct hodin a nejpozději šest hodin před vyplutím každého plavidla z této oblasti;
d) množství platýse černého, která byla naložena a vyložena při každé překládce provedené během pobytu plavidla v podoblasti 2 a v divizích 3 KLMNO.
Tyto zprávy se předají nejpozději do 24 hodin po ukončení překládky.
2. Po obdržení zpráv uvedených v odst.1 písm. a), c), a d) je členské státy předají Komisi.
3. Pokud úlovky platýse černého oznámené v souladu s odstavcem 2 vyčerpají odhadem 70 % kvót přidělených členským státům, podávají velitelé plavidel zprávy uvedené v odst. 1 písm. b) každé tři dny.
Článek 39
Určené přístavy
1. Vykládka množství platýse černého kdekoli mimo přístavy určené smluvními stranami NAFO se zakazuje.
Vykládka platýse černého v přístavech zemí jiných než smluvních stran se zakazuje.
2. Členské státy určí přístavy, v nichž lze provádět vykládku platýse černého, a určí související inspekční a sledovací postupy včetně podmínek zaznamenávání a sdělování množství platýse černého při každé vykládce.
3. Členské státy předají Komisi do 15 dnů po vstupu tohoto nařízení v platnost seznam určených přístavů a do 15 dnů poté rovněž související inspekční a sledovací postupy uvedené v odstavci 2. Komise předá tyto informace bezodkladně sekretariátu NAFO.
4. Komise předá bezodkladně všem členským státům seznam určených přístavů uvedených v odstavci 2 a přístavů určených jinými smluvními stranami NAFO.
Článek 40
Přístavní inspekce
1. Členské státy zajistí, aby všechna plavidla, která za účelem vykládky nebo překládky platýse černého uloveného v podoblasti NAFO 2 a divizích 3 KLMNO vplují do určeného přístavu, byla v přístavu podrobena inspekci v souladu s režimem přístavních inspekcí NAFO.
2. Je zakázáno vykládat nebo překládat úlovky z plavidel uvedených v odstavci 1, dokud nejsou přítomni inspektoři.
3. Všechna vyložená množství se před přepravou do chladírenského skladu nebo do jiného místa určení zváží podle jednotlivých druhů.
4. Členské státy předají související zprávu o přístavní inspekci sekretariátu NAFO a v kopii také Komisi do sedmi pracovních dnů ode dne, kdy byla inspekce ukončena.
Článek 41
Zákaz vykládky a překládky pro plavidla zemí jiných než smluvních stran
Členské státy zajistí zákaz vykládky a překládky platýse černého z plavidel zemí jiných než smluvních stran, která provozovala rybolovné činnosti v oblasti upravené předpisy NAFO.
Článek 42
Sledování rybolovných činností
Nejpozději do 31. prosince 2005 předloží členské státy Komisi zprávu o provádění opatření uvedených v článcích 36 až 41 včetně celkového počtu dnů rybolovu.
ODDÍL 6
Zvláštní ustanovení o okounících
Článek 43
Lov okouníka
1. Každé druhé pondělí oznámí velitel plavidla Společenství, které loví okouníka v podoblasti 2 a v divizích IF, 3K a 3M oblasti upravené předpisy NAFO, příslušným orgánům členského státu, pod jehož vlajkou plavidlo pluje nebo v němž je registrováno, množství okouníka ulovená v těchto oblastech a divizích během období dvou týdnů, které končí předcházející neděli o půlnoci.
Jakmile souhrnné úlovky překročí 50 % TAC, činí se oznámení každé pondělí.
2. Členské státy uvědomí Komisi každé druhé úterý do poledne o množstvích okouníka, která během období dvou týdnů končícího předcházející neděli o půlnoci ulovila v podoblasti 2 a v divizích IF, 3K a 3M oblasti upravené předpisy NAFO plavidla, která plují pod jejich vlajkou a jsou registrována na jejich území.
Jakmile souhrnné úlovky překročí 50 % TAC, zasílají se zprávy týdně.
KAPITOLA VII
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO PLAVIDLA SPOLEČENSTVÍ, KTERÁ LOVÍ V OBLASTI CCAMLR
ODDÍL 1
Omezení a požadavky týkající se informací o plavidlech
Článek 44
Zákazy a omezení odlovu
1. Cílený rybolov druhů uvedených v příloze XIV je v oblastech a v obdobích v ní uvedených zakázán.
2. Pokud jde o nový nebo průzkumný rybolov, vztahují se omezení odlovů pro úlovky a vedlejší úlovky uvedená v příloze XV na podoblasti v ní uvedené.
Článek 45
Požadavky týkající se sdělování informací o plavidlech, která jsou oprávněna lovit v oblasti CCAMLR
1. Kromě požadavků týkajících se informací, které se vztahují se na oprávněná plavidla a které jsou stanoveny v čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 601/2004, sdělují členské státy od 1. srpna 2005 Komisi také tyto informace týkající se těchto plavidel:
a) IMO číslo plavidla (pokud je vydáno),
b) případná předchozí vlajka,
c) mezinárodní radiová volací značka,
d) jméno a adresu vlastníka plavidla a všech skutečných vlastníků, pokud jsou známi,
e) typ plavidla,
f) kde a kdy bylo postaveno,
g) délka;
h) barevná fotografie plavidla, která se musí sestávat z
i) jedné fotografie o minimálních rozměrech 12 × 7 cm zachycující pravý bok plavidla v celé délce a se všemi konstrukčními znaky,
ii) jedné fotografie o minimálních rozměrech 12 × 7 cm zachycující levý bok plavidla v celé délce a se všemi konstrukčními znaky,
iii) jedné fotografie o minimálních rozměrech 12 × 7 cm zachycující záď plavidla zobrazenou přímo zezadu,
i) opatření přijatá za účelem znemožnění nedovolené manipulace se sledovacím satelitním zařízením na palubě.
2. Od 1. srpna 2005 sdělují členské státy Komisi také tyto informace plavidelech oprávněných lovit v oblasti CCAMLR, v rozsahu, v jakém je lze zjistit:
a) jméno a adresu provozovatele plavidla, pokud se liší od jeho vlastníka,
b) jméno a státní příslušnost velitele plavidla a případně též velitele rybolovu,
c) typ metody nebo metod rybolovu,
d) největší šířka plavidla (m),
e) hrubá registrovaná prostornost,
f) typy a čísla komunikačních zařízení plavidla (čísla INMARSAT A, B a C),
g) počet členů posádky,
h) výkon hlavního motoru či hlavních motorů (kW),
i) nosnost (v tunách), počet nádob na ryby a jejich kapacita (m3),
j) veškeré další informace (např. klasifikaci mražení), které považuje za důležité.
ODDÍL 2
Průzkumný rybolov
Článek 46
Účast na průzkumném rybolovu
1. Rybářská plavidla, která plují pod vlajkou Španělska a jsou registrována ve Španělsku a která byla v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 601/2004 oznámena CCAMLR, se mohou účastnit průzkumného rybolovu Dissostichus spp. pomocí dlouhých lovných šňůr v podoblasti FAO 88.1 a v divizích 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a) mimo oblasti národní jurisdikce a v divizi 58.4.3b) mimo oblasti národní jurisdikce.
2. V divizích 58.4.3a) a 58.4.3b) smí v daný okamžik vždy lovit pouze jedno rybářské plavidlo.
3. Pro podoblast 88.1 a divize 58.4.1 a 58.4.2 jsou v příloze XV stanovena omezení pro celkový odlov úlovků a vedlejších úlovků na podoblast a divizi a jejich rozdělení mezi malé výzkumné jednotky (SSRU).
Rybolov v jakékoli SSRU bude zastaven, pokud ohlášené úlovky dosáhnou stanovených mezí odlovu, přičemž daná SSRU zůstane pro rybolov uzavřena po zbytek rybolovného období.
4. Rybolov se provádí na takové zeměpisné ploše a v takových hloubkách, které jsou nezbytné k získání informací potřebných pro stanovení rybolovného potenciálu a k zamezení nadměrné koncentrace odlovu a intenzity rybolovu.
Avšak v divizích 58.4.1 a 58.4.2 je zakázán rybolov v hloubkách nižších než 550 m.
Článek 47
Systémy hlášení
Rybářská plavidla, která se podílejí na průzkumném rybolovu uvedeném v článku 46, podléhají těmto systémům hlášení o úlovcích a intenzitě rybolovu:
a) pětidennímu hlášení o úlovcích a intenzitě rybolovu stanovené v článku 12 nařízení (ES) č. 601/2004, s tou výjimkou, že členské státy podají Komisi hlášení o úlovku a intenzitě rybolovu nejpozději do dvou pracovních dnů po konci každého ohlašovacího období, aby bylo bezodkladně zasláno CCAMLR.
V podoblasti 88.1 a divizích 58.4.1 a 58.42 podávají hlášení malé výzkumné jednotky (SSRU);
b) systému měsíčních hlášení podrobných údajů o úlovcích a intenzitě rybolovu stanovenému v článku 13 nařízení (ES) č. 601/2004;
c) rovněž je třeba hlásit celkový počet a hmotnost ledovek druhů Dissostichus eleginoides a Dissostichus mawsoni vrácených do moře, včetně těch, jejichž maso mělo rosolovitou konzistenci.
Článek 48
Zvláštní podmínky
Průzkumný rybolov uvedený v článku 46 je provozován v souladu s článkem 8 nařízení Rady (ES) č. 600/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se stanoví některá technická opatření pro rybolovné činnosti v oblasti působnosti Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě [29], pokud jde o opatření, která mají snížit vedlejší úmrtnost mořských ptáků při rybolovu pomocí dlouhých lovných šňůr.
Kromě těchto opatření
a) je při tomto rybolovu zakázáno vyhazovat vnitřnosti;
b) na plavidla, která se podílejí na průzkumném rybolovu v divizích 58.4.1 a 58.4.2 a která dodržují protokoly CCAMLR (A, B nebo C) pro zatížení dlouhých lovných šňůr, se nepoužijí ustanovení o činnosti v noci, avšak plavidla, která uloví celkem tři (3) mořské ptáky, začnou neprodleně používat ustanovení o činnosti v noci podle článku 8 nařízení (ES) č. 601/2004;
c) plavidla účastnící se průzkumného rybolovu v podoblasti 88.1 a divizích 58.4.3a) a 58.4.3b), které uloví celkem tři (3) mořské ptáky, neprodleně ukončí rybolov a po zbytek sezóny 2004/2005 jim není povoleno lovit mimo běžnou rybářskou sezónu.
2. Na rybářská plavidla podílející se na průzkumném rybolovu v podoblasti FAO 88.1 se vztahují tyto dodatečné podmínky:
a) plavidla nesmějí vyhazovat do moře:
i) oleje, paliva nebo olejové zbytky, pokud to nepovoluje příloha I úmluvy MARPOL 73/78 (Mezinárodní úmluva o zabránění znečišťování z lodí);
ii) odpadky;
iii) potravinářský odpad, který neprojde sítem o velikosti ok 25 mm;
iv) drůbež nebo její části (včetně skořápek);
v) kaly v okolí 12 námořních mil od pobřeží nebo pobřežních ledů nebo kaly, pohybuje-li se plavidlo rychlostí nižší než 4 uzle, nebo
vi) popel ze spalování;
b) je zakázáno vozit do podoblasti 88.1 živou drůbež nebo jiné živé ptáky a veškerá vykuchaná drůbež, která nebyla spotřebována, musí být z této oblasti odvezena;
c) je zakázáno lovit Dissostichus spp. v podoblasti 88.1 v pásmu 10 námořních mil od pobřeží Ballenyho ostrovů.
Článek 49
Definice položení sítě
1. Pro účely tohoto oddílu se "položením sítě" rozumí použití jedné nebo více dlouhých lovných šňůr v témže místě.
Přesná zeměpisná poloha položení sítě při lovu dlouhými lovnými šňůrami se pro účely hlášení o úlovcích a intenzitě rybolovu určuje podle středového bodu šňůry nebo šňůr použitých.
2. Aby bylo možné považovat položení sítě za průzkumné,
a) nesmí být rozestup mezi jednotlivými průzkumnými položeními sítě nižší než 5 námořních mil, přičemž se tato vzdálenost měří od zeměpisného středového bodu každého průzkumného položení sítě;
b) při každém položení dlouhých lovných šňůr se použije alespoň 3500 háčků, avšak ne více než 10000 háčků. Při každém položení lze v tomtéž místě použít více samostatných lovných šňůr;
c) při každém položení dlouhých lovných šňůr musí být délka ponoření delší než šest hodin, měřeno od ukončení postupu kladení do zahájení postupu vytahování.
Článek 50
Výzkumný plán
Rybářská plavidla, která se podílejí na průzkumném rybolovu uvedeném v článku 46, provádějí výzkumné plány v každé malé výzkumné jednotce (SSRU), která je součástí podoblasti FAO 88.1 a divizí 58.4.1 a 58.4.2.
Výzkumné plány jsou prováděny tímto způsobem:
a) při prvním vplutí do SSRU se prvních deset ponoření, označovaných jako "první série", považuje za "průzkumná ponoření" a musí odpovídat kritériím stanoveným v čl. 49 odst. 2;
b) deset následujících ponoření nebo deset tun úlovků, podle toho, která spouštěcí úroveň je dosažena jako první, se označuje jako "druhá série".
Položení sítí ve druhé sérii, pokud tak rozhodne velitel plavidla, musí být součástí běžného průzkumného rybolovu. Splňují-li však tato položení sítí požadavky stanovené v čl.
49 odst. 2, mohou být rovněž považována za "průzkumná ponoření";
c) pokud chce velitel plavidla po dokončení první a druhé série položení sítí pokračovat v rybolovu v SSRU, musí plavidlo uskutečnit "třetí sérii" výzkumu, při níž dosáhne celkového počtu 20 průzkumných položení ve všech třech sériích.
Třetí série kladení sítí musí být dokončena během téhož pobytu plavidla v SSRU jako při první a druhé sérii;
d) po dokončení 20 průzkumných položení může plavidlo pokračovat v rybolovu v SSRU;
e) v jednotkách SSRU A, B, C, E a G v podoblasti 88.1, v nichž je rozloha dna rybolovné oblasti menší než 15000 km2, se písm. b), c) a d) nepoužijí a po dokončení deseti průzkumných položení může plavidlo pokračovat v rybolovu v SSRU.
Článek 51
Plán shromažďování údajů
1. Rybářská plavidla, která se podílejí na průzkumném rybolovu uvedeném v článku 46, provádějí plán shromažďování údajů v každé malé výzkumné jednotce, která je součástí podoblasti FAO 88.1 a divizí 58.4.1 a 58.4.2.
Tento plán se týká shromažďování těchto údajů:
a) poloha a hloubka dna na obou koncích každé ponořené lovné šňůry,
b) doba položení a vytažení a doba ponoření,
c) počet a druhy ryb ztracených na hladině,
d) počet ponořených háčků,
e) typ návnady,
f) úspěšnost návnady v %,
g) typ háčků a
h) mořské a povětrnostní podmínky a fáze měsíce při kladení lovných šňůr.
2. Veškeré údaje uvedené v odstavci 1 se shromažďují při každém průzkumném položení; především se změří velikost všech ryb odlovených při průzkumném položení, je-li jejich počet nejvýše 100 jedinců, a alespoň ze 30 ryb se odeberou vzorky pro účely biologického studia.
Je-li odloveno více než 100 ryb, použije se metoda náhodného výběru podvzorků.
Článek 52
Program označování
Každé rybářské plavidlo, které se podílí na průzkumném rybolovu uvedeném v článku 46, provádí tento program označování:
a) jedinci rodu Dissostichus budou podle protokolu CCAMLR o označování označováni a vypuštěni v poměru jeden jedinec na jednu tunu úlovku v surovém stavu po celou dobu rybolovného období.
Plavidla mohou označování ukončit pouze tehdy, označila-li 500 jedinců nebo pokud opouštějí rybolovnou oblast poté, co označila jednoho jedince na každou tunu úlovku v surovém stavu;
b) program je zaměřen na jedince všech velikostí, je-li to nezbytné pro splnění požadavku označit jednoho jedince na každou tunu úlovku v syrovém stavu.
Všichni vypuštění jedinci by měli mít dvojité označení a měli by být vypuštěni v co největší zeměpisné oblasti;
c) všechna označení musí zřetelně uvádět individuální pořadová čísla a zpáteční adresu, aby mohl být vysledován původ označení při opětovném odlovení označeného jedince;
d) všichni znovu odlovení označení jedinci (tj. odlovené ryby, které byly již dříve označené) nebudou již vypouštěni zpět, a to ani v případech, kdy byli na svobodě pouze krátce;
e) všichni opětovně odlovení jedinci jsou biologicky otestováni (délka, hmotnost, pohlaví, stadium pohlavních žláz) a pokud možno je pořízena jejich digitální fotografie, vyjmou se jim ušní kaménky a odstraní označení;
f) všechny významné údaje na označení a všechny opětovné odlovy označených jedinců se v podobě snímatelné počítačem ve formátu CCAMLR předají CCAMLR do tří měsíců poté, co plavidlo tyto rybolovné oblasti opustí;
g) všechny významné údaje z označení a všechny opětovné odlovy označených jedinců a vzorky z opětovných odlovů jsou také sdělovány elektronicky ve formátu CCAMLR příslušným regionálním orgánům pro evidenci údajů z označení podle pokynů v protokolu CCAMLR o označování.
Článek 53
Vědečtí pozorovatelé
Každé rybářské plavidlo, které se podílí na průzkumném rybolovu uvedeném v článku 46, musí mít po celou dobu rybolovných činností v průběhu rybolovného období na palubě alespoň dva vědecké pozorovatele, z nichž jeden musí být jmenován v souladu s programem komise CCMLAR pro mezinárodní vědecké pozorování.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 54
Vědecké pozorování
1. Toto nařízení se nevztahuje na rybolovné činnosti prováděné výhradně za účelem vědeckého výzkumu, které se provádí s povolením a pod záštitou dotčeného členského státu a o němž byly Komise a členský stát, v jehož vodách je průzkum prováděn, předem informovány.
2. Mořské organismy ulovené za účelem uvedeným v odstavci 1 mohou být prodávány, skladovány, vystavovány nebo nabízeny k prodeji za předpokladu, že
a) splňují normy podle přílohy XII nařízení (ES) č. 850/98 a tržní normy přijaté podle článku 2 nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury [30], nebo
b) prodávají se přímo k jinému účelu než k lidské spotřebě.
Článek 55
Přenos dat
Podle nařízení (EHS) č. 2847/93 zasílají členské státy Komisi údaje o vykládce množství ulovených populací v podobě snímatelné počítačem s použitím kódů populací stanovených v každé tabulce populací.
Článek 56
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2005.
Pokud jsou hodnoty TAC pro oblast podle CCAMLR stanoveny pro období, které začíná před dnem 1. ledna 2005, použije se článek 44 od počátku jednotlivých období používání daných TAC.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Oprava nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů
(Úřední věstník L 12 ze dne 14. ledna 2005)
a) Název oblasti: 4) Oblast:
místo:
"Uveďte, zda plavidlo loví v oblasti 2(a) nebo 2(b) této přílohy";
má být:
"Uveďte, zda plavidlo loví v oblasti uvedené v bodě 2 této přílohy".
b) Název oblasti: 5) Délka období řízení:
místo:
"Označení od 1-12 délky každého období řízení přiděleného příslušnému plavidlu.
Jednotlivá období řízení, během nichž byly oznámeny stejné kategorie lovných zařízení nebo jejich kombinace, v souladu s bodem 7 této přílohy, mohou být uvedena úhrnně.";
má být:
"Označení od 1-11 délky každého období řízení přiděleného příslušnému plavidlu.
Jednotlivá období řízení, během nichž byly oznámeny stejné kategorie lovných zařízení nebo jejich kombinace, v souladu s bodem 7 této přílohy, mohou být uvedena úhrnně."
c) Název oblasti: 6) Typ (typy) oznámeného lovného zařízení:
místo:
má být: "Označení od 4a) do 4f) typů zařízení oznámených v souladu s bodem 4 této přílohy."
místo:
"Oka mají minimální velikost otevření 120 milimetrů."; má být: "Okno má délku nejméně tři metry. Oka mají minimální velikost otevření 120 milimetrů."
Strana 116, příloha IVb ("Intenzita rybolovu pro rybářská plavidla v souvislosti s obnovou některých populací štikozubce novozélandského a humrů"), bod 21:
místo:
"21. Odchylně od čl. 34c odst. 1 nařízení (EHS) č. 2847/93 mohou konkrétní programy sledování jakékoli populace ryb v rámci rybolovu podle článku 12 trvat déle než dva roky od vstupu daného programu v platnost.";
má být:
"21. Odchylně od čl. 34c odst. 1 nařízení (EHS) č. 2847/93 mohou konkrétní programy sledování štikozubce novozélandského nebo humra severského v rámci rybolovu uvedeného v této příloze trvat déle než dva roky od vstupu daného programu v platnost."
Strana 119, příloha IVc ("Intenzita rybolovu pro plavidla v rámci obnovy populací jazyka obecného v západní části Lamanšského průlivu"), bod 8 písm. a):
místo:
"8. a) Plavidlo, které v daném období řízení vyčerpalo počet dnů strávených v oblasti a mimo přístav, na které má nárok, zůstane, pokud nepoužívá výhradně neregulovaná lovná zařízení popsaná v bodě 7, po zbytek období řízení v přístavu nebo mimo oblast uvedenou v bodě 2.";
má být:
"8. a) Plavidlo, které v daném období řízení vyčerpalo počet dnů strávených v oblasti a mimo přístav, na které má nárok, zůstane, pokud nepoužívá výhradně jiné kategorie lovných zařízení než popsané v bodě 4 (neregulovaná lovná zařízení), po zbytek období řízení v přístavu nebo mimo oblast uvedenou v bodě 2."
Strana 120, příloha IVc ("Intenzita rybolovu pro plavidla v rámci obnovy populací jazyka obecného v západní části Lamanšského průlivu"), bod 21:
místo:
"21. Odchylně od čl. 34c odst. 1 nařízení (EHS) č. 2847/93 mohou konkrétní programy sledování jakékoli populace ryb v rámci rybolovu podle článku 12 trvat déle než dva roky od vstupu daného programu v platnost.";
má být:
"21. Odchylně od čl. 34c odst. 1 nařízení (EHS) č. 2847/93 mohou konkrétní programy sledování jazyka obecného v rámci rybolovu uvedeného v této příloze trvat déle než dva roky od vstupu daného programu v platnost."
--------------------------------------------------
Nařízení Komise (ES) č. 28/2005
ze dne 10. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 29/2005
ze dne 10. ledna 2005
o dovozních licencích pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí a telecí maso vysoké kvality
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 936/97 ze dne 27. května 1997 o otevření a správě celních kvót pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality a pro zmrazené buvolí maso [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 4 a 5 podmínky pro žádosti o udělení dovozních licencí pro maso uvedené v čl. 2 písm. f) tohoto nařízení.
(2) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 2 písm. f) množství čerstvého, chlazeného nebo zmrazeného hovězího a telecího masa vysoké kvality které odpovídá definici stanovené vestejném ustanovení, které může být v období od 1. července 2004 do 30. června 2005 za zvláštních podmínek dovezeno, na 11500 tun.
(3) Je třeba připomenout, že licence, které jsou předmětem tohoto nařízení, mohou být použity po celou dobu jejich platnosti pouze za předpokladu, že splňují podmínky veterinární hygieny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozní licence pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality dle čl. 2 písm. f) nařízení (ES) č. 936/97 podané v období od 1. do 5. ledna 2005 se vyhovuje.
2. Žádosti o licence mohou být v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 936/97 podány během prvních pěti dnů měsíce února 2005 pro množství 6927,342 tun.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 11. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 30/2005
ze dne 10. ledna 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor por bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 17,581 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 31/2005
ze dne 20. prosince 2004,
kterým se s účinkem od 1. července 2004 upravují odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Evropských společenství a opravné koeficienty použitelné na tyto odměny a důchody
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství, a zejména na článek 13 tohoto protokolu,
s ohledem na služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, stanovené nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 [1] a naposledy pozměněné nařízením (ES, Euratom) č. 723/2004 [2], a zejména na články 63, 64, 65, 65a a 82 a přílohy VII, XI a XIII uvedeného služebního řádu a čl. 20 první pododstavec a články 64 a 92 uvedeného pracovního řádu,
s ohledem na návrh Komise,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
S účinkem od 1. července 2004 se v čl. 63 druhém pododstavci služebního řádu datum " 1. července 2003" nahrazuje datem " 1. července 2004".
Článek 2
S účinkem od 1. července 2004 se v článku 66 služebního řádu tabulka základních měsíčních platů nahrazuje tímto:
+++++ TABLE +++++
Článek 3
S účinkem od 1. července 2004 se opravné koeficienty použitelné podle článku 64 služebního řádu na odměny úředníků a ostatních zaměstnanců stanoví podle sloupce 2 následující tabulky.
S účinkem od 1. ledna 2005 se opravné koeficienty použitelné podle čl. 17 odst. 3 přílohy VII služebního řádu na převody úředníků a ostatních zaměstnanců stanoví podle sloupce 3 následující tabulky.
S účinkem od 1. července 2004 se opravné koeficienty použitelné podle čl. 20 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu na důchody stanoví podle sloupce 4 následující tabulky.
S účinkem od 1. května 2005 se opravné koeficienty podle čl. 20 odst. 2 přílohy XIII služebního řádu použitelné na důchody stanoví podle sloupce 5 následující tabulky:
+++++ TABLE +++++
Článek 4
S účinkem od 1. července 2004 činí příspěvek na rodičovskou dovolenou stanovený v článku 42a služebního řádu 804,36 EUR a pro osamělé rodiče 1072,48 EUR.
Článek 5
S účinkem od 1. července 2004 činí základní příspěvek na domácnost stanovený v čl. 1 odst. 1 přílohy VII služebního řádu 150,44 EUR.
S účinkem od 1. července 2004 činí příspěvek na vyživované dítě stanovený v čl. 2 odst. 1 přílohy VII služebního řádu 328,73 EUR.
S účinkem od 1. července 2004 činí příspěvek na vzdělání stanovený v čl. 3 odst. 1 přílohy VII služebního řádu 223,05 EUR.
S účinkem od 1. července 2004 činí příspěvek na vzdělání stanovený v čl. 3 odst. 2 přílohy VII služebního řádu 80,30 EUR.
S účinkem od 1. července 2004 činí minimální částka pro příspěvek za práci v zahraničí stanovená v článku 69 služebního řádu a v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci přílohy VII 445,88 EUR.
Článek 6
S účinkem od 1. ledna 2005 se náhrada cestovních výdajů za kilometr stanovený v článku 8 přílohy VII služebního řádu upravuje takto:
+++++ TABLE +++++
K této náhradě cestovních výdajů za kilometr se připočte doplňkový paušální příspěvek:
- 167,16 EUR, pokud je vzdálenost z místa zaměstnání do místa původu po železnici od 725 km do 1450 km,
- 334,31 EUR, pokud je vzdálenost z místa zaměstnání do místa původu po železnici rovna nebo větší než 1450 km.
Článek 7
S účinkem od 1. července 2004 činí denní příspěvek stanovený v čl. 10 odst. 1 přílohy VII služebního řádu:
- 34,55 EUR pro úředníka, který má nárok na příspěvek na domácnost, a
- 27,86 EUR pro úředníka, který nemá nárok na příspěvek na domácnost.
Článek 8
S účinkem od 1. července 2004 činí dolní hranice příspěvku na zařízení stanoveného v čl. 24 odst. 3 pracovního řádu ostatních zaměstnanců:
- 983,69 EUR pro zaměstnance, který má nárok na příspěvek na domácnost, a
- 584,90 EUR pro zaměstnance, který nemá nárok na příspěvek na domácnost.
Článek 9
S účinkem od 1. července 2004 činí pro příspěvek v nezaměstnanosti stanovený v čl. 28a odst. 3 druhém pododstavci pracovního řádu ostatních zaměstnanců dolní hranice 1179,72 EUR a horní hranice 2359,44 EUR a paušální srážka se stanoví na 1072,48 EUR.
Článek 10
S účinkem od 1. července 2004 se v článku 63 tabulka základních měsíčních platů pracovního řádu ostatních zaměstnanců nahrazuje tímto:
+++++ TABLE +++++
Článek 11
S účinkem od 1. července 2004 se v článku 93 tabulka základních měsíčních platů pracovního řádu ostatních zaměstnanců nahrazuje tímto:
+++++ TABLE +++++
Článek 12
S účinkem od 1. července 2004 činí dolní hranice příspěvku na zařízení stanovená v článku 94 pracovního řádu ostatních zaměstnanců:
- 739,90 EUR pro zaměstnance, který má nárok na příspěvek na domácnost, a
- 438,67 EUR pro zaměstnance, který nemá nárok na příspěvek na domácnost.
Článek 13
S účinkem od 1. července 2004 činí pro příspěvek v nezaměstnanosti stanovený v čl. 96 odst. 3 druhém pododstavci pracovního řádu ostatních zaměstnanců dolní hranice 884,79 EUR a horní hranice 1769,58 EUR a paušální snížení se stanoví na 804,36 EUR.
Článek 14
S účinkem od 1. července 2004 činí příspěvky za práci na směny stanovené v článku 1 nařízení Rady (ESUO, EHS, Euratom) č. 300/76 [3] 337,16 EUR, 508,90 EUR, 556,42 EUR a 758,58 EUR.
Článek 15
S účinkem od 1. července 2004 se na částky uvedené v článku 4 nařízení (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68 [4] použije opravný koeficient 4,867097.
Článek 16
S účinkem od 1. července 2004 se v článku 8 přílohy XIII služebního řádu tabulka použitelných částek služebního řádu nahrazuje tímto:
+++++ TABLE +++++
Článek 17
S účinkem od 1. července 2004 činí příspěvky na vyživované dítě stanovené v článku 14 přílohy XIII služebního řádu:
1.7.2004– 31.12.2004: 262,79
1.1.2005– 31.12.2005: 275,97
1.1.2006– 31.12.2006: 289,16
1.1.2007– 31.12.2007: 302,35
1.1.2008– 31.12.2008: 315,53.
Článek 18
S účinkem od 1. července 2004 činí příspěvek na vzdělání stanovený v článku 15 přílohy XIII služebního řádu
1.7.2004– 31.8.2005: 16,06
1.9.2005– 31.8.2006: 32,12
1.9.2006– 31.8.2007: 48,17
1.9.2007– 31.8.2008: 64,24.
Článek 19
S účinkem od 1. července 2004 činí pro účely článku 18 přílohy XIII služebního řádu paušální příspěvek uvedený v článku 4a přílohy VII služebního řádu platného před 1. květnem 2004:
- 116,32 EUR měsíčně pro úředníky v platových třídách C4 nebo C5,
- 178,34 EUR měsíčně pro úředníky v platových třídách C1, C2 nebo C3.
Článek 20
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 32/2005
ze dne 11. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 33/2005
ze dne 10. ledna 2005,
kterým se zahajuje přezkum pro nového vývozce nařízení Rady (ES) č. 2604/2000 o uložení konečných antidumpingových cel z dovozů některých polyetylentereftalátů (PET) pocházejících mimo jiné z Indie a o zrušení cla z dovozů pro jednoho vývozce z této země a o podřízení těchto dovozů celní evidenci
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 [1] ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŽÁDOST O PŘEZKUM
(1) Komise obdržela žádost o přezkum pro nového vývozce podle čl. 11 odst.
4 základního nařízení. Žádost podala společnost South Asian Petrochem Limited (dále jen "žadatel"), která je vyvážejícím výrobcem v Indii (dále jen "dotčená země").
B. VÝROBEK
(2) Výrobkem, který je předmětem přezkumu, je polyetylentereftalát s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g podle DIN (Deutsche Industrienorm) 53728, původem z Indie (dále jen "dotčený výrobek"), obvykle deklarovaný pod kódem KN 39076020.
Tento kód KN je uveden pouze pro informaci.
C. STÁVAJÍCÍ OPATŘENÍ
(3) Stávající platná opatření představují konečná antidumpingová cla uložená nařízením Rady (ES) č. 2604/2000 [2], podle kterého podléhají dovozy dotčeného výrobku pocházejícího mimo jiné z Indie a vyrobeného žadatelem do Společenství konečným antidumpingovým clům ve výši 181,7 EUR na tunu, s výjimkou dovozů z několika jmenovitě uvedených společností, které podléhají individuálním sazbám cla.
D. DŮVODY PRO PŘEZKUM
(4) Žadatel tvrdí, že v době trvání šetření, jež vedlo k antidumpingovým opatřením, tj. od 1. října 1998 do 30. září 1999 (dále jen "doba trvání původního šetření"), nevyvážel dotčený výrobek do Společenství a že není spřízněn se žádným z vyvážejících výrobců dotčeného výrobku, na které se vztahují výše uvedená antidumpingová opatření.
(5) Žadatel dále tvrdí, že dotčený výrobek začal do Společenství vyvážet po uplynutí doby trvání původního šetření.
E. POSTUP
(6) Známí dotčení výrobci ve Společenství byli o výše uvedené žádosti informováni a byla jim dána příležitost k vyjádření.
Nebyly obdrženy žádné připomínky.
(7) Po přešetření dostupných důkazů dospěla Komise k závěru, že existují dostatečné důkazy k ospravedlnění zahájení přezkumu pro nového vývozce podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení za účelem stanovení individuálního dumpingového rozpětí pro žadatele a v případě zjištění dumpingu úrovně cla, kterému by měly podléhat jeho dovozy dotčeného výrobku do Společenství.
a) Dotazníky
S cílem získat informace, které považuje pro své šetření za nutné, Komise zašle žadateli dotazník.
b) Shromažďování informací a pořádání slyšení
Všechny zúčastněné strany se vyzývají, aby písemně oznámily svá stanoviska a poskytly příslušné důkazy.
Komise krom toho může zúčastněné strany vyslechnout, pokud o to písemně požádají a doloží, že pro takové slyšení mají zvláštní důvody.
F. ZRUŠENÍ PLATNÉHO CLA A CELNÍ EVIDENCE DOVOZŮ
(8) Podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení by měla být zrušena platná antidumpingová cla, pokud jde o dovozy dotčeného výrobku, který žadatel vyrábí a prodává na vývoz do Společenství. Zároveň by takové dovozy měly podléhat celní evidenci podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení, aby byla zajištěna možnost zpětného uvalení antidumpingových cel ode dne zahájení přezkumu, pokud by tento přezkum vedl ke zjištění dumpingu u žadatele. Částku možného budoucího celního dluhu žadatele nelze v tomto stadiu řízení určit.
G. LHŮTY
(9) V zájmu řádné správy by měly být stanoveny lhůty, během nichž:
- mohou zúčastněné strany samy kontaktovat Komisi, zaslat písemně svá stanoviska, odpovědi na dotazník uvedený v 7. bodě odůvodnění písm. a) tohoto nařízení, nebo poskytnout další informace, které by měly být při šetření vzaty v úvahu,
- mohou zúčastněné strany písemně požádat Komisi o slyšení.
H. ODMÍTÁNÍ SPOLUPRÁCE
(10) V případech, kdy jakákoli zúčastněná strana odmítá ve stanovených lhůtách poskytnout přístup k nezbytným informacím nebo je jiným způsobem neposkytuje či značně zabraňuje šetření, lze podle článku 18 základního nařízení ke zjištěním, ať již pozitivním či negativním, dospět na základě dostupných údajů.
(11) Je-li zjištěno, že jakákoli zúčastněná strana předložila nesprávné či zavádějící informace, nebere se na takové informace ohled a podle článku 18 základního nařízení lze použít dostupné údaje.
Pokud jakákoli zúčastněná strana nespolupracuje nebo spolupracuje pouze částečně, a zjištění se proto podle článku 18 základního nařízení zakládají na dostupných údajích, může být výsledek pro dotčenou stranu méně příznivý, než kdyby spolupracovala,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Podle čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 384/96 se zahajuje přezkum nařízení (ES) č. 2604/2000 s cílem zjistit, zda a do jaké míry by měly dovozy polyetylentereftalátu s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g podle DIN (Deutsche Industrienorm) 53728, deklarovaného pod kódem KN 39076020, původem z Indie, vyráběného a prodávaného na vývoz do Společenství společností South Asian Petrochem Limited (doplňkový kód TARIC A585), podléhat antidumpingovým clům uloženým nařízením Rady č. 2604/2000.
Článek 2
Antidumpingové clo uložené nařízením Rady č. 2604/2000 se zrušuje, pokud jde o dovozy uvedené v článku 1 tohoto nařízení.
Článek 3
Celním orgánům se podle čl. 14 odst. 5 nařízení Rady č. 384/96 ukládá, aby podnikly vhodné kroky k vedení celní evidence dovozů uvedených v článku 1 tohoto nařízení. Celní evidence končí devět měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 4
1. Má-li být při šetření brán ohled na námitky zúčastněných stran, musejí tyto strany kontaktovat Komisi, předložit písemně svá stanoviska a odpovědi na dotazník uvedený v bodu 7 odůvodnění písm. a) tohoto nařízení nebo jakékoli jiné informace do 40 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost, není-li uvedeno jinak.
Je třeba věnovat pozornost skutečnosti, že výkon většiny práv v rámci daného postupu, jež jsou vymezena nařízením Rady (ES) č. 384/96, závisí na tom, zda daná strana kontaktovala Komisi ve výše uvedené lhůtě.
Zúčastněné strany mohou Komisi ve stejné lhůtě 40 dnů požádat o slyšení.
2. Veškeré informace a žádosti zúčastněných stran musejí být předloženy písemně (nikoli v elektronickém formátu, není-li uvedeno jinak) a musejí uvádět název, adresu, e mailovou adresu, telefonní, faxová a/nebo telexová čísla zúčastněné strany. Veškeré písemně předložené informace, včetně informací vyžadovaných tímto nařízením, odpovědi na dotazník a korespondence, jež zúčastněné strany poskytují na bázi důvěrnosti, se označí poznámkou "Vyhrazené" [3] a v souladu s čl. 19 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 384/96 je doprovází verze, která není důvěrná a označí se poznámkou "PRO KONTROLU ZE STRANY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN".
Jakékoli informace související s touto záležitostí a/nebo žádost o slyšení je třeba zaslat na adresu Evropské komise, generálního ředitelství pro obchod:
European Commission
Directorate General for Trade
Directorate B
Office: J-79 5/16
B-1049 Brussels
Fax: (32-2) 295 65 05
Telex: COMEU B 21877
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 34/2005
ze dne 12. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 35/2005
ze dne 11. ledna 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 36/2005
ze dne 12. ledna 2005,
kterým se mění přílohy III a X nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001, pokud jde o epizootologický dozor u přenosných spongiformních encefalopatií u skotu, koz a ovcí
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií [1], a zejména na článek 23 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 999/2001 stanovuje pravidla pro sledování přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) u skotu, koz a ovcí.
(2) Ve svém stanovisku ze dne 4. a 5. dubna 2002 ke strategii vyšetřování možné přítomnosti bovinní spongiformní encefalopatie (BSE) u malých přežvýkavců doporučil Vědecký koordinační výbor strategii tohoto vyšetřování v populaci malých přežvýkavců v zemích Společenství.
(3) Referenční laboratoř Společenství pro TSE sestavila skupinu odborníků na typizaci kmenů a pověřila ji dalším vymezením strategie doporučené Vědeckým koordinačním výborem.
Tato strategie zahrnuje především uplatňování metody depistáže u všech potvrzených případů TSE u malých přežvýkavců na úrovni národních referenčních laboratoří.
Další součástí této strategie je kruhový test spočívající v aplikaci minimálně tří různých metod ve vybraných laboratořích pod hlavičkou referenčních laboratoří Společenství u všech případů, u kterých nebylo v rámci první depistáže možné vyloučit BSE.
Doporučuje se také metoda typizace kmenů na myších u případů, u kterých je požadováno potvrzení výsledků metod molekulární typizace.
(4) Je nutno zajistit, aby do laboratoří provádějících potvrzující vyšetření byla dodána mozková hmota optimální kvality a v dostatečném množství z pozitivních případů klusavky.
(5) Pokud molekulární typizace aplikovaná na případy potvrzené klusavky odhalí izolát BSE nebo jiný neobvyklý izolát, je žádoucí, aby příslušný úřad měl přístup k mozkové hmotě dalších infikovaných zvířat podniku kvůli dalšímu vyšetřování případu.
(6) Kruhového testu prováděného referenční laboratoří Společenství se v období od července 2003 do března 2004 úspěšně zúčastnily čtyři laboratoře, které si vyzkoušely svoji odbornou způsobilost při provádění metod molekulární typizace.
Referenční laboratoř Společenství by do dubna 2005 měla uspořádat další testy odborné způsobilosti při molekulárních typizacích pro další laboratoře.
(7) Mezitím, s ohledem na nutnost rozšířit a urychlit sledování koz po podezření na výskyt choroby mezi těmito zvířaty a s ohledem na informace předané skupině odborníků referenční laboratoře Společenství laboratořemi některých členských států o jejich kapacitě vzhledem k provádění molekulárního testování, by tyto laboratoře měly být prozatímně schváleny pro tato testování až do výsledků příslušného testu odborné způsobilosti.
(8) Členské státy kromě povinné výroční zprávy požadované v čl. 6 odst. 4 nařízení (ES) č. 999/2001 předkládají na dobrovolné bázi měsíční zprávy o výskytu TSE. Informace předkládané v měsíčních a výročních zprávách by měly být sladěny. Měly by být poskytovány další informace, především o věkové struktuře testovaných zvířat, aby bylo možno vyhodnotit výskyt BSE u různých věkových skupin.
(9) Nařízení (ES) č. 999/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10) S ohledem na rostoucí naléhavost odlišení BSE od klusavky by změny stanovené tímto nařízením měly neprodleně vejít v platnost.
(11) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy III a X nařízení (ES) č. 999/2001 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 37/2005
ze dne 12. ledna 2005
o sledování teplot v přepravních prostředcích, úložných a skladovacích prostorech pro hluboce zmrazené potraviny určené k lidské spotřebě
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 89/108/EHS ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hluboce zmrazených potravin určených k lidské spotřebě [1], a zejména na článek 11 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice Komise 92/1/EHS ze dne 13. ledna 1992 o kontrole teploty v přepravních prostředcích a v úložných a skladovacích prostorech pro hluboce zmrazené potraviny určené k lidské spotřebě [2] stanoví požadavky k úplnému zajištění dodržování požadavků na teploty podle směrnice 89/108/EHS.
(2) V době přijetí směrnice Komise 92/1/EHS nebyla stanovena žádná evropská norma pro přístroje, určené ke sledování teplot v přepravních prostředcích a v úložných a skladovacích prostorech pro hluboce zmrazené potraviny.
(3) Evropský výbor pro normalizaci vytvořil normy pro přístroje zaznamenávající teplotu vzduchu a teploměry v roce 1999 a 2001.
Použití takových jednotných norem by zajistilo používání přístrojového vybavení pro sledování teplot potravin v souladu s harmonizovaným souborem technických požadavků.
(4) Před přijetím tohoto nařízení je třeba pro postupné uplatňování těchto opatření hospodářským subjektům umožnit, aby během přechodného období používaly měřicí přístroje, instalované podle platných právních předpisů.
(5) Směrnice Komise 92/1/EHS stanovuje odchylky pro přepravu hluboce zmrazených potravin po železnici.
Tato odchylka již není dále oprávněná a její platnost by měla být ukončena po uplynutí přechodného období.
(6) Požadavky na záznam teploty pro malá zařízení, používaná v maloobchodním prodeji, by byly nepřiměřené, a proto by měly být zachovány stávající odchylky pro mrazicí boxy v maloobchodě a pro malé mrazírenské komory používané v maloobchodních prodejnách pro ukládání zásob.
(7) Doporučuje se zajistit přímou použitelnost nových norem pro měřicí přístroje a technických pravidel, která jsou již obsažena ve směrnici 92/1/EHS.
V zájmu shody a jednotnosti právních předpisů Společenství je vhodné směrnici 92/1/EHS zrušit a nahradit ji tímto nařízením.
(8) Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a rozsah
Toto nařízení se týká sledování teplot v přepravních prostředcích a v úložných a skladovacích prostorech pro hluboce zmrazené potraviny.
Článek 2
Sledování a záznam teplot
1. Přepravní prostředky, úložné a skladovací prostory pro hluboce zmrazené potraviny se vybaví vhodnými měřicími přístroji ke sledování a záznamu, v opakovaných a pravidelných intervalech, teploty vzduchu, kterému jsou hluboce zmrazené potraviny vystaveny.
2. Od 1. ledna 2006 budou všechny měřicí přístroje používané podle odstavce 1 pro účely sledování teploty v souladu s evropskými normami EN 12830, EN 13485 a EN 13486.
Provozovatelé v odvětví potravin uchovávají veškeré příslušné doklady, které umožní prověřit, zda jsou výše uvedené přístroje v souladu s příslušnou normou EN.
Měřicí přístroje, instalované před 31. prosincem 2005 podle právních předpisů platných před přijetím tohoto nařízení, se mohou nadále používat, a to nejpozději do 31. prosince 2009.
3. Provozovatel v odvětví potravin označí datem a archivuje záznam teploty po dobu nejméně jednoho roku nebo po dobu delší s ohledem na povahu a trvanlivost hluboce zmrazených potravin.
Článek 3
Odchylky od článku 2
1. Odchylně od článku 2 se teplota vzduchu během skladování v prodejních mrazicích boxech a při místní distribuci měří pouze nejméně jedním snadno viditelným teploměrem.
V případě otevřených prodejních mrazicích boxů se:
a) jasně označí značka pro maximální zaplnění boxu;
b) teploměr ukazuje teplotu v úrovni této značky na straně, kde se proud vzduchu obrací.
2. Příslušný orgán může v případě mrazírenských skladovacích prostor menších než 10 krychlových metrů určených pro ukládání zásob v maloobchodních prodejnách povolit, odchylně od článku 2, měření teploty vzduchu snadno viditelným teploměrem.
Článek 4
Zrušení
Směrnice Komise 92/1/EHS se zrušuje.
Článek 5
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 38/2005
ze dne 12. ledna 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin, a kterým se mění nařízení (ES) č. 1484/95
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [2], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2783/75 ze dne 29. října 1975 o společném obchodním režimu pro vaječný albumin a mléčný albumin [3], a zejména na čl. 3 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1484/95 [4] stanovilo prováděcí pravidla k režimu dodatečných dovozních cel a určilo dodatečná dovozní cla v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin.
(2) Z pravidelné kontroly údajů, na jejichž základě se ověřují dovozní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i dovozní ceny vaječného albuminu, vyplývá nutnost změnit reprezentativní ceny pro dovozy některých produktů s přihlédnutím k cenovým rozdílům podle původu. Je tedy třeba zveřejnit reprezentativní ceny těchto produktů.
(3) Je nezbytné začít používat toto pozměňující nařízení co nejdříve.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 1484/95 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 39/2005
ze dne 13. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 40/2005
ze dne 13. ledna 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sazby náhrad použitelné od 17. prosince 2004 na produkty uvedené v příloze, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 2153/2004 [2].
(2) Z uplatnění pravidel a kritérií uvedených v nařízení (ES) č. 2153/2004 na údaje, které má Komise v současnosti k dispozici, vyplývá, že nyní uplatňované vývozní náhrady by měly být pozměněny podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady stanovené nařízením (ES) č. 2153/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Article 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 41/2005
ze dne 13. ledna 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a výše dodatečných cel při dovozu melasy v odvětví cukru stanovené nařízením (ES) č. 18/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení (ES) č. 1422/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2] a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhá věta,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 18/2005 [3] stanovilo reprezentativní ceny a výše dodatečných cel od 7. ledna 2005 při dovozu melasy.
(2) Na základě údajů, které má Komise k dispozici, dojde ke změně těchto částek v souladu s nařízením (ES) č. 1422/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná cla použitelná při dovozu produktů uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95, stanovená nařízením (ES) č. 18/2005, se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 42/2005
ze dne 13. ledna 2005,
kterým se mění dovozní cla v odvětví obilovin použitelná od 14. ledna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dovozní cla v odvětví obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 2280/2004 [3].
(2) Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1249/96 stanoví, že pokud se vypočtený průměr dovozních cel odchýlí během doby jejich použití o 5 EUR/t od stanoveného cla, je třeba provést příslušnou úpravu. Vzhledem k tomu, že k této odchylce došlo, je nutné upravit dovozní cla stanovená nařízením (ES) č. 2280/2004,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (ES) č. 2280/2004 se nahrazují přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 43/2005
ze dne 13. ledna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(10) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 44/2005
ze dne 13. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 11. ledna 2005.
(3) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 11. ledna 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 14. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 45/2005
ze dne 13. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. dubna 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 11. ledna 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 11. ledna 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 31,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 46/2005
ze dne 13. ledna 2005,
kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 1282/2001, pokud jde o termín podávání prohlášení o sklizni a o produkci pro hospodářský rok 2004/05
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na článek 73 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (ES) č. 1282/2001 [2] podávají producenti prohlášení o sklizni a o produkci nejpozději do 10. prosince, aby produkce vína ve Společenství byla známa včas.
(2) V jednom členském státě se několik dní před uvedeným termínem objevil technický problém s centrálním počítačovým systémem.
Producenti již do tohoto systému nemají přístup, a nemohou tedy do konečného termínu zadávat svá prohlášení.
(3) Aby se předešlo této situaci, za niž producenti nejsou odpovědní, a do doby, než začne znovu fungovat centrální počítačový systém, by měla být producentům poskytnuta delší lhůta k podávání prohlášení o sklizni a o produkci.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylně od čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 1282/2001 se mohou prohlášení pro hospodářský rok 2004/05 podle článků 2 a 4 uvedeného nařízení podávat až do 15. ledna 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 47/2005
ze dne 13. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 7. do 13. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1757/2004 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 17,95 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 48/2005
ze dne 13. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro oves v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1565/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 ze dne 3. září 2004 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro oves ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2004/05 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýcarska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 by měla být stanovena maximální náhrada.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 7. do 13. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1565/2004 se maximální vývozní náhrada pro oves stanovuje na 30,90 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 49/2005
ze dne 13. ledna 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2275/2004 pro dovoz čiroku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2275/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u čiroku dováženého ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č. 1784/2003, nevyhovět žádné nabídce.
(3) Zejména vzhledem ke kritériím uvedeným v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č. 1839/95 se nedoporučuje stanovovat maximální snížení cla.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 7. do 13. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení pro snížení dovozního cla dle nařízení (ES) č. 2275/2004 pro čirok se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 50/2005
ze dne 13. ledna 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2277/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 7. do 13. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 33,69 EUR/t pro maximální celkové množství 25000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 51/2005
ze dne 13. ledna 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2276/2004 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2276/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Portugalska.
(2) Dle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č. 1784/2003, že nebude vyhověno žádné nabídce.
(3) Zejména vzhledem ke kritériím uvedeným v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č. 1839/95 se nedoporučuje stanovovat maximální snížení cla.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 7. do 13. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení pro snížení dovozního cla dle nařízení (ES) č. 2276/2004 pro kukuřici se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 52/2005
ze dne 14. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 53/2005
ze dne 14. ledna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 3175/94, kterým se stanoví prováděcí pravidla ke zvláštnímu režimu dodávek produktů z obilovin a sušeného krmiva na menší ostrovy v Egejském moři a předběžný odhad dodávek
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2019/93 ze dne 19. července 1993, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro menší ostrovy v Egejském moři týkající se některých zemědělských produktů [1], a zejména na čl. 3a odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2958/93 [2] stanovilo prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2019/93, pokud jde o zvláštní režim zásobování menších ostrovů v Egejském moři některými zemědělskými produkty, a podle článku 3 nařízení (EHS) č. 2019/93 výši podpor tohoto zásobování.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 3175/94 [3] stanoví předběžný odhad dodávek produktů z obilovin a sušeného krmiva podle článku 2 nařízení (EHS) č. 2019/93.
(3) Je proto třeba stanovit předběžný odhad pro rok 2005.
(4) Nařízení (ES) č. 3175/94 by proto mělo být změněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem všech řídících výborů pro dotčené produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 3175/94 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 54/2005
ze dne 14. ledna 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro opětovný prodej neloupané rýže ze zásob francouzské intervenční agentury na vnitřním trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 7 odst. 4 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 75/91 [2] stanovilo postupy a podmínky pro uvedení neloupané rýže do prodeje intervenčními agenturami.
(2) Množství neloupané rýže, které je v současnosti skladováno francouzskou intervenční agenturou, je velmi vysoké a doba skladování je velmi dlouhá.
Je proto vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej přibližně 4288 tun neloupané rýže ze zásob této agentury na vnitřním trhu.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Francouzská intervenční agentura zahájí za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 75/91 stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej množství neloupané rýže ze svých zásob na vnitřním trhu, která jsou uvedena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
1. Lhůta pro podání nabídek pro první dílčí nabídkové řízení je stanovena do 26. ledna 2005.
2. Lhůta pro podání nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení končí dne 30. března 2005.
3. Nabídky musejí být podány u francouzské intervenční agentury:
ONIC
Service "Intervention"
21, avenue Bosquet
F-75341 Paris Cedex 07
Fax: (33) 144 18 20 08.
Článek 3
Odchylně od článku 19 nařízení (EHS) č. 75/91 sdělí francouzská intervenční agentura Komisi nejpozději v úterý v týdnu, který následuje po skončení lhůty pro podání nabídek, množství a průměrné ceny různých prodaných šarží, rozdělených případně podle skupin.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 55/2005
ze dne 14. ledna 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro opětovný prodej neloupané rýže ze zásob italské intervenční agentury na vnitřním trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 7 odst. 4 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 75/91 [2] stanovilo postupy a podmínky pro uvedení neloupané rýže do prodeje intervenčními agenturami.
(2) Množství neloupané rýže, které je v současnosti skladováno italskou intervenční agenturou, je velmi vysoké a doba skladování je velmi dlouhá.
Je proto vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej přibližně 20397 tun neloupané rýže ze zásob této agentury na vnitřním trhu.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Italská intervenční agentura zahájí za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 75/91 stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej množství neloupané rýže ze svých zásob na vnitřním trhu, která jsou uvedena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
1. Lhůta pro podání nabídek pro první dílčí nabídkové řízení je stanovena do 26. ledna 2005.
2. Lhůta pro podání nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení končí dne 30. března 2005.
3. Nabídky musejí být podány u italské intervenční agentury:
Ente Nazionale Risi (ENR)
Piazza Pio XI, 1
I-20123 Milano
Tel.: (39) 02 885 51 11
Fax: (39) 02 86 13 72
Článek 3
Odchylně od článku 19 nařízení (EHS) č. 75/91 sdělí italská intervenční agentura Komisi nejpozději v úterý v týdnu, který následuje po skončení lhůty pro podání nabídek, množství a průměrné ceny různých prodaných šarží, rozdělených případně podle skupin.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 56/2005
ze dne 14. ledna 2005,
které se týká 74. dílčího nabídkového řízení uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 nařízení (ES) č. 2799/1999 se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ve 74. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek uplynula dne 11. ledna 2005, se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 57/2005
ze dne 14. ledna 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka pro 10. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 10. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 11. ledna 2005, se stanovuje minimální prodejní cena odstředěného mléka ve výši 201,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 15. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 58/2005
ze dne 14. ledna 2005
o vydávání dovozních licencí pro některé konzervované houby pro období od 1. ledna do 30. června 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s výrobky zpracovanými z ovoce a zeleniny [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1864/2004 ze dne 26. října 2004 o otevření a správě celních kvót pro konzervované houby dovážené ze třetích zemí [2], a zejména na čl. 10 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Množství, pro která tradiční dovozci a noví dovozci v období od 3. do 10. ledna 2005 podali žádosti o licence podle čl. 8 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1864/2004, převyšují množství dostupná pro produkty pocházející z Číny.
(2) Je proto vhodné stanovit, v jakém rozsahu lze vyhovět žádostem o licence předaným Komisi dne 11. a 12. ledna 2005, a podle kategorií dovozců a původu produktu určit data, ke kterým musí být vydávání licencí pozastaveno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádostem o dovozní licence podle článku 4 nařízení (ES) č. 1864/2004, které byly podány od 3. do 10. ledna 2005 a předány Komisi dne 11. a 12. ledna 2005, lze vyhovět do výše procentních sazeb požadovaných množství, které jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
Žádosti o dovozní licence podle článku 4 nařízení (ES) č. 1864/2004 na období od 1. ledna do 30. června 2005, které byly podány po 10. lednu 2005, ale do data uvedeného v příloze II tohoto nařízení, jsou pro dotčenou kategorii dovozců a dotčený původ odmítnuty.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 59/2005
ze dne 14. ledna 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 155. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 155. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 60/2005
ze dne 14. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 327. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 327. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
+++++ TABLE +++++
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 61/2005
ze dne 14. ledna 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 11. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 11. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 11. ledna 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 270 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 15. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 62/2005
ze dne 14. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 155. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1.
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 155. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
2. Nepokračuje se v nabídkovém řízení v přívadě těchto produktů:
- máslo s přídavkem stopových látek, ≥ 82 %, recept B,
- zahuštěné máslo bez přídavku stopových látek, recept B.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 64/2005
ze dne 14. ledna 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 16. ledna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 65/2005
ze dne 17. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 66/2005
ze dne 17. ledna 2005
o dovozních licencích pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svahilska, Zimbabwe a Namibie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT), které zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2247/2003 ze dne 19. prosince 2003 o prováděcích pravidlech v sektoru hovězího a telecího masa, nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT) [3], a zejména na článek 5 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 1 nařízení (ES) č. 2247/2003 uvádí možnost vydat dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svahilska, Zimbabwe a Namibie.
Dovozy se však musí uskutečnit v rámci množství stanovených pro každou z těchto vyvážejících třetích zemí.
(2) Žádosti o udělení licence podané v období od 1. do 10. ledna 2005, vyjádřené v množství vykostěného masa, ve smyslu nařízení (ES) č. 2247/2003, pro produkty původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svahilska, Zimbabwe a Namibie nepřesahují množství, která jsou pro tyto státy k dispozici.
Proto je možné vydat dovozní licence na požadovaná množství.
(3) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. února 2005 v rámci celkového množství 52100 t možné podat žádost o licenci.
(4) V této souvislosti se připomíná, že se toto nařízení nijak nedotýká směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o hygienických otázkách a otázkách veterinární inspekce při dovozu skotu, vepřů, ovcí a koz, masa čerstvého nebo masných produktů původem z třetích zemí [4],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Níže uvedené členské státy vydávají dne 21. ledna 2005 dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa, vyjádřené v množství vykostěného masa, původem z určitých států Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří, a to pro níže uvedená množství a země původu:
Spojené království:
- 100 t původem z Botswany,
- 500 t původem z Namibie,
- 16 t původem z Svazijska,
Německo:
- 350 t původem z Botswany,
- 100 t původem z Namibie.
Článek 2
Žádosti o licence mohou být dle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 2247/2003 podány během prvních deseti dnů měsíce února 2005 pro níže uvedená množství vykostěného hovězího a telecího masa:
+++++ TABLE +++++
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 21. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 67/2005
ze dne 17. ledna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2879/2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2702/1999 o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů ve třetích zemích
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2702/1999 ze dne 14. prosince 1999 o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů ve třetích zemích [1], a zejména na článek 11 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 3 a 4 nařízení (ES) č. 2702/1999 stanoví kritéria výběru trhů a produktů, u kterých lze provádět informační a propagační opatření ve třetích zemích.
Tyto trhy a produkty jsou uvedeny v příloze nařízení Komise (ES) č. 2879/2000 [2].
(2) Podle článku 5 nařízení (ES) č. 2702/1999 je nutné, aby Komise každé dva roky sestavila seznam produktů a trhů podle článků 3 a 4 uvedeného nařízení.
(3) Seznam cílových trhů by měl být upraven tak, aby se přihlédlo ke skutečnosti, že Chorvatsko, Bosna a Hercegovina, Srbsko a Černá hora, bývalá jugoslávská republika Makedonie, Turecko a Ukrajina jsou vývozními trhy se zvláštním zájmem pro některé členské státy a s vývozním potenciálem pro Společenství obecně.
(4) Květy a rostliny jsou výrobky, u kterých lze tržní rovnováhu zlepšit pomocí informačních a/nebo obecných propagačních opatření v třetích zemích.
Tyto produkty by proto měly být zařazeny do seznamu produktů, na něž se vztahují propagační opatření ve třetích zemích.
(5) Je vhodné rozšířit odrážku sýr a jogurt v příloze nařízení (ES) č.
2879/2000 tak, aby zahrnovala mléčné výrobky obecně.
(6) Produkty s chráněným označením původu (CHOP), chráněným zeměpisným označením (CHZO) nebo s tradiční zaručenou specialitou (TZS) podle nařízení Rady (ES) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin [3] nebo nařízení Rady (ES) č. 2082/92 ze dne 14. července 1992 o osvědčeních o zvláštní povaze zemědělských produktů a potravin [4] a produktů z ekologického zemědělství v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2092/91 ze dne 24. června 1991 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin [5], jsou jakostní výrobky, jejichž výroba se s ohledem na společnou zemědělskou politiku považuje za prioritní. Tyto výrobky by proto měly být zahrnuty do přílohy nařízení (ES) č. 2879/2000, aby bylo zajištěno, že mohou požívat výhody všech propagačních a informačních opatření stanovených v režimu propagace ve třetích zemích.
(7) Nařízení (ES) č. 2879/2000 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem vyjádřeným na společné schůzi řídícího výboru pro propagaci zemědělských produktů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 2879/2000 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 68/2005
ze dne 17. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální náhrada pro vývoz celoomleté dlouhozrnné rýže B do určitých třetích zemí v souvislosti s nabídkovým řízením zahájeným nařízením (ES) č. 2032/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2032/2005 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise(EHS) č. 584/75 [3], může Komise na základě předložených nabídek a v souladu s postupem uvedeným v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout o stanovení maximální vývozní náhrady. Při stanovení této náhrady je nutné přihlédnout ke kritériím uvedeným v článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003. Vyberou se nabídky všech uchazečů, které se rovnají maximální vývozní náhradě nebo jsou nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií na současnou situaci na trhu dané rýže vede ke stanovení maximální vývozní náhrady ve výši uvedené v článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na základě nabídek předložených mezi dny 10. až 13. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2032/2005 se maximální vývozní náhrada pro celoomletou dlouhozrnnou rýži B určenou pro vývoz do určitých třetích zemí stanoví na 65,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 69/2005
ze dne 17. ledna 2005
o nabídkách předložených v rámci nabídkového řízení týkajícího se subvence pro vývoz loupané dlouhozrnné rýže B na ostrov Réunion podle nařízení (ES) č. 2033/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2692/89 ze dne 6. září 1989, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro vývozy rýže na Réunion [2], a zejména na čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2033/2004 [3] bylo zahájeno nabídkové řízení na subvenci při vývozu rýže na ostrov Réunion.
(2) Podle článku 9 nařízení (EHS) č. 2692/89 může Komise na základě předložených nabídek a podle postupu stanoveného v čl. 26 odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v článcích 2 a 3 nařízení (EHS) č. 2692/89 by neměla být stanovena maximální subvence.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 10. až 13. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení na stanovení subvence na vývoz omleté dlouhozrnné rýže B kódu KN 10062098 na ostro
Nařízení Komise (ES) č. 70/2005
ze dne 17. ledna 2005
o nabídkách podaných na vývoz omleté kulatozrnné, střednězrnné a dlouhozrnné rýže A určené k vývozu do určitých třetích zemí v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2031/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1] a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2031/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na stanovení vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (EHS) č. 584/75 [3], může Komise podle postupu stanoveného v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 a na základě předložených nabídek rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v čl. 14, odst. 4 nařízení (ES) č. 1785/2003 by maximální náhrada neměla být stanovena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 10. až 13. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhrady pro omletou kulatozrnnou, střednězrnnou a dlouhozrnnou rýži A určenou pro vývoz do určitých třetích zemí, které bylo zahájeno nařízením (ES) č. 2031/2004, nebudou učiněny další kroky.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 71/2005
ze dne 17. ledna 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1b nařízení Komise (EHS) č. 700/88 se pro období dvou po sobě následujících týdnů stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. ledna 2005.
Použije se od 19. ledna do 1. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 72/2005
ze dne 17. ledna 2005,
kterým se dočasně zrušuje preferenční clo a znovu zavádí sazba společného celního sazebníku na dovoz jednokvětých karafiátů (Standard) pocházejících ze západního břehu Jordánu a pásma Gazy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987 o podmínkách pro uplatnění preferenčních cel na dovoz některých květinářských produktů pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1] a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (EHS) č. 4088/87 stanoví podmínky pro uplatnění preferenčního cla na velkokvěté růže, malokvěté růže, jednokvěté karafiáty (Standard) a vícekvěté karafiáty (Spray) v rámci celních kvót otevíraných každoročně na dovoz čerstvých řezaných květin do Společenství.
(2) Nařízení Rady (ES) č. 747/2001 [2] otevírá a spravuje celní kvóty Společenství pro čerstvé řezané květiny a květinová poupata pocházející z Egypta, Izraele, Kypru, Malty, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 71/2005 [3] stanovilo ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže při uplatnění dovozního režimu.
(4) Nařízení Komise (EHS) č. 700/88 [4] stanovilo prováděcí pravidla tohoto režimu.
(5) Na základě záznamů cen učiněných podle nařízení (EHS) č. 4088/87 a nařízení (EHS) č. 700/88 je nutné dojít k závěru, že požadavky pro dočasné zrušení preferenčního cla stanovené v čl. 2 odst. 2 nařízení (EHS) č. 4088/87, pokud jde o jednokvěté karafiáty (Standard) ze západního břehu Jordánu a pásma Gazy, jsou splněny. Měla by být znovu zavedena sazba společného celního sazebníku.
(6) Kvóta pro dané produkty se vztahuje na období od 1. ledna do 31. prosince 2005.
Dočasné zrušení preferenčního cla a znovu zavedení sazby společného celního sazebníku se proto uplatní až do konce tohoto období.
(7) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Preferenční clo stanovené nařízením (ES) č. 747/2001 na dovoz jednokvětých karafiátů (Standard) (kód KN ex06031020) ze západního břehu Jordánu a pásma Gazy se dočasně zrušuje a znovu se zavádí sazba společného celního sazebníku.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 73/2005
ze dne 17. ledna 2005,
kterým se mění dovozní cla v odvětví obilovin použitelná od 18. ledna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dovozní cla v odvětví obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 64/2005 [3].
(2) Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1249/96 stanoví, že pokud se vypočtený průměr dovozních cel odchýlí během doby jejich použití o 5 EUR/t od stanoveného cla, je třeba provést příslušnou úpravu. Vzhledem k tomu, že k této odchylce došlo, je nutné upravit dovozní cla stanovená nařízením (ES) č. 64/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (ES) č. 64/2005 se nahrazují přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 74/2005
ze dne 18. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 75/2005
ze dne 18. ledna 2005,
kterým se mění přílohy I, II a III nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu, pokud jde o moxidektin, lineární alkylbenzensulfonové kyseliny s alkylovými řetězci s délkou C9 až C13, obsahující méně než 2,5 % řetězců delších než C13 a acetylisovaleryltylosin
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2377/90 ze dne 26. června 1990, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu [1] a zejména na články 2, 3 a 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské agentury pro léčivé přípravky vyjádřené Výborem pro veterinární léčivé přípravky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Všechny farmakologicky účinné látky používané v rámci Společenství ve veterinárních léčivých přípravcích, které jsou určeny k podávání zvířatům určeným k produkci potravin, by měly být hodnoceny v souladu s nařízením (EHS) č. 2377/90.
(2) Látka moxidektin byla zařazena do přílohy I pro skot, ovce a koňovité pro svalovinu, tuk, játra a ledviny a v případě mléka jen pro skot.
Položka by se měla rozšířit, aby obsahovala mléko ovcí.
(3) Lineární alkylbenzensulfonové kyseliny s alkylovými řetězci s délkou C9 až C13, obsahující méně než 2,5 % řetězců delších než C13 byly zařazeny do přílohy II pro skot pouze pro topické použití.
Položka by se měla rozšířit, aby zahrnovala ovce.
(4) Látka acetylisovaleryltylosin je zařazena do přílohy I pro prasata.
Aby bylo umožněno dokončení vědeckých studií za účelem zahrnutí drůbeže, měl by být acetylisovaleryltylosin zařazen do přílohy III, vyjma pro zvířata, jejichž vejce jsou určena k lidské spotřebě.
(5) Před uplatněním tohoto nařízení musí být členským státům poskytnuta přiměřená lhůta, aby mohly ke zohlednění ustanovení tohoto nařízení učinit veškeré úpravy, které mohou být nezbytné s ohledem na oprávnění uvádět příslušné veterinární léčivé přípravky na trh, která byla udělena v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků [2].
(6) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro veterinární léčivé přípravky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I, II a III nařízení (EHS) č. 2377/90 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 76/2005
ze dne 19. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 77/2005
ze dne 13. ledna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 574/72, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství [1], a zejména na článek 122 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Některé členské státy nebo jejich příslušné orgány požádaly o provedení změn příloh nařízení (EHS) č. 574/72 postupem, který je v něm uveden.
(2) Navržené změny vyplývají z rozhodnutí přijatých dotyčnými členskými státy nebo jejich příslušnými orgány, které určují úřady příslušné pro provádění právních předpisů v oblasti sociálního zabezpečení podle právních předpisů Společenství.
(3) Systémy, které je třeba vzít v úvahu při výpočtu průměrných ročních nákladů na věcné dávky v souladu s článkem 94 a 95 nařízení (EHS) č. 574/72, jsou uvedeny v příloze 9.
(4) Bylo obdrženo jednomyslné stanovisko Správní komise pro sociální zabezpečení migrujících pracovníků,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy 1 až 5 a přílohy 7, 9 a 10 nařízení (EHS) č. 574/72 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 78/2005
ze dne 19. ledna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 466/2001, pokud jde o těžké kovy
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách [1], a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny a Evropským úřadem pro bezpečnost potravin,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 466/2001 [2] stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách.
Tato opatření ve znění nařízení Komise (ES) č. 221/2002 [3] obsahují maximální limity pro těžké kovy olovo, kadmium a rtuť.
(2) Za účelem ochrany veřejného zdraví je nezbytné udržet množství kontaminujících látek na úrovních, které nevzbuzují obavy z ohrožení zdraví.
Maximální limity olova, kadmia a rtuti musí být bezpečné a co nejnižší rozumně dosažitelné ("ALARA") správnou výrobní, zemědělskou a rybolovnou praxí.
Na základě nových informací o dosahování maximálních limitů u některých vodních druhů je nezbytné přezkoumat ustanovení přílohy I nařízení (ES) č. 466/2001 pro tyto kontaminující látky v některých potravinách.
Přezkoumaná ustanovení zachovávají vysokou úroveň ochrany zdraví spotřebitelů.
(3) Nařízení (ES) č. 466/2001 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 466/2001 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 79/2005
ze dne 19. ledna 2005,
kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002, pokud jde o používání mléka, mléčných výrobků a produktů získaných z mléka, které jsou v uvedeném nařízení definovány jako materiál kategorie 3
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu [1], a zejména na čl. 6 odst. 2 písm. i) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví hygienické a veterinární předpisy pro sběr, přepravu, uskladnění, manipulaci, zpracování a využití nebo neškodné odstranění vedlejších produktů živočišného původu tak, aby se zabránilo tomu, že tyto produkty budou rizikem pro zdraví zvířat nebo lidí.
(2) Nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví pravidla pro použití některých vedlejších produktů živočišného původu pocházejících z výroby produktů určených pro lidskou spotřebu a zmetkové potraviny živočišného původu, na které se vztahuje definice materiálu kategorie 3 v uvedeném nařízení včetně mléka a mléčných výrobků, které již nejsou určeny pro lidskou spotřebu.
Nařízení (ES) č. 1774/2004 dále stanoví možnost využít materiál kategorie 3 jinými způsoby postupem podle uvedeného nařízení a po konzultaci s příslušným vědeckým výborem.
(3) Podle stanovisek Vědeckého řídícího výboru z let 1996, 1999 a 2000 neexistuje důkaz o přenosu bovinní spongiformní encefalopatie (BSE) mlékem a jakékoli riziko pocházející z mléka se považuje za zanedbatelné.
Ve zprávě o situaci ze dne 15. března 2001 potvrdila skupina ad hoc pro TSE/BSE tento názor.
(4) Na základě těchto stanovisek jsou mléko, mléčné výrobky a mlezivo vyjmuty ze zákazu krmení hospodářských zvířat, která jsou za účelem výroby potravin držena, vykrmována nebo chována, živočišnými bílkovinami v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií [2].
(5) Nařízení (ES) č. 1774/2002 se nevztahuje na tekuté mléko a mlezivo, které bylo odstraněno nebo použito v hospodářství svého původu.
Toto nařízení také umožňuje použít mléko a mlezivo jako hnojivo nebo půdní přídavek, pokud se příslušný orgán domnívá, že nepředstavují riziko šíření některé závažné přenosné choroby vzhledem k tomu, že hospodářská zvířata mohla mít přístup k této půdě, a proto mohla být vystavena takovému riziku.
(6) Podle nařízení (ES) č. 1774/2002 se materiál kategorie 3 musí použít v souladu s přísnými podmínkami a krmení hospodářských zvířat takovým materiálem se povoluje pouze po zpracování ve schváleném zpracovatelském zařízení kategorie 3.
(7) Vedlejší produkty živočišného původu pocházející z výroby mléčných výrobků určených k lidské spotřebě a mléčných výrobků, které se již nepoužívají jako potraviny, se obvykle vyrábějí v zařízeních schválených v souladu se směrnicí Rady 92/46/EHS ze dne 16. června 1992 o hygienických předpisech pro produkci syrového mléka, tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků a jejich uvedení na trh [3].
Hotové mléčné výrobky jsou obvykle balené, a proto je možnost následné kontaminace výrobku minimální.
(8) Komise je povinna vyžádat si stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin, pokud jde o možnost krmit hospodářská zvířata za podmínek požadovaných pro minimalizaci rizik hotovým mlékem, hotovými mléčnými výrobky a produkty získanými z mléka, na které se vztahuje definice materiálu kategorie 3 uvedená v nařízení (ES) č. 1774/2002 ("produkty") bez dalšího ošetření.
(9) Do obdržení tohoto stanoviska a s ohledem na současná vědecká stanoviska a zprávu o strategii očkování proti kulhavce a slintavce ve stavu nouze, kterou v roce 1997 vypracoval Vědecký výbor pro otázky zdraví a dobré životní podmínky zvířat, je vhodné prozatímně stanovit zvláštní opatření pro sběr, přepravu, zpracování a využití produktů.
(10) Členské státy by měly zavést vhodné kontrolní systémy ke kontrole dodržování uvedeného nařízení a k přijetí přiměřených opatření v případě jeho nedodržování.
Členské státy by též měly při rozhodování o počtu registrovaných hospodářství, která jsou oprávněna používat dané produkty, brát v úvahu své hodnocení rizik pro nejlepší a nejhorší případ, které provedly při přípravě svých pohotovostních plánů pro epizootické choroby.
(11) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Všeobecné povolení od členských států
Členské státy povolí sběr, přepravu, zpracování, použití a uskladnění mléka, mléčných výrobků a produktů získaných z mléka, na které se vztahuje definice materiálu kategorie 3 uvedená v čl. 6 odst. 1 písm. e), čl. 6 odst. 1 písm. f) a čl. 6 odst. 1 písm. g) nařízení (ES) č. 1774/2002, které nebyly zpracované v souladu s kapitolou V přílohy VII uvedeného nařízení ("produkty"), pokud jsou tyto činnosti a produkty v souladu s požadavky stanovenými tímto nařízením.
Článek 2
Použití zpracovaných produktů, syrovátky a nezpracovaných produktů
1. Zpracované produkty a syrovátka uvedené v příloze I se mohou použít jako krmivo v souladu s požadavky stanovenými v uvedené příloze.
2. Nezpracované produkty a jiné produkty uvedené v příloze II se mohou použít jako krmivo v souladu s požadavky stanovenými v uvedené příloze.
Článek 3
Sběr, přeprava a uskladnění
1. Produkty se sbírají, přepravují a označují v souladu s požadavky stanovenými v příloze II nařízení (ES) č. 1774/2002.
Nicméně první pododstavec se nevztahuje na provozovatele zařízení na zpracování mléka schválené v souladu s článkem 10 směrnice 92/46/EHS, pokud sbírají a vracejí do svých zařízení produkty, které dříve dodali svým zákazníkům.
2. Produkty se uskladňují v přiměřené teplotě, aby se vyloučilo riziko pro zdraví zvířat nebo lidí, buď:
a) v určeném skladě schváleném pro tento účel v souladu s článkem 11 nařízení (ES) č. 1774/2002, nebo
b) v určeném, odděleném skladovacím prostoru v zařízení schváleném v souladu s článkem 10 směrnice 92/46/EHS.
3. Vzorky výsledných produktů, které byly odebrány během uskladnění nebo během vybírání ze skladu musejí alespoň splňovat mikrobiologické normy stanovené v kapitole I (D) č. 10 přílohy VII nařízení (ES) č. 1774/2002.
Článek 4
Povolení, registrace a kontrolní opatření
1. Zařízení na zpracování mléka schválená v souladu s článkem 10 směrnice 92/46/EHS a hospodářství schválená podle příloh tohoto nařízení musejí být za tímto účelem zaregistrována příslušným orgánem.
2. Příslušný orgán přijme nutná opatření ke kontrole, zda provozovatelé registrovaných zařízení a podniků splňují požadavky stanovené v tomto nařízení.
Článek 5
Pozastavení povolení a registrace v případě nesouladu
Každé povolení a registrace vydané příslušným orgánem v souladu s tímto nařízením se okamžitě pozastaví, jakmile nejsou požadavky tohoto nařízení splněny.
Povolení a registrace se mohou obnovit pouze v případě, že byla přijata vhodná nápravná opatření nařízená příslušným orgánem.
Článek 6
Přezkum
Komise přezkoumá ustanovení tohoto nařízení a v případě potřeby je změní s ohledem na stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 80/2005
ze dne 19. ledna 2005,
kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 1517/77, kterým se stanoví různé skupiny odrůd chmele pěstované ve Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1696/71 ze dne 26. července 1971 o společné organizaci trhu s chmelem [1], a zejména na čl. 12 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1517/77 [2] stanoví skupiny odrůd chmele.
Částka podpory pro produkci chmele se lišila podle těchto odrůd.
Tento režim podpory byl nahrazen v souladu s článkem 12 nařízení (EHS) č. 1696/71 podporou na hektar stejnou pro všechny odrůdy.
(2) Nařízení (EHS) č. 1517/77 se stalo bezpředmětné, a proto je třeba ho zrušit.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro chmel,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zrušuje se nařízení (EHS) č. 1517/77.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 81/2005
ze dne 19. ledna 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 3077/78 o stanovení rovnocennosti ověřovací listiny původu pro chmel dovážený ze třetích zemí s ověřovací listinou původu Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1696/71 ze dne 26. července 1971 o společné organizaci trhu s chmelem [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 3077/78 [2] stanoví pro třetí země subjekty, které mají oprávnění vydávat ověřovací listiny původu pro chmel a chmelové výrobky dovážené z těchto zemí, které jsou uznány za rovnocenné ověřovací listině původu podle článku 2 nařízení (EHS) č. 1696/71.
(2) S ohledem na přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii, subjekty těchto nových členských států již nesmějí být uvedeny na seznamu v příloze nařízení (EHS) č. 3077/78.
(3) Nařízení (EHS) č. 3077/78 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro chmel,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (EHS) č. 3077/78 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 84/2005
ze dne 18. ledna 2005,
kterým se mění příloha nařízení (ES) č. 2042/2000 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu televizních kamerových systémů pocházejících z Japonska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"),
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PŘEDCHOZÍ POSTUP
(1) Nařízením (ES) č. 1015/94 [2] Rada uložila konečné antidumpingové clo z dovozu televizních kamerových systémů pocházejících z Japonska.
(2) V čl. 31 odst. 3 písm. e) nařízení (ES) č. 1015/94 Rada výslovně vyloučila z oblasti působnosti antidumpingového cla kamerové systémy vyjmenované v příloze uvedeného nařízení (dále jen "příloha"), které představují nejvyšší třídu profesionálních kamerových systémů a po technické stránce spadají do definice výrobku podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1015/94, avšak nelze je považovat za televizní kamerové systémy.
(3) V říjnu 1995 Rada nařízením (ES) č. 2474/95 [3] změnila nařízení (ES) č. 1015/94, zejména pokud jde o definici obdobného výrobku a o některé modely profesionálních kamerových systémů, které byly od konečného antidumpingového cla výslovně osvobozeny.
(4) V říjnu 1997 Rada změnila nařízením (ES) č. 1952/97 [4] sazby konečného antidumpigového cla dvěma dotčeným společnostem, a to Sony Corporation a Ikegami Tsushinki Co. Ltd podle článku 12 základního nařízení. Navíc Rada konkrétně vyloučila z oblasti působnosti antidumpingového cla určité nové modely profesionálních kamerových systémů tím, že je doplnila do přílohy.
(5) V lednu 1999 a lednu 2000 Rada nařízeními (ES) č. 193/1999 [5] a (ES) č. 176/2000 [6] změnila nařízení (ES) č. 1015/94 a doplnila přílohu o určité novější modely profesionálních kamerových systémů, a tím je osvobodila od uplatnění konečného antidumpingového cla. V říjnu 2004 pozměnila Rada nařízením (ES) č. 1754/2004 [7] nařízení (ES) č. 176/2000.
(6) V září 2000 Rada nařízením (ES) č. 2042/2000 [8] potvrdila konečná antidumpingová cla uložená nařízením (ES) č. 1015/94 v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(7) V lednu 1999 a lednu 2001 Rada nařízením (ES) č. 198/1999 [9] a (ES) č. 951/2001 [10], změnila nařízení (ES) č. 2042/94 tím, že přílohu nařízení (ES) č. 2042/2000 doplnila o určité novější modely profesionálních kamerových systémů, a tím je osvobodila od konečného antidumpingového cla.
(8) V září 2001, po prozatímním přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, potvrdila Rada nařízením (ES) č. 1900/2001 [11] výši konečného antidumpingového cla uloženého nařízením (ES) č. 2042/2000 z dovozu televizních kamerových systémů od vyvážejícího výrobce Hitachi Denshi Ltd.
(9) V září 2002 Rada nařízením (ES) č. 1696/2002 [12] změnila nařízení (ES) č. 2042/2000 tím, že doplnila přílohu nařízení (ES) č. 2042/2000 o určité novější modely profesionálních kamerových systémů, a tím je osvobodila od konečného antidumpingového cla.
(10) V dubnu 2004 Rada nařízením (ES) č. 825/2004 změnila nařízení (ES) č. 2042/2000 tím, že doplnila přílohu nařízení (ES) č. 2042/2000 o určité novější modely profesionálních kamerových systémů, a tím je osvobodila od konečného antidumpingového cla.
B. ŠETŘENÍ TÝKAJÍCÍ SE NOVÝCH MODELŮ PROFESIONÁLNÍCH KAMEROVÝCH SYSTÉMŮ
1. Postup
(11) Dva japonští vyvážející výrobci, konkrétně Sony Corporation (dále jen "Sony") a Victor Company of Japan Limited (dále jen "JVC"), uvědomili Komisi o záměru uvést na trh Společenství nové modely profesionálních kamerových systémů a požádali Komisi, aby byly tyto nové modely profesionálních kamerových systémů, včetně jejich příslušenství, připojeny k příloze nařízení (ES) č. 2042/2000, a tím osvobozeny od antidumpingového cla.
(12) Komise v tomto smyslu uvědomila výrobce ve Společenství a zahájila šetření omezené na zjištění, zda uvažované výrobky spadají do oblasti působnosti antidumpingových cel a zda bude nutné odpovídajícím způsobem změnit operační část nařízení (ES) č. 2042/2000.
2. Modely podrobené šetření
(13) Přijatá žádost o osvobození se týkala níže uvedených modelů, k nimž byly dodány příslušné technické údaje:
i) Sony:
- hledáček HDVF-C30W,
ii) JVC:
- hlava kamery KY-F560E.
Hledáček Sony byl prezentován jako model, který lze použít pouze u kamkordérů, tj. u kamer, které nespadají do oblasti působnosti nařízení (ES) č.
2042/2000. Model JVC byl charakterizován jako nový model profesionální kamery, která již byla vyňata z platného antidumpingového nařízení.
3. Závěry šetření
i) Hledáček HDVF-C30W
(14) Bylo zjištěno, že hledáček HDVF-H30W spadá pod popis výrobku uvedený v čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 2042/2000. Může však být používán pouze s hlavami kamery, které nespadají pod popis výrobku uvedený v čl. 1 odst. 2 písm. b) uvedeného nařízení. Zejména poměr energie signálu k energii šumu těchto hlav kamer činí 54 dB, zatímco popis v nařízení (ES) č. 2042/2000 požaduje pro hlavy kamer "při normálním zisku poměr alespoň 55 dB". V důsledku toho se dospělo k závěru, že je tento hledáček nutno považovat za profesionální kamerový systém spadající pod definici uvedenou v čl. 1 odst. 3 písm. e) nařízení (ES) č. 2042/2000. Tento hledáček by měl být tudíž vyloučen z oblasti působnosti stávajících antidumpingových opatření a doplněn do přílohy nařízení (ES) č. 2042/2000.
(15) V souladu se zavedenou praxí orgánů Společenství by měl být tento model osvobozen od antidumpingového cla počínaje dnem doručení příslušné žádosti o výjimku.
Veškeré dovozy hledáčku Sony HDVF-C30W dovezeného od 1. dubna 2003 by měly být od uvedeného dne osvobozeny od cla.
ii) Hlava kamery KY-F560E
(16) Bylo zjištěno, že se hlava kamery KY-F560E, jakkoli tento model spadá do rámce popisu výrobku podaného v čl. 1 odst. 2 písm a) nařízení (ES) č. 2042/2000, používá hlavně v technických a lékařských aplikacích. V důsledku toho se dospělo k závěru, že je tento model nutno považovat za profesionální kamerový systém spadající pod definici čl. 1 odst. 3 písm. e) nařízení (ES) č. 2042/2000. Měl by být tudíž vyloučen z oblasti působnosti stávajících antidumpingových opatření a doplněn do přílohy nařízení (ES) č. 2042/2000.
(17) V souladu se zavedenou praxí orgánů Společenství by tento model měl být osvobozen od antidumpingového cla počínaje dnem doručení odůvodněné žádosti o výjimku.
Veškeré dovozy hlavy kamery JVC KY-F560E dovezené ode dne 15. dubna 2004 by měly být od uvedeného dne osvobozeny od cla.
4. Informování zúčastněných stran a závěry
(18) Komise uvědomila výrobní odvětví Společenství a vývozce televizních kamerových systémů o svých zjištěních a dala jim příležitost předložit jejich stanoviska.
Žádná ze stran nevznesla proti zjištěním Komise námitky.
(19) Na základě výše uvedených skutečností by mělo být nařízení (ES) č. 2042/2000 odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 2042/2000 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Toto nařízení se použije na dovozy níže uvedených modelů vyrobených a vyvezených do Společenství následujícími vyvážejícími výrobci:
a) Sony od 1. dubna 2003:
- hledáček HDVF-C30W;
b) JVC od 15. dubna 2004:
- hlava kamery KY-F560E.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 85/2005
ze dne 20. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 86/2005
ze dne 20. ledna 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 21. ledna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 87/2005
ze dne 20. ledna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 88/2005
ze dne 20. ledna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty z cukru vyvážené v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kotacemi nebo cenami na světovém trhu s výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, a cenami těchto výrobků ve Společenství, může být vyrovnán vývozní náhradou;
(2) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2], stanoví, že vývozní náhrada na 100 kilogramů výrobků, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001, se rovná základní částce násobené obsahem sacharosy, podle potřeby včetně ostatních cukrů vyjádřených jako sacharosa; obsah sacharosy v dotyčném výrobku se určuje v souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95;
(3) Čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že základní výše náhrady pro sorbózu vyvezenou v nezměněném stavu se musí rovnat základní výši náhrady snížené o jednu setinu použitelné výrobní náhrady podle nařízení Rady (EHS) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování výrobních náhrad pro cukr používaný v chemickém průmyslu [3] pro výrobky, jejichž seznam je zahrnut v příloze posledně uvedeného nařízení;
(4) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 se základní výše náhrady za ostatní výrobky, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, vyvážené v nezměněném stavu, musí rovnat jedné setině částky, která na jedné straně bere v úvahu rozdíl mezi intervenční cenou pro bílý cukr pro oblasti Společenství bez deficitu v měsíci, pro který je stanovena základní výše, a cenovými nabídkami nebo cenami bílého cukru na světovém trhu, a na straně druhé z důvodu potřeby vytvořit rovnováhu mezi využitím základních produktů Společenství při výrobě zpracovaných výrobků na vývoz do třetích zemí a využitím produktů třetích zemí dovezených v rámci aktivního zušlechťovacího styku;
(5) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 se použití základní výše může omezit na některé výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení;
(6) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 upravuje stanovení náhrad pro vývoz produktů v nezměněném stavu uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. f), g) a h) uvedeného nařízení; náhrada musí být stanovena na 100 kilogramů sušiny, přičemž se bere v úvahu vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód KN 17023091 a pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 a hospodářské aspekty předpokládaných vývozů; v případě produktů uvedených ve zmíněném čl. 1 písm. f) a g) se náhrada má poskytovat pro produkty, které splňují podmínky článku 5 nařízení (ES) č. 2135/95; pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. h) náhrada se poskytne pouze u těch, které splňují podmínky článku 6 nařízení (ES) č. 2135/95;
(7) Výše uvedených náhrad se musí stanovit každý měsíc, přičemž je lze měnit v intervenčním období;
(8) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení;
(9) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený;
(10) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu;
(11) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je třeba stanovit náhrady pro příslušné produkty v přiměřené výši;
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. d), f), g) a h) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážených v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 89/2005
ze dne 20. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 17. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 17. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 42,899 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 90/2005
ze dne 20. ledna 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor por bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 18,242 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 91/2005
ze dne 20. ledna 2005
o používání koeficientu snížení podle čl. 8 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 při vydávání osvědčení o náhradě pro zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], a zejména na čl. 8 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sdělení členských států podle čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 1520/2000 ukazují, že celková částka obdržených žádostí dosahuje 220145448 EUR, zatímco částka, která je k dispozici pro osvědčení o náhradě podle čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1520/2000, činí 71047745 EUR.
(2) Koeficient snížení bude vypočten podle čl. 8 odst. 3 a 4 nařízení (ES) č. 1520/2000. Tento koeficient by tudíž měl být použit na částky požadované ve formě osvědčení o náhradě použitelných od 1. února 2005 v souladu s čl. 8 odst. 6 nařízení Komise (ES) č. 1520/2000,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na částky žádostí o osvědčení o náhradě použitelných od 1. února 2005 se použije koeficient snížení ve výši 0,678.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č 92/2005
ze dne 19. ledna 2005,
kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002, pokud jde o způsoby zneškodňování či využití vedlejších produktů živočišného původu, a mění příloha VI uvedeného nařízení, pokud jde o přeměnu na bioplyn a zpracování tavených/škvařených tuků
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu [1], a zejména na čl. 4 odst. 2 písm. e), čl. 5 odst. 2 písm. g), čl. 6 odst. 2 písm. i) a čl. 32 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví pravidla pro způsoby zneškodňování a využití vedlejších produktů živočišného původu.
Nařízení rovněž stanoví možnost dalších způsobů zneškodňování a využití vedlejších produktů živočišného původu, které musí být schváleny po konzultaci s příslušným vědeckým výborem.
(2) Vědecký řídící výbor (VŘV) vydal dne 10. a 11. dubna 2003 stanovisko k šesti alternativním zpracovatelským metodám bezpečného ošetřování vedlejších produktů živočišného původu a jejich zneškodňování.
Podle tohoto stanoviska je pět procesů považováno za určitých podmínek za bezpečné pro zneškodňování a/nebo využití materiálů kategorie 2 a 3.
(3) VŘV vydal dne 10. a 11. dubna 2003 konečné stanovisko a zprávu týkající se ošetřování živočišného odpadu za použití alkalické hydrolýzy za vysokého tlaku a teploty, které obsahují pokyny týkající se možností použití alkalické hydrolýzy a jejích rizik při zneškodňování materiálů kategorie 1, 2 a 3.
(4) Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EÚBP) vydal dne 26. a 27. listopadu 2003 stanovisko k procesu výroby bioplynu hydrolýzou za vysokého tlaku ("high pressure hydrolysis biogas", HPHB), které obsahuje pokyny týkající se možností použití tohoto procesu a jeho rizik při zneškodňování materiálu kategorie 1.
(5) Vedle zpracovatelských metod podle nařízení (ES) č. 1774/2002 tedy může být podle stanovisek VŘV jako alternativní způsob zneškodňování a využití vedlejších produktů živočišného původu schváleno pět procesů.
Je také vhodné stanovit podmínky pro používání těchto procesů.
(6) Komise požádala některé žadatele o schválení procesů, aby předložili další informace o bezpečnosti jejich procesů při ošetřování a zneškodňování materiálu kategorie 1.
Tyto informace budou v příhodné době předány ke zhodnocení Evropskému úřadu pro bezpečnost potravin.
(7) Do doby, než bude toto hodnocení k dispozici, a vzhledem ke stávajícím stanoviskům VŘV, podle nichž je lůj z hlediska TSE bezpečný, zejména pokud je podroben vaření pod tlakem a filtraci za účelem odstranění nerozpustných nečistot, je vhodné jeden z procesů, kterým se živočišný tuk zpracovává na bionaftu, schválit rovněž pro účely ošetřování a zneškodňování – za přísných podmínek – většiny materiálu kategorie 1, s výjimkou nejrizikovějšího.
V takovémto případě by mělo být jasně stanoveno, že ošetřování a zneškodňování může zahrnovat získávání bioenergie.
(8) Schválením a provozováním takovýchto alternativních způsobů by neměly být dotčeny ostatní platné právní předpisy EU, zejména právní předpisy z oblasti životního prostředí, a provozní podmínky stanovené tímto nařízením by proto měly být, připadá-li to v úvahu, provedeny podle čl. 6 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/76/ES ze dne 4. prosince 2000 o spalování odpadů [2].
(9) U procesů schválených k ošetřování vedlejších produktů živočišného původu kategorie 1 a jakožto kontrolní opatření doplňující pravidelné kontroly parametrů zpracování by měla být příslušným orgánům prokázána účinnost procesu a jeho bezpečnost s ohledem na zdraví zvířat a lidí, a to v rámci testů v poloprovozním zařízení během prvních dvou let po provedení procesu v každém příslušném členském státě.
(10) V důsledku schválení přeměny vedlejších produktů živočišného původu kategorie 1 je vhodné pozměnit kapitoly II a III přílohy VI nařízení (ES) č. 1774/2002.
(11) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ošetřování a zneškodňování materiálu kategorie 1
1. Procesy alkalické hydrolýzy podle přílohy I a výroby bioplynu hydrolýzou za vysokého tlaku podle přílohy III jsou schváleny a mohou být příslušným orgánem povoleny pro účely ošetřování a zneškodňování materiálu kategorie 1.
2. Proces výroby bionafty podle přílohy IV je schválen a může být příslušným orgánem povolen pro účely ošetřování a zneškodňování materiálu kategorie 1, ovšem s výjimkou materiálu podle čl. 4 odst. 1 písm. a) bodů i) a ii) nařízení (ES) č. 1774/2002.
Materiál získaný ze zvířat podle čl. 4 odst. 1 písm. a) bodu ii) však může být pro účely tohoto procesu použit za předpokladu, že:
a) zvířata byla v době usmrcení mladší 24 měsíců nebo
b) zvířata byla podrobena laboratornímu testování přítomnosti TSE podle nařízení (ES) č. 999/2001 [3] a že byl výsledek testu negativní.
Příslušný orgán může tento proces povolit rovněž pro účely ošetřování a zneškodňování jakéhokoli zpracovaného živočišného tuku kategorie 1.
Článek 2
Ošetřování a využití nebo zneškodňování materiálů kategorie 2 či 3
Proces alkalické hydrolýzy, hydrolýzy za vysokého tlaku a teploty, výroby bioplynu hydrolýzou za vysokého tlaku, výroby bionafty a zplyňování podle Brookese, které jsou v tomto pořadí definovány v přílohách I až V, jsou schváleny a mohou být příslušným orgánem povoleny pro účely ošetřování a využití nebo zneškodňování materiálů kategorie 2 či 3.
Článek 3
Podmínky pro provádění procesů definovaných v přílohách I až V
Příslušný orgán schválí zařízení používající některý z procesů podle příloh I až V poté, co daný proces povolil, pokud zařízení splňuje technické specifikace a parametry v příslušné příloze a podmínky stanovené v nařízení (ES) č. 1774/2002, ovšem s výjimkou technických specifikací a parametrů stanovených v uvedeném nařízení pro účely jiných procesů.
Za tímto účelem prokáže osoba odpovědná za zařízení příslušnému orgánu skutečnost, že jsou veškeré technické specifikace a parametry podle příslušné přílohy splněny.
Článek 4
Označování a další zneškodňování nebo využití výsledných materiálů
1. Výsledné materiály musí být trvale označeny, pokud to bude technicky možné, zápachem, a to podle kapitoly I bodu 8 přílohy VI nařízení (ES) č. 1774/2002.
Pokud jsou však zpracovávané vedlejší produkty výhradně materiálem kategorie 3 a pokud výsledné materiály nejsou určeny ke zneškodnění jako odpad, není žádné takovéto označení vyžadováno.
2. Materiály získané ošetřením materiálu kategorie 1 se zneškodní jako odpad:
a) spálením či spoluspálením podle ustanovení směrnice 2000/76/ES o spalování odpadů;
b) zahrabáním na skládce schválené podle směrnice Rady 1999/31/ES o skládkách odpadů nebo [4]
c) další přeměnou v zařízení na výrobu bioplynu a zneškodněním zbytků rozkladu podle písmene a) či b).
3. Materiály získané ošetřením materiálů kategorie 2 či 3 se:
a) zneškodní jako odpad podle odstavce 2;
b) dále zpracují na tukové deriváty k využití podle čl. 5 odst. 2 písm. b) bodu ii) nařízení (ES) č. 1774/2002, a to bez předchozího použití zpracovatelských metod 1 až 5, nebo
c) využijí, přemění či zneškodní přímo podle čl. 5 odst. 2 písm. c) bodů i), ii) a iii) nařízení (ES) č. 1774/2002, a to bez předchozího použití zpracovatelské metody 1.
4. Veškerý výsledný odpad jako například kal, obsah filtru, popel a zbytky rozkladu, pocházející z výrobního procesu, se zneškodní podle odst. 2 bodu a) či b).
Článek 5
Dodatečný dohled při prvotním provádění
1. Následující ustanovení se použijí po dobu prvních dvou let provádění níže uvedených procesů ošetřování vedlejších produktů živočišného původu podle článku 4 nařízení (ES) č. 1774/2002 v každém členském státě:
a) alkalická hydrolýza podle přílohy I;
b) výroba bioplynu hydrolýzou za vysokého tlaku podle přílohy III a
c) výroba bionafty podle přílohy IV.
2. Uživatel nebo dodavatel procesu určí v každém členském státě poloprovozní zařízení, v němž se nejméně jednou ročně provedou testy za účelem potvrzení účinnosti procesu s ohledem na zdraví zvířat a lidí.
3. Příslušný orgán zajistí, aby:
a) se na materiály získané z fází ošetřování, jakými jsou například kapalné či pevné zbytky, a plyn vzniklý při procesu použily v poloprovozním zařízení vhodné testy a
b) úřední kontrola poloprovozního zařízení zahrnovala inspekci daného zařízení a ověření používaných parametrů a podmínek zpracování, která se provádí každý měsíc.
Na konci každého z uvedených dvou roků podá příslušný orgán Komisi zprávu o výsledcích dohledu a o případných praktických provozních problémech, které byly zaznamenány.
Článek 6
Změna přílohy VI nařízení (ES) č. 1774/2002
Kapitoly II a III přílohy VI nařízení (ES) č. 1774/2002 se mění takto:
1. V kapitole II oddílu B se na konci bodu 4 doplňuje věta, která zní:
"Výsledné materiály získané zpracováním materiálu kategorie 1 však mohou být přeměněny v zařízení na výrobu bioplynu, pokud byl uvedený materiál zpracován alternativní metodou schválenou podle čl. 4 odst. 2 písm. e) a, jestliže není stanoveno jinak, pokud je výroba bioplynu součástí dané alternativní metody a výsledný materiál je zneškodněn v souladu s podmínkami stanovenými pro příslušnou alternativní metodu."
2. V kapitole III se doplňuje věta, která zní:
"K dalšímu zpracování živočišných tuků pocházejících z materiálu kategorie 1 však mohou být použity i další procesy, ovšem pouze za předpokladu, že jsou tyto procesy schváleny jako alternativní metoda podle čl. 4 odst. 2 písm. e)."
Článek 7
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 93/2005
ze dne 19. ledna 2005,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002, pokud jde o zpracování vedlejších živočišných produktů rybího původu a o obchodní doklady pro přepravu vedlejších živočišných produktů
(Text s významem pro EHP)
KONISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu [1], a zejména na čl. 32 odst. 1 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha V kapitola III nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví zpracovatelské metody pro vedlejší produkty živočišného původu.
Pro vedlejší živočišné produkty rybího původu je v této kapitole stanovena zpracovatelská metoda č. 6, avšak nejsou specifikovány parametry zpracování.
(2) Vědecký řídící výbor vydal řadu stanovisek, jež se týkala bezpečnosti vedlejších produktů živočišného původu včetně ryb.
Podle těchto stanovisek je nebezpečí přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) plynoucí z vedlejších živočišných produktů rybího původu zanedbatelné.
(3) Vědecký výbor pro otázky zdraví a dobré životní podmínky zvířat na svém zasedání dne 26. února 2003 přijal zprávu o používání rybích vedlejších produktů v akvakultuře.
(4) Je vhodné v souladu s těmito stanovisky a zprávami stanovit požadavky pro zpracování vedlejších živočišných produktů rybího původu.
(5) Je vhodné stanovit jednotlivé zpracovatelské metody pro materiály s pravděpodobně vysokým či nízkým obsahem patogenů, s výjimkou bakteriálních spor.
(6) Příloha II kapitola III nařízení (ES) č. 1774/2002 vymezuje obchodní doklad, který doprovází vedlejší produkty živočišného původu a zpracované produkty během přepravy.
Je vhodné stanovit vzor tohoto obchodního dokladu.
(7) Nařízení (ES) č. 1774/2002 by proto mělo být náležitým způsobem pozměněno.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy V a II nařízení (ES) č. 1774/2002 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 94/2005
ze dne 20. ledna 2005
o vydání dovozních licencí pro rýži původem ze států AKT a zámořských zemí a území na základě žádostí podaných během prvních pěti pracovních dnů měsíce ledna 2005 podle nařízení (ES) č. 638/2003
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002, kterým se stanoví režim použitelný pro zemědělské produkty a zboží vzniklé zpracováním zemědělských produktů pocházejících z afrických, karibských a tichomořských států (státy AKT) a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [1],
s ohledem na rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství ("rozhodnutí o přidružení zámořských zemí a území") [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 638/2003 ze dne 9. dubna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 a rozhodnutí Rady 2001/822/ES, pokud jde o režim použitelný na dovoz rýže pocházející z afrických, karibských a tichomořských států (státy AKT) a ze zámořských zemí a území (ZZÚ) [3], a zejména na čl. 17 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. K žádostem podaným během prvních pěti pracovních dnů měsíce ledna 2005 podle nařízení (ES) č. 638/2003 a oznámeným Komisi se vydávají dovozní licence pro množství rýže uvedená v žádostech, s případnou úpravou procentní sazbou snížení stanovenou v příloze tohoto nařízení.
2. Množství, která jsou k dispozici pro následující tranši, jsou stanovena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 95/2005
ze dne 20. ledna 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné u některých produktů v odvětví cukru vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a), c), d), f), g) a h) uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě, že se tyto produkty vyvážejí ve formě zboží uvedeného v příloze V uvedeného nařízení. Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 1260/2001.
(2) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kg pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(3) Čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro daný produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(4) Náhrady stanovené tímto nařízením lze stanovit předem, neboť v současnosti není možné odhadnout situaci na trzích v příštích několika měsících.
(5) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(6) V souladu s nařízením Rady (ES) č. 1676/2004 ze dne 24. září 2004, kterým se přijímají autonomní a přechodná opatření týkající se dovozu určitých zpracovaných zemědělských produktů pocházejících z Bulharska a vývozu určitých zpracovaných zemědělských produktů do Bulharska [3], nemají s účinností od 1. října 2004 zpracované zemědělské produkty neuvedené na seznamu v příloze I Smlouvy, které jsou vyváženy do Bulharska, nárok na vývozní náhrady.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a čl. 1 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Odchylně od článku 1 a s účinností od 1. října 2004 se sazby stanovené v příloze nepoužijí na zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, vyvážené do Bulharska.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 96/2005
ze dne 20. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 14. do 20. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1757/2004 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 17,97 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 97/2005
ze dne 20. ledna 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1565/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 ze dne 3. září 2004 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2004/2005 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 14. do 20. ledna 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1565/2004 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 98/2005
ze dne 20. ledna 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2275/2004 pro dovoz čiroku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2275/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u čiroku dováženého ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č. 1784/2003, nevyhovět žádné nabídce.
(3) Zejména vzhledem ke kritériím uvedeným v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č. 1839/95 se nedoporučuje stanovovat maximální snížení cla.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 14. do 20. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení pro snížení dovozního cla dle nařízení (ES) č. 2275/2004 pro čirok se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 99/2005
ze dne 20. ledna 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2277/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 14. do 20. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 32,80 EUR/t pro maximální celkové množství 83100 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 100/2005
ze dne 20. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u kukuřice v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 2276/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2276/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené z třetích zemí do Portugalska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3], může Komise rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá maximálnímu snížení dovozního cla, nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 14. do 20. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení stanoveného v nařízení (ES) č. 2276/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 30,90 EUR/t pro celkové maximální množství 6450 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 101/2005
ze dne 21. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 102/2005
ze dne 21. ledna 2005
o vydávání vývozních licencí v režimu A3 pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citrony a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 2165/2004 [2] zahájením nabídkového řízení stanovilo směrné sazby náhrad a směrná množství pro vývozní licence v režimu A3, jež je možné vydat.
(2) S ohledem na předložené nabídky je třeba stanovit maximální sazby náhrad a procentní podíly pro množství, jež lze přidělit nabídkám s těmito maximálními sazbami.
(3) Pokud jde o rajčata, pomeranče, citrony a jablka, maximální sazby potřebné k přidělení licencí na směrná množství až do výše množství udaných v nabídkách nepřekračují směrné sazby pro náhrady více než jedenapůlkrát,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální sazby náhrad a procentní podíly pro snížení výše množství přidělovaných v rámci nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2165/2004, pokud jde o rajčata, pomeranče, citrony a jablka, se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 104/2005
ze dne 21. ledna 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro opětovný prodej neloupané rýže ze zásob španělské intervenční agentury na vnitřním trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 7 odst. 4 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 75/91 [2] stanovilo postupy a podmínky pro uvedení neloupané rýže do prodeje intervenčními agenturami.
(2) Množství neloupané rýže, které je v současnosti skladováno španělskou intervenční agenturou, je velmi vysoké a doba skladování je velmi dlouhá.
Je proto vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej přibližně 23445 tun neloupané rýže ze zásob této agentury na vnitřním trhu.
(3) Řídicí výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Španělská intervenční agentura zahájí za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 75/91 stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej množství neloupané rýže ze svých zásob na vnitřním trhu, která jsou uvedena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
1. Lhůta pro podání nabídek pro první dílčí nabídkové řízení je stanovena do 2. února 2005.
2. Lhůta pro podání nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení končí dne 30. března 2005.
3. Nabídky musejí být podány u španělské intervenční agentury:
Fondo Español de Garantía Agraria (FEGA)
Beneficencia, 8
E-28004 Madrid
Telex: 23427 FEGA E
Fax: (34) 915 21 98 32 a (34) 915 22 43 87
.
Článek 3
Odchylně od článku 19 nařízení (EHS) č. 75/91 sdělí španělská intervenční agentura Komisi nejpozději v úterý v týdnu, který následuje po skončení lhůty pro podání nabídek, množství a průměrné ceny různých prodaných šarží, rozdělených případně podle skupin.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 105/2005
ze dne 17. listopadu 2004,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1420/1999 a nařízení Komise (ES) č. 1547/1999, pokud jde o vývoz některých druhů odpadů do Číny a Saudské Arábie
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 259/93 ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole [1], a zejména na čl. 17 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1420/1999 ze dne 29. dubna 1999, kterým se stanoví společná pravidla a postupy pro přepravu některých druhů odpadů do některých nečlenských zemí OECD [2], a zejména na čl. 3 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dne 4. srpna 2003 zaslalo Ministerstvo obrany a letectví, Úřad pro meteorologii a životní prostředí Království Saudské Arábie Evropské komisi žádost, aby pro materiál GH 014 "odpady, úlomky a odřezky z polyuretanové pěny neobsahující chlorofluorouhlíky" platily běžné obchodní operace (postup podle "zeleného seznamu").
(2) Dne 13. května 2004 zaslala Mise Čínské lidové republiky při Evropských společenstvích Evropské komisi žádost o úpravu seznamu odpadů v příloze D nařízení Komise 1547/1999 [3], které jsou povoleny aniž by vyžadovaly uplatnění některého z kontrolních postupů stanovených nařízením Rady (EHS) č.
259/93. Takto upravený seznam bude nadále podléhat doplňkovým kontrolám před přepravou, za jejichž provádění odpovídají čínské orgány.
(3) V souladu s čl. 17 odst. 3 nařízení (EHS) č. 259/93 byl výbor ustanovený článkem 18 směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech [4] informován o oficiální žádosti Saudské Arábie dne 2. dubna 2004 a Číny dne 18. května 2004.
(4) Aby se zohlednila nová situace těchto zemí, je nezbytné zároveň změnit nařízení (ES) č. 1420/1999 a nařízení (ES) č. 1547/1999.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru ustanoveného článkem 18 směrnice 75/442/EHS,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha D nařízení (ES) č. 1547/1999 se mění tak, jak je uvedeno v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
Příloha A nařízení (ES) č. 1420/1999 se mění tak, jak je uvedeno v příloze II tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 106/2005
ze dne 21. ledna 2005
o zrušení některých dovozních licencí vydaných na základě nařízení (ES) č. 1431/94 a o uvolnění s nimi souvisejících jistot
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [1], a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1431/94 ze dne 22. června 1994, kterým se stanoví prováděcí pravidla k dovoznímu režimu v odvětví drůbežího masa podle nařízení Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro drůbeží maso a některé jiné zemědělské produkty [2], stanoví pravidla pro platnost dovozních licencí.
(2) Rozhodnutí Komise 2004/122/ES ze dne 6. února 2004 o některých ochranných opatřeních proti influenze ptáků v některých asijských zemích [3] pozastavilo dovoz drůbeže a některých produktů z drůbeže až do 15. prosince 2004.
(3) Dovozní licence podle rozhodnutí 2004/122/ES, které byly pro období od 1. ledna do 31. března 2004 vydány na základě nařízení (ES) č. 1431/94 a které se výhradně týkají jedné ze třetích zemí uvedených v uvedeném rozhodnutí, jsou proto ode dne jejich vydání pozastaveny.
(4) S ohledem na přetrvávání této situace je třeba zrušit uvedené licence a povolit okamžité uvolnění s nimi souvisejících jistot.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní licence, které byly pro období od 1. ledna 2004 do 31. března 2004 vydány na základě nařízení (ES) č. 1431/94 pro příslušné produkty podle rozhodnutí 2004/122/ES a které se výhradně týkají jedné ze třetích zemí uvedených v uvedeném rozhodnutí, jsou zrušeny a s nimi související jistoty jsou uvolněny.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 107/2005
ze dne 12. ledna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2130/2001 o akcích na pomoc vykořeněným skupinám obyvatel v rozvojových zemích Asie a Latinské Ameriky
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na návrh Komise,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Společenství provádí program ve prospěch akcí na pomoc vykořeněným skupinám obyvatel v rozvojových zemích Asie a Latinské Ameriky na základě nařízení (ES) č. 2130/2001 [2].
Použitelnost tohoto nařízení skončila dnem 31. prosince 2004.
(2) Nařízení (ES) č. 2130/2001 předpokládá, že prodloužení jeho použitelnosti bude záviset na možnosti jeho včlenění do jediného rámcového nařízení pro Asii a Latinskou Ameriku.
(3) V červenci 2002 přijala Komise návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o spolupráci Společenství se zeměmi Asie a Latinské Ameriky [3], které zahrnuje pomoc vykořeněným skupinám obyvatel v rozvojových zemích Asie a Latinské Ameriky a zrušuje nařízení (ES) č. 2130/2001.
Navržené nařízení nebylo přijato včas, aby vstoupilo v platnost do 31. prosince 2004.
Tato situace by mohla ohrozit kontinuitu a plynulé provádění akcí na pomoc vykořeněným skupinám obyvatel v rozvojových zemích Asie a Latinské Ameriky.
(4) Je třeba zajistit používání nařízení (ES) č. 2130/2001 až do vstupu budoucího nařízení v platnost.
Uvedené budoucí nařízení by poté tvořilo nový právní rámec pro akce na pomoc vykořeněným skupinám obyvatel v obou těchto regionech.
(5) Je třeba stanovit finanční rámec pro zbývající roky současného finančního výhledu, tedy na roky 2005 a 2006.
(6) Dále je třeba přijmout ustanovení o nezávislém hodnocení používání nařízení (ES) č. 2130/2001.
(7) Nařízení (ES) č. 2130/2001 by tedy mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2130/2001 se mění takto:
1. V článku 8 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Komise je odpovědná za hodnocení, schvalování a řízení akcí uvedených v tomto nařízení v souladu s platnými rozpočtovými a dalšími postupy, zejména s postupy stanovenými v článku 27, čl. 48 odst. 2 a článku 167 nařízení Rady (ES, Euroatom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [4]."
2. V článku 15 se vkládá nový odstavec, který zní:
"1a. Finanční rámec pro provádění tohoto nařízení v období let 2005 a 2006 je stanoven na 141 milionů EUR."
3. V článku 20 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2006."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 108/2005
ze dne 24. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 109/2005
ze dne 24. ledna 2005
o definici ekonomického území členských států pro účely nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1287/2003 o harmonizaci hrubého národního důchodu v tržních cenách
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1287/2003 ze dne 15. července 2003 o harmonizaci hrubého národního důchodu v tržních cenách (nařízení o HND) [1], a zejména na čl. 5 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
2 odst. 7 rozhodnutí Rady 2000/597/ES, Euratom ze dne 29. září 2000 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství [2] se hrubý národní produkt (HNP) v tržních cenách považuje za rovný hrubému národnímu důchodu v tržních cenách (HND) stanovenému Komisí při použití Evropského systému hospodářských účtů (ESA).
ESA z roku 1995 (ESA 95), který nahradil dva předchozí systémy z let 1970 a 1979, byl zaveden nařízením Rady (ES) 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství [3] a byl popsán v příloze uvedeného nařízení.
HNP byl nahrazen HND podle ESA 95 jako kritérium pro účely vlastních zdrojů s účinností od rozpočtového roku 2002.
(2) Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1287/2003 stanoví postupy pro předávání údajů o HND členskými státy a postupy a ověřování výpočtu HND a zřizuje Výbor pro HND.
(3) Pro účely definice hrubého národního důchodu v tržních cenách (HND) podle článku 1 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 je třeba vyjasnit definici ekonomického území v rámci ESA 95.
(4) Pro účely provádění článku 1 směrnice Rady 89/130/EHS, Euratom o harmonizaci výpočtu hrubého národního produktu v tržních cenách [4] definuje ekonomické území členských států rozhodnutí Komise 91/450/EHS, Euratom [5].
Podobná definice by nyní měla být stanovena i ohledně HND.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro HND,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 má výraz "ekonomické území" obsah podle odstavců 2.05 a 2.06 přílohy A nařízení (ES) č. 2223/96, přičemž výrazem "geografické území" používaným v uvedených odstavcích se rozumí území členských států podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 110/2005
ze dne 24. ledna 2005,
kterým se stanoví poskytování vyrovnávacího příspěvku organizacím producentů pro tuňáky dodávané zpracovatelskému průmyslu v období od 1. října do 31. prosince 2003
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury [1], a zejména na čl. 27 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vyrovnávací příspěvek podle článku 27 nařízení (ES) č. 104/2000 se při splnění určitých podmínek poskytuje organizacím producentů tuňáků Společenství na množství tuňáků dodaná zpracovatelskému průmyslu v kalendářním čtvrtletí, během něhož byly zaznamenávány ceny, pokud současně průměrná čtvrtletní prodejní cena na trhu Společenství a dovozní cena, případně včetně vyrovnávacího poplatku, jsou nižší než 87 % produkční ceny daného produktu ve Společenství.
(2) Z analýzy situace na trhu Společenství vyplývá, že v období od 1. října do 31. prosince 2003 jsou pro tuňáky žlutoploutvé (Thunnus albacares) o hmotnosti více než 10 kg na kus jak průměrná čtvrtletní prodejní cena na trhu, tak dovozní cena, které jsou uvedeny v článku 27 nařízení (ES) č. 104/2000, nižší než 87 % platné produkční ceny Společenství stanovené nařízením Rady (ES) č. 2346/2002 [2].
(3) Pro stanovení práva na příspěvek se berou v úvahu prodeje, jejichž faktury jsou datovány dnem spadajícím do daného čtvrtletí a na jejichž základě byla vypočítána průměrná měsíční cena uvedená v článku 4 nařízení (ES) č. 2183/2001 [3].
(4) Výše příspěvku uvedená v čl. 27 odst. 2 nařízení (ES) č. 104/2000 nesmí v žádném případě překročit rozdíl mezi spouštěcím prahem a průměrnou prodejní cenou dotčeného produktu na trhu Společenství ani paušální částku ve výši 12 % tohoto prahu.
(5) Množství, na něž lze získat vyrovnávací příspěvek uvedený v čl. 27 odst. 1 nařízení (ES) č. 104/2000, nesmí pro dané čtvrtletí v žádném případě překročit mezní hodnoty uvedené v odstavci 3 dotyčného článku.
(6) Množství tuňáků žlutokřídlých (Thunnus albacares) o hmotnosti více než 10 kg na kus, která byla prodávána a dodávána zpracovatelskému průmyslu na celním území Společenství, překročila v daném čtvrtletí množství prodávaná a dodávaná během stejného čtvrtletí tří předchozích rybářských hospodářských roků. Tato množství překračují horní hranice stanovené v čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 104/2000, a proto by měl být omezen celkový objem těchto produktů, na něž lze příspěvek získat.
(7) Na základě horních hranic uvedených v čl. 27 odst.
4 nařízení (ES) č. 104/2000 pro výpočet výše příspěvku každé organizaci producentů by měla být množství, na něž lze příspěvek získat, rozdělena mezi dotčené organizace producentů úměrně k jejich produkci během stejného čtvrtletí rybářských hospodářských let 2000, 2001 a 2002.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty rybolovu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyrovnávací příspěvek podle článku 27 nařízení (ES) č. 104/2000 se pro období od 1. října do 31. prosince 2003 poskytuje na následující produkty v uvedené maximální výši:
+++++ TABLE +++++
Článek 2
1. Příspěvek se poskytuje v rámci těchto celkových objemů:
- tuňák žlutoploutvý (Thunnus albacares) o hmotnosti více než 10 kg na kus: 11433,536 tun.
2. Rozdělení celkového objemu mezi organizace producentů je stanoveno v příloze.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 111/2005
ze dne 22. prosince 2004,
kterým se stanoví pravidla pro sledování obchodu s prekursory drog mezi Společenstvím a třetími zeměmi
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Úmluva Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami, přijatá ve Vídni dne 19. prosince 1988, (dále jen "úmluva OSN") je součástí celosvětového úsilí v boji proti nedovoleným omamným látkám.
V oblasti své působnosti se Společenství účastnilo jednání o úmluvě a jménem Společenství ji uzavřelo rozhodnutím Rady 90/611/EHS [1].
(2) Článek 12 úmluvy OSN se týká obchodu s látkami často používanými při nezákonné výrobě omamných a psychotropních látek.
Jelikož se ustanovení o obchodu s prekursory drog dotýkají pravidel Společenství v celních věcech, je vhodné stanovit pravidla Společenství pro obchod mezi Společenstvím a třetími zeměmi.
(3) Článek 12 úmluvy OSN stanoví nezbytnost určitého systému sledování mezinárodního obchodu s prekursory drog, s přihlédnutím ke skutečnosti, že obchod s těmito látkami je v zásadě dovolen.
Z tohoto důvodu byla přijata opatření k dosažení náležité rovnováhy mezi snahou využít všech dostupných prostředků, jak zabránit tomu, aby se prekursory drog dostaly k výrobcům nedovolených omamných látek, a potřebami chemického průmyslu a ostatních hospodářských subjektů.
(4) Pro naplňování požadavků článku 12 úmluvy OSN a s přihlédnutím ke zprávě pracovní skupiny CATF (Chemical Action Task Force) vytvořené na hospodářské schůzce na nejvyšší úrovni v Houstonu (G-7) dne 10. července 1990 byl na nařízením Rady (EHS) č. 3677/90 ze dne 13. prosince 1990 o opatřeních, která mají být přijata za účelem zamezení zneužívání určitých látek k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek [2], zaveden systém ohlašování podezřelých obchodů.
Tento systém vycházející z úzké spolupráce s hospodářskými subjekty obsahuje další opatření, jako je dokumentace a označování, vydávání licencí a registrace hospodářských subjektů a postupy a požadavky vztahující se k vývozu.
(5) Na základě akčního plánu EU boje proti drogám na roky 2000 až 2004, který přijala Evropská rada na zasedání ve Feiře v červnu roku 2000, uspořádala Komise hodnocení kontrolního systému Společenství pro obchod s prekursory drog, aby vyvodila závěry z provádění právních předpisů Společenství v této oblasti.
(6) Podle tohoto hodnocení a pro zlepšení kontrolních mechanismů určených k zamezení zneužívání prekursorů drog je nezbytné stanovit další požadavky na sledování hospodářských subjektů působících ve Společenství, které usnadní obchod se třetími zeměmi, zavést přístup Společenství k postupům vydávání licencí a zpřísnit požadavky na sledování, které se vztahují na režimy s podmíněným osvobozením od cla.
(7) Postupy a požadavky související s vývozem by měly být dále zpřísněny, aby se kontroly zaměřily a soustředily na nejcitlivější prekursory drog, a současně se snížila nadměrná administrativní zátěž zjednodušením postupů u vývozů velkých objemů látek.
Ačkoli je plně uznávána účinnost a praktičnost předběžného oznámení o vývozu, je třeba vypracovat strategii zaměřenou na využití systému v nejširším možném rozsahu.
(8) S cílem reagovat na zvýšenou obavu z výroby stimulujících látek na bázi amfetaminu by měly být společnými postupy a požadavky dále posíleny kontrolní mechanismy u dovozu hlavních syntetických prekursorů drog, které by umožnily provádění kontrol jednotlivých zásilek.
(9) Aby hospodářské subjekty mohly splňovat tyto požadavky, měly by být předpisy upravující zahraniční obchod s prekursory drog pokud možno uvedeny do souladu s předpisy upravujícími v rámci Společenství vnitřní obchod s prekursory drog, které byly ve Společenství zcela získány nebo vyrobeny či propuštěny do volného oběhu.
(10) S přihlédnutím k požadavkům vnitřního trhu a v zájmu účinnosti tohoto nařízení by mělo být zajištěno jednotné uplatňování předpisů tím, že členské státy přijmou srovnatelná a sbližující se opatření.
(11) Vzájemná pomoc mezi členskými státy a mezi členskými státy a Komisí by se měla posílit zejména využíváním nařízení Rady (ES) č. 515/97 ze dne 13. března 1997 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění řádného používání celních a zemědělských předpisů [3].
(12) V souladu se zásadou proporcionality je pro dosažení základního cíle, jímž je zamezit zneužívání prekursorů drog pro nedovolenou výrobu omamných nebo psychotropních látek, nezbytné a vhodné stanovit pravidla důsledného sledování obchodu s těmito látkami mezi Společenstvím a třetími zeměmi.
Toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení stanoveného cíle, v souladu s čl. 5 třetím pododstavcem Smlouvy.
(13) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [4].
(14) Nařízení (EHS) č. 3677/90 by proto mělo být zrušeno.
(15) Toto nařízení ctí základní práva a zachovává zásady uznané zejména Listinou základních práv Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Toto nařízení stanoví pravidla pro sledování obchodu mezi Společenstvím a třetími zeměmi s některými látkami často používanými při nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek (dále jen "prekursory drog") s cílem zamezit zneužívání těchto látek.
Vztahuje se na dovoz, vývoz a zprostředkovatelskou činnost.
Tímto nařízením nejsou dotčena zvláštní pravidla v ostatních oblastech, jež se vztahují na obchod se zbožím mezi Společenstvím a třetími zeměmi.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení platí tyto definice:
a) "uvedenou látkou" se rozumí jakákoli látka uvedená v příloze, včetně směsí a přírodních produktů, které tuto látku obsahují, avšak s výjimkou léčivých přípravků, jak jsou definovány ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES [5], farmaceutických přípravků, směsí, přírodních produktů a jiných přípravků, ve kterých jsou uvedené látky obsaženy tak, že je nelze snadno použít nebo extrahovat snadno dostupnými nebo hospodárnými prostředky;
b) "neuvedenou látkou" se rozumí jakákoli látka, která, ačkoli není uvedena v příloze, byla identifikována jako látka, která byla použita při nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek;
c) "dovozem" se rozumí vstup uvedených látek, jež mají status zboží, které není zbožím Společenství, na celní území Společenství, včetně dočasného uskladnění, umístění do svobodného pásma nebo svobodného skladu, umístění do režimu s podmíněným osvobozením od cla a propuštění do volného oběhu ve smyslu nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [6];
d) "vývozem" se rozumí opuštění celního území Společenství uvedenými látkami, včetně odeslání uvedených látek, při němž se vyžaduje celní prohlášení, a vývozu uvedených látek poté, co byly uskladněny ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo ve svobodném skladu ve smyslu nařízení (EHS) č. 2913/92;
e) "zprostředkovatelskými činnostmi" se rozumí činnost související se sjednáváním nákupu, prodeje nebo dodávky uvedených látek, vykonávaná fyzickou nebo právnickou osobou s cílem dosáhnout dohody mezi dvěma stranami, nebo jednání jménem alespoň jedné z těchto stran k tomuto účelu, aniž by tato osobu v rámci daného obchodu držela tyto látky nebo měla možnost s nimi nakládat; tato definice rovněž zahrnuje veškeré činnosti fyzické nebo právnické osoby usazené ve Společenství zahrnující nákup, prodej nebo dodávku uvedených látek, aniž by tyto látky vstoupily na celní území Společenství;
f) "hospodářským subjektem" se rozumí fyzická nebo právnická osoba zabývající se dovozem nebo vývozem uvedených látek nebo zprostředkovatelskou činností, která s nimi souvisí, včetně osob zpracovávajících celní prohlášení pro zákazníky v rámci samostatné výdělečné činnosti, pro něž je tato samostatná výdělečná činnost hlavním zaměstnáním nebo ji vykonávají jako vedlejší činnost souběžně s jiným zaměstnáním;
g) "vývozcem" se rozumí fyzická nebo právnická osoba, která nese hlavní odpovědnost za vývozní činnost na základě hospodářského a právního vztahu k uvedeným látkám a k příjemci a která v případě potřeby podává celní prohlášení nebo jejímž jménem je celní prohlášení podáváno;
h) "dovozcem" se rozumí fyzická nebo právnická osoba, která nese hlavní odpovědnost za dovozní činnost na základě hospodářského a právního vztahu k uvedeným látkám a k příjemci a která v případě potřeby podává celní prohlášení nebo jejímž jménem je celní prohlášení podáváno;
i) "konečným příjemcem" se rozumí fyzická nebo právnická osoba, jíž jsou uvedené látky doručeny; tato osoba se může lišit od konečného uživatele;
j) "postupem projednávání ve výboru" se rozumí postup uvedený v čl. 30 odst. 2;
k) "Mezinárodním úřadem pro kontrolu narkotik" se rozumí orgán zřízený Jednotnou úmluvou o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972.
KAPITOLA II
SLEDOVÁNÍ OBCHODU
ODDÍL 1
Dokumentace a označování
Článek 3
Veškerý dovoz, vývoz nebo zprostředkovatelské činnosti týkající se uvedených látek musí hospodářské subjekty dokumentovat prostřednictvím celních a obchodních dokladů, jako jsou souhrnná prohlášení, celní prohlášení, faktury, nákladové listy, doklady o dopravě a další přepravní doklady.
Tyto doklady obsahují následující údaje:
a) název uvedené látky, jak je uveden v příloze, nebo v případě směsi či přírodního produktu jeho název a název uvedené látky v něm obsažené, jak je uveden v příloze, po kterém následuje výraz "DRUG PRECURSORS";
b) množství a hmotnost uvedené látky a v případě směsi nebo přírodního produktu množství, hmotnost, a je-li k dispozici, rovněž procentní podíl uvedené látky ve směsi nebo přírodním produktu;
c) jména a adresy dovozce, vývozce, konečného příjemce a popřípadě rovněž osoby zapojené do zprostředkovatelské činnosti.
Článek 4
Doklady uvedené v článku 3 uchovávají hospodářské subjekty po dobu tří let od konce kalendářního roku, v němž se daný obchod uskutečnil.
Doklady jsou vedeny elektronicky nebo v papírové podobě takovým způsobem, aby byly na požádání ihned k dispozici příslušným orgánům k provedení kontroly.
Doklady mohou být poskytnuty prostřednictvím obrazového nosiče nebo jiného nosiče údajů za předpokladu, že údaje zobrazené ke čtení odpovídají vzhledově i obsahově dokumentaci, jsou kdykoli k dispozici, lze je číst bez prodlevy a lze je automaticky analyzovat.
Článek 5
Hospodářské subjekty zajistí, že balení obsahující uvedené látky je opatřeno označením obsahujícím název uvedené látky, jak je uveden v příloze, nebo v případě směsi či přírodního produktu jeho název a název uvedené látky v něm obsažené, jak je uveden v příloze.
Hospodářské subjekty mohou kromě toho připojit svá běžná označení.
ODDÍL 2
Udělování licencí a registrace hospodářských subjektů
Článek 6
1. Hospodářské subjekty, kromě celních deklarantů nebo přepravců vykonávajících pouze tuto činnost, usazené ve Společenství a zabývající se dovozem, vývozem nebo zprostředkovatelskou činností, jejichž předmětem jsou uvedené látky zařazené v příloze do kategorie 1, musí mít licenci.
Licenci vydává příslušný orgán členského státu, v němž je hospodářský subjekt usazen.
Při posuzování, zda licenci udělit, přihlíží příslušný orgán ke způsobilosti a bezúhonnosti žadatele.
Předpisy, kterými se stanoví případy, kdy se nevyžaduje licence, a kterými se stanoví podmínky pro udělování licencí a vzor licencí, se vypracují postupem projednávání ve výboru.
Tyto předpisy zaručí soustavnou a jednotnou kontrolu a sledování hospodářských subjektů.
2. Licence může být příslušnými orgány pozastavena nebo zrušena, přestanou-li být splňovány podmínky, za nichž byla vydána, nebo existuje důvodné podezření, že existuje riziko zneužití uvedených látek.
Článek 7
1. Hospodářské subjekty, kromě celních deklarantů a přepravců vykonávajících pouze tuto činnost, usazené ve Společenství a zabývající se dovozem, vývozem nebo zprostředkovatelskou činností, jejichž předmětem jsou uvedené látky zařazené v příloze do kategorie 12, nebo vývozem uvedených látek zařazených v příloze do kategorie 3, se musí neprodleně zaregistrovat a v případě potřeby aktualizovat adresy provozoven, v nichž tyto činnosti vykonávají.
Tuto povinnost splní u příslušného orgánu členského státu, v němž je hospodářský subjekt usazen.
2. Podmínky pro osvobození některých kategorií hospodářských subjektů a hospodářských subjektů zabývajících se vývozem malých množství uvedených látek zařazených do kategorie 3 od kontroly se stanoví postupem projednávání ve výboru.
Tyto podmínky zajistí minimalizaci rizika zneužití omamných látek.
Článek 8
1. Vstoupí-li uvedené látky na celní území Společenství za účelem vykládky nebo překládky, dočasného uskladnění, skladování ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo ve svobodném skladu či za účelem umístění do vnějšího tranzitního režimu Společenství, musí hospodářský subjekt na žádost příslušných orgánů prokázat dovolené účely obchodu.
2. Kritéria prokazování dovolených účelů obchodu se stanoví postupem projednávání ve výboru, aby se zajistilo, že příslušné orgány mohou sledovat veškerý pohyb uvedených látek v rámci celního území Společenství a že bude minimalizováno riziko jejich zneužití.
ODDÍL 3
Poskytování údajů
Článek 9
1. Hospodářské subjekty usazené ve Společenství příslušným orgánům neprodleně oznámí všechny okolnosti, jako jsou nezvyklé objednávky a obchody týkající se uvedených látek, které naznačují, že tyto látky určené k dovozu, vývozu nebo zprostředkovatelské činnosti by mohly být zneužity pro nedovolenou výrobu omamných nebo psychotropních látek.
2. Hospodářské subjekty poskytnou příslušným orgánům souhrnné údaje o svém vývozu, dovozu nebo zprostředkovatelské činnosti.
Údaje, které příslušné orgány vyžadují k tomu, aby mohly tyto činnosti sledovat, se stanoví postupem projednávání ve výboru.
Článek 10
1. Aby se usnadnila spolupráce mezi příslušnými orgány členských států, hospodářskými subjekty usazenými ve Společenství a chemickým průmyslem, zejména s ohledem na neuvedené látky, Komise po konzultaci s členskými státy vypracuje a aktualizuje pokyny.
2. Tyto pokyny zejména poskytnou:
a) informace o tom, jak zjistit a oznamovat podezřelé obchody;
b) pravidelně aktualizovaný seznam neuvedených látek, aby odvětví mohlo na dobrovolném základě sledovat obchod s těmito látkami.
3. Příslušné orgány zajistí pravidelné rozšiřování pokynů v souladu s jejich cíli.
ODDÍL 4
Předběžné oznámení o vývozu
Článek 11
1. Veškerému vývozu uvedených látek zařazených v příloze do kategorie 1 a vývozu uvedených látek zařazených v příloze do kategorií 2 a 3 do určitých zemí určení předchází předběžné oznámení o vývozu zaslané příslušnými orgány ve Společenství příslušným orgánům země určení podle čl. 12 odst. 10 úmluvy OSN. Seznam zemí určení se sestaví postupem projednávání ve výboru, aby se soustavným a jednotným sledováním vývozu uvedených látek do těchto zemí minimalizovalo riziko zneužití.
Země určení má na odpověď lhůtu 15 pracovních dnů a po jejím uplynutí mohou příslušné orgány členského státu vývozu povolit danou vývozní operaci, jestliže od příslušných orgánů země určení neobdrží žádné sdělení, z nějž by bylo patrné, že účelem vývozu by mohla být nedovolená výroba omamných nebo psychotropních látek.
2. V případě uvedených látek, jež se mají oznamovat podle odstavce 1, předají příslušné orgány dotyčného členského státu před vývozem těchto látek příslušným orgánům země určení údaje uvedené v čl. 13 odst. 1.
Orgán poskytující tyto údaje požádá orgán ve třetí zemi, který je příjemcem těchto údajů, aby zachovával obchodní nebo profesní tajemství a důvěrnost jiných obchodních postupů v nich uvedených.
3. Příslušné orgány mohou použít zjednodušené postupy předběžného oznamování vývozu, jsou-li přesvědčeny, že nehrozí riziko zneužití uvedených látek.
Tyto postupy a společná kritéria, jež mají příslušné orgány uplatňovat, se stanoví postupem projednávání ve výboru.
ODDÍL 5
Vývozní povolení
Článek 12
1. Vývoz uvedených látek, pro který je třeba celní prohlášení, včetně vývozu uvedených látek, které opouštějí celní území Společenství poté, co byly uskladněny po dobu alespoň deset dnů ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo ve svobodném skladu, podléhá vývoznímu povolení.
Vývozní povolení se nevyžaduje, jsou-li uvedené látky znovu vyvezeny do deseti dnů ode dne propuštění do režimu s podmíněným osvobozením od cla nebo ode dne umístění do svobodného pásma podléhajícího kontrole typu II.
Vývoz uvedených látek zařazených v příloze do kategorie 3 však podléhá vývoznímu povolení pouze tehdy, je-li vyžadováno předběžné oznámení vývozu nebo vyvážejí-li se tyto látky do určitých zemí určení, které budou stanoveny postupem projednání ve výboru, aby byla zajištěna náležitá úroveň kontroly.
2. Vývozní povolení vydávají příslušné orgány členského státu, v němž je vývozce usazen.
Článek 13
1. Žádost o vývozní povolení uvedená v článku 12 obsahuje přinejmenším tyto údaje:
a) jména a adresy vývozce, dovozce ve třetí zemi, všech dalších hospodářských subjektů podílejících se na vývozu nebo přepravě a konečného příjemce;
b) název uvedené látky, jak je uveden v příloze, nebo v případě směsi či přírodního produktu jeho název a osmimístný kód KN a název uvedené látky obsažené ve směsi nebo přírodním produktu, jak je uveden v příloze;
c) množství a hmotnost uvedené látky a v případě směsi nebo přírodního produktu množství, hmotnost, a je-li k dispozici, rovněž procentní podíl uvedené látky ve směsi nebo přírodním produktu;
d) údaje o přepravě, jako je předpokládané datum odeslání, způsob dopravy, název celního úřadu, u kterého bude podáno celní prohlášení, a pokud jsou v této fázi k dispozici, rovněž údaje o dopravním prostředku, trase, předpokládaném místě výstupu z celního území Společenství a místě vstupu do dovozní země;
e) v případech uvedených v článku 17 kopii dovozního povolení vydaného zemí určení;
f) číslo licence či registrace podle článků 6 a 7.
2. Rozhodnutí o žádosti o vývozní povolení se příjme do 15 pracovních dnů ode dne, kdy příslušný orgán prohlásí spis k žádosti za úplný.
Tato lhůta se prodlouží, jestliže jsou v případech uvedených v článku 17 příslušné orgány povinny provést další šetření podle druhého pododstavce uvedeného článku.
Článek 14
1. Jestliže nejsou v žádosti uvedeny údaje o trase a dopravním prostředku, uvede se ve vývozním povolení, že hospodářský subjekt musí tyto údaje poskytnout výstupnímu celnímu úřadu nebo jiným příslušným orgánům v místě výstupu z celního území Společenství předtím, než je zásilka fyzicky opustí.
V těchto případech se vývozní povolení již při vydání náležitě označí.
Předkládá-li se vývozní povolení celnímu úřadu v jiném členském státě, než je stát vydávajícího orgánu, zajistí vývozce na požádání ověřený překlad některých nebo všech údajů obsažených v povolení.
2. Vývozní povolení se předloží celnímu úřadu, u kterého se podává celní prohlášení, nebo pokud se celní prohlášení nepodává, výstupnímu celnímu úřadu nebo jiným příslušným orgánům v místě výstupu z celního území Společenství.
Povolení doprovází zásilku do třetí země určení.
Výstupní celní úřad nebo jiné příslušné orgány na výstupním místě z celního území Společenství doplní do povolení potřebné údaje uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. d) a orazítkují je.
Článek 15
Aniž jsou dotčena opatření přijatá podle čl. 26 odst. 3, zamítne se vydání vývozního povolení, jestliže:
a) jsou údaje poskytnuté podle čl. 13 odst. 1 neúplné;
b) existuje důvodné podezření, že údaje poskytnuté podle čl. 13 odst. 1 jsou nepravdivé nebo nesprávné;
c) v případech uvedených v článku 17 se zjistí, že dovoz uvedených látek nebyl příslušnými orgány země určení povolen; nebo
d) existuje důvodné podezření, že předmětné látky jsou určeny pro nedovolenou výrobu omamných nebo psychotropních látek.
Článek 16
Příslušné orgány mohou vývozní povolení kdykoli pozastavit nebo zrušit, existuje-li důvodné podezření, že jsou dané látky určeny pro nedovolenou výrobu omamných nebo psychotropních látek.
Článek 17
Pokud podle dohody mezi Společenstvím a třetí zemí nelze vývoz povolit, aniž by příslušné orgány této třetí země vydaly na předmětné látky dovozní povolení, sdělí Komise příslušným orgánům členských států název a adresu příslušného orgánu třetí země a všechny operativní informace, jež od něj obdrží.
Příslušné orgány v členských státech ověří pravost dovozního povolení a v případě potřeby požádají o potvrzení příslušný orgán třetí země.
Článek 18
Doba platnosti vývozního povolení, během níž musí zboží opustit celní území Společenství, nepřesáhne šest měsíců ode dne jeho vydání.
Ve výjimečných případech lze dobu platnosti na požádání prodloužit.
Článek 19
Příslušné orgány mohou použít zjednodušené postupy pro udělení vývozního povolení, jsou-li přesvědčeny, že nepovedou k riziku zneužití uvedených látek.
Tyto postupy a společná kritéria, jež mají příslušné orgány uplatňovat, se stanoví postupem projednávání ve výboru.
ODDÍL 6
Dovozní povolení
Článek 20
Dovoz uvedených látek zařazených v příloze do kategorie 1 podléhá dovoznímu povolení.
Dovozní povolení lze vydat pouze hospodářskému subjektu usazenému ve Společenství.
Dovozní povolení vydávají příslušné orgány členského sátu, v němž je dovozce usazen.
Dovozní povolení se však nevyžaduje, jestliže se látky uvedené v odstavci 1 vykládají, překládají, dočasně uskladňují, skladují ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo ve svobodném skladu nebo jsou propuštěny do tranzitního režimu Společenství.
Článek 21
1. Žádost o dovozní povolení uvedená v článku 20 obsahuje přinejmenším tyto údaje:
a) jména a adresy dovozce, vývozce ze třetí země, všech dalších zúčastněných hospodářských subjektů a konečného příjemce;
b) název uvedené látky, jak je uveden v příloze, nebo v případě směsi či přírodního produktu jeho název a osmimístný kód KN a název uvedené látky obsažené ve směsi nebo přírodním produktu, jak je uveden v příloze;
c) množství a hmotnost uvedené látky a v případě směsi nebo přírodního produktu množství, hmotnost, a je-li k dispozici, rovněž procentní podíl uvedené látky ve směsi nebo přírodním produktu;
d) jsou-li k dispozici, údaje o přepravě, jako je způsob dopravy a dopravní prostředek, a datum a místo plánované dovozní činnosti a
e) číslo licence či registrace podle článků 6 a 7.
2. Rozhodnutí o žádosti o dovozní povolení se přijme do 15 pracovních dnů ode dne, kdy příslušný orgán prohlásí spis k žádosti za úplný.
Článek 22
Dovozní povolení doprovází zásilku z místa vstupu na celní území Společenství do provozovny dovozce nebo konečného příjemce.
Dovozní povolení se předkládá celnímu úřadu při navržení uvedených látek v celním prohlášení k propuštění do celního režimu.
Předkládá-li se dovozní povolení celnímu úřadu v jiném členském státě, než je stát vydávajícího orgánu, zajistí vývozce na požádání ověřený překlad některých nebo všech údajů obsažených v povolení.
Článek 23
Aniž jsou dotčena opatření přijatá podle čl. 26 odst. 3, vydání dovozního povolení se zamítne, jestliže:
a) jsou údaje poskytnuté podle čl. 21 odst. 1 neúplné;
b) existuje důvodné podezření, že jsou údaje poskytnuté podle čl. 21 odst. 1 nepravdivé nebo nesprávné; nebo
c) existuje důvodné podezření, že uvedené látky jsou určeny pro nedovolenou výrobu omamných nebo psychotropních látek.
Článek 24
Příslušné orgány mohou dovozní povolení kdykoli pozastavit nebo zrušit, existuje-li důvodné podezření, že předmětné látky jsou určeny pro nedovolenou výrobu omamných nebo psychotropních látek.
Článek 25
Doba platnosti dovozního povolení, během níž musí uvedené látky vstoupit na celní území Společenství, nepřesáhne šest měsíců ode dne jeho vydání.
Ve výjimečných případech lze dobu platnosti na požádání prodloužit.
KAPITOLA III
PRAVOMOCI PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ
Článek 26
1. Aniž jsou dotčeny články 11 až 25 a odstavce 2 a 3 tohoto článku, zakáží příslušné orgány každého členského státu vstup uvedených látek na celní území Společenství nebo jejich výstup z tohoto území, existuje-li důvodné podezření, že jsou tyto látky určeny pro nedovolenou výrobu omamných nebo psychotropních látek.
2. Příslušné orgány pozdrží nebo pozastaví propuštění uvedených látek na dobu nezbytnou k ověření ztotožnění uvedených látek nebo dodržení pravidel stanovených tímto nařízením.
3. Jednotlivé členské státy přijmou nezbytná opatření umožňující příslušným orgánům zejména:
a) získávat informace o objednávkách uvedených látek nebo o činnostech souvisejících s těmito látkami;
b) vstupovat do provozoven hospodářských subjektů za účelem získání důkazů o nesrovnalostech;
c) určit, zda došlo ke zneužití nebo k pokusu o zneužití uvedených látek.
4. Aby se zabránilo konkrétním rizikům zneužití ve svobodných pásmech a jiných citlivých místech, jako jsou celní sklady, zajistí členské státy, že ve všech fázích činností vykonávaných v těchto místech jsou prováděny účinné kontroly a že tyto kontroly nejsou méně přísné než ty, které se provádějí na jiných místech celního území.
5. Příslušné orgány mohou požadovat, aby hospodářské subjekty za vydávání licencí, registrací a povolení uhradily poplatek.
Tyto poplatky nesmějí být diskriminační a nesmějí překračovat přibližné náklady na vyřízení žádosti.
KAPITOLA IV
SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
Článek 27
Pro účely používání tohoto nařízení, a aniž je dotčen článek 30, se použije obdobně nařízení (ES) č. 515/97. Každý členský stát sdělí ostatním členským státům a Komisi název příslušných orgánů jmenovaných za zpravodaje podle čl. 2 odst. 2 uvedeného nařízení.
KAPITOLA V
PROVÁDĚCÍ OPATŘENÍ A ZMĚNY
Článek 28
Kromě prováděcích opatření uvedených v tomto nařízení stanoví výbor v případě potřeby podrobná pravidla k zajištění účinného sledování obchodu s prekursory drog mezi Společenstvím a třetími zeměmi s cílem zabránit zneužívání těchto látek, zejména pokud jde o úpravu a používání tiskopisů pro vývozní a dovozní povolení.
Článek 29
Pro úpravy přílohy tohoto nařízení prováděné s cílem zohlednit změny v příloze úmluvy OSN se použije postup projednávání ve výboru.
Článek 30
1. Komisi je nápomocen Výbor pro prekursory drog (dále jen "výbor").
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
Členské státy stanoví pravidla týkající se sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily jejich uplatňování.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 32
Příslušné orgány v jednotlivých členských státech sdělí Komisi alespoň jednou ročně veškeré významné informace o provádění opatření pro sledování obchodu stanovených v tomto nařízení, o uvedených látkách používaných pro nedovolenou výrobu omamných nebo psychotropních látek, o způsobech zneužití a nedovolené výroby a o nedovoleném obchodu s těmito látkami, jejich použití a potřebách.
Na základě těchto informací a po konzultaci s členskými státy Komise vyhodnotí účinnost tohoto nařízení a podle čl. 12 odst. 12 úmluvy OSN vypracuje výroční zprávu, kterou zašle Mezinárodnímu úřadu pro kontrolu narkotik.
Komise do konce srpna 2008 předloží Radě zprávu o fungování tohoto nařízení.
Článek 33
Komise je oprávněna přijmout jménem Společenství postoj ve prospěch změn tabulek I a II přílohy úmluvy OSN, které odpovídají příloze tohoto nařízení.
Článek 34
Nařízení (EHS) č. 3677/90 se zrušuje s účinkem od 18. srpna 2005.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 35
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 18. srpna 2005. Avšak čl. 6 odst. 1, čl. 7 odst. 2, čl. 8 odst. 2, čl. 9 odst. 2, čl. 11 odst. 1 a 3, čl. 12 odst. 1 a články 19, 28 a 30 se použijí ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost, aby bylo možné přijmout opatření stanovená v uvedených článcích. Tato opatření vstoupí v platnost nejdříve dnem 18. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 112/2005
ze dne 25. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 113/2005
ze dne 25. ledna 2005,
kterým se stanoví množství, na něž lze podávat žádosti o dovozní licence na období od ledna 2005 v rámci celních kvót pro dovoz hovězího a telecího masa podle nařízení Rady (ES) č. 1279/98 pro Bulharsko a Rumunsko
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1279/98 ze dne 19. června 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla k celním kvótám hovězího a telecího masa stanoveným v rozhodnutích Rady 2003/286/ES a 2003/18/ES pro Bulharsko a Rumunsko [2], a zejména na čl. 4 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro následující množství byly podány žádosti o dovozní licence na období od 1. ledna do 30. června 2005 v rámci celních kvót uvedených v nařízení (ES) č. 1279/98, kterým se vyhovuje v plném rozsahu.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost 26. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 114/2005
ze dne 26. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 115/2005
ze dne 26. ledna 2005,
kterým se zahajuje nabídkové řízení týkající se náhrady pro vývoz měkké pšenice do některých třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) S ohledem na stávající situaci na trhu s obilovinami by mělo být zahájeno nabídkové řízení týkající se náhrady pro vývoz měkké pšenice v souladu s článkem 4 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(2) Nařízení (ES) č. 1501/95 stanovilo prováděcí pravidla nabídkového řízení pro stanovení vývozní náhrady.
Mezi závazky, které se vztahují k nabídkovému řízení, je uvedena povinnost předložit žádost o vývozní licenci a složit jistotu.
Je třeba stanovit výši této jistoty.
(3) Pro licence vydané v rámci tohoto nabídkového řízení je třeba stanovit zvláštní dobu platnosti. Tato platnost musí odpovídat potřebám světového trhu pro hospodářský rok 2004/05.
(4) Pro zabezpečení spravedlivého zacházení se všemi zájemci je třeba stanovit, aby doba platnosti vydaných licencí byla stejná.
(5) Za účelem zabránění zpětného dovozu vývozní náhrady budou přidělovány pouze na vývozy do některých třetích zemí.
(6) Řádný průběh nabídkového řízení pro vývoz vyžaduje, aby bylo stanoveno minimální množství, lhůta a forma pro předání nabídek příslušným útvarům.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1501/95 se zahajuje nabídkové řízení týkající se vývozní náhrady.
2. Nabídkové řízení se týká vývozu měkké pšenice do třetích zemí kromě Albánie, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Srbska a Černé Hory [3] a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bulharska, Lichtenštejnska, Rumunska and Švýcarska.
3. Nabídkové řízení bude probíhat až do 23. června 2005.
Po dobu jeho trvání budou zahajována týdenní nabídková řízení, pro něž budou množství a lhůty pro předkládání nabídek stanoveny v oznámení o nabídkovém řízení.
Odchylně od čl. 4 odst. 4 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1501/95 uplyne lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 3. února 2005.
Článek 2
Nabídka je platná, pouze pokud se týká nejméně 1000 tun.
Článek 3
Jistota uvedená v čl. 5 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1501/95 je 12 EUR za tunu.
Článek 4
1. Odchylně od ustanovení čl. 23 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4] jsou vývozní licence vydané podle čl. 8 odst. 1 nařízení 1501/95, pokud jde o jejich dobu platnosti, považovány za vydané dnem předložení nabídky.
2. Vývozní licence vydané v rámci nabídkového řízení uvedeného v tomto nařízení jsou platné od data vydání ve smyslu odstavce 1 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
Článek 5
Členské státy předají Komisi předložené nabídky nejpozději hodinu a půl po uplynutí týdenní lhůty stanovené v oznámení o nabídkovém řízení pro předložení nabídek a použijí formulář uvedený v příloze.
V případě, že nebudou předloženy žádné nabídky, sdělí členské státy tuto skutečnost Komisi ve stejné lhůtě, jaká je uvedena v prvním pododstavci.
Hodiny stanovené pro předložení nabídek se řídí belgickým časem.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 116/2005
ze dne 26. ledna 2005
o nakládání s vratkami DPH osobám nepovinným k dani a osobám povinným k dani, pokud jde o činnosti osvobozené od daně, pro účely nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1287/2003 o harmonizaci hrubého národního důchodu v tržních cenách
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1287/2003 ze dne 15. července 2003 o harmonizaci hrubého národního důchodu v tržních cenách (nařízení o HND) [1], a zejména na čl. 5 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
2 odst. 7 rozhodnutí Rady 2000/597/ES, Euratom ze dne 29. září 2000 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství [2] se hrubý národní produkt (HNP) v tržních cenách považuje za rovný hrubému národnímu důchodu v tržních cenách (HND) stanovenému Komisí při použití Evropského systému hospodářských účtů (ESA).
ESA z roku 1995 (ESA 95), který nahradil dva předchozí systémy z let 1970 a 1979 byl zaveden nařízením Rady (ES) č.
2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství [3] a byl popsán v příloze uvedeného nařízení.
HNP byl nahrazen HND podle ESA 95 jako kritérium pro účely vlastních zdrojů od rozpočtového roku 2002.
(2) Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1287/2003 stanoví postupy pro předávání údajů o HND členskými státy a postupy a ověřování výpočtu HND a zřizuje Výbor pro HND.
(3) ESA 95 výslovně neupravuje nakládání s vratkami DPH osobám nepovinným k dani a osobám povinným k dani, pokud jde o činnosti osvobozené od daně.
(4) Pro účely definice hrubého národního důchodu v tržních cenách (HND) podle článku 1 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 je třeba vyjasnit nakládání s vratkami DPH osobám nepovinným k dani a osobám povinným k dani, pokud jde o činnosti osvobozené od daně.
(5) Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně [4] vymezuje pojmy osoba povinná k dani, osoba nepovinná k dani a činnosti osvobozené od daně.
(6) Pro účely provádění směrnice Rady 89/130/EHS, Euratom ze dne 13. února 1989 o harmonizaci výpočtu hrubého národního produktu v tržních cenách [5] vyjasňuje rozhodnutí Komise 1999/622/EHS, Euratom ze dne 8. září 1999 [6] nakládání s vratkami DPH subjektům nepovinným k dani a subjektům povinným k dani, pokud jde o činnosti osvobozené od daně.
Stejné vyjasnění je nyní třeba poskytnout i ohledně HND.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro HND,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Při sestavování souhrnných ukazatelů národních účtů pro účely nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 se s vratkami DPH připadajícími na nákupy vracenými osobám nepovinným k dani nebo osobám povinným k dani, pokud jde o činnosti osvobozené od daně, nakládá v rámci ESA 95 jako s ostatními běžnými transfery (D7) nebo kapitálovými transfery (D9) a nikoli jako s odpočitatelnou DPH.
2. Pro účely odstavce 1 má výraz "osoba povinná k dani" obsah podle článku 4 šesté směrnice 77/388/EHS, Euratom a výrazem "činnosti osvobozené od daně" se rozumí činnosti uvedené v článku 13 uvedené směrnice.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 117/2005
ze dne 26. ledna 2005,
kterým se zavádí kontrola Společenství nad dovozy některých obuvnických výrobků pocházejících z některých třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3285/94 ze dne 22. prosince 1994 o společných pravidlech dovozu a o zrušení nařízení (ES) č. 518/94 [1], a zejména na čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Použitelnost systému kvót na obuvnické výrobky stanoveného nařízením Rady (ES) č. 427/2003 ze dne 3. března 2003 o přechodném ochranném mechanismu pro určité dovážené produkty pocházející z Čínské lidové republiky a o změně nařízení (ES) č. 519/94 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí [2] skončila dne 1. ledna 2005.
(2) Dne 7. prosince 2004 byla Komise informována některými členskými státy, že by bylo vhodné zavést kontrolní opatření pro obuvnické výrobky podle nařízení (ES) č. 3285/94.
(3) Obuvnické výrobní odvětví Společenství se skládá převážně z malých a středně velkých podniků, z nichž většina se nachází v regionech s nedostatkem jiných pracovních příležitostí.
Těžko tedy čelí konkurenci levných dovozů pocházejících zejména z Čínské lidové republiky.
(4) V důsledku této dovozní konkurence prošlo v posledních letech obuvnické výrobní odvětví Společenství procesem restrukturalizace a začalo se orientovat na hodnotnější výrobky, které zároveň podléhaly kvótám.
Tyto výrobky představují přibližně 85 % výroby v obuvnickém výrobním odvětví Společenství.
Tato restrukturalizace vedla k výraznému snížení kapacity a pracovních sil.
Navzdory tomuto úsilí obuvnické výrobní odvětví Společenství nadále ztrácí výrobu a podíl na trhu kvůli levným zahraničním dovozům.
(5) V období let 2000–2003 se výrazně zvýšily dovozy obuvnických výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky, které nepodléhaly kvótám, a to jak v absolutních číslech, tak i co se týče podílu na trhu Společenství, přičemž ceny byly podstatně nižší než ceny rovnocenných výrobků, které byly vyrobeny ve Společenství.
Průměrně se dovozy zvýšily mezi lety 2000 a 2003 o 59 % a průměrný rozdíl cen byl 21 %.
(6) Vzhledem k tomu, že tržní podmínky pro všechny obuvnické výrobky jsou stejné, očekává se, že současná liberalizace povede k podobnému podstatnému nárůstu dovozů.
Na základě současného vývoje dovozu obuvi by zrušení kvót na rok 2005 mohlo vést brzy k zdvojnásobení dovozů, čímž by průmysl Společenství zřejmě ztratil 6 % podílu na trhu a 17000 pracovních míst.
Proto se dá hrozba újmy výrobců Společenství pro účely článku 11 nařízení (ES) č. 3285/94 považovat za reálnou.
(7) Tento možný dopad je natolik významný, že zájmy Společenství vyžadují, aby dovozy některých obuvnických výrobků čínského původu byly podrobeny předchozí kontrole Společenství, aby se získaly statistické informace umožňující rychlou analýzu vývoje dovozů.
Jedná se převážně o obuv střední až vyšší kvality, jejíž výroba je stále ještě ve Společenství významná, a může tedy být považována za citlivou.
Předchozí kontrola prostřednictvím režimu automatických dovozních licencí na období do dne 31. ledna 2006 by poskytla nejrychleji jasnou představu o prvních účincích zrušení těchto kvót, jelikož jakýkoli systém zpětné kontroly vyžaduje čas k poskytnutí smysluplných údajů.
(8) Pro získání celkového přehledu vývoje dovozů obuvi je vhodné zavést také systém zpětné celní kontroly dovozů veškeré obuvi veškerého původu.
To zahrnuje obuv, jež musí být předmětem předchozí kontroly podle tohoto nařízení. Jakmile bude systém zpětné kontroly plně funkční, může být předchozí kontrola ukončena, nejpozději však ke dni 31. ledna 2006.
(9) Dokončení vnitřního trhu vyžaduje, aby formality, které musí dovozci Společenství vyřídit, byly stejné bez ohledu na místo, kde dojde k proclení zboží.
(10) Aby se usnadnil sběr údajů, musí být propuštění výrobků podrobených předchozí kontrole do volného oběhu závislé na předložení kontrolního dokladu, který odpovídá jednotným kritériím.
Tento doklad musí být na základě prosté žádosti dovozce potvrzen v určité lhůtě vnitrostátními orgány, aniž by tím pro dovozce vznikalo právo k dovozu.
Doklad platí pouze do změny dovozních pravidel; platí v celém Společenství.
(11) Členské státy a Komise si vymění co nejúplnější informace vyplývající z kontroly Společenství, aby byla zajištěna transparentnost.
(12) Vnitrostátní orgány jsou zodpovědné za vydání kontrolních dokladů, které podléhají jednotným podmínkám na úrovni Společenství.
(13) Je žádoucí, aby toto nařízení vstoupilo v platnost dnem svého vyhlášení, aby se údaje sbíraly co nejdříve,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
PŘEDCHOZÍ KONTROLA
Článek 1
Propuštění některých obuvnických výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky uvedených v příloze I do volného oběhu ve Společenství je vázáno na předchozí kontrolu Společenství v souladu s nařízením (ES) č. 3285/94.
Článek 2
1. Propuštění výrobků uvedených v článku 1 do volného oběhu ve Společenství je závislé na předložení kontrolního dokladu vydaného příslušnými vnitrostátními orgány.
2. Kontrolní doklad uvedený v článku 1 vydají příslušné vnitrostátní orgány automaticky, a to bez poplatku a na jakákoli množství, o která se žádá, do pěti pracovních dnů poté, co dovozce Společenství usazený kdekoliv v Evropském společenství předloží žádost.
Pokud se neprokáže opak, má se za to, že tuto žádost obdržel příslušný vnitrostátní orgán nejpozději tři pracovní dny po jejím podání.
3. Kontrolní doklad vydaný jedním z orgánů uvedených v příloze II je platný v celém Společenství.
4. Kontrolní doklad se vyhotovuje na tiskopise odpovídajícím vzoru uvedenému v příloze I nařízení (ES) č. 3285/94.
Žádost dovozce obsahuje tyto údaje:
a) jméno a úplnou adresu žadatele (včetně telefonního a faxového čísla a případně registračního čísla, které příslušné vnitrostátní orgány používají) a daňové číslo pro DPH, pokud podléhá DPH;
b) případně jméno a úplnou adresu deklaranta nebo zástupce žadatele (včetně telefonního a faxového čísla);
c) celé jméno a plnou adresu vývozce;
d) přesný popis zboží, včetně:
i) obchodního názvu,
ii) kódu (kódů) Taric,
iii) země původu (jmenovitě Čínská lidová republika),
iv) země odeslání;
e) množství zboží vyjádřené v párech;
f) hodnotu CIF zboží v eurech na hranici Evropského společenství podle položek kombinované nomenklatury;
g) navrhované období a místo celního odbavení;
h) informaci, zda je žádost opakováním předcházející žádosti týkající se stejné zakázky;
i) následující prohlášení opatřené datem a podepsané žadatelem společně s přepisem jeho jména velkými písmeny: "Já, níže podepsaný, potvrzuji, že údaje v této žádosti jsou pravdivé a byly uvedeny v dobré víře a že jsem usazen ve Společenství."
Dovozce rovněž předloží kopii kupní nebo prodejní smlouvy a proforma faktury.
Na vyžádání a zvláště v případech, že zboží nebylo zakoupeno přímo v Číně, předloží dovozce výrobní osvědčení vydané výrobcem.
5. Doba platnosti kontrolních dokladů se tímto stanoví na šest měsíců.
Nepoužité nebo částečně použité kontrolní doklady lze prodloužit o stejné období.
6. Na konci období platnosti dovozce vrátí kontrolní doklady vydávajícímu orgánu.
7. Příslušné orgány mohou povolit předložení prohlášení nebo žádosti sdělené nebo vytištěné elektronickou cestou za podmínek, které samy stanoví.
Nicméně všechny dokumenty a doklady musí být příslušným orgánům k dispozici.
8. Kontrolní doklad může být vydán elektronickou cestou za předpokladu, že dotčené celní orgány mají přístup k dokladu prostřednictvím počítačové sítě.
Článek 3
1. Zjištění, že jednotková cena, za kterou se transakce uskutečňuje, se liší od ceny uvedené v kontrolním dokladu o méně než 5 % v obou směrech nebo že celkové množství výrobků předložených k dovozu přesahuje množství uvedené v kontrolním dokladu o méně než 5 %, nebrání propuštění dotčených výrobků do volného oběhu.
2. Žádosti o kontrolní doklady a doklady samotné jsou důvěrné.
Přístup k informacím v těchto žádostech a dokladech je omezen na příslušné orgány a žadatele.
Článek 4
1. Členské státy sdělí Komisi tyto informace:
a) podrobné údaje o množstvích a hodnotách (vypočtených v eurech), na které byly kontrolní doklady vydány, tak pravidelně a aktuálně, jak jen to je možné, nejpozději však poslední den v měsíci;
b) podrobné údaje o dovozech během daného měsíce do šesti týdnů od konce měsíce v souladu s článkem 32 nařízení (ES) č. 1917/2000 [3].
Údaje poskytnuté členskými státy se rozepíšou podle výrobku a kombinované nomenklatury (kódu KN).
2. Členské státy oznámí jakékoliv nesrovnalosti nebo případy podvodů, které odhalí, a případně na jakém základě odmítly kontrolní doklad přidělit.
KAPITOLA 2
ZPĚTNÁ KONTROLA
Článek 5
1. Obuvnické výrobky uvedené v příloze III podléhají systému zpětné statistické kontroly.
2. Po propuštění výrobků do volného oběhu sdělí příslušné vnitrostátní orgány Komisi, pokud možno každý týden, ale alespoň na konci každého měsíce, celková dovezená množství (v párech) a jeho hodnotu (hodnotu zboží v eurech na hranici Společenství) a uvedou kód kombinované nomenklatury a kategorii výrobků, do které patří, s použitím jednotek, popřípadě dodatečných jednotek, použitých v tomto kódu.
Dovozy se rozepíšou podle platných statistických postupů.
KAPITOLA 3
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 6
Všechna sdělení podaná podle tohoto nařízení jsou určena Komisi Evropských společenství a jsou sdělena elektronicky v rámci integrované sítě za tímto účelem zřízené, pokud není z naléhavých technických důvodů nezbytné dočasně použít jiné komunikační prostředky.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 118/2005
ze dne 26. ledna 2005,
kterým se mění příloha VIII nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 a kterým se stanoví rozpočtové stropy pro částečné nebo nepovinné provádění režimu jednotné platby a ročních finančních obálek pro režim jednotných plateb na plochu stanovené v uvedeném nařízení
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [1], a zejména na čl. 64 odst. 2, čl. 70 odst. 2, čl. 71 odst. 2, čl. 143b odst. 3 a čl. 145 písm. i) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Pro členské státy, které využijí možnost stanovenou v článku 62 nařízení (ES) č. 1782/2003, a na základě informací sdělených podle čl. 145 písm. i) uvedeného nařízení je třeba přezkoumat částky stanovené v příloze VIII uvedeného nařízení.
(2) Pro členské státy, které v roce 2005 zavedou režim jednotné platby podle hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003, je třeba pro rok 2005 stanovit rozpočtové stropy pro všechny platby uvedené v článcích 66 až 69 uvedeného nařízení.
(3) Pro členské státy, které v roce 2005 využijí možnost stanovenou v článku 70 nařízení (ES) č. 1782/2003, je třeba pro rok 2005 stanovit rozpočtové stropy pro přímé platby vyloučené z režimu jednotné platby.
(4) Pro členské státy, které využijí přechodné období podle článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003, je třeba pro rok 2005 stanovit rozpočtové stropy pro přímé platby uvedené v příloze VI uvedeného nařízení.
(5) Z důvodu jasnosti je vhodné zveřejnit rozpočtové stropy pro režim jednotné platby na rok 2005 po odečtení stropů stanovených pro platby uvedené v článcích 66 až 70 uvedeného nařízení z upravených stropů uvedených v příloze VIII nařízení (ES) č. 1782/2003.
(6) Pro členské státy, které ke Společenství přistoupily v roce 2004 a které v roce 2005 zavedou režim jednotné platby na plochu podle hlavy IVa nařízení (ES) č. 1782/2003, je třeba pro tento rok stanovit roční finanční obálky v souladu s čl. 143b odst. 3 uvedeného nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha VIII nařízení (ES) č. 1782/2003 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
1. Rozpočtové stropy na rok 2005 uvedené v čl. 64 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou stanovené v přílohách II a III tohoto nařízení.
2. Rozpočtové stropy na rok 2005 uvedené v čl. 71 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou stanovené v příloze IV tohoto nařízení.
3. Rozpočtové stropy pro režim jednotné platby v roce 2005 jsou stanovené v příloze V tohoto nařízení.
4. Roční finanční obálky pro rok 2005 uvedené v čl. 143b odst. 3 nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou stanovené v příloze VI tohoto nařízení.
Článek 3
Členské státy, které se rozhodnou pro regionální provádění podle článku 58 nařízení (ES) č. 1782/2003, sdělí Komisi do 1. března následujícího roku regionální stropy stanovené do 31. prosince prvního roku uplatňování režimu jednotné platby.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 119/2005
ze dne 26. ledna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro olivový olej
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22 září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na čl. 3 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 3 nařízení č. 136/66/EHS může být rozdíl mezi cenami ve Společenství a cenami v mezinárodním obchodě pokryt náhradou pro vývoz olivového oleje do třetích zemí.
(2) Podrobná pravidla pro stanovení a udělování vývozních náhrad pro olivový olej jsou obsažena v nařízení Komise (EHS) č. 616/72 [2].
(3) Dle čl. 3 odst. 3 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada stejná pro celé Společenství.
4 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada pro olivový olej stanovena s ohledem na stávající situaci a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti olivového oleje na trhu Společenství a cen v mezinárodním obchodě.
Nicméně v případě, že situace v mezinárodním obchodě nedovoluje stanovit nejvýhodnější kótace olivového oleje, je možné vzít v úvahu cenu nejvýznamnějších konkurenčních rostlinných olejů v mezinárodním obchodě a rozdíl zaznamenaný mezi touto cenou a cenou olivového oleje v rámci určitého reprezentativního období.
Výše náhrady nesmí překročit rozdíl mezi cenou olivového oleje ve Společenství a v mezinárodním obchodě, případně upravený tak, aby zohledňoval vývozní náklady produktů na světovém trhu.
(5) Dle čl. 3 odst. 3 třetí odrážky písm. b) nařízení č. 136/66/EHS je možné rozhodnout, že se náhrada stanoví prostřednictvím nabídkového řízení. Nabídkové řízení se vztahuje na částku náhrady a může se omezovat na určité země určení, množství, kvalitu a určitou úpravu.
(6) Dle čl. 3 odst. 3 druhé odrážky nařízení č. 136/66/EHS mohou být náhrady pro olivový olej stanoveny v různé výši, v závislosti na dané oblasti, pokud je to vzhledem k situaci na světovém trhu nebo vzhledem k zvláštním požadavkům na určitých trzích nutné.
(7) Náhrady je třeba stanovovat alespoň jednou měsíčně, přičemž je možné je mezitím změnit.
(8) Při použití těchto pravidel na současnou situaci na trhu s olivovým olejem a zejména na ceny těchto produktů ve Společenství a na trzích třetích zemí je třeba náhrady stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
(9) Řídící výbor pro oleje a tuky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. c) nařízení č. 136/66/EHS se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 120/2005
ze dne 26. ledna 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze přijímat žádosti o dovozní licence podané v ledna 2005 pro některé mléčné výrobky v rámci některých kvót otevřených nařízením (ES) č. 2535/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2535/2001 ze dne 14. prosince 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o dovozní režim pro mléko a mléčné výrobky a otevření celních kvót [2], a zejména na čl. 16 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na množství, o něž bylo požádáno v dovozních licencích na období od 1. do 10. ledna 2005 ohledně produktů, které spadají do kvót uvedených v částech I.A a I.B, body 5 a 6, částech I.C, I.D, I.E, částech I.F, I.G a I.H přilohy I nařízení (ES) č. 2535/2001, se použijí koeficienty přidělení stanovené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 121/2005
ze dne 25. ledna 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 122/2005
ze dne 27. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 123/2005
ze dne 26. ledna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 466/2001, pokud jde o ochratoxin A
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách [1], a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 466/2001 [2], stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách.
(2) Podle nařízení (ES) č. 466/2001 by Komise měla přezkoumat ustanovení o ochratoxinu A (OTA) v sušených hroznech révy vinné, a rovněž stanovit maximální limity pro OTA v zelené a pražené kávě, kávových výrobcích, ve víně, pivu, hroznové šťávě, kakau, kakaových výrobcích a v koření s ohledem na provedené průzkumy a preventivní opatření, jejichž cílem je omezit výskyt OTA v těchto výrobcích.
(3) Vědecký výbor pro potraviny dospěl ve svém stanovisku ze dne 17. září 1998 k názoru, že OTA je mykotoxin s karcinogenními, nefrotoxickými, teratogenními, imunotoxickými a pravděpodobně neurotoxickými vlastnostmi.
Výbor též uvedl, že probíhají další studie, které jsou zaměřené na objasnění mechanismů způsobujících karcinogenitu OTA. Předpokládá se, že evropský výzkumný projekt zaměřený na mechanismy způsobující karcinogenitu OTA, bude ukončen na konci roku 2004.
Jakmile budou dostupné úplné výsledky výzkumu, požádá Komise Evropský úřad pro bezpečnost potravin, aby aktualizoval vědecké stanovisko s ohledem na tyto nové výsledky.
(4) V rámci směrnice Rady 1993/5/EHS ze dne 25. února 1993 o pomoci členských států Komisi a o jejich spolupráci při vědeckém zkoumání otázek týkajících se potravin [3] (SCOOP) bylo provedeno vyhodnocení potravinového příjmu OTA obyvatelstvem Společenství.
Hlavní příčinou expozice OTA jsou obiloviny a výrobky z obilovin.
Za hlavní zdroje expozice člověka účinkům OTA byly označeny víno, káva a pivo.
Sušené hrozny révy vinné a hroznová šťáva značnou měrou přispívají k expozici OTA u specifických skupin zranitelných spotřebitelů, zejména u malých dětí.
(5) Nařízením (ES) č. 466/2001 byl stanoven maximální limit OTA pro obiloviny a výrobky z obilovin a pro sušené hrozny révy vinné.
Limit OTA v pivu se kontroluje nepřímo, jelikož OTA v pivu pochází z přítomnosti OTA ve sladu, pro který již byl maximální limit stanoven.
Stanovení maximálního limitu OTA v pivu proto není přímo nezbytné v zájmu ochrany veřejného zdraví, ale mělo by se brát v úvahu v rámci budoucího přezkoumání.
(6) Vzhledem k tomu, že víno, pražená káva a rozpustná káva značně přispívají k expozici OTA u lidí a že hroznová šťáva značně přispívá k expozici OTA u dětí, je vhodné již nyní stanovit maximální limity u těchto potravin v zájmu ochrany veřejného zdraví zamezením distribuce vysoce kontaminovaných potravin.
(7) OTA se vyskytuje také v jiném sušeném ovoci než v sušených hroznech révy vinné, kakau, kakaových výrobcích, koření a lékořici.
Po vyhodnocení výsledků výzkumu Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (EÚBP) ohledně toxikologie OTA se zváží vhodnost stanovení maximálních limitů OTA pro tyto potraviny včetně zelené kávy a přezkoumají se stávající maximální limity.
(8) Nařízení (ES) č. 466/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 466/2001 se mění takto:
1. V čl. 4 odst. 2 písm. b) se slova "a 2.2.2" nahrazují slovy " , 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 a 2.2.5".
2. V článku 5 se odstavec 2a nahrazuje tímto:
"2a. Na základě aktuálního hodnocení rizik ochratoxinu A (OTA) provedeného Evropským úřadem pro bezpečnost potravin a s ohledem na preventivní opatření, jejichž cílem je omezit obsah OTA, Komise přezkoumá ustanovení přílohy I oddílu 2 bodu 2.2 nejpozději do 30. června 2006.
Toto přezkoumání se bude týkat především maximálních limitů pro OTA v sušených hroznech révy vinné a hroznové šťávě a otázky stanovení maximálních limitů pro OTA v zelené kávě, v jiném sušeném ovoci než v sušených hroznech révy vinné, kakau, kakaových výrobcích, likérových vínech, masu a masných výrobcích, koření a lékořici.
Členské státy a zúčastněné strany sdělí každý rok Komisi výsledky svého přezkoumání a předloží zprávu o dosaženém pokroku při uplatňování preventivních opatření k předcházení kontaminace OTA.
Komise dá výsledky k dispozici členským státům."
3. Příloha I se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. dubna 2005.
V souladu s příslušnými ustanoveními se toto nařízení nepoužije na výrobky uvedené na trh před 1. dubnem 2005.
Prokázání toho, kdy byly výrobky uvedeny na trh, je úkolem hospodářského subjektu v potravinářském odvětví.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 124/2005
ze dne 27. ledna 2005
o vydání dovozních licencí pro rýži na základě žádostí podaných během prvních deseti pracovních dnů měsíce ledna 2005 podle nařízení (ES) č. 327/98
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [1],
s ohledem na rozhodnutí Rady 96/317/ES ze dne 13. května 1996 o uzavření výsledků konzultací s Thajskem podle článku XXIII GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 327/98 ze dne 10. února 1998 o otevření a správě celních kvót pro dovoz rýže a zlomkové rýže [3], a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Dovozní licence pro rýži podané během prvních deseti pracovních dnů měsíce ledna 2005 podle nařízení (ES) č. 327/98 a oznámené Komisi se vydávají pro množství uvedená v žádostech, která se upraví procentní sazbou snížení stanovenou v příloze tohoto nařízení.
2. Množství, která jsou k dispozici pro následující tranši, jsou stanovena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 125/2005
ze dne 27. ledna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro rýži a zlomkovou rýži a kterým se pozastavuje vydávání vývozních licencí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 a odst. 19 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 lze u produktů, na něž odkazuje článek 1 uvedeného nařízení, rozdíl mezi kótacemi nebo cenami těchto produktů na světovém trhu a cenami ve Společenství vyrovnat vývozní náhradou.
14 nařízení (ES) č. 1785/2003 se při stanovování náhrad musí přihlížet ke stávající situaci a k budoucímu vývoji cen a dostupnosti rýže a zlomkové rýže na trhu Společenství na jedné straně a cen rýže a zlomkové rýže na světovém trhu na druhé straně.
Týž článek stanoví, že je také nutné zajistit rovnováhu a přirozený vývoj cen a obchodu na trhu s rýží a zároveň přihlédnout k hospodářskému aspektu zamýšlených vývozů, k nutnosti vyhnout se narušení trhu Společenství i k limitům vyplývajícím z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy.
(3) Nařízení Komise (EHS) č. 1361/76 [2] stanoví maximální procentní podíl zlomkové rýže povolený v rýži, pro niž je stanovena vývozní náhrada, a stanoví procento snížení, které se na takovou náhradu použije, pokud procentní podíl zlomkové rýže ve vyvážené rýži překročí stanovené maximum.
(4) Nabídkové řízení na stanovení náhrady při vývozu kulatozrnné, střednězrnné a dlouhozrnné rýže A zamítlo podané nabídky.
Z tohoto důvodu není v současné době vhodné stanovit všeobecné vývozní náhrady pro rýži.
(5) Čl. 13 odst. 5 nařízení (ES) č. 1785/2003 vymezuje zvláštní kritéria, k nimž je nutné přihlížet při výpočtu vývozní náhrady pro rýži a zlomkovou rýži.
(6) Kvůli situaci na světovém trhu nebo zvláštním požadavkům některých trhů může být u určitých produktů nezbytné rozlišit náhrady podle místa určení.
(7) Je vhodné stanovit samostatnou vývozní náhradu pro balenou dlouhozrnnou rýži s cílem přihlédnout k existující poptávce po tomto produktu na některých trzích.
(8) Náhrada musí být stanovena nejméně jednou za měsíc a lze ji v průběhu této doby měnit.
(9) Použití těchto pravidel a kritérií na současnou situaci na trhu s rýží, zejména na kótace nebo ceny rýže a zlomkové rýže ve Společenství a na světovém trhu, vede k stanovení náhrad v souladu s přílohou tohoto nařízení.
(10) Pro účely správy objemových omezení, která vyplývají ze závazků Společenství přijatých v rámci WTO, je třeba pozastavit vydávání vývozních licencí se stanovením náhrady předem.
(11) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty v nezměněném stavu vyjmenované v článku 1 nařízení (ES) č. 1785/2003, s výjimkou produktů vyjmenovaných v odst. 1 písm. c) uvedeného článku, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Vydávání vývozních licencí s náhradami stanovenými předem je pozastaveno.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 126/2005
ze dne 27. ledna 2005,
kterým se stanoví finanční stropy pro opatření ke zlepšení jakosti produkce olivového oleje v produkčním cyklu 2005/06 a kterým se stanoví odchylka od čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 528/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 528/1999 ze dne 10. března 1999, kterým se stanoví opatření pro zlepšení jakosti produkce olivového oleje [2], a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 528/1999 stanoví pro každý členský stát a pro každý roční produkční cyklus, počínaje dnem 1. května, způsob financování opatření ke zlepšení jakosti produkce olivového oleje a jejího dopadu na životní prostředí.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1807/2004 [3] stanoví pro hospodářský rok 2003/04 výši odhadované produkce olivového oleje včetně odhadované produkce stolních oliv, vyjádřené jako ekvivalent olivového oleje, na 2714450 tun.
Z toho připadá 343356 tun na Řecko, 1591330 tun na Španělsko, 3335 tun na Francii, 741956 tun na Itálii a 34473 tun na Portugalsko.
Částka zadržená z podpory produkce olivového oleje pro tento hospodářský rok slouží jako základ pro financování opatření ke zlepšení jakosti oleje v produkčním cyklu, který začíná dnem 1. května 2004.
(3) Měly by být stanoveny finanční stropy pro opatření, která mají nárok na platbu ze záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu.
(4) Protože minimální náklady na opatření jsou relativně stálé, může se ukázat, že celkový finanční strop stanovený v čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 528/1999 bude pro některé členské státy příliš nízký. Proto by v těchto případech měly být zavedeny vhodné limity.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro produkční cyklus od 1. května 2005 do 30. dubna 2006 jsou finanční stropy pro opatření stanovená v prvním pododstavci čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 528/1999 stanoveny takto:
+++++ TABLE +++++
Článek 2
Odchylně od čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 528/1999 může doplňkový finanční příspěvek od členských států, jejichž finanční strop stanovený v článku 1 nepřevyšuje 100000 EUR, dosahovat nejvýše částky 250000 EUR.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 128/2005
ze dne 27. ledna 2005,
kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovozy ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] ("základní nařízení"), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
(1) Dne 29. dubna 2004 Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie [2] oznámila zahájení antidumpingového řízení ohledně dovozů ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky ("ČLR") do Společenství.
(2) Řízení bylo zahájeno na základě stížnosti podané v březnu 2004 čtyřmi výrobci ve Společenství, kteří mají většinový podíl, v tomto případě více než 60 %, na celkové výrobě ručních paletových vozíků a jejich základních dílů, tj. podvozků a hydrauliky, ve Společenství ("žadatelé").
Stížnost obsahovala důkazy o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, které byly považovány za postačující pro ospravedlnění zahájení řízení.
(3) Komise oficiálně oznámila žádajícím výrobcům ve Společenství, dalším výrobcům ve Společenství, vyvážejícím výrobcům, dovozcům a uživatelům, o kterých se vědělo, že se jich řízení týká, a zástupcům ČLR zahájení řízení.
Vzhledem k vysokému počtu známých vyvážejících výrobců v ČLR se v oznámení o zahájení počítalo s výběrem vzorku pro stanovení dumpingu, a to podle článku 17 základního nařízení.
Při šetření však spolupracovali pouze čtyři čínští vyvážející výrobci, a proto bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný.
Účastníci řízení dostali možnost, aby písemně předložili svá stanoviska a požádali o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(4) Řada vyvážejících výrobců v ČLR, výrobců ve Společenství, dovozců, uživatelů, stejně jako sdružení dovozců písemně předložila svá stanoviska.
Všichni účastníci, kteří požádali o slyšení ve výše uvedené lhůtě a uvedli, že existují zvláštní důvody ke slyšení, byli vyslyšeni.
(5) Komise si podle potřeby vyžádala informace prostřednictvím dotazníků a formulářů žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice a formulářů žádosti o individuální zacházení zaslaných všem účastníkům, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká.
Získané informace byly ověřeny v možném rozsahu a v rozsahu považovaném za nezbytný za účelem předběžného stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Společenství.
V tomto ohledu Komise získala zcela vyplněné dotazníky a případně formuláře žádostí od těchto společností:
a) Výrobci ve Společenství
- Bolzoni-Auramo SpA, Piacenza, Itálie
- BT Products AB, Mjölby, Švédsko
- Franz Kahl GmbH, Lauterbach, Německo
- Pramac Lifter SpA, Casole d’Elsa, Itálie
b) Vyvážející výrobci v Čínské lidové republice
- Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory, Ningbo
- Ningbo N.F.T.Z. E-P Equipment Co. Ltd, Hangzhou (vývozce spřízněný se společností Ningbo Liftstar Material Equipment Factory)
- Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd, Ninghai
- Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd, Ninghai
- Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd., Changxing
c) Dovozci/obchodníci ve Společenství
- Chadwick Materials Handling Ltd., Corsham, Spojené království
- European Handling Equipment, Halesowen, Spojené království
- Gigant Arbetsplats AB, Alingsås, Švédsko
- Hu-Lift s.l., Barcelona, Španělsko
- Jungheinrich AG, Hamburg, Německo
- Mangrinox S.A., Athens, Řecko
- Manutan International S.A., Paris, Francie
- Lagertechnik Fischer GmbH, Dinslaken, Německo
- Levante S.R.L., Ostiglia, Itálie
- Linde AG, Aschaffenburg, Německo
- RAPID Transportgeräte GmbH, Beckum, Německo
- Teknion Ltd, Lanchashire, Spojené království
- TVH Handling Equipment N.V., Gullegem, Belgie
d) Uživatelé
- Aldi Einkauf GmdH & Co. OHG, Essen, Německo
- M. Uno Trading SpA, Imola, Itálie.
(6) Ověření na místě byla provedena v prostorách všech spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR a všech výrobců ve Společenství.
(7) S ohledem na potřebu stanovit běžnou hodnotu pro vyvážející výrobce v ČLR, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice, proběhlo ověření na místě v prostorách tohoto výrobce v Kanadě, která byla použita jako analogická země:
- Lift Rite Inc., Brampton, Ontario.
(8) Šetření dumpingu a újmy pokrývalo období od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 ("období šetření").
Šetření trendů podstatných pro stanovení újmy pokrývalo období od 1. ledna 2000 do konce období šetření ("posuzované období").
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Obecně
(9) Ruční paletové vozíky se používají pro manipulaci se zbožím a materiálem běžně umísťovaným na palety.
Nejsou vybaveny vlastním pohonem, tj. jsou tahány a tlačeny lidskou silou.
Ruční paletové vozíky se skládají ze čtyř hlavních dílů: podvozku (vyrobeného z oceli), hydrauliky, rukojeti a kol.
Hlavními díly jsou podvozek, kam jsou pokládány palety, a hydraulika, která umožňuje zvedání nákladu ozubeným převodem.
2. Dotčený výrobek
(10) Dotčenými výrobky jsou ruční paletové vozíky bez vlastního pohonu používané pro manipulaci s materiály běžně umísťovanými na palety a jejich základní díly, tj. podvozek a hydraulika, pocházející z ČLR ("dotčený výrobek"), obvykle deklarované pod kódy KN ex84279000 a ex84312000.
Existují různé druhy ručních paletových vozíků a jejich základních dílů, zejména v závislosti na nosnosti, délce vidlic, druhu oceli použité pro podvozek, druhu hydrauliky, druhu kol a vybavení brzdou.
Všechny různé druhy mají však tytéž základní fyzické vlastnosti a použití.
Následkem toho jsou pro účely tohoto šetření všechny stávající druhy považovány za jeden výrobek.
(11) Během šetření předložili někteří účastníci řízení své připomínky ohledně definice dotčeného výrobku.
Tito účastníci prohlašovali, že by podvozek a hydraulika neměly být zahrnuty do rozsahu dotčeného výrobku, protože a) trhy s podvozky a hydraulikou se liší od trhů s ručními paletovými vozíky; b) společnosti vyrábějící ruční paletové vozíky a podvozky a/nebo hydrauliku se liší, zejména čínští vyvážející výrobci nevyvážejí podvozky a hydrauliku do Společenství; a c) podvozky i hydraulika se používají také u jiných výrobků než jen u ručních paletových vozíků.
(12) Pokud jde o tvrzení, že existují různé trhy pro podvozky a hydrauliku, je třeba vzít na vědomí, že žádné důkazy svědčící o existenci samostatných trhů pro tyto díly pro uživatele nebyly Komisi předány.
Naopak připomínky všech účastníků ukazují, že výrobci ručních paletových vozíků rovněž vyrábějí základní díly a v některých případech je dodávají jako náhradní díly pro své vlastní vozíky.
Je velmi obtížné, pokud ne nemožné, namontovat jakýkoli podvozek nebo hydrauliku jednoho výrobce do ručního paletového vozíku jiného výrobce.
Výrobci běžně dodávali základní díly odběratelům, kteří si koupili jejich výrobek.
(13) Pokud jde o druhé tvrzení týkající se výrobců podvozků a hydrauliky, je třeba vzít na vědomí, že ověřené informace získané od vyvážejících výrobců ukazují, že všichni vyvážející výrobci, kterých se šetření týká, sami vyrábějí podvozky a většina z nich vyrábí také hydrauliku.
I když mohou existovat nespříznění výrobci takových dílů, jejich výroba je zakázková pro výrobce ručních paletových vozíků, a proto jsou tyto díly zřídkakdy prodávány na otevřeném trhu.
Kromě toho šetření ukázalo, že tyto díly jsou dováženy do Společenství některými ze spolupracujících vyvážejících výrobců.
Proto zaznamenané důkazy ukazují, že by mělo být zamítnuto i druhé tvrzení.
(14) Pokud jde o třetí tvrzení, že podvozky a hydraulika se používají i v jiných výrobcích, je třeba vzít na vědomí, že výrobky uvedené účastníky řízení jako příklady se jasně odlišují od ručních paletových vozíků, a to nejen svými fyzickými vlastnostmi, ale i svým použitím.
I kdyby tyto výrobky měly také hydraulické systémy a ocelové podvozky, měly by tyto hydraulické systémy a podvozky jinou velikost, tvar nebo nosnost než hydraulické systémy a podvozky používané u ručních paletových vozíků, a tak by nespadaly pod dotčený výrobek, jak je definován výše.
Proto na základě dostupných informací a uvedených skutečností se jeví jako vysoce nepravděpodobné, že by hydraulika a/nebo podvozky ručních paletových vozíků mohly být namontovány bez jakýchkoli úprav do jiných výrobků.
(15) Připomínky účastníků řízení byly následně analyzovány, neospravedlnily však změnu prozatímního závěru ohledně dotčeného výrobku, jak je uveden v bodě odůvodnění 10.
3. Obdobný výrobek
(16) Nebyly zjištěny žádné rozdíly mezi dotčeným výrobkem a ručními paletovými vozíky a jejich základními díly vyráběnými a prodávanými na tuzemském trhu Kanady jako analogické země.
Uvedené ruční paletové vozíky a jejich základní díly mají opravdu stejné základní fyzické vlastnosti a použití jako vozíky vyvážené do Společenství.
(17) Obdobně pak nebyly zjištěny žádné rozdíly mezi dotčeným výrobkem a ručními paletovými vozíky a jejich základními díly vyráběnými žadateli a prodávanými na trhu Společenství.
Oba výrobky mají stejné fyzické vlastnosti a použití.
(18) Následkem toho ruční paletové vozíky a jejich základní díly prodávané na tuzemském trhu Kanady jsou stejně jako ruční paletové vozíky a jejich základní díly vyráběné a prodávané ve Společenství považovány za podobné dotčenému výrobku ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržní ekonomice
(19) Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se při antidumpingových šetřeních týkajících se dovozů pocházejících z ČLR běžná hodnota určuje podle odstavců 1 až 6 uvedeného článku v případě výrobců, kteří splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, tj. pokud se ukáže, že existují podmínky tržního hospodářství, pokud jde o výrobu a prodej obdobného výrobku. Ve stručnosti a pouze pro usnadnění odkazování jsou tato kritéria shrnuta níže:
1. obchodní rozhodnutí a náklady reagují na tržní podmínky, bez zásadních zásahů státu;
2. účetnictví je prověřováno nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používáno ve všech oblastech;
3. neexistují podstatná zkreslení způsobená bývalým systémem netržního hospodářství;
4. právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zaručují právní jistotu a stabilitu;
5. převod směnných kurzů se provádí podle tržních kurzů.
(20) Čtyři čínští výrobci požádali o zacházení jako v tržní ekonomice podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení a odpověděli na formulář žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice pro vyvážející výrobce ve stanovených lhůtách.
(21) Komise si vyžádala všechny informace považované za nezbytné a v prostorách daných společností si ověřila všechny informace uvedené v žádostech o zacházení jako v tržní ekonomice.
(22) Pro všechny čtyři společnosti bylo celkově prokázáno, že jejich rozhodnutí ohledně cen a nákladů byla přijata bez zásadního zásahu státu ve smyslu čl. 2 odst. 7 písm. c) a že náklady a ceny odrážely tržní hodnoty. Jejich výrobní náklady a finanční situace nepodléhaly podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství, existovaly zde právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zaručující právní jistotu a stabilitu a převody směnných kurzů byly prováděny podle tržních kurzů. Žádná ze čtyř společností však nesplnila kritérium 2 týkající se existence nezávisle auditovaného účetnictví, které je v souladu s mezinárodními účetními standardy ("IAS"). Zjistilo se, že společnosti porušovaly jeden nebo několik z těchto standard: IAS 1, IAS 2, IAS 8, IAS 16, IAS 21, IAS 32 a IAS 36. Následkem toho byl vyvozen závěr, že žádná z těchto čtyř společností nesplnila podmínky uvedené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení:
- Ningbo Liftstar Material Equipment Factory, Ningbo
- Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd, Ninghai
- Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd, Ninghai
- Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd., Changxing.
(23) Dotčení vyvážející výrobci a výrobní odvětví Společenství dostali příležitost vyjádřit se k uvedeným závěrům.
(24) Všichni čtyři vyvážející výrobci tvrdili, že stanovení závěrů bylo špatné a že by jim mělo být uděleno zacházení jako v tržní ekonomice.
(25) Jeden z vyvážejících výrobců tvrdil, že základním cílem čl. 2 odst. 7 základního nařízení je prokázat, zda společnosti reagují na signály trhu bez zásahu státu. Pět kritérií uvedených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, zejména kritérium 2 týkající se účetních standard, by proto mělo být vždy vykládáno na základě tohoto základního cíle. Protože nebyl prokázán zásah státu, společnosti by mělo být uděleno zacházení jako v tržní ekonomice.
(26) Je třeba vzít na vědomí, že pět kritérií uvedených v čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení na sobě vzájemně nezávisí, a je tedy třeba splnit každé z nich, aby mohlo být uděleno zacházení jako v tržní ekonomice.
Zásah státu není zmiňován ani jako nezávislé kritérium, ani jako kritérium, které by mohlo převážit nad dalšími kritérii.
Pokud by neexistence zásahu státu byla pro udělení zacházení jako v tržní ekonomice dostatečná, nebyla by vlastně ostatní kritéria nutná. Kromě toho zjevné neprosazování IAS a účetní pravidla používaná v ČLR mohou být rovněž hodnocena jako forma zásahu státu do běžného fungování tržního hospodářství.
(27) Jeden z vyvážejících výrobců tvrdil, že Komise neučinila své rozhodnutí o zacházení jako v tržní ekonomice ve tříměsíční lhůtě stanovené v čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení. Tento vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že Komise již získala a ověřila odpovědi na svůj dotazník o dumpingu předtím, než rozhodla o podstatě žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice, což vyvolává závažné pochybnosti ohledně motivace Komise zamítnout žádost o zacházení jako v tržní ekonomice.
(28) Pokud jde o tvrzení týkající se tříměsíční lhůty, je třeba vzít na vědomí, že v počáteční fázi tohoto případu bylo předpokládáno použití ustanovení o výběru vzorku kvůli velkému počtu dotčených vyvážejících výrobců.
Kvůli nedostatečné spolupráci ze strany většiny vyvážejících výrobců však bylo později rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný a šetření bude probíhat pouze u spolupracujících vyvážejících výrobců, a to jak ohledně zacházení jako v tržní ekonomice, tak ohledně dumpingu.
Tento postup zdržel šetření, kvůli čemuž bylo z praktických důvodů rozhodnuto provést ověření na místě ohledně žádostí o zacházení jako v tržní ekonomice a zároveň dotazníků o antidumpingu.
Kromě toho je v tomto ohledu třeba vzít na vědomí, že nedodržení uvedené lhůty nepřináší žádné zřejmé právní důsledky a že výše uvedený vývozce nehlásil žádný nepříznivý dopad kvůli delšímu období potřebnému pro stanovení zacházení jako v tržní ekonomice.
Kromě toho všechny obdržené žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice byly nedostatečné a vyžadovaly řadu důležitých objasnění a doplňujících informací, což šetření zdrželo.
Ve skutečnosti tři vývozci, včetně vývozce, který předložil uvedené tvrzení k diskusi, předložili po dokončení stanovení zacházení jako v tržní ekonomice další připomínky.
Vzhledem k tomu se dospělo k závěru, že stanovení zacházení jako v tržní ekonomice lze v tomto případě učinit nebo přijmout i po tříměsíční lhůtě.
(29) Pokud jde o tvrzení týkající se ověřování odpovědí na dotaznících, je třeba vzít na vědomí, že základní nařízení nestanoví, že dumpingové šetření se zahajuje až po stanovení zacházení jako v tržní ekonomice. Ve skutečnosti je v čl. 5 odst. 10 a čl. 6 odst. 2 základního nařízení vyžadováno, aby všechny podstatné informace včetně odpovědí na dotaznících o dumpingu byly předloženy do 40 dnů od zahájení šetření nebo do 37 dnů od výběru vzorku, je-li výběr vzorku uplatněn. Uvedená lhůta ve všech případech spadá před stanovení zacházení jako v tržní ekonomice. Komise přezkoumá všechny žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice na základě jejich vlastní podstaty a na základě kritérií uvedených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Dumpingová šetření obvykle probíhají současně s žádostmi o zacházení jako v tržní ekonomice.
(30) Tři vyvážející výrobci tvrdili, že kritérium 2 musí být splněno, protože audit jejich účetnictví provádí nezávislá účetní firma, což je v souladu s čínskými všeobecně uznávanými účetními zásadami.
Rovněž tvrdili, že jejich praxe spočívající v tom, že denně nepřevádějí směnné kurzy na renminbi, je v souladu s požadavky IAS 21.
Tvrdili, že vzhledem k tomu, že čínské renminbi je vázáno na americký dolar, nezáleží na tom, zda jsou převody prováděny ročně nebo denně.
Kromě toho dva vyvážející výrobci tvrdili, že IAS 21 umožňuje odchylky od běžného pravidla, pokud směnné kurzy výrazně nekolísají.
2 odst. 7 písm. c) základního nařízení Komise přezkoumá, zda je účetnictví společností prověřováno auditory v souladu s IAS.
Shoda nebo neshoda s čínskými standardy není v kontextu jednotlivých stanovení zacházení jako v tržní ekonomice rozhodující.
Je však třeba vzít na vědomí, že pokud jde o dvě ze čtyř prošetřovaných společností, poznámky auditorů ve výročních zprávách společností poukazují na to, že účetnictví nebylo vyhotovováno v souladu s čínskými účetními standardy.
(32) Pokud jde o porovnání s americkým dolarem, jsou podstatné dvě otázky: Zaprvé, i kdyby většina transakcí prošetřovaných společností byla prováděna v amerických dolarech, společnosti, které nesplňovaly IAS 21, prováděly rovněž transakce v jiných měnách a v těchto případech by mohlo dojít ke značným výkyvům.
Navíc je třeba vzít na vědomí, že významné vývozní prodeje dotčených společností byly uskutečněny na trzích jiných, než je trh Společenství, a protože se šetření týká pouze trhu Společenství, nebyly takové transakce ověřovány.
Zadruhé není podstatné ani to, že při zpětném pohledu na určité období byly zaznamenány menší výkyvy.
Tuto skutečnost si nebylo možné uvědomit na začátku daného období, trvajícího rok nebo dokonce více, kdy dotčené společnosti stanovily směnné kurzy měn pro zaznamenávání vývozních prodejů ve svém účetnictví.
Protože může dojít k pohybům, se kterými se nepočítalo a které mohou mít podstatný dopad na cenovou politiku a zisk společností, předem stanovený směnný kurz nemůže být v souladu s praxí společností fungujících v podmínkách tržního hospodářství.
(33) Pokud jde o požadavky IAS 21, je třeba vzít na vědomí, že IAS 21 stanoví toto: "Transakce v cizí měně by měla být zaznamenána po počátečním uznání ve vykazované měně použitím směnného kurzu mezi vykazovanou měnou a cizí měnou ke dni transakce na částku cizí měny."
V souvislosti s tímto standardem je rovněž poskytnuto toto vysvětlení: "Směnný kurz ke dni transakce je často označován jako okamžitý kurz.
Z praktických důvodů je často používán kurz, který se blíží ke skutečnému kurzu ke dni transakce, např. je možné použít průměrný kurz za týden nebo měsíc pro všechny transakce v každé cizí měně uskutečněné v daném období.
Pokud však směnné kurzy mají významné výkyvy, je používání průměrného kurzu za určité období nespolehlivé."
Proto IAS 21 objasňuje, že v zásadě mají být používány denní sazby.
Týdenní nebo měsíční průměry jsou povoleny pouze jako přibližné kurzy ke skutečnému kurzu ke dni transakce, pokud směnné kurzy nemají významné výkyvy.
V tomto případě však společnosti aktualizovaly své kurzy používané v účetnictví jednou za rok nebo i méně častěji.
Taková praxe nemůže být považována za praxi v souladu s IAS 21.
Kromě toho i čínské účetní standardy vyžadují v tomto případě používání denních nebo měsíčních směnných kurzů.
Proto skutečnost, že se auditoři nevyjadřovali k výše uvedené praxi týkající se transakcí v cizí měně, naznačuje, že audit nebyl prováděn v souladu s IAS.
To vyvolává pochybnosti ohledně spolehlivosti účetních údajů.
(34) Následkem toho je vyvozen závěr, že připomínky uvádějící důvody pro udělení zacházení jako v tržní ekonomice nejsou oprávněné.
2. Individuální zacházení
(35) Dále podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se případné celostátní clo stanoví pro země spadající pod uvedený článek, s výjimkou případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení, že jejich vývozní ceny a množství a prodejní a dodací podmínky byly svobodně určeny, převod směnných kurzů se provádí podle tržních kurzů a žádný zásah státu není takový, aby povolil obcházení opatření, pokud mají vývozci stanoveny různé celní sazby.
(36) Čtyři vyvážející výrobci žádající o zacházení jako v tržní ekonomice rovněž požadovali individuální zacházení, pokud jim nebude uděleno zacházení jako v tržní ekonomice.
Na základě dostupných informací bylo zjištěno, že všechny čtyři společnosti splnily všechny požadavky pro individuální zacházení podle čl. 9 odst.
(37) Proto byl učiněn závěr, že by individuální zacházení mělo být uděleno těmto čtyřem vyvážejícím výrobcům v ČLR:
- Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory, Ningbo
- Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd, Ninghai
- Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd, Ninghai
- Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd, Changxing.
3. Běžná hodnota
3.1.
Analogická země
(38) Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení pro země bez tržního hospodářství a v rozsahu, v jakém nebylo možné udělit zacházení jako v tržní ekonomice, se pro země v procesu transformace běžná hodnota určí na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty v analogické zemi.
(39) V oznámení o zahájení Komise uvedla svůj záměr použít Kanadu jako vhodnou analogickou zemi za účelem stanovení běžné hodnoty pro ČLR a vyzvala účastníky řízení, aby se k tomu vyjádřili.
(40) Šetření ukázalo, že Kanada má konkurenceschopný trh s ručními paletovými vozíky, kdy přibližně 50 % trhu zásobuje místní výroba a zbytek dovozy ze třetích zemí.
Objem výroby v Kanadě představuje více než 5 % objemu čínských vývozů dotčeného výrobku do Společenství.
Kanadský trh byl proto považován za dostatečně reprezentativní pro stanovení běžné hodnoty pro ČLR.
(41) Dva vyvážející výrobci a sdružení dovozců/obchodníků protestovalo proti tomu, aby byla Kanada použita jako analogická země.
Argumenty proti výběru Kanady byly tyto: a) kanadské výrobky jsou odlišné, protože jsou vyráběny za použití pevnějších součástek podle amerických norem, nikoli podle norem Společenství; b) kanadský a čínský trh nejsou srovnatelné, protože jsou na odlišné úrovni vývoje a mají odlišnou velikost; a c) spolupracující kanadský výrobce je závislý na jednom z výrobců Společenství.
Uvedení vyvážející výrobci navrhovali jako vhodnou analogickou zemi Malajsii nebo Indii.
(42) Na základě těchto připomínek Komise kontaktovala sedm indických výrobců a jednoho malajského výrobce, o nichž je známo, že vyrábí ruční paletové vozíky, a zaslala jim příslušný dotazník.
Žádný z těchto výrobců však při šetření nespolupracoval a Komise z těchto dvou zemí nezískala žádné informace týkající se běžné hodnoty.
Proto Komise nemohla považovat žádnou ze zemí navrhovaných vyvážejícími výrobci za alternativní analogickou zemi.
(43) Pokud jde o připomínky účastníků týkající se rozdílů ohledně kvality a norem kanadských výrobků, bylo v podstatě namítáno, že průměrná hmotnost a šířka vidlic kanadských vozíků je větší než v případě čínských vozíků.
Komise však nezjistila žádný celkový podstatný rozdíl, ať již ohledně hmotnosti, nebo šířky vidlic mezi kanadskými a čínskými výrobky.
Kanadské i čínské výrobky mají různé kategorie hmotnosti a šířky vidlic a velké množství výrobků bylo navzájem srovnatelných.
U těch výrobků, které nebyly přímo srovnatelné, mohly být provedeny vhodné úpravy, jak je vysvětleno v bodě odůvodnění 51.
Dalším významným činitelem je nosnost vozíku.
V tomto ohledu nebyly zjištěny žádné velké celkové rozdíly v nosnosti čínských a kanadských ručních paletových vozíků.
Proto byl učiněn závěr, že mezi kanadskými a čínskými výrobky nejsou žádné podstatné rozdíly, co se týče kvality.
(44) Pokud jde o připomínky vyvážejících vývozců týkající se úrovně vývoje a velikosti kanadského a čínského trhu, je třeba vzít na vědomí, že rozhodující je, zda je daný trh dostatečně velký, aby byl reprezentativní ve srovnání s objemem vývozů dotčeného výrobku do Společenství.
Jak bylo uvedeno v bodě odůvodnění 40, v tomto případě se kanadský trh považuje za dostatečně velký, aby byl v tomto ohledu reprezentativní.
Skutečnost, že čínský trh je celkově větší než trh kanadský, je v tomto případě pro posouzení vhodnosti použití Kanady jako možné analogické země nepodstatná.
Pokud jde o skutečnost, že ČLR je považována za rozvojovou zemi, zatímco Kanada nikoli, je třeba vzít na vědomí, že, jak bylo uvedeno v bodě odůvodnění 43, kvalita kanadských a čínských výrobků je srovnatelná.
Na základě ověření na místě prováděných v prostorách čínských i kanadských výrobců byl vyvozen závěr, že neexistují podstatné rozdíly mezi výrobními zařízeními a metodami čínských a kanadských výrobců.
Z těchto důvodů není status ČLR jako rozvojové země v tomto ohledu podstatný a neznamená, že použití Kanady jako analogické země je v tomto případě nevhodné.
(45) Pokud jde o tvrzení, že vztah mezi kanadským spolupracujícím výrobcem a výrobcem ve Společenství vyvolává závažné pochybnosti ohledně objektivity a přesnosti poskytnutých údajů, nebyl v průběhu šetření zjištěn žádný podklad pro toto tvrzení.
Komise ověřila, zda tento vztah měl nějaký zkreslující účinek na ceny, výrobní náklady a ziskovost kanadského výrobce, zejména během ověření údajů společnosti na místě.
Žádné známky o takových zkresleních nebyly zjištěny.
Komise zjistila, že poskytnuté informace byly přesné a spolehlivé a že mohou být použity pro účely tohoto šetření.
(46) S ohledem na výše uvedené byl vyvozen předběžný závěr, že Kanada představuje vhodnou analogickou zemi podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
3.2.
Stanovení běžné hodnoty
(47) Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla stanovena běžná hodnota pro spolupracující vyvážející výrobce na základě ověřených informací získaných od výrobce v analogické zemi, tj. na základě cen zaplacených nebo splatných na tuzemském trhu Kanady za srovnatelné druhy výrobků, protože bylo zjištěno, že uvedené ceny byly stanoveny při běžném obchodním styku.
(48) Následkem toho byla běžná hodnota stanovena spolupracujícím výrobcem v Kanadě jako vážený průměr prodejní ceny na tuzemském trhu určené podle druhu výrobku pro nespřízněné odběratele.
4. Vývozní ceny
(49) Všechny vývozní prodeje dvou vyvážejících výrobců do Společenství byly uskutečněny přímo nezávislým odběratelům ve Společenství. Proto byla vývozní cena stanovena podle čl.
2 odst. 8 základního nařízení na základě cen skutečně zaplacených, nebo cen, které je třeba zaplatit.
Pokud jde o zbývající dva vyvážející výrobce, část jejich vývozních prodejů do Společenství tvořily prodeje dovozcům, se kterými měli vývozci uzavřenou dohodu o vyrovnání, následkem čehož jsou ceny nespolehlivé. V těchto případech, podle čl.
2 odst. 9 základního nařízení, byla vývozní cena vypočítána na základě cen při dalším prodeji nespřízněným odběratelům ve Společenství.
Byly provedeny úpravy pro všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem, včetně prodejních, obecných a správních nákladů, a pro zisk.
Ziskem používaným pro tento účel byl průměrný zisk dosažený spolupracujícími nespřízněnými dovozci dotčeného výrobku.
5. Srovnání
(50) Srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou bylo provedeno na základě cen ze závodu a na stejné obchodní úrovni. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo podle čl.
2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům činitelů, u kterých bylo prokázáno, že ovlivňují ceny a srovnatelnost cen.
Na tomto základě byly v případě potřeby provedeny úpravy pro rozdíly u nákladů na přepravu, pojištění, manipulaci, nakládku, balení a úvěry a u slev.
(51) Pokud jde o analogickou zemi Kanadu, bylo při šetření zjištěno, že ruční brzda byla použita u všech kanadských ručních paletových vozíků, zatímco ve většině čínských výrobků použita nebyla. Proto byla provedena vhodná úprava podle čl.
2 odst. 10 písm. a) základního nařízení pro kanadské ceny, aby se tak odstranil vliv ruční brzdy.
Kromě toho některé kanadské výrobky měly rovněž vidlice s menší výškou než čínské výrobky. Byla proto provedena vhodná úprava kanadských cen podle čl.
2 odst. 10 písm. a) základního nařízení, pokud jde o tyto výrobky, aby se tak odstranil vliv uvedeného rozdílu.
6. Dumpingové rozpětí
6.1.
Dumpingové rozpětí pro spolupracující vyvážející výrobce, kterým bylo uděleno individuální zacházení
(52) Pro čtyři vyvážející výrobce, kterým bylo uděleno individuální zacházení, byl vážený průměr běžné hodnoty pro každý druh výrobku vyváženého do Společenství stanovený pro analogickou zemi porovnán s váženým průměrem vývozní ceny odpovídajícího druhu výrobku vyváženého do Společenství vyvážejícími výrobci, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 11 základního nařízení.
6.2.
Dumpingové rozpětí pro všechny ostatní vyvážející výrobce
(53) Pro výpočet celostátního dumpingového rozpětí uplatňovaného na všechny ostatní vývozce v ČLR stanovila Komise nejdříve úroveň spolupráce.
Bylo provedeno srovnání mezi celkovými dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR, jak byly uvedeny ve statistice Eurostatu, a objemy vyváženými čtyřmi spolupracujícími vyvážejícími výrobci.
Vzhledem k tomu, že celkové objemy vývozu, jak byly vykázány spolupracujícími vyvážejícími výrobci, byly podstatně nižší než objem dovozu vykázaný ve statistice Eurostatu během období šetření, byl učiněn prozatímní závěr o zjištění závažné nedostatečné spolupráce (přibližně 47 % celkových dovozů dotčeného výrobku ve Společenství).
Aby se zabránilo tomu, aby vyvážející výrobci těžili ze skutečnosti, že nespolupracovali, a protože nic nenasvědčovalo tomu, že by dumpingová rozpětí nespolupracujících výrobců byla nižší, bylo celostátní dumpingové rozpětí stanoveno jako průměr dumpingových rozpětí stanovených pro ty druhy výrobků, které jsou nejvíce vyváženy spolupracujícími vyvážejícími výrobci. Toto celostátní dumpingové rozpětí bylo vyšší než nejvyšší individuální dumpingové rozpětí stanovené pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce.
6.3.
Prozatímní dumpingová rozpětí pro ČLR
(54) Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl čisté ceny deklarované na hranici Společenství před proclením jsou:
+++++ TABLE +++++
D. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
1. Výroba Společenství
(55) Při šetření se na základě informací poskytnutých spolupracujícími společnostmi zjistilo, že během období šetření byly ruční paletové vozíky vyráběny:
- čtyřmi žádajícími výrobci Společenství,
- jedním dalším výrobcem, který však po období šetření výrobu ukončil a stal se dovozcem.
Mohou existovat další velmi malí výrobci s nevýznamnými objemy výroby, kteří při šetření nespolupracovali.
(56) Proto byl učiněn prozatímní závěr, že ruční paletové vozíky vyráběné uvedenými pěti výrobci představují výrobu ve Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
2. Definice výrobního odvětví Společenství
(57) Stížnost podali čtyři výrobci, Bolzoni SpA, BT products AB, Franz Kahl GmbH a Pramac Lifters SpA, kteří při šetření spolupracovali. Tito výrobci společně představují více než 60 % celkové výroby ručních paletových vozíků ve Společenství. Proto tvoří „výrobní odvětví Společenství“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení a budou takto dále označováni.
E. ÚJMA
1. Spotřeba společenství
(58) Spotřeba Společenství byla založena na kombinaci objemu všech dovozů ručních paletových vozíků do Společenství na základě statistiky Eurostatu, celkových ověřených prodejů výrobního odvětví Společenství a prodejů jednoho dalšího výrobce ve Společenství, který výrobu ukončil v roce 2004.
(59) Spotřeba Společenství činila ohledně ručních paletových vozíků v průběhu období šetření přibližně 493000 jednotek.
Tento počet je o 17 % vyšší než na začátku posuzovaného období.
+++++ TABLE +++++
2. Dovozy ručních paletových vozíků z ČLR do společenství
a) Objem a podíl dovozů na trhu
(60) Na základě údajů Eurostatu se objem dovozů z ČLR během posuzovaného období podstatně zvýšil, tj. o 138 %.
Zvýšení dovozů bylo zejména zaznamenáno mezi rokem 2002 a rokem 2003, kdy vzrostly o 51 %.
+++++ TABLE +++++
(61) Během posuzovaného období se podíl dumpingových dovozů na trhu prudce zvýšil o více než 100 %.
Tento zvýšený podíl na trhu zcela ukrojil z podílu, který mělo dříve výrobní odvětví Společenství.
+++++ TABLE +++++
b) Ceny dumpingových dovozů
(62) Podle údajů Eurostatu se průměrná cena dumpingových dovozů z ČLR snížila mezi rokem 2000 a obdobím šetření o 34 %.
Ceny zůstaly stabilní do roku 2001, poté se v roce 2002 snížily o 12 % a v období mezi rokem 2002 a rokem 2003 se dále snížily o dalších 25 %.
+++++ TABLE +++++
c) Cenové podbízení
(63) Pro stanovení cenového podbízení Komise analyzovala údaje o cenách za období šetření.
Vážený průměr čisté prodejní ceny ze závodu nespřízněným odběratelům výrobního odvětví Společenství po odečtu slev a rabatů byl porovnán s váženým průměrem dovozní ceny srovnatelných druhů výrobků spolupracujících čínských vyvážejících výrobců na stejné úrovni obchodu, tj. na úrovni prodeje distributorům.
Dovozní ceny byly na úrovni CIF (náklady, pojištění a přepravné) a byla provedena vhodná úprava, aby byla zahrnuta všechna cla běžně placená při dovozu.
Ve dvou případech, kdy bylo zjištěno, že dovozci mají uzavřené dohody o vyrovnání s čínskými vyvážejícími výrobci, byly použity ceny dalšího prodeje nespřízněným odběratelům těchto vývozců.
(64) Na tomto základě byla prozatímně zjištěna existence cenového podbízení pro dovozy z ČLR.
Úroveň cenového podbízení, vyjádřená jako procentní podíl průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Společenství, byla u všech vyvážejících výrobců zjištěna větší než 55 %.
3. Situace výrobního odvětví společenství
a) Předběžná poznámka
(65) Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnoval přezkum účinků dumpingových dovozů na výrobní odvětví Společenství posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňují stav daného výrobního odvětví od roku 2000 (výchozí rok) do období šetření.
b) Výroba, kapacita a využití kapacity
+++++ TABLE +++++
(66) Během posuzovaného období se výroba výrobního odvětví Společenství snížila o 33 %.
Protože v tomto období zůstala výrobní kapacita víceméně stejná, využití kapacity se snížilo spolu s výrobou.
c) Zásoby
+++++ TABLE +++++
(67) Následkem klesajících prodejů došlo k celkovému mírnému zvýšení zásob.
Šetření však ukázalo, že vytváření zásob není považováno za zvláště podstatný ukazatel hospodářské situace výrobního odvětví, protože výrobci ve Společenství obecně vyrábějí na základě konkrétních objednávek, a proto zásoby obvykle tvoří zboží čekající na odeslání odběratelům.
d) Objem prodeje, prodejní cena a podíl na trhu
+++++ TABLE +++++
(68) I když spotřeba Společenství mezi rokem 2000 a obdobím šetření vzrostla, objem prodeje výrobního odvětví Společenství se značně snížil.
Následkem toho jeho podíl na trhu prudce klesl, jak je uvedeno výše.
To je třeba vidět v protikladu s vývojem dovozů z ČLR, jejíž podíl na trhu za posuzované období značně vzrostl.
(69) Výrobní odvětví Společenství ztratilo 34 % ze svého podílu na trhu mezi rokem 2000 a obdobím šetření.
(70) Jednotkové ceny vlastní výroby výrobního odvětví Společenství pro prodej nespřízněným odběratelům ve Společenství se během posuzovaného období snížily.
Tento pokles se projevil zejména v období mezi rokem 2001 a rokem 2003, kdy se prodejní ceny snížily o 6 %.
(71) Na tomto trhu se ceny tradičně řídily kvalitou výrobku, poprodejním servisem a zárukami poskytovanými výrobci.
Během posuzovaného období se však tato situace radikálně změnila a v průběhu období šetření se stala rozhodujícím činitelem prodeje cena.
Zatímco se jednotkové prodejní ceny snížily o 8 % mezi rokem 2000 a obdobím šetření, jednotkové výrobní náklady se zvýšily, protože zejména během období šetření rostly ceny hlavní suroviny, oceli, která představuje významnou část výrobních nákladů.
(72) Protože ceny výrobního odvětví Společenství nemohly vyrovnat zvýšení výrobních nákladů kvůli snižování cen spojenému s dumpingovými dovozy, výrobní odvětví Společenství zaznamenalo pokles ziskovosti.
e) Činitelé ovlivňující ceny ve Společenství
(73) Šetření ukázalo, že v období šetření měly dumpingové dovozy nižší ceny než průměrné snížené prodejní ceny výrobního odvětví Společenství, a to o více než 59 % (viz bod odůvodnění 64).
Toto cenové podbízení jednoznačně vedlo ke ztrátovým cenám pro výrobní odvětví Společenství v době, kdy je výrobci potřebovali zvýšit, aby pokryli zvýšené náklady.
f) Růst
(74) Mezi rokem 2000 a obdobím šetření, kdy se spotřeba Společenství zvýšila o 17 %, klesl objem prodeje výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství o 24 %.
Výrobní odvětví Společenství ztratilo 12 % podílu na trhu, zatímco, jak bylo uvedeno, dumpingové dovozy získaly během stejného období 29 % podílu na trhu.
g) Ziskovost
(75) Ziskovost výrobního odvětví Společenství za dané období prudce klesla, což mělo za následek ztráty v roce 2002, které se během roku 2003 a období šetření neustále zhoršovaly.
+++++ TABLE +++++
h) Investice, návratnost investic, peněžní tok a schopnost získat kapitál
+++++ TABLE +++++
(76) Během posuzovaného období, zejména v letech 2001 a 2002, byly investovány velké částky.
Je třeba vzít na vědomí, že výrobci ve Společenství jsou dobře zavedené společnosti s dlouhou tradicí výroby ručních paletových vozíků.
Proto byly investice na obnovu, které tvořily podstatnou část investic, nezbytné pro udržení konkurenceschopnosti.
(77) Kvůli změně tržních podmínek, konkrétněji poklesu prodejních cen, byly nové investice během období šetření do velké míry odloženy nebo zrušeny i přes rostoucí expanzi spotřeby Společenství.
(78) Návratnost investic, vyjádřená čistým ziskem výrobního odvětví Společenství a čistou účetní hodnotou jeho investic, sledovala trend ziskovosti a během posuzovaného období klesla o 1063 %.
(79) Peněžní tok výrobního odvětví Společenství se během posuzovaného období v souladu s trendem ziskovosti snížil o 385 %.
(80) Šetření ukázalo, že pro výrobní odvětví Společenství začalo být obtížnější získávat kapitál během posuzovaného období, zejména kvůli zvyšujícím se ztrátám utrpěným ke konci uvedeného období a v období šetření.
i) Zaměstnanost, produktivita a mzdy
+++++ TABLE +++++
(81) Zaměstnanost se během posuzovaného období pro obdobný výrobek snížila.
Produktivita na zaměstnance (stanovená na základě počtu vyrobených jednotek vyděleného počtem zaměstnanců) se mezi rokem 2000 a rokem 2002 snížila o 11 % a o další 3 % mezi rokem 2003 a obdobím šetření.
Tento stav je však následkem rychlejšího poklesu objemu výroby než zaměstnanosti.
Průměrné náklady na zaměstnance, odrážející mzdy, se během posuzovaného období dokonce ani nezvyšovaly spolu s inflací, ale zůstaly spíše stabilní.
(82) Úsilí racionalizovat výrobní zařízení projevili výrobci ve Společenství uzavřením továren a snížením počtu zaměstnanců.
Výrobci ve Společenství byli schopni omezit počet nadbytečných zaměstnanců přeřazením části pracovní síly na výnosnější činnosti svého podnikání.
j) Vystupňování dumpingu, překonání účinků dřívějšího dumpingu nebo subvencování
(83) Dopad vystupňování skutečného dumpingového rozpětí na výrobní odvětví Společenství nemůže být považován za nepatrný s ohledem na objem a ceny dotčených dovozů.
(84) Kromě toho nic nenasvědčovalo tomu, že výrobní odvětví Společenství během období šetření překonalo účinky jakéhokoli dřívějšího dumpingu nebo subvencování.
4. Závěr o újmě
(85) Během posuzovaného období se výskyt dumpingových výrobků s nízkými cenami z ČLR na trhu Společenství podstatně zvýšil a všechny příslušné ukazatele újmy pro situaci výrobního odvětví Společenství ukázaly nepříznivý vývoj.
(86) Některé ukazatele se během posuzovaného období velmi zásadně zhoršily. To byl případ objemu výroby, objemu prodeje, podílu na trhu, ziskovosti, návratnosti investic a peněžního toku.
(87) Bereme-li v úvahu všechny činitele, zejména pokles podílu na trhu výrobního odvětví Společenství v době rostoucí spotřeby a významné finanční ztráty vedoucí ke klesajícím investicím během období šetření, má se prozatím za to, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 1 a čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
F. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI ÚJMY
1. Úvod
(88) Podle čl. 3 odst. 6 a čl. 3 odst. 7 základního nařízení Komise přezkoumala, zda dumpingové dovozy ručních paletových vozíků pocházejících z ČLR způsobily podstatnou újmu výrobnímu odvětví Společenství. Přezkoumány byly i známé činitele, jiné než dumpingové dovozy, které mohly zároveň poškodit výrobní odvětví Společenství, aby se tak zajistilo, že případná újma způsobená těmito dalšími činiteli nebyla připisována dumpingovým dovozům.
2. Účinky dumpingových dovozů
(89) Dumpingové dovozy z ČLR se za posuzované období zvýšily o 138 %.
Tento nárůst byl rychlejší než nárůst spotřeby Společenství, která se během stejného období zvýšila o 17 %.
Uvedené zvýšené dovozy a rostoucí spotřeba se kryly s obdobím klesajícího objemu prodeje pro výrobní odvětví Společenství.
Podíl dumpingových dovozů na trhu se během posuzovaného období zvýšil o více než 100 %.
Tento zvýšený podíl dovozů na trhu se kryl s odpovídajícím poklesem podílu výrobního odvětví Společenství na trhu v období šetření.
Je proto zřejmé, že dovozy převzaly část podílu na trhu, kterou ztratilo výrobní odvětví Společenství.
(90) Tyto zvýšené dovozy rovněž snížily ceny výrobního odvětví Společenství velmi významnými rozpětími, takže je možné říci, že způsobily pokles cen, který vedl ke ztrátám pro výrobní odvětví Společenství.
Nízké cenové úrovně dumpingových dovozů rovněž způsobily snižování cen a výrobní odvětví Společenství nemohlo zvýšit své ceny, aby pokrylo zvýšení nákladů.
Kromě toho výrobní odvětví Společenství nemohlo zvýšit využití svých kapacit, ke kterému by pravděpodobně došlo s ohledem na zvyšování spotřeby, které bylo zaznamenáno v posuzovaném období.
(91) Proto byl učiněn prozatímní závěr, že tlak vyvíjený dotčenými dovozy, které podstatně zvýšily svůj objem a podíl na trhu a které byly prováděny za nízké, dumpingové ceny, hrál rozhodující roli ve zhoršování situace výrobního odvětví Společenství, zejména pokud jde o ztracené objemy prodejů a podíl na trhu, ziskovost, návratnost investic a schopnost získat kapitál.
3. Účinky dalších činitelů
a) Vývozní výkonnost výrobního odvětví Společenství
(92) Je třeba vzít na vědomí, že vývozní výkonnost výrobního odvětví Společenství se během období šetření snížila.
Objem vývozů mimo Společenství však během posuzovaného období představoval pouze 11 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Společenství.
Bylo zjištěno, že vývozní ceny byly během posuzovaného období v průměru nižší než ceny ve Společenství.
To je však zejména způsobeno odlišnou skladbou sortimentu.
Je třeba vzít na vědomí, že přítomnost čínských výrobců na vývozních trzích vedla ke sníženým ziskům pro vývozy výrobního odvětví Společenství.
Přesto však, na rozdíl od prodejů ve Společenství, byly vývozy až do období šetření stále mírně ziskové, a proto nemohly významně přispět k újmě utrpěné výrobním odvětvím Společenství.
+++++ TABLE +++++
(93) S ohledem na skutečnost, že vývozní prodeje tvoří malou část celkového obchodu výrobního odvětví Společenství, není možné je považovat za činitele způsobujícího jakoukoli podstatnou újmu dotčeným společnostem.
b) Investice výrobního odvětví Společenství
(94) Je třeba vzít na vědomí, že během posuzovaného období byly provedeny velké a podstatné investice.
Velké investice uskutečněné v letech 2001 a 2002 byly plánovány již v roce 1999, což znamená dříve, než došlo k rozsáhlému vstupu Číny na trh Společenství, a pokud by dumpingové dovozy neexistovaly, byly by považovány za racionální rozhodnutí.
Kromě toho podstatnou část investic představovaly investice na obnovu.
c) Dovozy z ostatních třetích zemí
(95) Pokud jde o dovozy z ostatních třetích zemí, nemůže z těchto dovozů vzniknout žádná podstatná újma, protože jen velmi málo dovozů pochází z jiných zdrojů než z ČLR.
Ostatní dovozy představují pouze 11 % celkových dovozů a jejich podíl na trhu, který od roku 2000 klesá, činil během období šetření pouze 4 %.
+++++ TABLE +++++
(96) Šetření také ukázalo, že rozšíření Společenství nezměnilo tyto závěry učiněné na základě "starých" patnácti členských států.
V nových členských státech neprobíhá větší výroba, působí zde pouze malí výrobci, a to v Polsku, České republice, na Slovensku a ve Slovinsku.
d) Směnný kurz EUR/USD
(97) Někteří účastníci řízení tvrdili, že veškerá újma utrpěná výrobním odvětvím Společenství byla následkem preferenčního směnného kurzu EUR/USD pro čínské výrobce.
(98) V konkrétním případě dotčeného výrobku dovozy z jiných zemí než z ČLR rovněž těžily ze zhodnocení eura.
Jejich objemy se však během posuzovaného období snížily, zatímco dovozy z ČLR se během stejného období zvýšily o 138 %.
I když zjevně nelze vyloučit, že zhodnocení eura vůči USD mohlo zvýhodnit dovozy dotčeného výrobku z ČLR, skutečnost, že výkyvy měny neměly vliv na dovozy z jiných zemí, naznačuje, že zhodnocení eura nelze považovat za příčinný činitel pro nárůst dumpingových dovozů z ČLR.
e) Prodejní chování
(99) Někteří účastníci řízení rovněž tvrdili, že výrobní odvětví Společenství nabízelo výrobky některým z jejich největších odběratelů za ceny podstatně nižší, než ceny ručních paletových vozíků dovážených z ČLR.
Podle nich byl důvod pro toto jednání ten, že ruční paletové vozíky se používají jako "nástroj prodeje" pro větší a dražší zařízení na manipulaci s materiálem.
To by mohlo způsobit újmu uváděnou výrobním odvětvím Společenství.
(100) Je třeba vzít na vědomí, že ruční paletové vozíky se skutečně často používají jako „nástroj prodeje“ s cílem přesvědčit odběratele, aby si koupili balíček ručních paletových vozíků a/nebo jiné, dražší zařízení na manipulaci s materiálem.
Nic však nenasvědčuje tomu, že by k uvedenému docházelo ve významných objemech nebo za zvláště nízké ceny.
f) Strategické chyby, kterých se dopustili výrobci v ES, jako jsou výrobky s nízkou kvalitou a výroba vlastních dílů
(101) Dovozci Společenství tvrdili, že újma utrpěná výrobním odvětvím Společenství je způsobená mimo jiné zavedením výrobků s nízkou kvalitou na trh Společenství a objednáváním dílů u externích společností.
(102) Ve skutečnosti šetření zjistilo, že někteří výrobci ve Společenství zavedli nové modely s nižší kvalitou a za nižší cenu ve srovnání s jejich standardními modely.
Trvají však na tom, že tak učinili v reakci na značný příliv dumpingových dovozů takových výrobků z ČLR spíše než na běžný vývoj trhu.
(103) Tentýž důvod uvádějí výrobci ve Společenství, když vysvětlují, proč zadali externím společnostem dodávku některých dílů. Cítí se být nuceni maximalizovat zisky a snižovat ztráty, zatímco čínský dumping pokračuje.
4. Závěry o příčinných souvislostech
(104) Šetření ukázalo, že velká množství dumpingových dovozů způsobila velký pokles cen výrobního odvětví Společenství, kdy toto výrobní odvětví neúspěšně usilovalo o udržení podílu na trhu a uspokojivé využití kapacit, zejména kvůli cenovému podbízení čínských výrobců a snižování cen.
Během téhož období se objem dovozů z ČLR a podíl těchto dovozů na trhu nadále prudce zvyšoval.
Komise došla k prozatímnímu závěru, že čínské dovozy jsou hlavní, pokud ne jedinou, příčinou této újmy utrpěné výrobním odvětvím Společenství.
(105) S ohledem na uvedenou analýzu, která náležitě rozlišila a oddělila případné účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Společenství od poškozujících účinků dumpingových dovozů, je učiněn prozatímní závěr, že tyto ostatní činitele nepřispěli k žádnému podstatnému rozsahu újmy utrpěné výrobním odvětvím Společenství.
Proto je učiněn prozatímní závěr, že podstatná újma utrpěná výrobním odvětvím Společenství, jak je prokázána zhoršením všech ukazatelů újmy, a zejména situací výrobního odvětví Společenství vedoucí ke ztrátám, nepříznivou návratností prodeje a investicemi a potížemi při získávání kapitálu, byla způsobena dumpingovými dovozy pocházejícími z ČLR.
G. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Obecné poznámky
(106) Komise přezkoumala, zda navzdory prozatímnímu závěru o existenci dumpingu způsobujícího újmu existovaly přesvědčivé důvody, které by mohly vést k závěru, že není v zájmu Společenství přijmout v tomto konkrétním případě opatření. Za tímto účelem a podle čl.
21 odst. 1 základního nařízení byl zvážen dopad případných opatření na všechny účastníky, kterých se toto řízení týká, a také následky nepřijetí opatření na základě předložených důkazů.
2. Zájmy výrobního odvětví Společenství
(107) Výrobní odvětví Společenství se v minulosti skládalo z velkého počtu malých i velkých výrobců ručních paletových vozíků.
Šetření ukázalo, že několik společností ukončilo výrobu před posuzovaným obdobím, během něj a okamžitě po něm.
Několik z těchto dřívějších výrobců změnilo svůj hlavní předmět podnikání a v současné době působí jako dovozci/obchodníci s dotčeným výrobkem.
Čtyři společnosti tvořící výrobní odvětví Společenství musely rovněž přijmout drastická restrukturalizační opatření, jako uzavření výrobních závodů a provádění politik rozsáhlého propouštění z důvodu nadbytečnosti během roku 2003 a období šetření.
(108) Po uložení antidumpingových opatření se očekává, že poroste jak objem prodeje, tak prodejní ceny výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství.
To zlepší ziskovost výrobního odvětví Společenství a zmírní hrozbu dalšího zavírání závodů.
Kromě toho se rovněž předpokládá, že některé z výrobních závodů, které musely být uzavřeny, bude možné znovu otevřít, přičemž vzniknou nové pracovní příležitosti.
(109) Na druhé straně, pokud by nebyla uložena antidumpingová opatření, je pravděpodobné, že nepříznivý trend výrobního odvětví Společenství bude pokračovat.
V krátkodobém výhledu bude výrobní odvětví Společenství pravděpodobně nadále ztrácet podíl na trhu a prohlubování ztrát bude pokračovat.
V dlouhodobém výhledu by byla výroba ve Společenství ukončena.
3. Zájmy dodavatelů ve Společenství
(110) Žádní dodavatelé ručních paletových vozíků ve Společenství neuvedli svá stanoviska vyplněním dotazníku v daném šetření.
Je však jasné, že kdyby opatření nebyla uložena, mělo by to vážný dopad na několik dodavatelů, kteří by pravděpodobně museli ukončit svoji činnost.
Důvodem pro to je skutečnost, že živobytí těchto malých dodavatelů dílů pro výrobu hydrauliky nebo dodavatelů kol závisí na prodejích dílů výrobcům ručních paletových vozíků ve Společenství.
4. Zájem nespřízněných dovozců/obchodníků
(111) Na dotazník ve stanovené lhůtě odpovědělo a při šetření spolupracovalo velké množství nespřízněných dovozců/obchodníků.
Všichni proti uložení opatření protestovali.
(112) Dovozci/obchodníci, kteří v tomto případě uvedli své stanovisko, se hodně liší, pokud jde o jejich velikost nebo význam ručních paletových vozíků při jejich činnosti.
Je pravda, že malý počet dovozců/obchodníků je poměrně závislý na obchodu s ručními paletovými vozíky, který může představovat až 95 % jejich obratu.
U většiny dovozců a obchodníků však šetření ukázalo, že prodeje ručních paletových vozíků představují méně než 3 % jejich celkového obratu.
Pokud by byla uložena antidumpingová opatření, není pravděpodobné, že by to mělo závažný dopad na tyto obchodníky, protože obchod s ručními paletovými vozíky není jejich hlavním předmětem činnosti a je pro ně velmi snadné změnit sortiment výrobků.
Kromě toho řada z těchto dovozců/obchodníků jsou nebo byli odběrateli výrobního odvětví Společenství a v případě nutnosti mohou změnit své podnikání, pokud by byla uložena opatření.
(113) Dovozci rovněž argumentovali, že výroba Společenství není dostatečná na to, aby uspokojila poptávku, a proto jsou dovozy nezbytné.
Dále tvrdili, že výrobci ve Společenství nejsou schopni poskytnout stejnou kvalitu a pružnost, pokud jde o dodávky dotčeného výrobku.
Je jasné, že výroba ve Společenství není schopna uspokojit veškeré potřeby spotřebitelů ve Společenství, ve Společenství však existuje významná nevyužitá kapacita a jsou zde další zdroje dovozů, které by mohly pokrýt část chybějících výrobků.
Účelem antidumpingových opatření navíc není odstranění dumpingových dovozů, ale zajištění toho, aby výrobky vstupovaly do Společenství za přiměřené ceny.
(114) Byl proto učiněn prozatímní závěr, že pokud budou uložena nějaká opatření, nebudou mít zásadní dopad na situaci nespřízněných dovozců a obchodníků s ručními paletovými vozíky ve Společenství.
5. Zájem uživatelů
(115) Mezi hlavní uživatele ručních paletových vozíků patří sklady, supermarkety a společnosti zabývající se přepravou a manipulací.
Odpovědi na příslušné dotazníky byly získány od dvou uživatelů.
Tito uživatelé byli k uložení opatření neutrální.
Kromě toho se ani náznakem nezmínili o tom, jaký pravděpodobný dopad by mělo uložení jakýchkoli antidumpingových opatření na jejich činnost.
V každém případě se zdá, že ruční paletové vozíky mají v jejich podnikání menší význam.
(116) Neexistence další spolupráce uživatelů vede v tomto případě k prozatímnímu závěru, že antidumpingová opatření nebudou mít žádný zásadní dopad na situaci uživatelů ve Společenství.
6. Závěr o zájmu Společenství
(117) Je třeba vzít na vědomí, že ztrátová situace výrobního odvětví Společenství vznikla následkem jeho potíží ohledně soutěžení s nepřiměřeně lacinými dumpingovými dovozy.
(118) Shledává se, že uložení opatření obnoví na trhu korektní hospodářskou soutěž.
Výrobní odvětví Společenství by pak mělo být přinejmenším schopno zvýšit objem a, případně v omezeném rozsahu, ceny prodejů, a tím vytvořit nezbytný zisk, který by ospravedlňoval další investice do jeho výrobních zařízení.
Neuložení opatření by vážně ohrozilo životaschopnost výrobního odvětví Společenství, jehož ztráta by omezila dodávky a konkurenci pro uživatele.
(119) Na základě výše uvedeného je učiněn prozatímní závěr, že uvalení prozatímních antidumpingových opatření by nebylo proti zájmu Společenství.
H. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň odstraňující újmu
(120) S ohledem na prozatímní závěry učiněné ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Společenství by prozatímní opatření měla být uložena, aby bylo zabráněno další újmě, která by byla způsobena výrobnímu odvětví Společenství dumpingovými dovozy.
(121) Za účelem stanovení úrovně prozatímních opatření bylo přihlédnuto jak ke zjištěnému dumpingovému rozpětí, tak k výši cla, které je nezbytné pro odstranění újmy utrpěné výrobním odvětvím Společenství.
(122) Prozatímní opatření by měla být uložena na úrovni dostatečné pro odstranění újmy způsobené těmito dovozy bez překročení zjištěného dumpingového rozpětí.
Při výpočtu nezbytné výše cla pro odstranění následků dumpingu způsobujícího újmu bylo bráno na vědomí, že jakákoli opatření by měla umožnit výrobnímu odvětví Společenství, aby pokrylo své výrobní náklady a dosáhlo celkového zisku před zdaněním, kterého by mohlo logicky dosáhnout výrobní odvětví tohoto druhu z prodeje obdobného výrobku ve Společenství za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. za neexistence dumpingových dovozů.
Rozpětí zisku před zdaněním použité pro tento výpočet činilo 5 % obratu, protože bylo prokázáno, že právě to byla výše zisku, která by mohla být přiměřeně očekávána za neexistence dumpingu způsobujícího újmu, neboť to byla výše zisku výrobního odvětví Společenství předtím, než čínské dovozy do Společenství začaly během posuzovaného období významně růst.
Na tomto základě byla vypočtena cena, která nezpůsobuje újmu, obdobného výrobku pro výrobní odvětví Společenství.
Cena, která nezpůsobuje újmu, byla získána připočtením uvedeného ziskového rozpětí ve výši 5 % k výrobním nákladům.
(123) Na základě srovnání váženého průměru dovozní ceny stanovené pro výpočet cenového podbízení s průměrnou, újmu nezpůsobující cenou výrobků prodávaných výrobnímu odvětví Společenství na trhu Společenství pak bylo stanoveno nezbytné zvýšení ceny.
Rozdíl vzniklý z tohoto srovnání byl pak vyjádřen jako procentní podíl průměrné dovozní hodnoty CIF (náklady, pojištění a přepravné).
Tyto rozdíly ve všech případech překračovaly zjištěné dumpingové rozpětí.
2. Prozatímní opatření
(124) Protože úroveň odstraňující újmu je vyšší než zjištěné dumpingové rozpětí, měla by být prozatímní opatření založena na uvedeném rozpětí podle čl. 7 odst.
2 základního nařízení. Sazby prozatímního antidumpingového cla pro ČLR by měly být tyto:
+++++ TABLE +++++
(125) Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě závěrů šetření.
Odrážejí tedy situaci zjištěnou během šetření ohledně uvedených společností.
Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu uplatňovanému na "všechny ostatní společnosti") jsou proto výhradně použitelné pro dovozy výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobené společnostmi, konkrétně uvedenými právnickými osobami.
Dovezené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž jméno a adresa nebyly konkrétně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů spřízněných s konkrétně uvedenými společnostmi, nemohou tyto sazby využívat a podléhají celní sazbě uplatňované na "všechny ostatní společnosti".
(126) European Commission (Evropská komise)
Directorate General for Trade (Generální ředitelství pro obchod)
Directorate B (Ředitelství B)
J-79 5/17
Rue de la Loi/Wetstraat 200
B-1049 Brussels (Brusel)
[3] se všemi důležitými informacemi, zejména informacemi o jakýchkoli změnách činností společnosti spojených s výrobou, tuzemskými a vývozními prodeji souvisejícími např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů.
V případě potřeby tedy Komise po konzultaci s poradním výborem změní nařízení aktualizací seznamu společností využívajících individuální celní sazby.
I. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(127) V zájmu řádného úředního postupu je třeba stanovit období, během kterého mohou účastníci řízení, kteří se přihlásili ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení.
Kromě toho je třeba uvést, že závěry týkající se uložení cel pro účely tohoto nařízení jsou prozatímní a je možné, že budou muset být přezkoumány pro účel konečného cla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Prozatímní antidumpingové clo je uloženo na dovozy ručních paletových vozíků a jejich základních dílů, tj. podvozky a hydrauliku, spadajících pod kódy KN ex84279000 a ex84312000 (kódy TARIC 8427900010 a 8431200010), pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla, které se vztahují na čistou cenu deklarovanou na hranici Společenství před proclením pro výrobky vyrobené uvedenými společnostmi, jsou tyto:
+++++ TABLE +++++
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu ve Společenství podléhá poskytnutí jistoty rovnající se výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
Aniž by byl dotčen článek 20 nařízení (ES) č. 384/96, mohou účastníci řízení žádat o poskytnutí informací o podstatných skutečnostech a úvahách, na základě kterých bylo přijato toto nařízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat Komisi o ústní slyšení do 30 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Podle čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 384/96 se mohou dotčení účastníci vyjádřit k použitelnosti tohoto nařízení do jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 129/2005
ze dne 20. ledna 2005
o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury a kterým se mění nařízení (ES) č. 955/98
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury přiložené k nařízení (EHS) č. 2658/87, je nutné přijmout opatření týkající se zařazení zboží uvedeného v příloze k tomuto nařízení.
(2) Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla.
Tato pravidla se používají i pro jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je na kombinované nomenklatuře zcela či z části založena, nebo která k ní přidává jakékoli další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Společenství s ohledem na uplatňování sazebních a jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.
(3) Podle zmíněných všeobecných pravidel musí být zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze zařazeno do kódů KN uvedených ve sloupci 2, vzhledem k důvodům uvedeným ve sloupci 3.
(4) Je vhodné umožnit, aby oprávněná osoba mohla závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, týkající se zařazení zboží do kombinované nomenklatury, které nejsou v souladu s tímto nařízením, nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [2].
(5) Zařazení "audio-frekvenčního zařízení" v nařízení Komise (ES) č. 955/98 ze dne 29. dubna 1998 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury [3] vedlo k zařazování tak zvaných "systémů domácího kina" do kódu KN 85438995.
Jelikož takové zařazení není v souladu se zařazením uvedeným v příloze k tomuto nařízení, musí být považováno za nesprávné.
(6) Nařízení (ES) č. 955/98 se proto podle tohoto mění.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze se zařazuje v rámci kombinované nomenklatury do kódů KN uvedených ve sloupci 2.
Článek 2
Závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, které nejsou v souladu s tímto nařízením, lze nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92.
Článek 3
Bod 2 přílohy k nařízení (ES) č. 955/98 se vymazává.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 130/2005
ze dne 27. ledna 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 14 odst. 3,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízní,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství, produktů uvedených v čl. 1 každého z uvedených nařízení, mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy předchozím stanovením vysokých sazeb náhrad.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) V důsledku dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovin ze Společenství do Spojených států, schválené rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4] je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 4 odst. 3 a 5 nařízení (ES) č. 1520/2000 musí být stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], pro dotčený základní produkt, platnou během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) V souladu s nařízením Rady (ES) č. 1676/2004 ze dne 24. září 2004, kterým se přijímají autonomní a přechodná opatření ze týkající se dovozu určitých zpracovaných zemědělsských produktů do Bulharska [6], nemají s účinností od 1. řijna 2004 zpracované zemědělské produkty neuvedené na seznamu v přiloze I Smlouvy, které jsou vyváženy do Bulharska, nárok na vývozní náhrady.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Odchylně od článku 1 a s účinností od 1. řijna 2004 se sazby stanovené v příloze nepoužijí na zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, vyvážené do Bulharska.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 131/2005
ze dne 27. ledna 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné na některé mléčné výrobky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 15. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 písm. a), b), c), d), e) a g) uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kg pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) V případě některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, však existuje nebezpečí, že pokud se vysoké sazby náhrad stanoví s předstihem, může to ohrozit závazky přijaté ohledně těchto náhrad.
Aby se tomuto nebezpečí předešlo, je nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by se tím však bránilo uzavírání dlouhodobých smluv.
Dosažení obou těchto cílů by mělo umožnit právě stanovení zvláštních sazeb náhrad pro účel stanovení náhrad předem.
(5) Podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1520/2000 je třeba při stanovení sazby náhrad přihlédnout v patřičných případech k produkčním náhradám, podporám a dalším opatřením s rovnocenným účinkem, použitelným ve všech členských státech podle nařízení o společné organizaci trhu s daným výrobkem, na základní produkty uvedené v příloze A k uvedenému nařízení nebo na výrobky postavené na roveň.
(6) Podle čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 se podpora poskytuje na odstředěné mléko vyrobené ve Společenství a zpracované na kasein a kaseináty, pokud toto mléko a kasein nebo kaseináty z něho vyrobené splňují určité podmínky.
(7) Nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [3], stanoví, že máslo a smetanu za snížené ceny je třeba poskytnout k dispozici odvětvím, která vyrábějí určité zboží.
(8) V souladu s nařízením Rady (ES) č. 1676/2004 ze dne 24. září 2004, kterým se pŕijímají autonomní a přechodná opatření týkající se dovozu určitých zpracovaných zemědělských produktů pocházejících z Bulharska a vývozu určitých zpracovaných zemědělských produktů do Bulharska [4] s účinností od 1. října 2004, zpracované zemědělské produkty neuvedené na seznamu v přiloze I Smlouvy, které jsou vyváženy do Bulharska, nemají nárok na vývozní náhrady.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a v článku 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví ve výši uvedené v příloze k tomuto nařízení.
Článek 2
Odchylně od článku 1 a s účinnosti od 1. října 2004, se sazby stanovené v příloze nepoužijí na zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, vyvážené do Bulharska.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 132/2005
ze dne 27. ledna 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004, pro hospodářský rok 2004/05
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1210/2004 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2004/05.
Tyto ceny a dovozní cla byly naposledy pozměněny nařizením Komise (ES) č. 17/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004 pro hospodářský rok 2004/05, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 133/2005
ze dne 27. ledna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Na základě článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95 musí být náhrady stanoveny se zřetelem na situaci a na vývojové perspektivy, jednak co se týče dostupného množství obilovin, rýže a zlomkové rýže a jejich ceny na trhu Společenství, a také co se týče cen obilovin, rýže, zlomkové rýže a produktů z obilovin na světovém trhu.
Na základě týchž článků je rovněž důležité zajistit vyváženou situaci a přirozený vývoj cen a obchodu na trzích s obilovinami a rýží.
Zároveň je třeba vzít v úvahu ekonomický aspekt zamýšlených vývozů a potřebu vyhnout se narušení trhu Společenství.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [3] o dovozním a vývozním režimu produktů zpracovaných z obilovin a rýže, stanovuje v článku 4 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady pro tyto produkty.
(4) Přidělenou náhradu pro určité zpracované produkty je třeba odstupňovat podle obsahu popelovin, surových vláken, slupek, bílkovin, tuků nebo škrobu; tento obsah je dobrým ukazatelem množství základního produktu skutečně obsaženého ve zpracovaném produktu.
(5) U hlíz manioku a jiných kořenových plodin a tropických hlízovitých plodin, jakož i jejich mouček, nyní ekonomický aspekt případných vývozů, zejména vzhledem k povaze a původu těchto produktů, nevyžaduje stanovení vývozních náhrad.
U některých produktů zpracovaných z obilovin se nyní vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nevyžaduje stanovení vývozní náhrady.
(6) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou mít za následek potřebu rozlišit náhradu poskytovanou pro určité produkty podle jejich místa určení.
(7) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(8) Některé produkty zpracované z kukuřice mohou projít tepelným zpracováním, což by mohlo vést k tomu, že by byla poskytnuta náhrada, která neodpovídá kvalitě produktu.
Je tedy nutné upřesnit, že se na tyto produkty, které obsahují předželatinovaný škrob, možnost poskytnutí vývozní náhrady nevztahuje.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1784/2003 a v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 3072/95 podléhající nařízení (ES) č. 1518/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 134/2005
ze dne 27. ledna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro krmné směsi z obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1517/95 ze dne 29. června 1995 o prováděcích pravidlech k nařízení (ES) č. 1784/2003, co se týče dovozního a vývozního režimu pro krmné směsi z obilovin a kterým se mění nařízení (ES) č. 1162/95 o zvláštních prováděcích pravidlech k režimu dovozních a vývozních licencí pro obiloviny a rýži [2], stanovuje v článku 2 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady poskytované pro tyto produkty.
(3) Při tomto výpočtu musí být vzat v úvahu také obsah produktů z obilovin.
Za účelem zjednodušení by náhrada měla být vyplácena pro dvě kategorie "produktů z obilovin", totiž kukuřici, nejběžněji používanou obilovinu pro výrobu krmných směsí určených na vývoz, a produkty z kukuřice na jedné straně a pro jiné obiloviny na straně druhé; druhá kategorie zahrnuje libovolné produkty z obilovin kromě kukuřice a produkty vyrobené z kukuřice.
Náhrada musí být poskytnuta pro množství produktů obilovin obsažené v daném krmivu.
(4) Výše náhrady musí zohlednit možnosti a podmínky prodeje těchto produktů na světovém trhu, potřebu zamezit narušení trhu Společenství a ekonomický aspekt vývozu.
(5) S ohledem na současnou situaci na trhu s obilovinami, především na vyhlídky v oblasti dodávek, je třeba zrušit vývozní náhrady.
(6) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro krmné směsi uvedené v nařízení (ES) č. 1784/2003 a podléhající nařízení (ES) č. 1517/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 135/2005
ze dne 27. ledna 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003, o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 8 písm. e) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícim se produkčních náhrad v odrětví obilovin a rýže [3], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 0,00 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný, ovesný, rýžový škrob nebo škrob ze zlomkové rýže;
b) 0,00 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 136/2005
ze dne 27. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 25. ledna 2005.
(3) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 25. ledna 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 137/2005
ze dne 27. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. dubna 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 25. ledna 2005.
(3) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 25. ledna 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 31,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 138/2005
ze dne 27. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 21. do 27. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1757/2004 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 17,74 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 139/2005
ze dne 27. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro oves v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1565/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 ze dne 3. září 2004 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro oves ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2004/05 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýcarska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 by měla být stanovena maximální náhrada.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 21. do 27. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1565/2004 se maximální vývozní náhrada pro oves stanovuje na 30,90 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 140/2005
ze dne 27. ledna 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2275/2004 pro dovoz čiroku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2275/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u čiroku dováženého ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č. 1784/2003, nevyhovět žádné nabídce.
(3) Zejména vzhledem ke kritériím uvedeným v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č. 1839/95 se nedoporučuje stanovovat maximální snížení cla.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 21. do 27. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení pro snížení dovozního cla dle nařízení (ES) č. 2275/2004 pro čirok se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 141/2005
ze dne 27. ledna 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2277/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 21. do 27. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 31,49 EUR/t pro maximální celkové množství 147500 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 142/2005
ze dne 27. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u kukuřice v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 2276/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2276/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené z třetích zemí do Portugalska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3], může Komise rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá maximálnímu snížení dovozního cla, nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 21. do 27. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení stanoveného v nařízení (ES) č. 2276/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 29,25 EUR/t pro celkové maximální množství 44000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 143/2005
ze dne 28. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 144/2005
ze dne 28. ledna 2005,
které se týká 75. dílčího nabídkového řízení uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 nařízení (ES) č. 2799/1999 se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ve 75. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek uplynula dne 25. ledna 2005, se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 145/2005
ze dne 28. ledna 2005
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz uhličitanu barnatého pocházejícího z Čínské lidové republiky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. ZAHÁJENÍ
(1) Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie [2] (dále jen "oznámení o zahájení") Komise dne 30. dubna 2004 informovala o zahájení antidumpingového řízení, pokud jde o dovoz uhličitanu barnatého pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR" nebo "dotčená země") do Společenství.
(2) Řízení bylo zahájeno na základě stížnosti podané v březnu 2004 společností Solvay Barium Strontium GmbH (dále jen "stěžovatel"), jediným výrobcem uhličitanu barnatého ve Společenství představujícím 100 % výroby Společenství.
Stížnost obsahovala důkazy o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě, která v jeho důsledku nastala, přičemž se tyto důkazy považovaly za postačující pro zahájení řízení.
2. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(3) Komise o zahájení řízení oficiálně informovala stěžovatele, vyvážející výrobce, dovozce, dodavatele a uživatele, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká, jakož i představitele ČLR.
Zúčastněné strany dostaly příležitost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(4) Stěžovatel, vyvážející výrobci, dovozci, uživatelé a sdružení uživatelů předložili svá stanoviska.
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byly vyslyšeny.
(5) Aby bylo vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří projevili zájem, umožněno předložit žádost o přiznání statusu společnosti působící v podmínkách tržního hospodářství (dále jen "STH" – status tržního hospodářství) nebo o individuální zacházení (dále jen "IZ"), zaslala Komise tiskopisy žádosti těm čínským společnostem, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká. O STH podle čl.
2 odst. 7 základního nařízení, nebo o IZ, jestliže šetření prokázalo, že podmínky pro STH nesplňují, požádalo pět společností.
(6) V oznámení o zahájení Komise uvedla, že vzhledem k zdánlivě vysokému počtu vývozců/výrobců a dovozců bude v tomto šetření možná použit výběr vzorku.
S ohledem na počet vyvážejících výrobců v ČLR a dovozců a uživatelů ve Společenství ochotných spolupracovat, jenž byl nižší, než se očekávalo, však bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný.
(7) Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká, a všem dalším společnostem, které se samy přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
Odpovědi obdržela od stěžovatele/výrobce ze Společenství, pět nespřízněných dovozců, jednoho dodavatele surovin, šest uživatelů, jednoho sdružení uživatelů a pěti vyvážejících výrobců z ČLR.
(8) Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Společenství.
Inspekce na místě proběhly v prostorách následujících společností:
a) Výrobce ve Společenství
- Solvay Barium Strontium GmbH, Německo.
b) Vyvážející výrobci v ČLR
- Hubei Jingshan Chutian Barium Salt Corp. Ltd,
- Zaozhuang Yongli Chemical Co.,
- Guizhou Hongkaj Chemical Co. Ltd a spřízněná společnost Hengyang Hong Xiang Co. Ltd,
- Guizhou Red Star Developing Co.,
- Hebei Xinji Chemical Group Co. Ltd.
c) Nespříznění dovozci
- Kimpe Sarl, Francie,
- Norkem BV, Nizozemsko.
d) Uživatelé ve Společenství
- Ilpea Spa, Itálie.
(9) S ohledem na potřebu stanovit běžnou hodnotu pro vyvážející výrobce v ČLR, jimž by nemusel být STH přiznán, proběhla inspekce na místě s cílem stanovit běžnou hodnotu na základě údajů z analogické země, a to v prostorách následující společnosti:
- Chemical Products Corporation (CPC), Cartersville, výrobce ve Spojených státech amerických.
3. POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(10) Šetření dumpingu a újmy se týkalo období ode dne 1. ledna 2003 do dne 31. prosince 2003 (dále jen "PO" – posuzované období).
Posuzování trendů v souvislosti s analýzou újmy se týkalo období od ledna 2000 do konce PO (dále jen "uvažované období").
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. DOTČENÝ VÝROBEK
(11) Dotčeným výrobkem je uhličitan draselný o obsahu stroncia nejméně 0,07 % hmotnostních a o obsahu síry nejméně 0,0015 % hmotnostních, v prášku, lisovaných granulích nebo kalcinovaných granulích, pocházející z ČLR, kódu KN ex28366000.
2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(12) Mezi dotčeným výrobkem a uhličitanem barnatým vyráběným a prodávaným na domácím trhu v ČLR a ve Spojených státech amerických (dále jen "USA"), které slouží jako analogická země pro účely stanovení běžné hodnoty, pokud jde o dovoz z ČLR, nebyly shledány žádné rozdíly.
Uhličitan barnatý, který se vyrábí a prodává v USA, má stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejná použití jako uhličitan barnatý vyvážený z ČLR do Společenství.
Stejně tak nebyly shledány žádné rozdíly mezi dotčeným výrobkem a uhličitanem barnatým vyráběným výrobním odvětvím Společenství a prodávaným na trhu Společenství.
Oba mají shodné fyzikální a chemické vlastnosti.
Uhličitan barnatý vyráběný a prodávaný na domácím trhu v ČLR má tedy stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a užití jako uhličitan barnatý, který se vyrábí a prodává na domácím trhu analogické země, stejně jako uhličitan barnatý vyráběný a prodávaný ve Společenství výrobním odvětvím Společenství.
V důsledku toho se dospělo k závěru, že všechny typy uhličitanu barnatého lze pokládat za obdobné ve smyslu čl. 1 odst.
C. DUMPING
1. STATUS TRŽNÍHO HOSPODÁŘSTVÍ
(13) V antidumpingovém šetření týkajícím se dovozů pocházejících z ČLR se běžná hodnota stanoví v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení pro ty výrobce, u kterých se zjistilo, že splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(14) Tato kritéria, jejichž splnění musejí žádající společnosti prokázat, jsou uvedena níže ve stručné a souhrnné podobě, aby bylo možné na ně snadno odkazovat:
- obchodní rozhodnutí a náklady reagují na tržní podmínky, bez výrazných státních zásahů,
- účetnictví prochází nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy, používaným ve všech oblastech,
- neexistují výrazná zkreslení přenesená z předchozího netržního hospodářského systému,
- právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zajišťují právní jistotu a stabilitu,
- převod měn se provádí podle tržních kursů.
(15) O STH podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení požádalo pět vyvážejících výrobců z ČLR, kteří vyplnili tiskopis žádosti o STH pro vyvážející výrobce.
(16) Žádost dvou společností byla zamítnuta na základě prvního posouzení žádosti o STH, která neprokázala, že jsou splněna všechna kritéria.
Tyto společnosti, jejichž jediným nebo většinovým vlastníkem je stát a jejichž představenstvo sestává výhradně nebo převážně z členů představenstva jmenovaných státem, nemohly zejména prokázat, že při obchodních rozhodnutích nedochází k výrazným státním zásahům.
V případě tří zbývajících společností si Komise vyžádala a ověřila v prostorách společností všechny informace předložené v žádostech o STH, které považovala za nezbytné.
(17) Šetření prokázalo, že dvě společnosti splňují všechna požadovaná kritéria, a proto jim byl STH přiznán.
Vyvážejícími výrobci v ČLR, jimž byl přiznán STH, jsou:
- Hubei Jingshan Chutian Barium Salt Corp. Ltd,
- Zaozhuang Yongli Chemical Co.
(18) Následující tabulka shrnuje výsledky šetření vzhledem ke každému z pěti kritérií uvedených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení pro tři společnosti, jimž nebyl STH přiznán.
Pramen: ověřené odpovědi na dotazníky spolupracujících čínských vývozců. Společnost _BAR_ Kritéria _BAR_
Čl. 2 odst. 7 písm. c) první odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) druhá odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) třetí odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) čtvrtá odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) pátá odrážka _BAR_
1 _BAR_ nesplňuje _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2 _BAR_ nesplňuje _BAR_ nesplňuje _BAR_ nesplňuje _BAR_ splňuje _BAR_ splňuje _BAR_
3 _BAR_ nesplňuje _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
(19) Dotčené společnosti dostaly možnost vyjádřit se k výše uvedeným nálezům.
(20) Pokud jde o společnost 2, nebylo možno určit akcionáře její spřízněné společnosti a nebylo možno určit, kdo v konečném důsledku společnost kontroluje. Z toho důvodu nebylo možno vyloučit výrazné zásahy státu.
Společnost sice vznesla proti této skutečnosti námitky, nemohla však poskytnout žádné informace ani důkazy, které by prokázaly, že ji z větší části kontrolují soukromí podnikatelé a že nedochází k výrazným zásahům ze strany státu. V důsledku toho se dospělo k závěru, že nejsou splněna kritéria podle čl.
2 odst. 7 písm. c) první odrážky základního nařízení.
(21) U téže společnosti odhalilo šetření závažné nedostatky ve schválené účetní uzávěrce.
Vlastní auditoři společnosti měli výhrady mj. vůči zaneseným údajům o tržbách, ocenění aktiv a odpisům.
Nedostatky, na které auditoři poukázali, však nebyly napraveny a společnost nedokázala vysvětlit, proč výhrady auditorů nebyly do té doby zohledněny.
Vzhledem k těmto nedostatkům by na tomto základě nebylo možno provést spolehlivé výpočty dumpingu.
Ačkoli společnost vznesla proti těmto závěrům námitky, neposkytla přiměřené vysvětlení ohledně věrohodnosti svého účetnictví navzdory uvedeným nedostatkům.
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem, které zpochybňují věrohodnost účetnictví, a ke skutečnosti, že nedostatky označené auditory nebyly napraveny, se dospělo k závěru, že kritérium podle čl. 2 odst.
(22) Rovněž pokud jde o nabytí aktiv společnosti 2, společnost nedokázala vysvětlit, za jakých podmínek byla některá aktiva převedena z bývalé společnosti ve společném vlastnictví. Komise proto dospěla k závěru, že podmínky podle čl.
2 odst. 7 písm. c) třetí odrážky základního nařízení nebyly splněny.
Společnost 2 vyjádřila s tímto závěrem nesouhlas, neposkytla však žádné informace ani důkazy ohledně převodu aktiv, které by prokázaly, že neexistují výrazná zkreslení přenesená z předchozího netržního hospodářského systému.
Žádost společnosti byla proto označena za neopodstatněnou a byla zamítnuta.
(23) Po konzultaci s Poradním výborem byly přímo dotčené strany náležitě informovány.
Výrobní odvětví Společenství dostalo příležitost se k záležitosti vyjádřit a rozhodnutí o STH nezpochybnilo.
2. INDIVIDUÁLNÍ ZACHÁZENÍ (IZ)
(24) V návaznosti na čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se při ukládání případného cla pro země spadající pod čl. 2 odst. 7 základního nařízení ukládá clo celostátní kromě případů, kdy společnosti mohou prokázat podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení, že a) mají právo repatriovat kapitál a zisky; b) že jejich vývozní ceny a množství, jakož i podmínky prodeje jsou určovány svobodně; c) většinový podíl náleží soukromým osobám. Státní úředníci v představenstvu nebo zastávající hlavní řídící funkce jsou buďto v menšině, nebo musí být prokázáno, že společnost je přesto dostatečně nezávislá na státních zásazích; d) převod směnných kursů se provádí podle tržních kursů a že e) státní zásahy nejsou takového rozsahu, aby umožňovaly obcházení opatření, pokud se vývozcům uloží rozdílné celní sazby.
(25) Tři vyvážející výrobci, kterým nebyl přiznán STH, požadovali rovněž individuální zacházení.
Komise proto zjišťovala, zda tito tři vyvážející výrobci prokázali, že splňují kritéria podle čl. 9 odst.
(26) Bylo zjištěno, že výhradním nebo většinovým vlastníkem dvou společností (společnosti 1 a 3) je stát a že členové jejich představenstva jsou zcela nebo z většiny jmenováni státem.
Tyto společnosti nemohly neprokázat dostatečnou nezávislost na státních zásazích, a v důsledku toho nesplnily podmínky podle čl. 9 odst.
(27) Ačkoli třetí vyvážející výrobce (společnost 2) byl částečně v soukromém vlastnictví, nemohl prokázat, kdo v konečném důsledku společnost kontroluje, a zásahy státu nemohly být tudíž vyloučeny. Následkem toho nemohla společnost prokázat, že splňuje kritéria podle čl.
9 odst. 5 písm. c) základního nařízení.
(28) U všech tří společností bylo dále shledáno riziko obcházení opatření, pokud se uvedeným vývozcům udělí individuální celní sazba.
Toto riziko pramení částečně z výše uvedeného vlivu státu na činnost dvou z těchto společností a ze skutečnosti, že třetí vývozce rovněž nemohl prokázat neexistenci výrazných zásahů státu.
Navíc vzhledem k povaze dotčeného výrobku, který nelze identifikovat jako vyrobený určitým výrobcem, je riziko obcházení opatření vývozem prostřednictvím společnosti s nižším clem považováno za význačné. Společnosti tudíž nesplnily podmínky podle čl.
9 odst. 5 písm. e) základního nařízení.
(29) V důsledku toho žádný ze tří vyvážejících výrobců nesplnil všechny tři podmínky podle čl. 9 odst.
5 základního nařízení. Proto bylo rozhodnuto, že IZ nebude přiznáno žádnému z vyvážejících výrobců, kterým nebyl přiznán STH.
3. BĚŽNÁ HODNOTA
3.1 Určení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, jimž nebyl přiznán STH
a) Analogická země
(30) Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení musí být běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebyl přiznán STH, stanovena na základě cen nebo početně zjištěné hodnoty ve třetí zemi s tržním hospodářstvím (dále jen "analogická země").
(31) V oznámení o zahájení byly za vhodnou třetí zemi s tržním hospodářstvím pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR navrženy USA.
Zúčastněné strany byly vyzvány, aby se k této volbě vyjádřily.
(32) Tři vyvážející výrobci se proti této volbě ohradili s tvrzením, že úroveň hospodářského rozvoje, výrobní postup a přístup k surovinám se v USA a v ČLR liší.
Dále tvrdili, že úroveň hospodářské soutěže v USA je nízká vzhledem ke skutečnosti, že uhličitan barnatý tam vyrábí jediný výrobce, a že je domácí trh chráněn antidumpingovými cly.
Jako alternativní analogické země byly navrženy Jižní Korea, Rusko a Indie.
(33) Komise požádala o spolupráci také další možné analogické země jako např. Indii, Japonsko a Brazílii.
Žádný z výrobců v těchto zemích však nevyjádřil ochotu spolupracovat.
(34) Komise v každém případě dospěla k závěru, že Jižní Korea by nebyla vhodnou analogickou zemí, protože nemá vlastní zdroj barytu, což je nejdůležitější surovina, a má pouze zanedbatelnou výrobu uhličitanu barnatého.
Komise rovněž odmítla Rusko jako vhodnou analogickou zemi, poněvadž uhličitan barnatý vyráběný v Rusku je výrazně nižší kvality, a tudíž nesrovnatelný s výrobkem vyráběným ČLR a Společenstvím.
Šetření také odhalilo, že domácí trh v Brazílii je malý a že úroveň ochrany je vyšší než v USA.
Brazílie není proto považována za vhodnou analogickou zemi.
Navíc nebyly k dispozici důkazy, že by některá ze zemí navržených jako alternativní analogické země byla vhodnější než USA.
(35) Pokud jde o USA, objem výroby byl shledán jako význačný a s ohledem na čínský vývoz uhličitanu barnatého jako reprezentativní.
(36) Co se týče hospodářského rozvoje a rozdílných výrobních postupů, Komise uznala, že by skutečně mohly existovat rozdíly.
USA jsou vysoce průmyslově vyspělým hospodářstvím a výrobce v USA uplatňoval vyspělejší a účinnější výrobní metodu než výrobce v ČLR.
Je ovšem třeba upozornit na to, že i kdyby tyto rozdíly ovlivnily běžnou hodnotu, výsledkem by měla být nižší běžná hodnota v USA, čímž by byli čínští vyvážející výrobci zvýhodněni.
Dále stojí za připomínku, že v případě potřeby lze provést patřičné úpravy.
Ačkoli nelze vyloučit místní odlišnosti ve výrobních postupech, nebylo v žádném případě prokázáno, že by v některé jiné zemi než v USA byl výrobní postup lépe srovnatelný s výrobním postupem používaným v ČLR.
(37) Pokud jde o hospodářskou soutěž na domácím trhu v USA, výrobce z USA čelil konkurenci dovozů z ČLR, Německa a Mexika.
Dovoz z těchto zemí představoval na trhu přibližně 30 %, což se považovalo za význačné.
Dospělo se tudíž k závěru, že v USA existuje dostatečná úroveň hospodářské soutěže.
(38) Co se týče přístupu k surovinám, bylo zjištěno, že USA společně s ČLR jsou největšími producenty barytu a že mají značné zásoby této suroviny.
Závěrem tedy bylo, že přístup k surovinám z hlediska dostupnosti je v USA a v ČLR srovnatelný.
(39) Vzhledem k výše uvedenému dospěla Komise k prozatímnímu závěru, že USA jsou vhodnou analogickou zemí v souladu s čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
b) Určení běžné hodnoty v analogické zemi
(40) Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce, kterým nebyl přiznán STH, určena na základě ověřených údajů obdržených od výrobce z analogické země týkajících se nákladů a prodejů obdobného výrobku na domácím trhu v USA pro srovnatelné typy výrobku.
(41) Běžná hodnota byla stanovena za použití metod popsaných v bodech odůvodnění 43 až 47 a 53 až 59 níže.
Prodeje na domácím trhu v USA byly reprezentativní, třebaže některé typy výrobků nebyly prodány v běžném obchodním styku, tj. byly prodány se ztrátou. Pro tyto typy výrobků se běžná hodnota určila v souladu s čl.
2 odst. 6 základního nařízení tak, že se k výrobním nákladům připočetly přiměřené částky za prodejní, správní a režijní náklady a ziskové rozpětí.
Protože prodeje na domácím trhu byly reprezentativní, prodejní, správní a režijní náklady společnosti se považovaly za spolehlivé a byly použity.
Pokud jde o ziskové rozpětí, vlastní ziskové rozpětí společnosti uskutečněné za prodeje dotčeného výrobku na domácím trhu nemohlo být použito, poněvadž byly tyto prodeje uskutečněny se ztrátou.
Jelikož žádný jiný výrobce z USA nespolupracoval, použila Komise ziskové rozpětí použitelné pro výrobu a prodeje stejné obecné kategorie výrobků v souladu s čl. 2 odst.
(42) Pro všechny ostatní typy výrobku byla běžná hodnota stanovena jako vážený průměr prodejních cen na domácím trhu určených nespřízněným zákazníkům spolupracujícím výrobcem v USA, který byl upraven, jak je popsáno níže.
3.2 Určení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, jimž nebyl přiznán STH
(43) Komise při stanovení běžné hodnoty nejprve u každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce zjišťovala, zda jeho celkové prodeje uhličitanu barnatého na domácím trhu byly reprezentativní v porovnání s jeho celkovým vývozem do Společenství. Podle čl.
2 odst. 2 základního nařízení se prodeje na domácím trhu považovaly za reprezentativní, pokud celkový objem těchto prodejů dosáhl alespoň 5 % celkového objemu vývozu vývozce do Společenství.
Na základě toho byly u obou vyvážejících výrobců celkové prodeje dotčeného výrobku na domácím trhu během PO uskutečněny v reprezentativních množstvích.
(44) Komise následně identifikovala ty typy dotčeného výrobku prodávané na domácím trhu, které byly totožné nebo přímo srovnatelné s typy určenými pro vývoz do Společenství.
(45) Pro každý typ prodávaný vyvážejícími výrobci na domácím trhu, u kterého se zjistilo, že je přímo srovnatelný s typem uhličitanu barnatého prodávaným na vývoz do Společenství, se stanovilo, zda prodeje na domácím trhu jsou dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst.
2 základního nařízení. Prodeje konkrétního typu uhličitanu barnatého na domácím trhu se považovaly za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem prodejů na domácím trhu u daného typu v průběhu PO představoval alespoň 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu uhličitanu barnatého vyváženého do Společenství.
Výsledkem této analýzy je, že všechny typy kromě jednoho byly prodávány v reprezentativních množstvích.
(46) Komise následně zjišťovala, zda se mohou prodeje jednotlivých typů uhličitanu barnatého v reprezentativních množstvích na domácím trhu považovat za provedené v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení, přičemž stanovila podíl ziskových prodejů příslušného druhu nezávislým odběratelům.
(47) Prodejní transakce na domácím trhu se považovaly za ziskové, pokud jednotková cena konkrétního typu výrobku byla rovna nebo větší než výrobní náklady.
Byly proto stanoveny výrobní náklady pro každý typ výrobku prodávaný na domácím trhu během PO.
(48) Jeden vyvážející výrobce požadoval úpravu počátečních nákladů na základě toho, že výroba s běžným procentem využití kapacity začala až po započetí PO.
Společnost začala vyrábět uhličitan barnatý krátce před počátkem PO.
Společnost tvrdila, že po zakoupení výrobních linek investovala značné částky do oprav předtím, než zahájila zkušební výrobu a posléze také běžnou výrobu.
Uvedla, že tato úvodní fáze pro obě výrobní linky trvala v průměru 11 měsíců a běžná výroba byla zahájena 8 měsíců po započetí PO.
(49) Na rozdíl od tvrzení tohoto vyvážejícího výrobce Komise shledala, že objemy měsíční výroby a prodejů byly během celého PO na stejné úrovni a v některých případech dokonce překračovaly měsíční objemy vyrobené a prodané během období, kdy bylo údajně dosaženo běžného procenta využití kapacity.
Značný objem prodejů po celé PO neukazoval na prodeje z pouhého zkušebního období.
Komise v důsledku toho dospěla k závěru, že společnost vyráběla s běžným procentem využití kapacity po celé PO.
Kromě toho společnost neprokázala, že během údajného úvodního období byly výrobní náklady vyšší než v období, kdy bylo údajně dosaženo běžného procenta využití kapacity.
V každém případě, i kdyby byly náklady vyšší, nebyl by to důsledek menšího objemu výroby, jak se tvrdí výše.
V důsledku toho Komise dospěla k závěru, že požadavek na úpravu ohledně úvodních nákladů je neopodstatněný a nepodložený důkazy, a byl proto zamítnut.
(50) Tentýž výrobce tvrdil, že metoda odpisování, kterou společnost použila na "investice do dlouhodobých hmotných aktiv", neodráží přiměřeně náklady spojené s výrobou a prodejem dotčeného výrobku.
Tyto investice odpovídaly úvodním nákladům na opravu výrobních linek po jejich nabytí a byly zaúčtovány v jediném rozpočtovém roce vzhledem k tomu, že společnost předpokládala, že životnost opravených aktiv bude kratší než jeden rok.
Společnost počítala s dalšími následnými investicemi po tomto období.
Avšak vzhledem k tomu, že výrobní linky nevyžadovaly již žádné další opravy, skutečná životnost investic byla delší, než se původně očekávalo.
Společnost tvrdila, že odpisové období by tudíž mělo být změněno podle hospodářské skutečnosti a náklady zanesené v účetnictví upraveny podle čl. 2 odst.
(51) Pokud jde o výše uvedený požadavek, náklady na opravy, které jsou v prvním roce vlastnictví u použitého zařízení vyšší než běžné, se nepovažují za neobvyklé a zaúčtování těchto vyšších nákladů v prvním roce odpovídá běžné účetní praxi.
Metoda, kterou společnost zvolila, nebyla proto nepřiměřená, naopak odpovídala běžné praxi.
Skutečnost, že poté nevznikly již žádné další náklady, neospravedlňuje odchylku od běžné účetní praxe.
Požadavek společnosti přizpůsobit náklady v tomto ohledu byl proto označen za neoprávněný a byl zamítnut.
(52) Další vyvážející výrobce tvrdil, že od výrobních nákladů dotčeného výrobku by se měla odečíst hodnota vedlejšího produktu (síry).
Síra se dále zpracovává z plynu (H2S), který se při výrobě uhličitanu barnatého automaticky uvolňuje.
Společnost však nedisponovala žádnými technickými prostředky pro měření množství plynu použitého při výrobě síry, a nemohla proto svůj požadavek kvantifikovat.
V účetním systému společnosti byly kromě toho síra a dotčený výrobek vedeny jako dva samostatné výrobky a náklady na výrobu uhličitanu barnatého byly stanoveny, aniž se brala v potaz hodnota síry.
Na základě toho byl požadavek prozatím zamítnut.
(53) Jak je uvedeno v bodu 46 odůvodnění, byl stanoven podíl ziskových prodejů daného typu dotčeného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu.
V případě, že objem prodeje daného typu uhličitanu barnatého prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou nebo přesahující vypočtené výrobní náklady představuje více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu a zároveň vážený průměr cen daného typu je roven nebo přesahuje výrobní náklady, je běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočtené jako vážený průměr cen všech prodejů daného typu na domácím trhu uskutečněných v průběhu PO, bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový či nikoli.
V případě, že objem ziskového prodeje daného typu uhličitanu barnatého představuje nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu, či v případě, že vážený průměr cen daného typu je nižší než náklady na produkci, je běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočtené jako vážený průměr cen pouze ziskových prodejů daného typu, pokud tyto prodeje představovaly alespoň 10 % celkového objemu prodeje daného typu.
(54) V případě, že objem ziskových prodejů jakéhokoli typu výrobku představoval méně než 10 % celkového objemu prodeje daného typu, se uznalo, že tento konkrétní typ se za cenu na domácím trhu prodával v množství nepostačujícím pro to, aby bylo možno stanovit odpovídající základ pro určení běžné hodnoty.
(55) Výše uvedenou analýzou se zjistilo, že všechny typy výrobku kromě jednoho se prodávaly v běžném obchodním styku z důvodu ceny.
(56) U všech typů výrobku, které se buďto neprodávaly v reprezentativních množstvích, nebo se neprodávaly v běžném obchodním styku z důvodu ceny, nemohly být pro stanovení běžné hodnoty použity ceny na domácím trhu dotčeného vyvážejícího výrobce a bylo třeba užít jiné metody.
(57) Za tímto účelem Komise použila početně zjištěnou běžnou hodnotu podle čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(58) Podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se běžná hodnota určila na základě vlastních výrobních nákladů každého vyvážejícího výrobce s připočtením přiměřené částky za prodejní, správní a režijní náklady a za zisky.
(59) Jelikož prodejní, správní a režijní náklady a zisky uskutečněné každým z dotčených vyvážejících výrobců na domácím trhu představovaly spolehlivé údaje ve smyslu čl. 2 odst. 6 základního nařízení, byly ve všech případech, kde byla běžná hodnota početně zjištěna, použity vlastní prodejní, správní a režijní náklady a zisk vyvážejících výrobců.
4. VÝVOZNÍ CENY
(60) Pro všechny spolupracující vyvážející výrobce z Číny, jimž byl přiznán STH, byly vývozní prodeje určeny u každé společnosti individuálně.
Všechen vývozní prodej dotčených vyvážejících výrobců do Společenství byl uskutečněn přímo nezávislým odběratelům ve Společenství, a proto byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst.
5. SROVNÁNÍ
(61) Běžná hodnota a vývozní ceny byly srovnány na základě ceny ze závodu na stejné obchodní úrovni. Pro zajištění řádného srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl.
2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy u rozdílů ovlivňujících ceny a srovnatelnost cen.
Příslušné úpravy byly přiznány ve všech případech, ve kterých byly označeny za přiměřené, přesné a podložené ověřenými důkazy.
(62) Na základě toho byly povoleny rozdíly v nákladech na balení, úvěrových nákladech, slevách a rabatech, provizích, nákladech na vnitrozemskou dopravu, pojištění, manipulaci, poprodejní služby a úroveň obchodu. Co se týče bankovních poplatků, došlo k úpravě podle čl.
2 odst. 10 písm. k) základního nařízení.
(63) Pokud jde o úroveň obchodu, bylo zjištěno, že většina prodejů na domácím trhu v USA směřovala ke konečným uživatelům, zatímco vývozní prodeje dotčeného výrobku z ČLR byly uskutečněny výhradně směrem k distributorům.
Úprava se vypočetla na základě průměrného cenového rozdílu při prodeji konečnému uživateli a při prodeji distributorům na domácím trhu v USA v souladu s čl. 2 odst.
(64) Dále bylo zjištěno, že v ČLR byla velká množství hlavní suroviny, barytu, přístupná bez jakýchkoli zvláštních těžebních postupů, zatímco v USA se baryt těžil buď na povrchu, nebo pod zemí.
V Číně se surovina navíc dopravovala do nedalekých závodů s téměř nulovými náklady, zatímco v USA byly náklady na dopravu barytu z dolů do závodů značné.
(65) Příslušné úpravy běžné hodnoty v USA byly proto uznány za vhodné, aby se podmínky výroby uhličitanu barnatého v USA dostaly na srovnatelnou úroveň s podmínkami v ČLR.
Běžná hodnota byla proto upravena s přihlédnutím k hlavním rozdílům ve výrobních podmínkách, tj. rozdílným výrobním nákladům a rozdílům v dopravě hlavní suroviny, barytu.
(66) Bylo rovněž zjištěno, že v USA vznikly také značné environmentální náklady, zatímco v ČLR takové náklady neexistovaly.
Běžná hodnota byla proto odpovídajícím způsobem upravena.
6. DUMPINGOVÉ ROZPĚTÍ
6.1 Pro spolupracující vyvážející výrobce, jimž byl přiznán STH
(67) Podle čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí pro každého vyvážejícího výrobce stanoveno na základě srovnání váženého průměru běžných hodnot s váženým průměrem vývozních cen u jednotlivých typů výrobku podle výše uvedeného popisu.
(68) Prozatímní dumpingová rozpětí pro spolupracující vyvážející výrobce, jimž byl přiznán STH, vyjádřená jako procenta z čisté ceny CIF s dodáním na hranice před clem, jsou:
—Hubei Jingshan Chutian Barium Salt Corp. Ltd _BAR_ 11,2 %, _BAR_
—Zaozhuang Yongli Chemical _BAR_ 24,4 %. _BAR_
6.2 Pro všechny ostatní vyvážející výrobce
(69) Za účelem vypočtení celostátního dumpingového rozpětí použitelného u všech ostatních vývozců v ČLR Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce.
Bylo učiněno srovnání mezi celkovým dovozem dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR vypočteným na základě Eurostatu a skutečných odpovědí na dotazník, které byly obdrženy od vyvážejících výrobců z ČLR, jimž byl přiznán STH.
Na základě toho bylo stanoveno, že úroveň spolupráce se blíží 100 %.
(70) Dumpingové rozpětí pro zbývající vyvážející výrobce, jimž nebyl přiznán STH, byl následně vypočítán srovnáním váženého průměru běžné hodnoty, která byla stanovena pro analogickou zemi, s váženým průměrem vývozních cen nahlášených spolupracujícími vývozci, aby se dospělo k váženému dumpingovému rozpětí pro zbývající vyvážející výrobce.
(71) Na tomto základě byla prozatímně stanovena celostátní úroveň dumpingu ve výši 34,0 % z ceny CIF na hranice Společenství před clem.
D. ÚJMA
1. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
(72) Během PO se na výrobě uhličitanu barnatého ve Společenství podílel 100 % jediný spolupracující výrobce ve Společenství. Považuje se proto za "výrobní odvětví Společenství" ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(73) Jelikož se výrobní odvětví Společenství skládá z jediného výrobce, veškeré číselné údaje, které se ho týkají, musely být indexovány za účelem ochrany důvěrných informací.
2. SPOTŘEBA VE SPOLEČENSTVÍ
(74) Spotřeba ve Společenství byla stanovena na základě objemů prodeje výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství s připočtením dovozů z ČLR a ostatních třetích zemí, podle údajů Eurostatu.
Spotřeba uhličitanu barnatého ve Společenství mezi lety 2000 a 2002 klesla o 10 % z důvodu všeobecně složité hospodářské situace.
Poté se vrátila na úroveň roku 2000, zatímco dovozy z ČLR vzrostly.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ PO _BAR_
Spotřeba ve Společenství (v tunách) _BAR_ 137742 _BAR_ 130243 _BAR_ 124568 _BAR_ 136722 _BAR_
3. DOVOZY Z DOTČENÉ ZEMĚ
a) Objem a podíl na trhu
(75) Objem dovozů uhličitanu barnatého z ČLR do Společenství vzrostl z 54167 tun v roce 2000 na 63742 tun v PO, tedy o 18 % během uvažovaného období.
Je třeba upozornit na to, že v roce 2002 dovozy klesly na 48900 tun, načež došlo k rychlému zotavení během PO.
(76) Odpovídající podíl na trhu činil v roce 2000 okolo 40 % a během uvažovaného období vzrostl o 19 %, především díky výraznému vzrůstu dovozů z ČLR v roce 2003.
b) Ceny
(77) Průměrné ceny pro dovozy z ČLR neustále klesaly, a to z 253 EUR/t v roce 2000 na 186 EUR/t během PO.
c) Cenové podbízení
(78) Pro účely analýzy cenového podbízení se srovnaly vážené průměry prodejních cen výrobního odvětví Společenství podle typů výrobků prodávaných nespřízněným odběratelům na trhu Společenství, upravené na úroveň cen ze závodu, s odpovídajícím váženým průměrem vývozních cen dotčených dovozů, stanovené na úrovni CIF s patřičnou úpravou s ohledem na cla a náklady vynaložené po dovezení.
Srovnání proběhlo po odečtení slev a rabatů.
(79) Na rozdíl od dovozů z ČLR výrobní odvětví Společenství zaručuje stálý výrobek podle podmínek odběratele, obsahující vždy stejné nečistoty, a nabízí služby odběratelům, jako je např. laboratorní analýza.
Tržní hodnota těchto služeb byla při srovnávání cen brána v potaz a ceny výrobního odvětví Společenství byly upraveny o 25 %, v souladu s informacemi poskytnutými výrobním odvětvím Společenství.
(80) Několik dovozců a uživatelů prohlásilo, že výrobní odvětví Společenství účtuje vyšší ceny z důvodu vyšší reaktivity svého výrobku.
Tento argument musel být zamítnut, jelikož ČLR je schopna díky technickému pokroku, kterého v posledních letech dosáhla, dodávat rovnocenný výrobek ve všech jakostních třídách vyráběných výrobním odvětvím Společenství.
Na nejreaktivnější stupeň uhličitanu barnatého připadá méně než 5 % prodejů výrobního odvětví Společenství.
Z toho důvodu se úprava s ohledem na rozdíly v reaktivitě nepovažovala za nutnou.
(81) Toto srovnání ukázalo, že v průběhu PO se dotčený výrobek pocházející z ČLR prodával ve Společenství za ceny, které se ve srovnání s cenami výrobního odvětví Společenství podbízely o 28 % až 31 %, vyjádřeno procentem cen výrobního odvětví Společenství.
4. STAV VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
(82) Komise posoudila podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení všechny příslušné hospodářské činitele a indexy, jež mají dopad na stav výrobního odvětví Společenství.
(83) Byla provedena analýza, zda se výrobní odvětví Společenství stále nachází v procesu překonávání účinků dřívějšího subvencování nebo dumpingu, avšak nebyl nalezen žádný důkaz, že by tomu tak bylo.
a) Výroba
(84) Během uvažovaného období klesla výroba výrobního odvětví Společenství o 13 %.
Mezi lety 2000 a 2001 se udržela stabilní a poté klesla.
b) Kapacita a využití kapacity
(85) Během uvažovaného období kleslo využití kapacity o 14 %, což nevysvětluje malý vzrůst celkové výrobní kapacity výrobního odvětví Společenství ve výši 2 % během uvažovaného období mezi lety 2001 a 2002.
c) Prodeje, ceny a podíl na trhu
(86) Objem prodeje nespřízněným stranám ve Společenství klesl od roku 2000 do PO o 17 % (prodeje spřízněným odběratelům činily méně než 1 % celkového objemu prodeje), čímž se snížil podíl na trhu z rozpětí mezi 55 % a 60 % na rozpětí mezi 45 % a 50 %.
Jelikož se průměrná cena za tunu snížila o 7 %, obrat klesl o 23 %.
d) Skladové zásoby
(87) Skladové zásoby hotových výrobků se během let 2000 a 2001 téměř ztrojnásobily.
Během následujících let se podstatně snížily a v průběhu PO činily téměř dvojnásobek roku 2000.
e) Zaměstnanost, produktivita a mzdy
(88) Zaměstnanost ve výrobním odvětví Společenství klesla během uvažovaného období o 10 %.
Během téhož období vzrostly mzdy postupně o 10 %.
Produktivita vypočítaná na základě počtu tun vyrobených jedním zaměstnancem nejprve vzrostla mezi lety 2000 a 2002 o 3 %, poté však klesla téměř o 6 %.
f) Růst
(89) Zatímco spotřeba ve Společenství mezi rokem 2000 a PO zůstala v podstatě na stejné úrovni, objem prodeje výrobního odvětví Společenství se snížil o 17 %.
Objem dotčených dovozů oproti tomu vzrostl o 18 %.
Tento trend se stal ještě zřetelnějším mezi rokem 2002 a PO, kdy se spotřeba Společenství zvýšila asi o 10 %, objem prodeje výrobního odvětví Společenství klesl o více než 10 % a dovozy z ČLR vzrostly o více než 30 %.
Prodeje výrobního odvětví Společenství tak klesly navzdory rostoucí poptávce v období mezi rokem 2002 a PO.
Následkem toho klesl podíl na trhu výrobního odvětví Společenství téměř o 9 procentních bodů, především z důvodu dovozů z ČLR.
Čínský podíl na trhu oproti tomu vzrostl mezi rokem 2002 a PO o více než 7 procentních bodů.
g) Investice
(90) Mezi lety 2000 a 2001 se investice více než zdvojnásobily.
V roce 2002 se udržely na stejné úrovni a v roce 2003 se vrátily na úroveň roku 2000.
Investice směřovaly především na ochranu a zachování životního prostředí.
h) Ziskovost, návratnost investic, peněžní tok a schopnost získat kapitál
(91) Prodeje obdobného výrobku výrobního odvětví Společenství nebyly během celého uvažovaného období ziskové.
Zatímco v roce 2000 se výrobní odvětví Společenství udrželo téměř v rovnováze, situace se během PO zhoršila a prodeje se staly vysoce neziskovými (více než –10 %).
(92) Návratnost investic, vyjádřená jako poměr zisků a ztrát ve vztahu k čisté zůstatkové hodnotě aktiv, byla během celého uvažovaného období rovněž záporná a rok od roku se zhoršovala.
Návratnost investic v průběhu PO se pohybovala v rozmezí –25 % až –20 %.
(93) Peněžní tok vytvořený výrobky, které byly vyrobeny a prodány ve Společenství, se mezi rokem 2000 a PO prudce snížil.
Zatímco v roce 2000 se ještě jednalo o vysoce kladnou hodnotu, v roce 2001 se změnila na zápornou a během následujících dvou let v průběhu PO dále klesala až na –1000000 EUR.
(94) Z důvodu velmi nízkých investic nebyla dotčena schopnost výrobního odvětví Společenství získat kapitál, ať už formou bankovních úvěrů nebo jmění od mateřské společnosti.
i) Velikost dumpingového rozpětí
(95) S ohledem na objem a ceny dumpingových dovozů z dotčené země nelze dopad vlastního dumpingového rozpětí považovat za zanedbatelný.
5. ZÁVĚRY O ÚJMĚ
(96) Přezkoumání výše uvedených činitelů ukazuje, že mezi rokem 2000 a PO se stav výrobního odvětví Společenství značně zhoršil.
Objem prodeje klesl během uvažovaného období o 17 %, což vedlo k výrazné ztrátě podílu na trhu.
Průměrné ceny klesly a následkem toho se ještě výrazněji snížil obrat.
Stejný vývoj byl zaznamenán v objemu výroby a využití kapacity.
Následkem tohoto negativního vývoje došlo během uvažovaného období k značnému zhoršení ziskovosti, návratnosti investic a peněžního toku.
(97) Stav výrobního odvětví Společenství byl proto zhodnocen jako zhoršený v takové míře, že Komise dospěla k prozatímnímu závěru, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 1 a 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. ÚVOD
(98) V souladu s čl. 3 odst. 6 základního nařízení zkoumala Komise, zda dumpingové dovozy uhličitanu barnatého pocházející z dotčené země způsobily újmu výrobnímu odvětví Společenství do té míry, že ji lze označit za podstatnou. V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení byly kromě dumpingových dovozů zkoumány i jiné známé činitele, které mohly ve stejnou dobu působit újmu výrobnímu odvětví Společenství, aby bylo zajištěno, že možná újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dumpingovým dovozům.
2. ÚČINKY DUMPINGOVÝCH DOVOZŮ
(99) Během uvažovaného období dumpingové dovozy z dotčené země značně vzrostly, pokud jde o objem (z 54167 tun na 63742 tun) a podíl na trhu (o více než 7 procentních bodů).
K nejvýznamnějšímu nárůstu objemu dovozů došlo během PO (nárůst o 30,4 % ve srovnání s rokem 2002), zatímco dovozní ceny během celého uvažovaného období klesaly.
(100) Současně došlo k poklesu prodeje a k následné ztrátě podílu výrobního odvětví Společenství na trhu o téměř 9 procentních bodů a k snížení průměrných prodejních cen.
Výrobní odvětví Společenství muselo snížit prodejní ceny z důvodu výrazného cenového podbízení dumpingovými dovozy z ČLR během PO.
Kvůli nízkým cenám nebylo výrobní odvětví Společenství schopno pokrýt své výrobní náklady, a stalo se tudíž neziskovým.
3. VLIV OSTATNÍCH ČINITELŮ
a) Dovozy z dalších třetích zemí
(101) Během uvažovaného období vzrostl objem dovozu uhličitanu barnatého ze třetích zemí z 6500 tun na 8700 tun a jeho podíl na trhu představoval během PO méně než 10 %.
Hlavními vývozci uhličitanu barnatého z dalších třetích zemí do Společenství byly Brazílie a Rusko.
(102) Během PO činila průměrná dovozní cena z Ruska 278 EUR/t.
Z toho vyplývá, že ruské výrobky byly podstatně dražší než dovozy z ČLR a pouze nepatrně levnější než výrobky, které prodávalo výrobní odvětví Společenství.
Podle dovozců a uživatelů je kvalita uhličitanu barnatého dováženého z Ruska nižší, než je kvalita jak dotčeného výrobku dováženého z ČLR, tak obdobného výrobku, které prodávalo výrobní odvětví Společenství.
Uhličitan barnatý z Ruska není vzhledem ke skutečnosti, že je nižší kvality a přitom dražší než dovozy z ČLR, považován za konkurenceschopný na trhu Společenství.
Ve srovnání s výrobkem prodávaným výrobním odvětvím Společenství je kvalita uhličitanu barnatého z Ruska značně nižší a malým rozdílem v ceně není kompenzována.
Z důvodu nekonkurenceschopnosti ruského výrobku se jeho podíl na trhu během uvažovaného období snížil.
Komise proto dospěla k prozatímnímu závěru, že dovozy z Ruska nenarušily příčinnou souvislost mezi dumpingem a podstatnou újmou způsobenou čínskými dovozy.
(103) Průměrná dovozní cena z Brazílie činila během PO 186 EUR/t.
Během uvažovaného období vzrostl podíl Brazílie na trhu asi o 2 %.
S ohledem na nevelký nárůst prodejů a podílu dovozů z Brazílie na trhu nepřekračující 5 % dospěla Komise k prozatímnímu závěru, že tyto dovozy nenarušily příčinnou souvislost mezi dumpingem a podstatnou újmou způsobenou čínskými dovozy.
(104) S ohledem na zde uvedené nálezy dospěla Komise k prozatímnímu závěru, že dovozy z dalších třetích zemí nenarušily příčinnou souvislost mezi dumpingem a podstatnou újmou způsobenou čínskými dovozy výrobnímu odvětví Společenství.
b) Vývoj poptávky
(105) Pokud jde o vývoj poptávky, viditelná spotřeba uhličitanu barnatého mezi lety 2000 a 2002 klesla, výrobnímu odvětví Společenství se však podařilo udržet si svůj podíl na trhu.
Následně prodeje a podíl výrobního odvětví Společenství na trhu klesly, třebaže se spotřeba během PO značně zvýšila.
Současně se podařilo čínským dovozům získat podíl na trhu zvýšením o více než 7 procentních bodů během uvažovaného období.
Podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, nemůže být proto přičítána snížení poptávky na trhu Společenství.
c) Kolísání měny
(106) Některé zainteresované strany tvrdily, že pokles amerického dolaru vůči euru zvýhodnil dovozy uhličitanu barnatého do Evropského společenství.
Převážná většina dovozů z dotčené země do Evropského společenství je skutečně účtována v USD.
Euro posílilo vůči USD v polovině roku 2002 a značně během PO, čímž byly vývozy do eurozóny zvýhodněny.
(107) Přestože však byly dovozy z ČLR založeny na směnném kurzu, který převažoval na počátku roku 2002, ve srovnání s cenami výrobního odvětví Společenství se podbízely.
Tento výhodný směnný kurz by navíc ovlivnil také dovozy z dalších třetích zemí, protože ty jsou rovněž účtovány v USD.
Skutečnost, že kolísání měny nemělo zásadní vliv na dovozy z ostatních zemí, poukazuje na to, že ho nelze považovat za hlavní příčinný faktor výrazného růstu dumpingových dovozů z dotčené země.
(108) Komise proto dospěla k prozatímnímu závěru, že ačkoli posílení eura vůči americkému dolaru mohlo zvýhodnit dovozy uhličitanu barnatého do Evropského společenství, nebylo postačujícím faktorem, který by narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovými dovozy a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
d) Dovozy výrobního odvětví Společenství
(109) Bylo předloženo tvrzení, že výrobní odvětví Společenství dováželo uhličitan barnatý z ČLR, a tím přispělo k utrpěné újmě.
Výrobní odvětví Společenství však po roce 2001 nezakoupilo žádné výrobky z ČLR a před tímto rokem je dováželo pouze v zanedbatelném množství (asi 1 % své vlastní produkce).
Proto Komise dospěla k prozatímnímu závěru, že dovozy dotčeného výrobku z ČLR uskutečněné výrobním odvětvím Společenství, pokud existovaly, nemohly být rozhodující příčinou podstatné újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
e) Další činitele
(110) Několik uživatelů a dovozců tvrdilo, že Společenství trpí újmou z důvodu konkurence vodní suspenze uhličitanu barnatého, která odstraňuje toxický prach, jenž vzniká při použití uhličitanu barnatého v prášku.
Tuto suspenzi vyrábějí dovozci ve Společenství za použití prášku dovezeného z ČLR přidáním vody a speciálních přísad po dovozu.
(111) Tento argument musel být zamítnut, jelikož postup výroby suspenze je výrobnímu odvětví Společenství známý, neuplatňuje ho však, protože považuje za nehospodárné dopravovat vodu.
Vyvinulo proto ve spolupráci s dalšími evropskými společnostmi zařízení pro odvětví výroby cihel, dlaždic a obkládaček, které umožňuje uživateli uhličitanu barnatého míchat prášek s vodou přímo v místě výroby, aniž by vznikal toxický prach.
Společenství tak nabízí k vodní suspenzi konkurenční výrobek.
Protože se však suspenze vyrábí z uhličitanu barnatého dovezeného z Číny za dumpingové ceny, mohla by být prodávána za cenu, která je nižší než cena prášku dodávaného výrobním odvětvím Společenství.
Z tohoto důvodu se prodej suspenze nepokládá za další činitel způsobující újmu, protože on sám je výsledkem dumpingového dovozu.
Skutečnost je taková, že kdyby se dotčený výrobek nedovážel za dumpingové ceny, výrobek nabízený výrobním odvětvím Společenství, který konkuruje suspenzi, by jí byl schopný konkurovat v rámci korektní hospodářské soutěže.
4. ZÁVĚR UČINĚNÝ O PŘÍČINNÝCH SOUVISLOSTECH
(112) Výše uvedená analýza prokázala, že došlo k výraznému zvýšení objemu dovozů pocházejících z dotčené země a jejich podílu na trhu, zejména mezi rokem 2002 a PO, společně se značným poklesem prodejních cen a vysokou úrovní cenového podbízení v průběhu PO.
Současně s růstem podílu levných čínských dovozů na trhu došlo ke snížení podílu výrobního odvětví Společenství na trhu, což společně s tlakem na snižování cen vedlo během PO mimo jiné ke značným ztrátám výrobního odvětví Společenství.
Přezkoumání ostatních činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Společenství, naproti tomu odhalilo, že žádný z nich nemohl mít významný negativní vliv ani nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovými dovozy z ČLR a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(113) Na základě výše uvedené analýzy, která řádně rozlišuje účinky všech známých činitelů týkajících se stavu výrobního odvětví Společenství a odděluje je od poškozujících účinků dumpingových dovozů, se dospělo k prozatímnímu závěru, že dovozy z ČLR způsobily Společenství podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. PŘEDBĚŽNÁ POZNÁMKA
(114) V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěrům o poškozujícím dumpingu neexistují přece jen přesvědčivé důvody pro uznání, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Společenství přijmout některá opatření.
Určení zájmu Společenství bylo založeno na zhodnocení všech různorodých zájmů, tedy zájmu výrobního odvětví Společenství, dovozců i uživatelů dotčeného výrobku.
2. ŠETŘENÍ
(115) Pro účely zhodnocení pravděpodobného dopadu uplatnění či neuplatnění opatření požádala Komise všechny zúčastněné strany o poskytnutí informací.
Rozeslala dotazníky výrobnímu odvětví Společenství, deseti dodavatelům surovin, osmnácti dovozcům a třiceti osmi uživatelům dotčeného výrobku.
Odpověděli výrobce Společenství, jeden dodavatel surovin, pět dovozců, šest uživatelů a jedno sdružení uživatelů.
3. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
(116) Výrobní odvětví Společenství má plně automatizovanou výrobní linku, která je velmi účinná z hlediska nákladů spojených s nestandardním materiálem a z hlediska počtu zaměstnanců na vyrobenou tunu.
Provedlo rovněž náhradu investic a pokračovalo ve vývozu.
(117) Předpokládá se, že uplatnění opatření obnoví na trhu korektní hospodářskou soutěž.
Pokud budou opatření přijata, bude v moci výrobního odvětví Společenství získat zpět alespoň část ztraceného podílu na trhu s následným pozitivním dopadem na jeho ziskovost.
(118) Jak již bylo uvedeno výše, výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu, která byla způsobena dumpingovými dovozy z dotčené země.
Pokud nebudou přijata opatření, dojde pravděpodobně k dalšímu zhoršení stavu výrobního odvětví Společenství, což by mělo za následek další pokles zaměstnanosti.
Vliv dumpingových dovozů na snižování cen by nadále mařil veškeré úsilí výrobního odvětví Společenství, zejména o opětovné dosažení ziskovosti.
Nepřijetí daných opatření by ohrozilo dlouhodobou existenci výrobního odvětví a nelze vyloučit, že by jediný výrobce Společenství musel ukončit činnost v důsledku konkurence dumpingových dovozů, pokud by opatření nebyla uplatněna.
4. DODAVATELÉ SUROVIN
(119) Komise obdržela jednu odpověď na dotazník od dodavatele surovin, který dodává výrobnímu odvětví Společenství přírodní síran barnatý.
Jde o jediného dodavatele hlavní suroviny pro výrobu uhličitanu barnatého, který je usazen ve Společenství.
(120) Pokud budou uplatněna opatření a výrobní odvětví Společenství získá zpět ztracený podíl na trhu, bude i dodavatel suroviny schopen prodat větší množství svého produktu.
Jelikož dotčená surovina představuje hlavní část obratu společnosti, zlepšila by se tím finanční situace dodavatele suroviny.
(121) Nebudou-li opatření uplatněna, prodeje výrobního odvětví Společenství budou i nadále klesat a s tím i jeho poptávka po surovinách.
To negativně ovlivní ziskovost dodavatele surovin.
5. DOVOZCI
(122) Komise obdržela pět odpovědí na dotazníky od dovozců, z nichž všichni byli proti uplatnění opatření.
(123) Část dotčeného výrobku dováženého z ČLR v prášku se následně zpracovává na suspenzi přidáním vody a zvláštních přísad.
Poněvadž ziskové rozpětí dovozců za prodej dotčeného výrobku a suspenze na základě váženého průměru činí 6,8 %, budou dovozci schopni částečně nést možné zvýšení cen a část přenést na své odběratele.
Vzhledem k relativně nízkým clům, kterým podléhají společnosti působící v podmínkách tržního hospodářství, a alternativním zdrojům dostupným bez jakéhokoli cla je možné zvýšení cen omezeno.
(124) S ohledem na skutečnost, že prodeje dotčeného výrobku a suspenze činí průměrně okolo 15 % celkového obratu dovozců, by finanční situace dovozců uložením cla nebyla vážně ovlivněna.
(125) Na základě výše uvedeného Komise dospěla k prozatímnímu závěru, že případná antidumpingová opatření nebudou mít s největší pravděpodobností na dovozce podstatný dopad.
6. UŽIVATELÉ
(126) Komise obdržela šest odpovědí na dotazníky od uživatelů a jedno podání od sdružení uživatelů.
Byla provedena jedna inspekce na místě ve společnosti, která během PO nakupovala největší množství uhličitanu barnatého.
Šest spolupracujících uživatelů představovalo okolo 9 % celkové spotřeby uhličitanu barnatého ve Společenství během PO.
Počet zaměstnanců v těchto společnostech, kteří byli v přímém vztahu k výrobkům využívajícím uhličitan barnatý, byl přibližně 570.
Všichni spolupracující uživatelé s výjimkou jednoho, který nakupuje od výrobního odvětví Společenství, zaujali stanovisko proti uložení antidumpingových cel z obavy, že by ztratili levný zdroj dodávek, což by poškodilo jejich konkurenceschopnost na navazujícím trhu vůči konkurentům ze třetích zemí.
(127) Uživatelé uhličitanu barnatého jsou soustředěni převážně ve výrobě televizních obrazovek, v odvětví výroby cihel, dlaždic a obkládaček, v keramickém průmyslu a ve výrobě feritu.
Na základě odpovědí na dotazníky a informací předložených během slyšení bylo stanoveno, že podíl uhličitanu barnatého na celkových výrobních nákladech uživatelů je v průměru méně než 8 %.
(128) Cla nezpůsobí významné snížení hospodářské soutěže ani nedostatek dodávek.
Naopak se předpokládá, že dovozy z Číny budou nadále dostupné za konkurenceschopné ceny, poněvadž individuální celní sazby navržené pro čínské vyvážející výrobce jsou pod zjištěnými úrovněmi podbízení.
Navíc jsou k dispozici alternativní zdroje dodávek nezatížených clem z dalších třetích zemí.
Na základě uvedeného se dospělo k závěru, že uživatelé budou i nadále schopni nakupovat uhličitan barnatý za konkurenceschopné ceny, a očekává se, že vliv cel na konkurenceschopnost uživatelů vůči konkurentům ze třetích zemí bude omezený.
(129) Bylo předloženo tvrzení, že výrobní odvětví Společenství není schopno uspokojit celkovou poptávku po uhličitanu barnatém ve Společenství.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že cílem opatření není zabránit dovozům do Společenství, ale zajistit, že k dovozům nebude docházet za dumpingové ceny působící újmu.
Dovozy různého původu budou i nadále uspokojovat význačnou část poptávky Společenství.
Z toho důvodu se neočekává nedostatek dodávek.
(130) Na základě výše uvedeného Komise dospěla k prozatímnímu závěru, že případná antidumpingová opatření nebudou mít s největší pravděpodobností na uživatele podstatný dopad.
7. HOSPODÁŘSKÁ SOUTĚŽ A DEFORMAČNÍ VLIVY NA OBCHOD
(131) Pokud jde o účinky možných opatření na hospodářskou soutěž ve Společenství, dotčení spolupracující vyvážející výrobci budou vzhledem ke svému silnému postavení na trhu pravděpodobně pokračovat v prodeji svých výrobků, nikoli však za dumpingové ceny.
Poměrně nízké celní sazby pro čínské vyvážející výrobce působící v podmínkách tržního hospodářství by jim měly umožnit činnost ve Společenství za řádných tržních podmínek.
Vzhledem k celkovému rozpětí uložených cel je tedy pravděpodobné, že na trhu Společenství bude stále dostatečný počet hlavních konkurentů včetně výrobců z dotčené země, Brazílie, Ruska a Indie.
Uživatelé budou mít tudíž i nadále možnost volby mezi různými dodavateli uhličitanu barnatého.
Pokud by na druhé straně nebyla zavedena žádná opatření, budoucnost jediného výrobce Společenství by byla ohrožena.
Jeho zánik by oslabil hospodářskou soutěž na trhu Společenství.
8. ZÁVĚR K ZÁJMU SPOLEČENSTVÍ
(132) Vzhledem k výše uvedeným důvodům se prozatímně uznává, že v tomto případě neexistují žádné přesvědčivé důvody proti zavedení opatření.
G. NÁVRH PROZATÍMNÍCH ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
1. ÚROVEŇ ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(133) S ohledem na závěry učiněné o dumpingu, újmě, příčinných souvislostech a zájmu Společenství je třeba přijmout prozatímní antidumpingová opatření, aby se zabránilo další újmě způsobené výrobnímu odvětví Společenství dumpingovými dovozy.
(134) Pro účely stanovení výše cla bylo přihlédnuto k zjištěnému dumpingovému rozpětí a k výši cla nezbytné pro odstranění újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(135) Jelikož výrobní odvětví Společenství bylo postiženo dumpingovými dovozy už od roku 1999, byl zisk, kterého mohlo být dosaženo při nepřítomnosti dumpingových dovozů, založen na váženém průměru ziskového rozpětí obdobného výrobku během let 1996 až 1998.
Na základě toho bylo zjištěno, že ziskové rozpětí 7,2 % z obratu lze brát jako přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Společenství dosáhnout, pokud by neexistoval dumping působící újmu.
Nutné zvýšení cen pak bylo stanoveno na základě srovnání váženého průměru dovozních cen, jak byl stanoven pro výpočet cenového podbízení, a újmu nepůsobící ceny výrobků prodávaných výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství.
Cena nepůsobící újmu se získala úpravou prodejní ceny výrobního odvětví Společenství o skutečné ztráty, ke kterým došlo v průběhu PO, s připočtením zmíněného ziskového rozpětí.
Rozdíly plynoucí z tohoto srovnání se následně vyjádřily jako procento celkové hodnoty CIF dovozů.
(136) Vzhledem k tomu, že úroveň pro odstranění újmy byla vyšší než zjištěné dumpingové rozpětí, budou se prozatímní opatření zakládat na zjištěném dumpingovém rozpětí.
2. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
7 odst. 2 základního nařízení je třeba podle pravidla nižšího cla uložit na dovozy pocházející z ČLR prozatímní antidumpingová cla ve výši nižší hodnoty z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí k odstranění újmy.
V tomto případě by podle tohoto pravidla měly být individuální celní sazby i celostátní clo stanoveny na úrovni zjištěných dumpingových rozpětí.
(138) Protože jde o výrobek, který je zaměnitelný, a cenové rozdíly nejsou u různých typů výrobku podstatné, bylo shledáno, že clo by mělo být uloženo v konkrétní výši za tunu, aby byla zajištěna účinnost daných opatření a zamezeno tlumení antidumpingového opatření poklesem vývozních cen.
Tato výše je odvozena z uplatnění dumpingového rozpětí na vývozní ceny použité při výpočtu dumpingu během PO.
(139) Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení se stanovily na základě nálezů tohoto šetření.
Proto odrážejí stav těchto společností zjištěný v průběhu šetření.
Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na "všechny ostatní společnosti") jsou proto výlučně použitelné na dovozy výrobků pocházejících z dotčené země a vyráběných uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami.
Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení spolu s názvem a adresou, včetně subjektů spřízněných se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na "všechny ostatní společnosti".
(140) S veškerými žádostmi o použití těchto antidumpingových celních sazeb pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu, po vzniku nových výrobních či prodejních subjektů) je třeba se obrátit na generální ředitelství pro obchod Evropské komise [3] a připojit veškeré relevantní údaje, zejména pak údaje o změnách v činnostech společnosti spojených s výrobou či domácími a vývozními prodeji, které souvisejí např. se změnou názvu nebo se změnou ve výrobních či prodejních subjektech.
Bude-li to vhodné, Komise po konzultaci s Poradním výborem příslušně změní nařízení formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(141) Jak je vysvětleno výše, výrobek je zaměnitelný a nikoli značkový, rozdíly v individuálních celních sazbách jsou významné a existuje mnoho vyvážejících výrobců.
Všechny tyto skutečnosti mohou usnadnit pokusy přesměrovat toky vývozu prostřednictvím tradičních vývozců, kteří využívají nejnižších celních sazeb.
(142) Jestliže objem vývozu jedné ze společností, které využívají nižších individuálních celních sazeb, vzroste o více než 30 %, lze dotčená individuální opatření mohou být považovány za pravděpodobně nedostatečná k vyrovnání zjištěného poškozujícího dumpingu.
Za předpokladu že náležité podmínky sou splněny, může být následně zahájeno šetření za účelem náležité nápravy opatření, pokud jde o jejich formu či výši.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(143) V zájmu řádného úředního postupu se stanoví lhůta, ve které mohou zúčastněné strany, jež se samy přihlásily ve lhůtě uvedené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení.
Rovněž je třeba uvést, že nálezy týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a že mohou být pro účely jakýchkoli konečných opatření znovu uváženy.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovozy uhličitanu barnatého o obsahu stroncia nejméně 0,07 % hmotnostních a o obsahu síry nejméně 0,0015 % hmotnostních, v prášku, lisovaných granulích nebo kalcinovaných granulích, kódu KN ex28366000 (kód TARIC 2836600010) pocházející z Čínské lidové republiky.
2. Výše prozatímního antidumpingového cla pro výrobky vyrobené následujícími výrobci odpovídá pevné částce stanovené níže:
Země _BAR_ Výrobce _BAR_ Celní sazba (EUR/t) _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Čínská lidová republika _BAR_ Hubei Jingshan Chutian Barium Salt Corp. Ltd 62, Qinglong Road, Songhe Town, Jingshan County Hubei Province, ČLR _BAR_ 20,6 _BAR_ A606 _BAR_
Zaozhuang Yongli Chemical Co. South Zhuzibukuang Qichun, Zaozhuang City Center District Shangdong Province, ČLR _BAR_ 45,7 _BAR_ A607 _BAR_
všechny ostatní společnosti _BAR_ 60,8 _BAR_ A999 _BAR_
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu ve Společenství podléhá složení jistoty ve výši prozatímního cla.
4. V případě, že bylo zboží před propuštěním do volného oběhu poškozeno a cena, která byla nebo má být skutečně zaplacena, je poměrně rozdělena, aby se určila celní hodnota podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [4], výše antidumpingového cla vypočtená na základě výše stanovené pevné částky se sníží o procento, které odpovídá poměrnému rozdělení ceny, která byla nebo má být skutečně zaplacena.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 384/96, mohou zúčastněné strany požádat o zveřejnění závažných skutečností a úvah, na jejichž základě bylo přijato toto nařízení, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Podle čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 384/96 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatnění tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 146/2005
ze dne 28. ledna 2005,
kterým se stanoví procentní sazba přijetí smluv o dobrovolné destilaci stolního vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu [1], a zejména na čl. 63a odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 63a nařízení (ES) č. 1623/2000 stanoví prováděcí pravidla k režimu destilace vín uvedenému v článku 29 nařízení Rady (ES) č.
1493/1999 [2]. Jedná se o dobrovolnou a subvencovanou destilaci, jejímž cílem je podpořit trh v odvětví vína a kontinuitu zásobování odvětví konzumního alkoholu.
Za tímto účelem se mezi producenty vína a palírnami uzavírají smlouvy.
Členské státy oznamovaly tyto smlouvy Komisi do 15. ledna 2005.
(2) Pro hospodářský rok 2004/05 byla destilace zahájena v období od 1. října do 23. prosince.
Na základě množství vín, jejichž smlouvy o destilaci byly členskými státy oznámeny Komisi, lze usoudit, že meze dané dostupnými rozpočtovými prostředky a vstřebávací schopností odvětví konzumního alkoholu byly překročeny.
Proto by měla být pro množství oznámená pro destilaci stanovena jednotná procentní sazba přijetí.
(3) Podle čl. 63a odst. 6 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1623/2000 musí členské státy smlouvy o destilaci schválit v období od 30. ledna. Proto by mělo toto nařízení vstoupit v platnost okamžitě,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Z množství vína, na něž byly uzavřeny smlouvy, které byly poté na základě čl. 63a odst. 4 nařízení (ES) č. 1623/2000 oznámeny Komisi do 15. ledna 2005, se přijímá 84,30 %.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 147/2005
ze dne 28. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 156. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 156. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 148/2005
ze dne 28. ledna 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 156. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 156. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 149/2005
ze dne 28. ledna 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 328. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 328. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 67 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 74 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 150/2005
ze dne 28. ledna 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 12. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 12. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 25. ledna 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 270 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 29. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 151/2005
ze dne 28. ledna 2005,
které se týká 11. individuálního veřejného nabídkového řízení, vyhlášeného podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 11. individuálním veřejném nabídkovém řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 25. ledna 2005, se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 29. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 152/2005
ze dne 28. ledna 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní licence pro dovoz mladého skotu samčího pohlaví určeného na výkrm, podaným v lednu 2005 v rámci celní kvóty dle nařízení (ES) č. 1202/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1202/2004 ze dne 29. června 2004 o otevření a správě celní kvóty pro dovoz mladého skotu samčího pohlaví určeného na výkrm (od 1. července 2004 do 30. června 2005) [2], a zejména na čl. 1 odst. 4 a článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 1 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1202/2004 stanoví počet kusů mladého skotu samčího pohlaví určeného na výkrm, který lze dovézt za zvláštních podmínek v období od 1. ledna do 31. března 2005. Množství určitých produktů z hovězího a telecího masa, pro něž byly podány žádosti o dovozní licence, jsou taková, že žádostem může být vyhověno v plném rozsahu.
(2) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. dubna 2005 v rámci celkového množství 169000 kusů možné podat žádost o licenci podle čl. 1 odst. 4 směrnice (ES) č. 1202/2004,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozních licencí podaných během ledna 2005 podle čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 1202/2004 se vyhovuje v plném rozsahu.
2. Množství na období uvedené v čl. 1 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) č. 1202/2004 je 113950 kusů zvířat.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 153/2005
ze dne 28. ledna 2005,
kterým se stanoví konečná sazba náhrad a procentní podíl pro vývozní licence v režimu B vydávané pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citrony, stolní hrozny a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 ze dne 8. října 2001 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 2200/96 týkajícímu se vývozních náhrad pro ovoce a zeleninu [2], a zejména na čl. 6 odst. 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1855/2004 [3] stanovilo směrná množství pro vydávání vývozních licencí v režimu B.
(2) Pro žádosti o vydání licencí v režimu B pro rajčata, pomeranče, citrony, stolní hrozny a jablka podané mezi 16. listopadem 2004 a 14. lednem 2005 je třeba stanovit konečnou sazbu ve výši směrné sazby a je třeba stanovit i procentní podíl pro požadovaná množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o vydání licence v režimu B podané podle článku 1 nařízení (ES) č. 1855/2004 mezi 16. listopadem 2004 a 14. lednem 2005 se procentní podíl pro požadovaná množství, na která mají být licence vydány, a sazba příslušných náhrad stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 154/2005
ze dne 28. ledna 2005
o nabídkách podaných na vývoz omleté dlouhozrnné předpařené rýže B do určitých třetích zemí v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2032/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. zaří 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2032/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení pro vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (EHS) č. 584/75 [3], může Komise podle postupu stanoveného v článku 26 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v čl. 14 odst. 4 nařízení (ES) č. 1785/2003 by maximální náhrada neměla být stanovena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 24. až 27. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhrady pro omletou dlouhozrnnou rýži B určenou pro vývoz do určitých třetích zemí, které bylo zahájeno nařízením (ES) č. 2032/2004, nebudou učiněny žádné další kroky.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 155/2005
ze dne 28. ledna 2005
o nabídkách předložených v rámci nabídkového řízení týkajícího se subvence pro vývoz loupané dlouhozrnné rýže B na ostrov Réunion podle nařízení (ES) č. 2033/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2692/89 ze dne 6. září 1989, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro vývozy rýže na Réunion [2], a zejména na čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2033/2004 [3] bylo zahájeno nabídkové řízení na subvenci při vývozu rýže na ostrov Réunion.
(2) Podle článku 9 nařízení (EHS) č. 2692/89 může Komise na základě předložených nabídek a podle postupu stanoveného v čl. 26 odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v článcích 2 a 3 nařízení (EHS) č. 2692/89 by neměla být stanovena maximální subvence.
(4) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 24. až 27. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení na stanovení subvence na vývoz omleté dlouhozrnné rýže B kódu KN 10062098 na ostro
Nařízení Komise (ES) č. 156/2005
ze dne 28. ledna 2005
o nabídkách podaných na vývoz omleté kulatozrnné, střednězrnné a dlouhozrnné rýže A určené k vývozu do určitých třetích zemí v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2031/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1] a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2031/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na stanovení vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (EHS) č. 584/75 [3], může Komise podle postupu stanoveného v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 a na základě předložených nabídek rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v čl. 14, odst. 4 nařízení (ES) č. 1785/2003 by maximální náhrada neměla být stanovena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 24. až 27. ledna 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhrady pro omletou kulatozrnnou, střednězrnnou a dlouhozrnnou rýži A určenou pro vývoz do určitých třetích zemí, které bylo zahájeno nařízením (ES) č. 2031/2004, nebudou učiněny další kroky.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 157/2005
ze dne 31. ledna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 158/2005
ze dne 31. ledna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/20032 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 159/2005
ze dne 31. ledna 2005,
kterým se stanoví opravná částka použitelná při poskytování náhrady pro obiloviny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci, uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle jejich místa určení.
(4) Opravnou částku je třeba stanovit zároveň s náhradou a dle stejného postupu, přičemž je možné ji v období mezi dvěma stanoveními změnit.
(5) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se stanovuje dle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 160/2005
ze dne 31. ledna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro slad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory stanovené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995 o určitých prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Náhradu použitelnou pro slad je třeba vypočítat s ohledem na množství obilovin nezbytné k výrobě uvažovaných produktů.
Tato množství byla stanovena nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle země jejich určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto předpisů v současné situaci na trzích s obilovinami, zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1784/2003 se stanovují ve výši uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 161/2005
ze dne 31. ledna 2005,
kterým se stanoví opravná částka pro poskytnutí náhrady u sladu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravnou částku uvedenou v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003, použitelnou pro předem stanovené vývozní náhrady pro slad, je třeba stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 162/2005
ze dne 31. ledna 2005,
kterým se stanoví náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže určené pro potravinovou pomoc Společenství a vnitrostátní potravinovou pomoc
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1] a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení Rady (EHS) č. 2681/74 ze dne 21. října 1974, týkající se financování výdajů vzniklých v souvislosti s dodávkou zemědělských produktů jako potravinové pomoci [3] ze strany Společenství, stanoví, že část výdajů odpovídající dle pravidel Společenství vývozním náhradám pro dané produkty je třeba naúčtovat Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu, oddělení záruk.
(2) Za účelem jednoduššího stanovení a řízení rozpočtu pro opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci a ve snaze informovat členské státy o míře účasti Společenství na financování vnitrostátních opatření potravinové pomoci je třeba určit výši náhrad poskytovaných pro tato opatření.
(3) Obecná a prováděcí pravidla stanovená článkem 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článkem 13 nařízení (ES) č. 3072/95 pro vývozní náhrady jsou přiměřeně použitelná pro výše uvedená opatření.
(4) Specifická kritéria, která je třeba vzít v úvahu při výpočtu vývozní náhrady pro rýži, jsou definována v článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
U vnitrostátních opatření a opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci prováděných v rámci mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i v rámci ostatních opatření Společenství ve formě bezplatných dodávek, se náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže stanovují podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 163/2005
ze dne 31. ledna 2005,
kterým se pro období od 1. do 28. února 2005 stanoví produkční náhrada pro bílý cukr používaný v chemickém průmyslu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 pátou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že může být rozhodnuto poskytnout produkční náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) a písm. f) uvedeného nařízení, pro sirupy uvedené v písm. d) uvedeného odstavce, jakož i pro chemicky čistou fruktózu (levulózu) kódu KN 17025000 jako meziprodukt, pokud se tyto produkty nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 23 odst. 2 Smlouvy a používají se k výrobě určitých výrobků chemického průmyslu;
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování produkční náhrady pro některé výrobky z odvětví cukru používané v chemickém průmyslu [2], stanoví, že tyto náhrady jsou určovány v závislosti na náhradě stanovené pro bílý cukr.
(3) Článek 9 nařízení (ES) č. 1265/2001 stanoví, že produkční náhrada pro bílý cukr se stanovuje měsíčně na období od prvního dne každého měsíce.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkční náhrada pro bílý cukr uvedená v článku 4 nařízení (ES) č. 1265/2001 se stanoví ve výši 38,519 EUR/100 kg netto na období od 1. do 28. února 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 164/2005
ze dne 31. ledna 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor por bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 17,560 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 165/2005
ze dne 31. ledna 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 1. února 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 166/2005
ze dne 31. ledna 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 14 odst. 3,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízní,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství, produktů uvedených v čl. 1 každého z uvedených nařízení, mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy předchozím stanovením vysokých sazeb náhrad.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) V důsledku dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovin ze Společenství do Spojených států, schválené rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4] je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 4 odst. 3 a 5 nařízení (ES) č. 1520/2000 musí být stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], pro dotčený základní produkt, platnou během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 167/2005
ze dne 31. ledna 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné u některých produktů v odvětví cukru vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a), c), d), f), g) a h) uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě, že se tyto produkty vyvážejí ve formě zboží uvedeného v příloze V uvedeného nařízení. Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 1260/2001.
(2) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kg pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(3) Čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro daný produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(4) Náhrady stanovené tímto nařízením lze stanovit předem, neboť v současnosti není možné odhadnout situaci na trzích v příštích několika měsících.
(5) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a čl. 1 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 168/2005
ze dne 31. ledna 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad pro vejce a žloutky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 8 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě vývozu tohoto zboží ve formě zboží, na něž se vztahuje příloha tohoto nařízení. Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze I nařízení (EHS) č. 2771/75.
(2) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kilogramů pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena na stejně dlouhé období, jako je to, na které jsou náhrady stanoveny při vývozu stejných, avšak nezpracovaných produktů.
(3) Článek 11 Dohody o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro onen produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a čl. 1 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze I nařízení (EHS) č. 2771/75, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 169/2005
ze dne 31. ledna 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné na některé mléčné výrobky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 15. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 písm. a), b), c), d), e) a g) uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kg pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) V případě některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, však existuje nebezpečí, že pokud se vysoké sazby náhrad stanoví s předstihem, může to ohrozit závazky přijaté ohledně těchto náhrad.
Aby se tomuto nebezpečí předešlo, je nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by se tím však bránilo uzavírání dlouhodobých smluv.
Dosažení obou těchto cílů by mělo umožnit právě stanovení zvláštních sazeb náhrad pro účel stanovení náhrad předem.
(5) Podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1520/2000 je třeba při stanovení sazby náhrad přihlédnout v patřičných případech k produkčním náhradám, podporám a dalším opatřením s rovnocenným účinkem, použitelným ve všech členských státech podle nařízení o společné organizaci trhu s daným výrobkem, na základní produkty uvedené v příloze A k uvedenému nařízení nebo na výrobky postavené na roveň.
(6) Podle čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 se podpora poskytuje na odstředěné mléko vyrobené ve Společenství a zpracované na kasein a kaseináty, pokud toto mléko a kasein nebo kaseináty z něho vyrobené splňují určité podmínky.
(7) Nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [3], stanoví, že máslo a smetanu za snížené ceny je třeba poskytnout k dispozici odvětvím, která vyrábějí určité zboží.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a v článku 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví ve výši uvedené v příloze k tomuto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 170/2005
ze dne 31. ledna 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2005/06 stanoví výše podpory pro rajčata určená ke zpracování
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V čl. 3 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 1535/2003 ze dne 29. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o režim podpory pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny [2], se stanoví, že nejpozději do 31. ledna Komise zveřejní výši podpory pro rajčata určená ke zpracování.
(2) Pro členské státy Společenství ve složení ke 30. dubnu 2004 se přezkum dodržování prahů pro zpracování rajčat stanovených pro Společenství a jednotlivé členské země podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 2201/96 provádí na základě množství, na které byla udělena podpora v posledních třech hospodářských letech, za něž jsou pro všechny dotčené členské státy k dispozici konečné údaje.
(3) Podle čl. 4 nařízení Komise (ES) č. 416/2004 ze dne 5. března 2004, kterým se stanoví přechodná opatření k provedení nařízení (ES) Rady č. 2201/96 a nařízení (ES) č. 1535/2003, se v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii [3] pro členské země, které přistoupily k Evropské unii dnem 1. května 2004, provádí přezkum dodržování prahů pro zpracování rajčat stanovených pro Společenství a jednotlivé členské země na základě množství, pro něž byly na hospodářský rok 2004/05 podány žádosti o podporu.
(4) Množství rajčat zpracovaných v rámci režimu podpory, které je nutno vzít v úvahu při přezkumu dodržování prahů stanovených pro Společenství a jednotlivé členské země, je o 128640 tun vyšší než prahová hodnota Společenství. V případě členských států, které překročily svůj zpracovatelský práh, se výše podpory pro hospodářský rok 2005/06 pro rajčata určená ke zpracování musí v souladu s čl. 5 odst. 2 a 4 nařízení (ES) č. 2201/96 a čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 416/2004 změnit oproti úrovni stanovené v čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro hospodářský rok 2005/06 se výše podpory pro rajčata určená ke zpracování na základě článku 2 nařízení (ES) č. 2201/96 stanoví takto:
a)
Nařízení Rady (ES) č. 171/2005
ze dne 31. ledna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2193/2003 o zavedení dodatečných cel na dovoz určitých produktů pocházejících ze Spojených států amerických a pozastavuje jeho použitelnost
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dne 7. května 2003 bylo Společenství Orgánem pro řešení sporů Světové obchodní organizace (WTO) zmocněno uvalit protiopatření v podobě dodatečných 100 % valorických cel na dovoz určitých produktů pocházejících ze Spojených států amerických, a to až do výše 4,043 milionů USD.
V důsledku toho přijalo Společenství dne 8. prosince 2003 nařízení Rady (ES) č. 2193/2003 [1] o zavedení dodatečných cel na dovoz určitých produktů pocházejících ze Spojených států amerických.
(2) Má se za to, že poté, co byl v roce 2004 přijat zákon American Jobs Creation Act, by mělo být uplatňování dodatečných cel pozastaveno a znovu zavedeno až 1. ledna 2006 nebo 60 dnů poté, co Orgán pro řešení sporů Světové obchodní organizace potvrdí neslučitelnost určitých aspektů uvedeného zákona s právními předpisy WTO, podle toho, co nastane později,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Použitelnost nařízení (ES) č. 2193/2003 se pozastavuje.
Článek 2
1. Nařízení (ES) č. 2193/2003 se znovu použije s účinkem od 1. ledna 2006 nebo 60 dnů poté, co Orgán pro řešení sporů Světové obchodní organizace potvrdí neslučitelnost určitých aspektů zákona American Jobs Creation Act vydaného ve Spojených státech amerických v roce 2004 s povinnostmi Spojených států amerických v rámci WTO, podle toho, co nastane později.
2. Před uplynutím uvedené lhůty zveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie oznámení, že takové potvrzení bylo vydáno.
Článek 3
1. V nařízení (ES) č. 2193/2003 se v článku 2 nahrazuje odstavec 1 tímto:
"1. Na produkty pocházející ze Spojených států amerických, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení, se ukládá dodatečné valorické clo ve výši 14 % ke clu použitelnému podle nařízení Rady (EHS) č. 2913/92."
2. Příloha nařízení (ES) č. 2193/2003 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 172/2005
ze dne 18. ledna 2005
o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů o prodloužení platnosti Protokolu, kterým se na období od 28. února 2004 do 31. prosince 2004 stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Komorskou federativní islámskou republikou o rybolovu v oblasti Komor
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 ve spojení s čl. 300 odst. 2 a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s Dohodou mezi Evropským hospodářským společenstvím a Komorskou federativní islámskou republikou o rybolovu v oblasti Komor [2] mají smluvní strany před uplynutím doby platnosti protokolu k dohodě zahájit jednání s cílem určit vzájemnou dohodou obsah protokolu pro následující období a případně jakékoli nezbytné změny nebo doplňky k příloze.
(2) Obě smluvní strany se dohodly na prodloužení platnosti stávajícího protokolu, který byl schválen nařízením Rady (ES) č. 1439/2001 [3] na období od 28. února 2004 do 31. prosince 2004, dohodou ve formě výměny dopisů, dokud nebudou dokončena jednání o změnách protokolu.
(3) Je v zájmu Společenství schválit toto prodloužení.
(4) Měl by být potvrzen způsob rozdělení rybolovných práv mezi členské státy podle prodlouženého protokolu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dohoda ve formě výměny dopisů o prodloužení platnosti Protokolu, kterým se na období od 28. února 2004 do 31. prosince 2004 stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Komorskou federativní islámskou republikou o rybolovu v oblasti Komor, se schvaluje jménem Společenství.
Znění dohody ve formě výměny dopisů se připojuje k tomuto nařízení [4].
Článek 2
Rybolovná práva stanovená v protokolu se rozdělují mezi členské státy takto:
a) plavidla lovící tuňáka vlečnou sítí:
Španělsko : 18 plavidel
Francie : 21 plavidel
Itálie : 1 plavidlo
b) plavidla lovící na dlouhý vlasec s návazci:
Španělsko : 20 plavidel
Portugalsko : 5 plavidel
Jestliže žádosti o licence těchto členských států nevyčerpají rybolovná práva stanovená protokolem, může vzít Komise v úvahu žádosti o licence ostatních členských států.
Článek 3
Členské státy, jejichž plavidla provádějí rybolov podle tohoto protokolu, oznámí Komisi množství odlovů z jednotlivých populací v rybolovné oblasti Komor v souladu s nařízením Komise (ES) č. 500/2001 ze dne 14. března 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 2847/93, pokud jde o kontrolu úlovků rybářských plavidel Společenství ve vodách třetích zemí a na volném moři [5].
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 173/2005
ze dne 24. ledna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1260/1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech s ohledem na prodloužení trvání programu PEACE a poskytnutí nových položek závazků
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 161 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
po konzultaci s Výborem regionů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 7 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech [3] se na počáteční čtyřleté období 2000 až 2004 v rámci cíle 1 zřídil program pro podporu mírového procesu v Severním Irsku (PEACE) ve prospěch Severního Irska a příhraničních oblastí Irska.
(2) Evropská rada na zasedání v Bruselu ve dnech 17. a 18. června 2004 vyzvala Komisi, aby posoudila, zda lze opatření na základě programu PEACE a Mezinárodního fondu pro Irsko sladit s opatřeními v rámci ostatních programů strukturálních fondů, které skončí v roce 2006, včetně finančních dopadů takového kroku.
(3) Upevnění mírového procesu v Severním Irsku, k němuž podstatným a ojedinělým způsobem přispěl i program PEACE, vyžaduje, aby pokračovala finanční podpora poskytovaná dotčeným regionům Společenstvím a aby byl program PEACE prodloužen o další dva roky.
(4) Nařízení (ES) č. 1260/1999 by tedy mělo být změněno, aby se prodloužilo provádění programu PEACE o dva roky, čímž by se shodoval s programovým obdobím v rámci strukturálních fondů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1260/1999 se mění takto:
1. V čl. 7 odst. 4 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"4. Pro podporu mírového procesu
Nařízení Rady (ES) č. 174/2005
ze dne 31. ledna 2005
o zavedení omezení pro poskytování pomoci související s vojenskou činností Pobřeží slonoviny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60 a 301 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj Rady 2004/852/SZBP ze dne 13. prosince 2004 týkající se omezujících opatřeních vůči Pobřeží slonoviny [1],
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rada bezpečnosti OSN v rezoluci 1572 (2004) ze dne 15. listopadu 2004 rozhodla, v souladu s kapitolou VII Charty Organizace spojených národů a vzhledem k obnovení násilností v Pobřeží slonoviny a k opakovanému porušování dohody o příměří ze dne 3. května 2003, o zavedení některých omezujících opatření vůči Pobřeží slonoviny.
(2) Společný postoj 2004/852/SZBP stanoví zavedení opatření uvedených v rezoluci Rady bezpečnosti OSN 1572 (2004), včetně zákazu technické a finanční pomoci související s vojenskou činností.
(3) Toto opatření spadá do oblasti působnosti Smlouvy, a aby nebyla narušována hospodářská soutěž, je pro jeho provedení, pokud jde o Společenství, nezbytný právní předpis Společenství.
Pro účely tohoto nařízení se za území Společenství považuje území členských států, na které se vztahuje Smlouva za podmínek v ní stanovených.
(4) Aby se zajistila účinnost opatření stanovených tímto nařízením, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost dnem vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "technickou pomocí" každá technická pomoc, která se týká oprav, vývoje, výroby, montáže, zkoušení, údržby nebo jiné technické služby a která může mít formu pokynů, poradenství, školení, předávání pracovních znalostí či dovedností nebo konzultací; technická pomoc zahrnuje též ústní formu pomoci;
2. "výborem pro sankce" výbor Rady bezpečnosti OSN zřízený podle odstavce 14 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1572 (2004).
Článek 2
Zakazuje se
a) poskytovat, prodávat, dodávat nebo převádět technickou pomoc související s vojenskou činností přímo či nepřímo jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Pobřeží slonoviny nebo pro použití v této zemi;
b) poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc související s vojenskou činností, zejména včetně finančních podpor, půjček a pojištění vývozních úvěrů, pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu nebo na poskytnutí, prodej, dodávku nebo převod s tím související technické pomoci a jiných služeb přímo či nepřímo jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Pobřeží slonoviny nebo pro použití v této zemi;
c) účastnit se vědomě a úmyslně činností, jejichž přímým nebo nepřímým účelem nebo důsledkem je podpora transakcí uvedených v písmenech a) a b).
Článek 3
Zakazuje se
a) prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet vybavení, které může být použito k vnitřní represi a které je uvedeno v příloze I, přímo či nepřímo jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Pobřeží slonoviny nebo pro použití v této zemi, bez ohledu na to, zda pochází ze Společenství či nikoli;
b) poskytovat, prodávat, dodávat nebo převádět technickou pomoc související s vybavením podle písmene a) přímo či nepřímo jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Pobřeží slonoviny nebo pro použití v této zemi;
c) poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc související s vybavením podle písmene a) přímo či nepřímo jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Pobřeží slonoviny nebo pro použití v této zemi;
d) účastnit se vědomě a úmyslně činností, jejichž přímým nebo nepřímým účelem nebo důsledkem je podpora transakcí uvedených v písmenech a), b) nebo c).
Článek 4
1. Odchylně od článku 2 se zákazy v něm stanovené nevztahují na
a) poskytování technické pomoci, finančních prostředků a finanční pomoci v souvislosti se zbraněmi a souvisejícím vojenským materiálem, pokud jsou tato pomoc nebo tyto služby určeny výhradně k podpoře nebo pro použití operace Organizace spojených národů v Pobřeží slonoviny a francouzských ozbrojených sil, jež jim pomáhají,
b) poskytování technické pomoci související s nesmrtícím vojenským vybavením určeným výhradně pro humanitární nebo ochranné účely, včetně vybavení určeného pro operace na řešení krizí EU, OSN, Africké unie a Hospodářského společenství států západní Afriky (ECOWAS), pokud byla taková činnost předem schválena výborem pro sankce,
c) poskytování finančních prostředků nebo finanční pomoci související s nesmrtícím vojenským vybavením určeným výhradně pro humanitární nebo ochranné účely, včetně vybavení určeného pro operace na řešení krizí EU, OSN, Africké unie a Hospodářského společenství států západní Afriky,
d) poskytování technické pomoci v souvislosti se zbraněmi a souvisejícím vojenským materiálem určeným výhradně na podporu nebo pro použití v procesu restrukturalizace obranných a bezpečnostních složek v souladu s odst. 3 písm. f) Linas-Marcoussisské dohody, pokud byla tato činnost také předem schválena výborem pro sankce,
e) poskytování finančních prostředků nebo finanční pomoci v souvislosti se zbraněmi a souvisejícím vojenským materiálem určeným výhradně na podporu nebo pro použití v procesu restrukturalizace obranných a bezpečnostních složek v souladu s odst. 3 písm. f) Linas-Marcoussisské dohody,
f) prodej nebo zásoby dočasně převáděné nebo vyvážené do Pobřeží slonoviny ozbrojeným silám státu, jež provádí akce v souladu s mezinárodním právem, aby byla výhradně a přímo umožněna evakuace jeho státních příslušníků a osob, jež jsou v jeho konzulární působnosti v Pobřeží slonoviny, pokud byla tato činnost také předem oznámena výboru pro sankce.
2. Povolení činností uvedených v odstavci 1, včetně případů, kdy je nutné schválení výborem pro sankce nebo oznámení výboru pro sankce, vydává příslušný orgán členského státu, ve kterém je poskytovatel služby usazen, nebo vyvážejícího členského státu; seznam těchto orgánů je uveden v příloze II.
3. Na činnosti, které již proběhly, se povolení nevydávají.
Článek 5
Články 2 a 3 se nevztahují na ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Pobřeží slonoviny pracovníky Organizace spojených národů, Evropské unie, Společenství nebo jeho členských států, zástupci sdělovacích prostředků a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřebu.
Článek 6
Komise a členské státy se neprodleně navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a předávají si všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o porušování předpisů, obtížích s vynucováním a rozhodnutích vnitrostátních soudů.
Článek 7
Komise je oprávněna měnit přílohu II na základě informací poskytnutých členskými státy.
Článek 8
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy oznámí Komisi tato pravidla neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí všechny následné změny.
Článek 9
Toto nařízení je použitelné
a) na území Společenství, včetně jeho vzdušného prostoru,
b) na palubě jakéhokoli letadla nebo plavidla v pravomoci členského státu,
c) pro jakoukoli osobu pobývající na území Společenství nebo mimo ně, která je státním příslušníkem některého členského státu,
d) pro jakoukoli právnickou osobu, subjekt nebo orgán založené nebo zřízené podle právních předpisů členského státu,
e) pro jakoukoli právnickou osobu, subjekt nebo orgán podnikající v rámci Společenství.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 175/2005
ze dne 1. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 176/2005
ze dne 1. února 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1b nařízení Komise (EHS) č. 700/88 se pro období dvou po sobě následujících týdnů stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. února 2005.
Použije se od 2. do 15. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 177/2005
ze dne 24. ledna 2005
o finančních příspěvcích Společenství do Mezinárodního fondu pro Irsko (2005–2006)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Mezinárodní fond pro Irsko (dále jen "fond") byl zřízen v roce 1986 Dohodou ze dne 18. září 1986 mezi vládou Irska a vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska o Mezinárodním fondu pro Irsko (dále jen "dohoda") na podporu hospodářského a sociálního pokroku a na podporu kontaktů, dialogu a usmíření mezi nacionalisty a unionisty v celém Irsku, aby bylo dosaženo jednoho z cílů uvedených v anglo-irské dohodě ze dne 15. listopadu 1985.
(2) Společenství poskytuje do fondu finanční příspěvky od roku 1989.
V období 2003 až 2004 byla z rozpočtu Společenství každý rok poskytnuta částka 15 milionů EUR v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2236/2002 ze dne 10. prosince 2002 o finančních příspěvcích Společenství do Mezinárodního fondu pro Irsko (2003–2004) [2].
Použitelnost tohoto nařízení skončila dne 31. prosince 2004.
(3) Vyhodnocení provedená podle článku 6 nařízení Rady (ES) č. 2236/2002 potvrdila potřebu dále podporovat činnosti fondu a současně posilovat souvztažnost cílů a koordinaci s intervencemi strukturálních fondů, především se Zvláštním programem pro mír a usmíření v Severním Irsku a v příhraničních oblastech Irska (dále jen "program PEACE"), zřízeným v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech [3].
(4) Mírový proces v Severním Irsku vyžaduje, aby podpora fondu ze strany Evropského společenství pokračovala i po 31. prosinci 2004.
(5) Evropská rada na zasedání v Bruselu ve dnech 17. a 18. června 2004 vyzvala Komisi, aby posoudila, zda by bylo možné sladit intervence v rámci programu PEACE a Mezinárodního fondu pro Irsko s intervencemi jiných programů v rámci strukturálních fondů, které budou ukončeny v roce 2006, včetně finančních dopadů.
(6) Příspěvek Společenství do fondu by měl mít podobu finančních příspěvků na roky 2005 a 2006, a měl by tedy skončit ve stejnou dobu jako rozšířený program PEACE.
(7) Při rozdělování příspěvku Společenství by měl fond upřednostňovat přeshraniční projekty nebo projekty jdoucí napříč Společenstvími tak, aby doplňovaly činnosti financované v rámci programu PEACE.
(8) V souladu s dohodou se všichni finanční přispěvatelé účastní schůzí rady Mezinárodního fondu pro Irsko jako pozorovatelé.
(9) Komise by měla podporovat koordinaci na všech úrovních mezi radou fondu, zprostředkovateli a řídícími subjekty zřízenými v rámci intervencí zúčastněných strukturálních fondů, a zejména v rámci programu PEACE.
(10) Pomoc poskytnutá fondem by měla být považována za účinnou pouze tehdy, pokud přinese trvale udržitelné hospodářské a sociální zlepšení a nebude použita jako náhrada jiných veřejných nebo soukromých výdajů.
(11) Před 1. dubnem 2006 by mělo být provedeno vyhodnocení, ve kterém se přezkoumá působení fondu a potřeba další podpory ze strany Společenství.
(12) Referenční finanční částka ve smyslu bodu 34 Interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a zdokonalení rozpočtového procesu [4] se vkládá do tohoto nařízení po celou dobu trvání programu, aniž jsou tím dotčeny pravomoci rozpočtového orgánu vymezené Smlouvou.
(13) Částka příspěvku Společenství do fondu by měla být 15 milionů EUR v nynějších hodnotách pro jednotlivé roky 2005 a 2006.
(14) Tato pomoc přispěje k posílení solidarity mezi členskými státy a mezi jejich občany.
(15) Pro přijetí tohoto nařízení nestanoví Smlouva žádné jiné pravomoci než pravomoci uvedené v článku 308 Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Finanční referenční částka pro naplnění příspěvku Společenství do Mezinárodního fondu pro Irsko (dále jen "fondu") na období 2005–2006 se stanoví na 30 milionů EUR.
Roční rozpočtové položky schvaluje rozpočtový orgán v mezích finančního výhledu.
Článek 2
Fond použije příspěvek v souladu s Dohodou ze dne 18. září 1986 mezi vládou Irska a vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska o Mezinárodním fondu pro Irsko (dále jen "dohoda").
Při přidělování příspěvku fond upřednostní přeshraniční projekty nebo projekty jdoucí napříč Společenstvími tak, aby doplňovaly činnosti financované ze strukturálních fondů, a zejména činnosti v rámci Zvláštního programu pro mír a smíření v Severním Irsku a v příhraničních oblastech Irska (dále jen "program PEACE"), zřízeného v souladu s čl. 7 odst. 4 prvním pododstavcem nařízení (ES) č. 1260/1999.
Příspěvek se použije tak, aby přinesl trvale udržitelné hospodářské a sociální zlepšení v dotčených oblastech.
Nesmí být použit jako náhrada jiných veřejných a soukromých výdajů.
Článek 3
Na zasedáních rady fondu (dále jen „rada“) zastupuje Společenství Komise v postavení pozorovatele.
Fond je zastoupen jako pozorovatel na schůzích monitorovacího výboru programu PEACE a případně i u jiných intervencí strukturálních fondů.
Článek 4
Komise stanoví společně s radou fondu vhodné propagační a informační postupy za účelem zviditelnění příspěvku Společenství u projektů financovaných fondem.
Článek 5
Do 31. března 2006 předloží Komise rozpočtovému orgánu zprávu s vyhodnocením výsledků činností fondu a potřeby dalších příspěvků po roce 2006, přičemž přihlédne k vývoji mírového procesu v Severním Irsku.
Tato zpráva musí mimo jiné obsahovat
a) přehled činností fondu;
b) seznam projektů, na které byla poskytnuta pomoc;
c) vyhodnocení povahy a dopadu činností fondu, zvláště ve vztahu k jeho cílům a kritériím stanoveným v článcích 2 a 7;
d) vyhodnocení akce fondu na zajištění spolupráce a koordinace s intervencemi strukturálních fondů, zejména s ohledem na povinnosti vyplývající z článků 3 a 4;
e) přílohu uvádějící výsledky ověřování a kontrol prováděných Komisí v rámci závazku podle článku 6.
Článek 6
1. Příspěvky spravuje Komise.
S výhradou odstavce 2 se roční příspěvky vyplácejí takto:
a) první záloha ve výši 40 % se vyplatí poté, co Komise obdrží závazek podepsaný předsedou rady fondu, podle nějž bude fond dodržovat podmínky pro udělování příspěvku stanovené v tomto nařízení;
b) druhá záloha ve výši 40 % se vyplatí po šesti měsících;
c) závěrečná platba ve výši 20 % se uskuteční poté, co Komise obdrží a přijme výroční zprávu o činnosti fondu a schválenou účetní uzávěrku za daný rok.
2. Před vyplacením splátky vyhodnotí Komise finanční potřeby fondu na základě stavu jeho pokladní hotovosti v okamžiku každé plánované platby.
Jestliže z tohoto vyhodnocení finančních potřeb fondu vyplyne, že nejsou důvody k výplatě některé z uvedených záloh, daná platba se pozastaví.
Komise přezkoumá rozhodnutí na základě nových informací poskytnutých fondem a platby obnoví, jakmile budou považovány za odůvodněné.
Článek 7
Příspěvek z fondu lze přidělit na operaci, na kterou se poskytuje nebo má poskytnout finanční podpora v rámci intervence strukturálních fondů, pouze nepřesáhne-li celková částka finanční podpory, k níž se přičte 40 % příspěvku z fondu, 75 % celkových nákladů na danou operaci, na které lze podporu poskytnout.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2005.
Je použitelné do dne 31. prosince 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 178/2005
ze dne 2. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 179/2005
ze dne 2. února 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1917/2000, pokud se jedná o předávání dat Komisi
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1172/95 ze dne 22. května 1995 o statistice obchodu se zbožím Společenství a členských států s třetími zeměmi [1], a zejména na články 11 a 13 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 638/2004 ze dne 31. března 2004 o statistice Společenství obchodu se zbožím mezi členskými státy a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3330/91 [2], které platí od 1. ledna 2005, vytváří společný rámec pro systematické sestavování statistik Společenství týkajících obchodu se zbožím mezi členskými státy.
(2) Aby došlo k vyrovnání s lhůtou pro předání agregovaných údajů o obchodu uvnitř Společenství, měla by být lhůta pro předání údajů o zahraničním obchodu snížena z šesti týdnů na 40 dní.
(3) Jak je pravidelně uváděno Radou, kontrola hospodářské a měnové unie vyžaduje rychlé dodávání obchodních statistik.
(4) Nařízení Komise (ES) č. 1917/2000 ze dne 7. září 2000, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1172/95, pokud se jedná o statistiku zahraničního obchodu [3], by se proto mělo odpovídajícím způsobem změnit.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistiku obchodu se zbožím s třetími zeměmi,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 32 nařízení (ES) č. 1917/2000 se nahrazuje tímto:
"Článek 32
1. Členské státy vypracují:
a) agregované výsledky, které jsou pro každý tok zboží stanoveny jako celková hodnota obchodu s třetími zeměmi, a rozdělení podle produktů v souladu s jednotlivými sekcemi Standardní mezinárodní obchodní klasifikace (SITC) Rev. 3;
b) podrobné výsledky uvedené v čl. 10 odst. 1 základního nařízení.
2. Členské státy předají neprodleně Komisi údaje takto:
a) v souladu s odst. 1 písm. a) nejpozději 40 dní po ukončení referenčního období;
b) v souladu s odst. 1 písm. b) nejpozději 42 dní po ukončení referenčního období."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 180/2005
ze dne 2. února 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1535/2003, jímž se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o režim podpory pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 7. odst. 1 druhý pododstavec nařízení Komise (ES) č. 1535/2003 [2] ve své původní verzi stanovil, že ve smlouvách uzavřených mezi organizacemi producentů a zpracovatelů nesmí u rajčat, broskví a hrušek přesáhnout případná lhůta splatnosti dobu dvou měsíců od konce měsíce předmětné dodávky zboží.
(2) Nařízením Komise (ES) č. 444/2004 [3] bylo toto ustanovení rozšířeno na všechny produkty zpracované z ovoce a zeleniny.
(3) Na základě nabytých zkušeností by měl být příslušný požadavek omezen na smlouvy o rajčatech, broskvích, hruškách nebo sušených fíkách.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 1535/2003 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Ve smlouvě je rovněž nutno uvést stadium dodávky, k němuž se vztahuje cena podle písmene f), jakož i platební podmínky.
U rajčat, broskví, hrušek a sušených fíků nesmí lhůta splatnosti přesáhnout dobu dvou měsíců od konce měsíce, v němž bylo předmětné zboží dodáno."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 181/2005
ze dne 2. února 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2191/81 o poskytování podpory pro nákup másla neziskovými institucemi a organizacemi
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2191/81 [2] stanoví poskytnutí podpory pro nákup másla neziskovými institucemi a organizacemi.
S ohledem na současnou situaci na trhu s máslem, úroveň prodeje ve smyslu uvedeného nařízení, snížení intervenčních cen pro máslo a následné snížení úrovní podpory v rámci dalších režimů podpory pro máslo je třeba snížit částku podpory.
(2) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 2 odst. 1 prvním pododstavci nařízení (EHS) č. 2191/81 se částka "100 EUR" nahrazuje částkou "80 EUR".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 182/2005
ze dne 2. února 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní práva podaným pro kvóty pro pro dovoz živého skotu o hmotnosti vyšší než 160 kg podle nařízení (ES) č. 2124/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2124/2004 ze dne 14. prosince 2004, kterým se stanoví prováděcil pravidla pro celní kvótu pro dovoz živého skotu o nmotnosti vyšší než 160 kg a pocházejícího ze Švýcarska stanovenou nařízením Rady (ES) č. 1922/2004 [2], a zejména na čl. 4, odst. 2 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 2124/2004 stanoví, že množství, na něž mohou oprávněné hospodářské subjekty předložit žádost o vydání dovozních práv v rámci kvóty na zmrazené hovězí maso, činí 4600 kusů. Podnikatel společenství může žádat o dovozní práva podle článku 3 uvedeného nařízení.
(2) Vzhledem k tomu, že množství uvedená v žádostech o dovozní práva uvedená v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 2124/2004 převyšují množství, která jsou k dispozici, je třeba stanovit koeficient pouze snížení požadovaných množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o dovozní práva podané v souladu s čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 2124/2004 se vyhovuje do výše 13,10541 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005
ze dne 12. ledna 2005,
kterým se stanoví požadavky na hygienu krmiv
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 37 odst. 2 a čl. 152 odst. 4 písm. b) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
po konzultaci Výboru regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Živočišná výroba hraje velmi významnou úlohu v zemědělském odvětví Společenství.
Uspokojivé výsledky této činnosti do značné míry závisejí na používání bezpečného krmiva vysoké jakosti.
(2) Zajišťování vysoké úrovně ochrany lidského zdraví a zdraví zvířat je jedním ze základních cílů potravinového práva, jak stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin [3].
Uvedené nařízení rovněž stanoví další společné zásady a definice pro vnitrostátní potravinové právo a potravinové právo Společenství, včetně cíle spočívajícího v dosažení volného pohybu krmiv v rámci Společenství.
(3) Směrnice Rady 95/69/ES [4] stanovila podmínky a postupy pro některé kategorie provozoven a dodavatelů v krmivářském odvětví, umožňující jim výkon jejich činností.
Zkušenosti ukázaly, že tyto podmínky a postupy představují dobrý základ zajištění bezpečnosti krmiv.
Uvedená směrnice rovněž stanovila podmínky pro schvalování provozoven vyrábějících určité látky, jejichž výčet uvádí směrnice Rady 82/471/EHS ze dne 30. června 1982 o určitých produktech používaných ve výživě zvířat [5].
(4) Směrnice Komise 98/51/ES ze dne 9. července 1998, kterou se stanoví některá opatření k provedení směrnice Rady 95/69/ES, kterou se stanoví podmínky a postupy pro schvalování a registraci některých provozoven a dodavatelů působících v krmivářském odvětví [6], stanovila některá opatření, která zahrnují režim dovozu ze třetích zemí.
(5) Zkušenosti rovněž ukázaly, že je nezbytné zajistit, aby byly všechny krmivářské podniky včetně akvakultury provozovány v souladu s harmonizovanými požadavky na bezpečnost, a že je nutné provést obecný přezkum, aby byla zohledněna potřeba zajištění vyšší úrovně ochrany lidského zdraví, zdraví zvířat a životního prostředí.
(6) Hlavním cílem nových pravidel hygieny stanovených v tomto nařízení je zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitele s ohledem na bezpečnost potravin a krmiv, zejména s přihlédnutím k těmto zásadám:
a) primární odpovědnost za bezpečnost krmiv spočívá na provozovateli krmivářského podniku;
b) potřeba zajistit bezpečnost krmiv v celém potravinovém řetězci, od prvovýroby po krmení zvířat určených k produkci potravin včetně;
c) obecné provádění postupů založených na zásadách analýzy rizik a kritických kontrolních bodů (dále jen "HACCP"), které by spolu s uplatňováním správné hygienické praxe mělo zesílit odpovědnost provozovatelů krmivářských podniků;
d) pokyny pro správnou praxi jsou cenným nástrojem, který napomáhá provozovatelům krmivářským podniků na všech úrovních krmivového řetězce dodržovat pravidla hygieny krmiv a uplatňovat zásady HACCP;
e) potřeba stanovit mikrobiologická kritéria založená na vědeckých kritériích rizik;
f) potřeba zajistit, aby dovážené krmivo dosahovalo standardu alespoň rovnocenného krmivu produkovanému ve Společenství.
(7) Pro zajištění úplného uplatňování systému registrace a schvalování na všechny krmivářské podniky, a tudíž aby se zabezpečila plná dohledatelnost, je vhodné zajistit, aby krmivářské podniky čerpaly a užívaly krmiva pouze z provozoven registrovaných nebo schválených v souladu s tímto nařízením.
(8) Pro zajištění bezpečnosti krmiv od jejich prvovýroby po uvedení na trh nebo vývoz včetně je nutný integrovaný přístup.
Prvovýroba krmiv zahrnuje produkty, které procházejí pouze jednoduchým fyzickým zpracováním, jako je čištění, balení, skladování, přirozené sušení nebo silážování.
(9) V souladu se zásadami proporcionality a subsidiarity by se pravidla Společenství neměla uplatňovat na některé případy soukromé domácí produkce krmiv a krmení určitých zvířat ani na přímé dodávky malých množství krmiv z prvovýroby na místní úrovni nebo na maloobchodní prodej krmiv pro zvířata v zájmovém chovu.
(10) Krmivová rizika vyskytující se na úrovni prvovýroby krmiv by měla být zjišťována a přiměřeně řízena, aby se zajistilo plnění cílů tohoto nařízení.
Základní zásady tohoto nařízení by se proto měly vztahovat na hospodářství, která vyrábějí krmiva výhradně pro požadavky své vlastní produkce, i na hospodářství, která uvádějí krmiva na trh.
Je třeba vzít v úvahu, že riziko je nižší, pokud je krmivo vyráběno a užíváno pro krmení zvířat využívaných pouze pro domácí spotřebu nebo pro krmení zvířat, která nejsou využívána k produkci potravin.
Na obchod malými množstvími krmivových produktů na místní úrovni a maloobchod krmivy pro zvířata v zájmovém chovu se vztahuje podle tohoto nařízení zvláštní režim.
(11) Uplatnění zásad HACCP na prvovýrobu krmiv je střednědobý cíl evropských hygienických právních předpisů.
Avšak pokyny pro správnou praxi by již měly podporovat uplatňování vhodných hygienických požadavků.
(12) Bezpečnost krmiv závisí na řadě faktorů.
Právní předpisy by měly stanovit minimální hygienické požadavky.
Měly by existovat úřední kontroly dohlížející na dodržování předpisů ze strany provozovatelů krmivářských podniků.
Kromě toho by provozovatelé krmivářských podniků měli přijmout opatření nebo postupy k dosažení vysoké úrovně bezpečnosti krmiv.
(13) Zásady HACCP mohou provozovatelům krmivářských podniků pomoci dosahovat vyšší úrovně bezpečnosti krmiv.
Zásady HACCP by neměly být považovány za metodu samoregulace a nenahrazuje úřední kontroly.
(14) Provádění zásad HACCP vyžaduje plnou spolupráci a odhodlanost zaměstnanců krmivářských podniků.
(15) Zásady HACCP v produkci krmiva by měly brát v úvahu zásady obsažené v Codex Alimentarius, ale měly by umožňovat dostatečnou pružnost ve všech situacích.
V některém krmivářském podniku není možné rozpoznat kritické kontrolní body a v některých případech může správná praxe nahradit monitorování kritických kontrolních bodů.
Podobně požadavek na stanovení "kritických limitů" podle Codex Alimentarius nevyžaduje v každém případě stanovení číselného limitu.
Požadavek na uchování dokladů podle uvedeného kodexu by měl být pružný, aby se předešlo nadměrnému zatížení velmi malých podniků.
Je třeba zajistit, aby operace prováděné krmivářským podnikem na úrovni prvovýroby krmiv včetně přidružených operací i míchání krmiv s doplňkovými krmivy pro výhradní požadavky jeho vlastního hospodářství nemusely dodržovat zásady HACCP.
(16) Pružnost je nutná i k přizpůsobení potřeb krmivářských podniků nacházejících se v regionech znevýhodněných zvláštními geografickými omezeními nebo v regionech spjatých se strukturálními požadavky.
Tato pružnost by však neměla slevovat z cílů hygieny krmiv.
Ve vhodných případech by měla být zajištěna diskuse ve Stálém výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat.
(17) K zajištění dohledatelnosti od výrobce ke konečnému uživateli a snadnějšímu provádění účinných úředních kontrol je vhodný systém registrace a schvalování všech krmivářských podniků příslušným orgánem členského státu.
Příslušné orgány členských států mohou k zahájení a provádění systému podle tohoto nařízení využít stávající systémy sběru dat o krmivářských podnicích.
(18) Je vhodné, aby byl systém schvalování pro krmivářské podniky zachován pro činnosti, které mohou při výrobě krmiv představovat vyšší riziko.
Je třeba stanovit postupy rozšiřující stávající působnost systému schvalování podle směrnice 95/69/ES.
(19) Aby mohly být krmivářské podniky registrovány nebo schváleny, měly by v souvislosti se svými operacemi splňovat několik podmínek týkajících se prostor, zařízení, zaměstnanců, produkce, kontroly jakosti, skladování a dokumentace, s cílem zajistit bezpečnost krmiv i dohledatelnost produktu.
Tyto podmínky by měly být rozlišné, aby bylo možné zajistit jejich vhodnost pro různé druhy krmivářských podniků.
Členské státy by měly mít možnost udělovat podmíněná schválení podniků, pokud se podle prohlídky na místě jeví jako splňující všechny požadavky na infrastrukturu a vybavení.
Je však také vhodné stanovit maximální dobu tohoto podmíněného schválení.
(20) Je třeba upravit dočasné pozastavení, změnu nebo zrušení registrace nebo schválení v případě, že provozovny změní svou činnost nebo již nesplňují podmínky platné pro jejich činnost.
(21) Dohledatelnost krmiv a složek krmiv v celém potravinovém řetězci je nezbytným prvkem zajištění bezpečnosti krmiv. Nařízení (ES) č.
178/2002 obsahuje pravidla pro zajištění dohledatelnosti krmiv a složek krmiv a stanoví postup pro přijímání prováděcích pravidel platných pro specifické oblasti.
(22) Po sobě následující krmivové krize ukázaly, že selhání v kterékoli fázi krmivového řetězce mohou mít významné hospodářské důsledky.
Charakteristické rysy produkce krmiv a složitost distribučního řetězce krmiv znamenají, že stažení krmiv z trhu je složité.
Náklady na nápravu hospodářských škod souvisejících s krmivovým a potravinovým řetězcem jsou často hrazeny z veřejných prostředků.
Nápravu těchto hospodářských důsledků při nízkých nákladech pro společnost by bylo možné zlepšit, pokud by byl finančně odpovědným hospodářský subjekt, jehož činnost způsobila hospodářskou újmu v krmivářském odvětví.
Zřízení obecného povinného systému finanční odpovědnosti a finančních záruk, například formou pojištění, který by se vztahoval na všechny provozovatele krmivářských podniků, nemusí být realizovatelné či vhodné.
Komise by proto měla tuto otázku hlouběji zvážit a vzít v úvahu ustanovení stávajících právních předpisů týkající se odpovědnosti v jiných oblastech i stávající systémy a postupy mezi členskými státy.
Za tímto účelem by Komise měla předložit zprávu případně doprovázenou návrhy právních předpisů.
178/2002 a dovozní podmínky stanovené nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách pro ověření souladu s krmivovým a potravinovým právem a s ustanoveními týkajícími se zdraví a dobrých životních podmínek zvířat [7].
Aby se předešlo narušení trhu, je vhodné, aby do dokončení prováděcích opatření byly dovozy nadále povolovány podle podmínek stanovených ve směrnici 98/51/ES.
(24) Produkty Společenství vyvážené do třetích zemí musí splňovat obecné požadavky stanovené nařízením (ES) č. 178/2002.
(25) Je vhodné rozšířit oblast působnosti systému včasné výměny informací pro potraviny a krmiva stanoveného nařízením (ES) č. 178/2002 tak, aby zahrnoval rizika pro zdraví zvířat nebo životní prostředí vyplývající z krmiv užívaných pro zvířata neurčená k produkci potravin.
(26) Právní předpisy Společenství pro hygienu krmiv musí být založeny na vědeckých poznatcích.
Proto by ve všech nutných případech měl být konzultován Evropský úřad pro bezpečnost potravin.
(27) Pro zohlednění technického a vědeckého pokroku by měla existovat úzká a účinná spolupráce mezi Komisí a členskými státy v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat.
(28) Toto nařízení přihlíží k mezinárodním závazkům stanoveným v Dohodě Světové obchodní organizace o hygienických a rostlinolékařských opatřeních a k mezinárodním normám pro bezpečnost potravin obsažených v Codex Alimentarius.
(29) Členské státy by měly stanovit pravidla pro sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení a zajistit jejich provádění.
Takové sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
(30) Opatření nezbytná k provádění tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [8].
(31) Je vhodné stanovit odložené datum použitelnosti nařízení, aby se jím dotčené krmivářské podniky mohly včas přizpůsobit.
(32) Směrnice 95/69/ES a 98/51/ES by měly být z výše uvedených důvodů zrušeny,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví:
a) obecná pravidla pro hygienu krmiv;
b) podmínky a postupy zajišťující dohledatelnost krmiv;
c) podmínky a postupy pro registraci a schvalování provozoven.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na:
a) činnost provozovatelů krmivářských podniků ve všech stádiích od prvovýroby krmiv po uvádění krmiv na trh včetně;
b) krmení zvířat určených k produkci potravin;
c) dovoz krmiv ze třetích zemí a vývoz krmiv do třetích zemí.
2. Toto nařízení se nevztahuje na:
a) soukromou domácí produkci krmiv pro
i) zvířata určená k produkci potravin chovaná pro soukromou domácí spotřebu
a
ii) zvířata chovaná pro jiné účely než k produkci potravin;
b) krmení zvířat určených k produkci potravin chovaných pro soukromou domácí spotřebu nebo pro činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29 dubna 2004 o hygieně potravin [9];
c) krmení zvířat chovaných pro jiné účely než k produkci potravin;
d) přímé dodávky malých množství krmiv z prvovýroby na místní úrovni výrobcem pro místní hospodářství, k využití na těchto hospodářstvích;
e) maloobchodní prodej krmiv pro zvířata v zájmovém chovu.
3. Členské státy mohou stanovit pravidla a pokyny upravující činnosti uvedené v odstavci 2.
Taková vnitrostátní pravidla a pokyny zajistí dosažení cílů tohoto nařízení.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice v nařízení (ES) č. 178/2002 s výhradou těchto zvláštních definic:
a) "hygienou krmiv" se rozumí opatření a podmínky nutné pro kontrolu rizik a zajištění vhodnosti krmiv pro spotřebu zvířaty, s přihlédnutím k jejich zamýšlenému využití;
b) "provozovatelem krmivářského podniku" se rozumí fyzická nebo právnická osoba odpovědná za plnění požadavků tohoto nařízení v krmivářském podniku, který řídí;
c) "doplňkovými látkami v krmivech" se rozumí látky nebo mikroorganismy povolené podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [10];
d) "provozovnou" se rozumí kterákoli jednotka krmivářského podniku;
e) "příslušným orgánem" se rozumí orgán členského státu nebo třetí země určený k provádění úředních kontrol;
f) "prvovýrobou krmiv" se rozumí výroba zemědělských produktů, včetně zejména pěstování plodin, sklizně, dojení, chovu zvířat (před porážkou) nebo rybolovu, jejímž výsledkem jsou výhradně produkty, které po sklizni, sběru nebo ulovení neprocházejí žádnou další operací kromě jednoduchého fyzického zpracování.
KAPITOLA II
POVINNOSTI
Článek 4
Obecné povinnosti
1. Provozovatelé krmivářských podniků zajistí, aby byly všechny jimi řízené fáze produkce, zpracování a distribuce prováděny v souladu s právními předpisy Společenství, s nimi slučitelnými vnitrostátními právními předpisy a správnou praxí.
Zejména zajistí, aby splňovaly příslušné hygienické požadavky stanovené v tomto nařízení.
2. Při krmení zvířat určených k produkci potravin přijmou zemědělci opatření a postupy pro udržení rizika biologické, chemické a fyzikální kontaminace krmiva, zvířat a živočišných produktů na co nejnižší přiměřeně dosažitelné úrovni.
Článek 5
Zvláštní povinnosti
1. U operací na úrovni prvovýroby krmiv a u těchto přidružených operací:
a) doprava, skladování a manipulace s primárními produkty v místě produkce;
b) přepravní operace pro dodávku primárních produktů z místa produkce do provozovny;
c) mísení krmiv pro výhradní požadavky svých vlastních hospodářství bez použití doplňkových látek nebo premixů doplňkových látek, s výjimkou doplňkových látek pro silážování
dodržují provozovatelé krmivářských podniků ustanovení přílohy I, pokud se týkají prováděných operací.
2. U operací jiných než uvedených v odstavci 1, včetně mísení krmiv pro výhradní požadavky svých vlastních hospodářství za použití doplňkových látek nebo premixů doplňkových látek, s výjimkou doplňkových látek pro silážování, dodržují provozovatelé krmivářských podniků ustanovení přílohy II, pokud se týkají prováděných operací.
3. Provozovatelé krmivářských podniků:
a) dodržují specifická mikrobiologická kritéria;
b) přijímají opatření nebo postupy nezbytné pro splnění zvláštních cílů.
Kritéria a cíle uvedené v písmenech a) a b) se přijímají postupem podle čl. 31 odst. 2.
4. Provozovatelé krmivářských podniků mohou použít pokyny uvedené v kapitole III, které jim pomohou při plnění jejich povinností podle tohoto nařízení.
5. Při krmení zvířat určených k produkci potravin dodržují zemědělci ustanovení přílohy III.
6. Provozovatelé krmivářských podniků a zemědělci čerpají a užívají krmivo pouze z provozoven, které jsou registrovány nebo schváleny v souladu s tímto nařízením.
Článek 6
Systém analýzy rizik a kritických kontrolních bodů (HACCP)
1. Provozovatelé krmivářských podniků, kteří provádějí jiné operace než uvedené v čl. 5 odst. 1, zavedou, provádějí a zachovávají stálý písemný postup nebo postupy na základě zásad HACCP.
2. Zásady podle odstavce 1 jsou:
a) zjišťovat veškerá rizika, která vyžadují prevenci, vyloučení nebo snížení na přijatelnou úroveň;
b) zjišťovat kritické kontrolní body v kroku nebo krocích, kde je kontrola nezbytná pro prevenci či vyloučení rizika nebo jeho snížení na přijatelnou úroveň;
c) stanovit v kritických kontrolních bodech kritické limity oddělující přijatelnost od nepřijatelnosti pro prevenci, vyloučení nebo snížení zjištěných rizik;
d) stanovit a provádět účinné monitorovací postupy v kritických kontrolních bodech;
e) stanovit nápravné opatření v případě, že monitorování ukáže, že se kritický kontrolní bod vymyká kontrole;
f) stanovit postupy k ověření toho, že opatření uvedená v písmenech a) až e) jsou úplná a fungují účinně.
Ověřovací postupy se provádějí pravidelně;
g) stanovit dokumenty a záznamy úměrné povaze a velikosti krmivářských podniků k prokázání účinného uplatňování opatření uvedených v písmenech a) až f).
3. V případě provedení jakékoli změny produktu, postupu nebo v jakékoli fázi produkce, zpracování, skladování a distribuce přezkoumají provozovatelé krmivářských podniků své postupy a provedou nezbytné změny.
4. V rámci systému postupů podle odstavce 1 mohou provozovatelé krmivářských podniků použít pokyny pro správnou praxi ve spojení s pokyny pro použití HACCP, vypracované v souladu s článkem 20.
5. Opatření k usnadnění provádění tohoto článku, a to i pro malé podniky, lze přijmout postupem podle čl. 31 odst. 2.
Článek 7
Dokumenty týkající se systému HACCP
1. Provozovatelé krmivářských podniků:
a) poskytnou příslušnému orgánu důkazy o tom, že splňují článek 6, a to ve formě vyžadované příslušným orgánem;
b) zajistí, aby veškeré dokumenty popisující postupy připravené v souladu s článkem 6 byly vždy aktuální.
2. Příslušný orgán přihlédne při stanovení požadavků na formu uvedenou v odst. 1 písm. a) k povaze a velikosti krmivářského podniku.
3. Podrobná opatření k provádění tohoto článku lze přijmout postupem podle čl. 31 odst. 2. Tato opatření mohou některým provozovatelům krmivářských podniků usnadnit provádění zásad HACCP vypracovaných v souladu s kapitolou III, s ohledem na splnění požadavků čl. 6 odst. 1.
Článek 8
Finanční záruky
1. Při přípravě na účinný systém finančních záruk pro provozovatele krmivářských podniků předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 8. února 2006 zprávu o finančních zárukách v krmivářském odvětví.
Tato zpráva bude kromě šetření stávajících vnitrostátních právních předpisů, systémů a postupů týkajících se odpovědnosti v krmivářském odvětví a odvětvích souvisejících doprovázena případně také návrhy právních předpisů pro takový systém záruk realizovatelný a uplatnitelný na úrovni Společenství.
Tyto záruky by měly zajistit krytí celkových nákladů, za něž by provozovatelé byli odpovědní v přímém důsledku stažení z trhu, zpracování nebo zničení krmiva, zvířat a potravin z nich vyprodukovaných.
2. Provozovatelé krmivářských podniků jsou odpovědni za každé porušení příslušných právních předpisů o bezpečnosti krmiv a provozovatelé ve smyslu čl. 5 odst. 2 předloží důkaz o tom, že jsou kryti finančními zárukami vyžadovanými právními předpisy Společenství podle odstavce 1.
Článek 9
Úřední kontroly, oznámení a registrace
1. Provozovatelé krmivářských podniků spolupracují s příslušnými orgány v souladu s příslušnými právními předpisy Společenství a s nimi slučitelnými vnitrostátními právními předpisy.
2. Provozovatelé krmivářských podniků:
a) oznámí příslušnému orgánu všechny jimi řízené provozovny, které jsou činné v jakékoli z fází produkce, zpracování, skladování, dopravy nebo distribuce krmiv, a to ve formě požadované příslušným orgánem s ohledem na registraci;
b) poskytnou příslušnému orgánu aktuální informace o všech jimi řízených provozovnách podle písmene a) a rovněž oznámí příslušnému orgánu každou významnou změnu činnosti a každé uzavření stávající provozovny.
3. Příslušný orgán vede registr nebo registry provozoven.
Článek 10
Schvalování provozoven krmivářského podniku
Provozovatelé krmivářských podniků zajistí, aby jimi řízené provozovny spadající do působnosti tohoto nařízení byly schváleny příslušným orgánem v případě, že:
1. takové provozovny provádějí jednu z těchto činností:
a) výroba nebo uvádění na trh doplňkových látek v krmivech, na která se vztahuje nařízení (ES) č. 1831/2003, nebo produktů, na které se vztahuje směrnice 82/471/EHS, a uvedených v příloze IV kapitole 1 tohoto nařízení;
b) výroba nebo uvádění na trh premixů připravených s využitím doplňkových látek v krmivech uvedených v příloze IV kapitole 2 tohoto nařízení;
c) výroba k uvedení na trh krmných směsí s využitím doplňkových látek v krmivech nebo premixů obsahujících doplňkové látky v krmivech, které jsou uvedeny v příloze IV kapitole 3 tohoto nařízení, nebo jejich produkce pro výhradní požadavky vlastního hospodářství;
2. schválení je vyžadováno podle vnitrostátních právních předpisů členského státu, ve kterém je provozovna umístěna,
nebo
3. schválení je vyžadováno nařízením přijatým postupem podle čl. 31 odst. 2.
Článek 11
Požadavky
Provozovatelé krmivářských podniků nesmí provozovat činnost bez:
a) registrace podle článku 9
nebo
b) schválení, je-li požadováno v souladu s článkem 10.
Článek 12
Informace o vnitrostátních pravidlech schvalování
Každý členský stát, který vyžaduje schválení určitých provozoven umístěných na jeho území podle čl. 10 odst. 2, informuje o příslušných vnitrostátních pravidlech Komisi a ostatní členské státy.
Článek 13
Schvalování provozoven
1. Příslušný orgán schválí provozovny pouze tehdy, pokud prohlídka na místě před zahájením jakékoli činnosti prokázala, že splňují příslušné požadavky tohoto nařízení.
2. Příslušný orgán může udělit podmíněné schválení, pokud se podle prohlídky na místě jeví provozovna jako splňující všechny požadavky na infrastrukturu a vybavení.
Orgán udělí úplné schválení pouze tehdy, pokud se na základě nové prohlídky na místě uskutečněné do tří měsíců od udělení podmíněného schválení jeví provozovna jako splňující ostatní požadavky podle odstavce 1.
Pokud byl učiněn zřetelný pokrok, ale provozovna všechny tyto požadavky stále nesplňuje, může příslušný orgán podmíněné schválení prodloužit.
Podmíněné schválení však nepřesáhne celkovou dobu šesti měsíců.
Článek 14
Pozastavení registrace nebo schválení
Příslušný orgán dočasně pozastaví registraci nebo schválení provozovny pro jednu či více jejích činností nebo pro všechny její činnosti, pokud se ukáže, že provozovna již nesplňuje podmínky platné pro tyto činnosti.
Takové pozastavení trvá, dokud provozovna tyto podmínky opět nesplní.
Pokud takové podmínky nejsou splněny do jednoho roku, použije se článek 15.
Článek 15
Zrušení registrace nebo schválení
Příslušný orgán zruší registraci nebo schválení provozovny pro jednu nebo více jejích činností, pokud:
a) provozovna ukončí jednu nebo více svých činností;
b) se ukáže, že provozovna neplnila podmínky platné pro její činnost po dobu jednoho roku;
c) zjistí vážné nedostatky nebo musel opakovaně zastavit produkci v provozovně a provozovatel krmivářského podniku stále není schopen poskytnout přiměřené záruky ohledně budoucí produkce.
Článek 16
Změny registrace nebo schvalování provozovny
Příslušný orgán změní na žádost registraci nebo schválení provozovny, pokud prokázala svou schopnost vyvíjet činnosti doplňující ty, pro které byla poprvé registrována nebo schválena, nebo činnosti, které je nahrazují.
Článek 17
Osvobození od prohlídek na místě
1. Členské státy jsou osvobozeny od povinnosti provádět prohlídky na místě podle článku 13 v krmivářských podnicích, které jednají výhradně jako obchodníci, aniž by držely produkty ve svých prostorách.
2. Takový krmivářský podnik předloží příslušnému orgánu prohlášení, že krmivo jím uváděné na trh splňuje podmínky tohoto nařízení, ve formě, o které příslušný orgán rozhodne.
Článek 18
Přechodná opatření
1. Provozovny a dodavatelé schválení nebo registrovaní v souladu se směrnicí 95/69/ES mohou nadále provozovat své činnosti, pokud o tom nejpozději do 1. ledna 2006 předloží oznámení příslušnému orgánu, v jehož oblasti se nacházejí jejich zařízení.
2. Provozovny a dodavatelé, u nichž se nevyžaduje ani registrace, ani schválení podle směrnice 95/69/ES, ale vyžaduje se registrace podle tohoto nařízení, mohou nadále provozovat své činnosti, pokud nejpozději do 1. ledna 2006 podají žádost o registraci příslušnému orgánu, v jehož oblasti se nacházejí jejich zařízení.
3. Do 1. ledna 2008 musí žadatel ve formě, o které rozhodne příslušný orgán, prohlásit, že podmínky stanovené tímto nařízením jsou plněny.
4. Příslušné orgány vezmou v úvahu již existující systémy pro sběr dat a požádají oznamovatele nebo žadatele o poskytnutí pouze doplňujících údajů, které zaručí splnění podmínek tohoto nařízení.
Zejména mohou příslušné orgány považovat oznámení podle článku 6 nařízení (ES) č. 852/2004 za žádost podle odstavce 2.
Článek 19
Seznam registrovaných a schválených provozoven
1. Pro každou činnost zapíše příslušný orgán do vnitrostátního seznamu nebo seznamů provozovny, které zaregistroval v souladu s článkem 9.
2. Provozovny schválené příslušným orgánem v souladu s článkem 13 se zapisují do vnitrostátního seznamu pod samostatným identifikačním číslem.
3. Členské státy vedou aktualizované záznamy o provozovnách v seznamech uvedených v odstavcích 1 a 2 v souladu s rozhodnutími podle článků 14, 15 a 16 o pozastavení, zrušení nebo změně registrace či schválení.
4. Seznam uvedený v odstavci 2 musí být vypracován v souladu se vzorem stanoveným v příloze V kapitole I.
5. Identifikační číslo uvedené v odstavci 2 se uvádí v podobě stanovené v příloze V kapitole II.
6. Komise sestaví a zveřejní tu část seznamů členských států, která obsahuje provozovny podle odstavce 2, poprvé v listopadu 2007 a poté každý rok nejpozději do 30. listopadu.
Sestavený seznam zohlední změny provedené v průběhu roku.
7. Členské státy zveřejní seznamy provozoven podle odstavce 1.
KAPITOLA III
POKYNY PRO SPRÁVNOU PRAXI
Článek 20
Vypracování, šíření a použití pokynů
1. Komise podporuje vypracování pokynů Společenství pro správnou praxi v krmivářském odvětví a uplatňování zásad HACCP v souladu s článkem 22.
V případě potřeby podporují členské státy vypracování vnitrostátních pokynů v souladu s článkem 21.
2. Příslušné orgány podporují šíření a používání pokynů Společenství a vnitrostátních pokynů.
3. Nicméně provozovatelé krmivářských podniků mohou tyto pokyny používat dobrovolně.
Článek 21
Vnitrostátní pokyny
1. Pří vypracovávání vnitrostátních pokynů pro správnou praxi tyto pokyny vypracovávají a šíří odvětví krmivářských podniků:
a) po konzultaci se zástupci stran, jejichž zájmy mohou být podstatným způsobem dotčeny, například s příslušnými orgány a skupinami uživatelů;
b) s ohledem na příslušné zásady správné praxe v rámci Codex Alimentarius
a
c) s ohledem na požadavky stanovené v příloze I, pokud se týkají prvovýroby krmiv.
2. Členské státy posoudí vnitrostátní pokyny, aby zajistily, že:
a) byly vypracovány v souladu s odstavcem 1;
b) jejich obsah je proveditelný v odvětvích, kterých se týkají,
a
c) jsou vhodné jako pokyny pro plnění článků 4, 5 a 6 v dotčených odvětvích nebo pro dotčená krmiva.
3. Členské státy předají vnitrostátní pokyny Komisi.
4. Komise zřídí a vede pro tyto pokyny registrační systém a zpřístupní jej členským státům.
Článek 22
Pokyny Společenství
1. Před vypracováním pokynů Společenství pro správnou praxi ohledně hygieny nebo pro uplatňování zásad HACCP konzultuje Komise výbor uvedený v čl. 31 odst. 1. Cílem této konzultace je posoudit důvody pro vypracování těchto pokynů, jejich oblast působnosti a předmět.
2. Při přípravě pokynů Společenství Komise zajistí, aby byly vypracovány a šířeny:
a) příslušnými zástupci evropských krmivářských odvětví a jinými zúčastněnými stranami, jako jsou skupiny spotřebitelů, nebo po konzultaci s nimi;
b) ve spolupráci se stranami, jejichž zájmy mohou být podstatným způsobem dotčeny, včetně příslušných orgánů.
3. Pokyny Společenství se vypracovávají a šíří s ohledem na:
a) příslušné zásady správné praxe v rámci Codex Alimentarius,
a
b) pokud se týkají prvovýroby krmiv, požadavky stanovené v příloze I.
4. Výbor uvedený v čl. 31 odst. 1 posoudí návrhy pokynů Společenství, aby zajistil, že:
a) byly vypracovány v souladu s odstavci 2 a 3;
b) jejich obsah je v celém Společenství proveditelný v odvětvích, kterých se týkají,
a
c) jsou vhodné jako pokyny pro plnění článků 4, 5 a 6 v dotčených odvětvích nebo pro dotčená krmiva.
5. Komise pravidelně vyzývá výbor uvedený v čl. 31 odst. 1, aby přezkoumal veškeré pokyny Společenství připravené v souladu s tímto článkem, ve spolupráci se subjekty uvedenými v odstavci 2 tohoto článku. Cílem tohoto přezkumu je zajistit, že pokyny jsou nadále proveditelné, a přihlédnout k technologickému a vědeckému pokroku.
6. Názvy a odkazy pokynů Společenství připravených v souladu s tímto článkem se zveřejní v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
KAPITOLA IV
DOVOZY A VÝVOZY
Článek 23
Dovozy
1. Provozovatelé krmivářských podniků dovážející krmivo ze třetích zemí zajistí, že se dovoz uskutečňuje pouze v souladu s těmito podmínkami:
a) třetí země odeslání je uvedena v seznamu třetích zemí, z nichž je povolen dovoz krmiv, vypracovaném v souladu s článkem 48 nařízení (ES) č. 882/2004;
b) provozovna odeslání je uvedena v seznamu provozoven, z nichž je povolen dovoz krmiv, vypracovaném a aktualizovaném třetí zemí v souladu s článkem 48 nařízení (ES) č. 882/2004;
c) krmivo vyrobila provozovna odeslání nebo jiná provozovna ze seznamu uvedeného v písmeni b) nebo ve Společenství
a
d) krmivo splňuje:
i) požadavky stanovené tímto nařízením a veškerými dalšími právní předpisy Společenství, které stanoví pravidla pro krmiva,
nebo
ii) podmínky, které Společenství uznává alespoň za rovnocenné uvedeným podmínkám,
nebo
iii) v případě, že existuje zvláštní dohoda mezi Společenstvím a vyvážející zemí, požadavky obsažené v takové dohodě.
2. Postupem podle čl. 31 odst. 2 lze přijmout vzorové dovozní osvědčení.
Článek 24
Prozatímní opatření
Odchylně od článku 33 a do doby, než budou vypracovány seznamy uvedené v čl. 23 odst. 1 písm. a) a b), jsou dovozy nadále povolovány podle podmínek stanovených v článku 6 směrnice 98/51/ES.
Článek 25
Vývozy
Krmivo, včetně krmiva pro zvířata chovaná pro jiné účely než k produkci potravin, které je produkováno ve Společenství pro uvedení na trh ve třetích zemích, musí splňovat ustanovení článku 12 nařízení (ES) č. 178/2002.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 26
Prováděcí opatření
Prováděcí opatření lze stanovit postupem podle čl. 31 odst. 2.
Článek 27
Změny příloh I, II a III
Přílohy I, II a III lze změnit postupem podle čl. 31 odst. 2 tak, aby se zohlednily:
a) vývoj zásad správné praxe;
b) zkušenosti získané z provádění systémů založených na HACCP podle článku 6;
c) technologický rozvoj;
d) vědecké poradenství, zejména nová hodnocení rizik;
e) stanovení cílů v oblasti bezpečnosti krmiv
a
f) vývoj požadavků týkajících se zvláštních operací.
Článek 28
Odchylky od příloh I, II a III
Odchylky od příloh I, II a III lze z konkrétních důvodů udělit postupem podle čl. 31 odst. 2 za předpokladu, že tyto odchylky neovlivní dosažení cílů tohoto nařízení.
Článek 29
Systém včasné výměny informací
Pokud určité krmivo, včetně krmiva pro zvířata chovaná pro jiné účely než k produkci potravin, představuje vážné riziko pro lidské zdraví nebo zdraví zvířat nebo pro životní prostředí, použije se obdobně článek 50 nařízení (ES) č. 178/2002.
Článek 30
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce použitelné v případě porušení tohoto nařízení a přijmou opatření nutná k zajištění jejich provádění.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy oznámí tyto předpisy Komisi do 8. února 2007 a neprodleně ji uvědomí o jakékoli následné změně, která je ovlivní.
Článek 31
Postup ve výboru
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat zřízený nařízením (ES) č. 178/2002 (dále jen "výbor").
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES, s ohledem na ustanovení článku 8 uvedeného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 32
Konzultace Evropského úřadu pro bezpečnost potravin
Komise konzultuje Evropský úřad pro bezpečnost potravin v jakékoli záležitosti spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení, která by mohla mít významný dopad na veřejné zdraví, a zejména před návrhem kritérií nebo cílů podle čl. 5 odst. 3.
Článek 33
Zrušení
S účinkem od 1. ledna 2006 se zrušují následující směrnice, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt provedení:
a) směrnice Rady 95/69/ES;
b) směrnice Komise 98/51/ES.
Článek 34
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. Ve Štrasburku dne 12. ledna 2005. Za Evropský parlament předseda J. P. Borrell Fontelles Za Radu předseda N. Schmit [1] Úř. věst. C 32, 5.2.2004, s. 97.
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 184/2005
ze dne 12. ledna 2005
o statistice Společenství týkající se platební bilance, mezinárodního obchodu službami a přímých zahraničních investic
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 285 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky vydané podle čl. 105 odst. 4 Smlouvy [1],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Smlouva vyžaduje, aby Komise předkládala Radě zprávy, které Radě umožní sledovat hospodářský vývoj v každém členském státě a ve Společenství, jakož i soulad hospodářských politik s určitými hlavními směry.
(2) Podle Smlouvy musí Komise předkládat Radě návrhy na provádění společné obchodní politiky a Rada musí Komisi zmocnit k zahájení potřebných jednání.
(3) Provádění a přezkum obchodních dohod včetně Všeobecné dohody o obchodu službami (GATS) [3] a Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (TRIPs) [4] i současná a budoucí jednání o dalších dohodách vyžadují, aby byly dány k dispozici příslušné statistické údaje.
(4) Nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství [5] (ESA 95) obsahuje referenční rámec společných norem, definic, klasifikací a účetních pravidel pro sestavování účtů členských států pro statistické požadavky Společenství, aby se získaly vzájemně srovnatelné výsledky mezi členskými státy.
(5) Akční plán pro statistické požadavky EMU předložený Radě v září 2000 a 3., 4. a 5. zpráva o pokroku, rovněž podpořené Radou, stanoví sestavení čtvrtletních evropských účtů podle institucionálních sektorů do 90 dnů.
Včasné poskytnutí čtvrtletních údajů o platební bilanci je nezbytným předpokladem sestavení těchto čtvrtletních evropských účtů.
(6) Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 58/97 ze dne 20. prosince 1996 o strukturální statistice podnikání [6] stanovilo společný rámec pro shromažďování, zpracovávání, předávání a vyhodnocování statistik Společenství o struktuře, činnosti, konkurenceschopnosti a výkonnosti podniků ve Společenství a určuje ukazatele, které by v této oblasti měly být shromažďovány.
(7) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2560/2001 ze dne 19. prosince 2001 o přeshraničních platbách v eurech [7] mělo přímý dopad na shromažďování statistik; zvýšení prahové hodnoty stanovené v tomto nařízení by mělo značný dopad na vykazovací zátěž podniků a na kvalitu statistiky platební bilance členských států, zejména v členských státech, jejichž systémy shromažďování jsou založeny na inkasech a platbách.
(8) Příručka pro platební bilanci Mezinárodního měnového fondu, obecné zásady Evropské centrální banky (ECB) ze dne 2. května 2003 o požadavcích Evropské centrální banky týkajících se statistické zpravodajské povinnosti v oblasti statistiky platební bilance, statistiky investiční pozice vůči zahraničí a výkazu devizových rezerv [8], Příručka Organizace spojených národů pro statistiku mezinárodního obchodu službami a Srovnávací definice přímých zahraničních investic podle OECD v souhrnu definují obecná pravidla pro sestavování statistiky o platební bilanci, mezinárodním obchodu službami a přímých zahraničních investicích.
(9) V oblasti statistiky platební bilance ECB a Komise dle potřeby koordinují činnost ve vztahu k otázkám jejího sestavování.
Toto nařízení definuje zejména statistické údaje, které Komise potřebuje od členských států k vypracování statistiky Společenství o platební bilanci, mezinárodním obchodu službami a přímých zahraničních investicích.
Pro účely sestavení a šíření těchto statistik Společenství Komise a členské státy vzájemně konzultují otázky spojené s kvalitou dodávaných údajů a jejich šířením.
(10) Nařízení Rady (Euratom, EHS) č. 1588/90 ze dne 11. června 1990 o předávání údajů, na které se vztahuje statistická důvěrnost, Statistickému úřadu Evropských společenství [9] stanoví, že předpisy jednotlivých států o statistické důvěrnosti nemohou být uplatňovány tak, aby bránily předávání důvěrných statistických údajů úřadu Společenství (Eurostatu), pokud je toto předání stanoveno v právním aktu Společenství upravujícím statistiku Společenství.
(11) Nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou [10] stanovuje režim ochrany, který se použije pro důvěrné statistické informace předávané ECB.
(12) Sestavování specifických statistických údajů Společenství se řídí pravidly stanovenými v nařízení Rady (ES) č. 322/97 ze dne 17. února 1997 o statistice Společenství [11].
(13) Existuje zjevná potřeba sestavování statistiky Společenství o platební bilanci, mezinárodním obchodu službami a přímých zahraničních investicích podle společných statistických norem kvality.
(14) Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž vytvoření společných statistických norem kvality pro sestavení srovnatelné statistiky o platební bilanci, mezinárodním obchodu službami a přímých zahraničních investicích, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(15) Aby bylo zaručeno plnění povinností stanovených tímto nařízením, mohou vnitrostátní instituce odpovědné za shromažďování údajů v členských státech potřebovat získání přístupu ke zdrojům správních údajů, jako jsou rejstříky společností vedené ostatními veřejnými institucemi, a k jiným databázím obsahujícím informace o přeshraničních transakcích a stavech v případě, že takové údaje jsou potřebné pro sestavení statistiky Společenství.
(16) Opatření nezbytná k provádění tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [12],
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví společný rámec pro systematické vypracovávání statistiky Společenství o platební bilanci, mezinárodním obchodu službami a přímých zahraničních investicích.
Článek 2
Předkládání údajů
1. Členské státy předkládají Komisi (Eurostatu) údaje o platební bilanci, mezinárodním obchodu službami a přímých zahraničních investicích podle přílohy I. Jedná se o údaje, které jsou definovány v příloze II.
2. Členské státy předkládají údaje Komisi (Eurostatu) ve lhůtách uvedených v příloze I.
Článek 3
Zdroje údajů
1. Členské státy shromažďují informace požadované podle tohoto nařízení s využitím všech zdrojů, které považují za náležité a vhodné.
Tyto zdroje mohou zahrnovat správní zdroje údajů, například obchodní rejstříky.
2. Fyzické a právnické osoby, které jsou povinny poskytovat údaje, při odpovědích dodržují lhůty a definice stanovené vnitrostátními institucemi odpovědnými za shromažďování údajů v členských státech v souladu s tímto nařízením.
3. Pokud nelze požadované údaje shromáždit s vynaložením přiměřených nákladů, lze poskytnout nejlepší možné odhady (včetně nulových hodnot).
Článek 4
Kritéria kvality a zprávy
1. Členské státy přijmou veškerá přiměřená opatření, která považují za nezbytná k zajištění kvality předávaných údajů podle společných norem kvality.
2. Členské státy dodají Komisi zprávu o kvalitě předávaných údajů (dále jen "zprávy o kvalitě").
3. Společné normy kvality i obsah a periodicita zpráv o kvalitě budou určeny postupem podle čl. 11 odst. 2 s přihlédnutím k důsledkům v oblasti nákladů na shromažďování a sestavování údajů, stejně jako k významným změnám týkajícím se shromažďování údajů.
Na základě zpráv o kvalitě vyhodnocuje kvalitu předávaných údajů Komise, které je nápomocen Výbor pro platební bilanci uvedený v článku 11.
Toto hodnocení Komise se zasílá pro informaci Evropskému parlamentu.
4. Členské státy sdělí Komisi významné metodologické či jiné změny, které by ovlivnily předávané údaje, nejpozději do tří měsíců poté, co se změna stane použitelnou.
Komise oznámí takové sdělení Evropskému parlamentu a ostatním členským státům.
Článek 5
Datové toky
Statistika, která má být vypracována, se pro účely předávání Komisi (Eurostatu) sestavuje podle těchto datových toků:
a) euro ukazatele platební bilance;
b) čtvrtletní statistika platební bilance;
c) mezinárodní obchod službami;
d) toky přímých zahraničních investic (PZI);
e) stavy přímých zahraničních investic.
Datové toky dále určuje příloha I.
Článek 6
Vykazované období a periodicita
Členské státy sestavují datové toky podle příslušného prvního vykazovaného období a periodicity, které určuje příloha I.
Článek 7
Předávání údajů
Členské státy předávají Komisi (Eurostatu) údaje požadované tímto nařízením ve formátu a postupem, které definuje Komise, v souladu s postupem uvedeným v čl. 11 odst. 2.
Článek 8
Předávání a výměna důvěrných údajů
1. Bez ohledu na pravidla stanovená v čl. 5 odst. 4 nařízení (Euratom, EHS) č. 1588/90, lze mezi Eurostatem a ECB předávat důvěrné údaje v rozsahu nutném k zajištění souladu mezi údaji o platební bilanci Evropské unie a údaji o hospodářském prostoru členských států, které přijaly jednotnou měnu.
2. Odstavec 1 se použije za podmínky, že ECB řádně přihlédne k zásadám definovaným v článku 10 nařízení (ES) č. 322/97 a dodrží podmínky stanovené v článku 14 uvedeného nařízení.
3. Výměna důvěrných údajů podle definice v článku 13 nařízení (ES) č. 322/97 je mezi členskými státy povolena, pokud je nutná k zajištění kvality údajů o platební bilanci Evropské unie.
Členské státy, které obdrží důvěrné údaje od jiných členských států, zacházejí s těmito informacemi jako s důvěrnými.
Článek 9
Šíření
Komise (Eurostat) rozšiřuje statistiku Společenství vypracovanou podle tohoto nařízení s periodicitou obdobnou té, kterou určuje příloha I.
Článek 10
Přizpůsobení hospodářským a technickým změnám
Opatření nutná k zohlednění hospodářských a technických změn se stanoví postupem podle čl. 11 odst. 2.
Tato opatření se týkají:
a) aktualizace definic (příloha II);
b) aktualizace požadavků na údaje, včetně lhůt pro předkládání, jakož i revizí, rozšíření a omezení datových toků (příloha I).
Článek 11
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro platební bilanci (dále jen "výbor").
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES, s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
4. ECB se může účastnit schůzí výboru jako pozorovatel.
Článek 12
Zpráva o provádění
Do 28. února 2010 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto nařízení.
Zpráva zejména:
a) zaznamená kvalitu zpracovaných statistik;
b) vyhodnotí přínos statistik pro Společenství, členské státy a poskytovatele a uživatele statistických informací ze zpracovaných statistik ve vztahu k nákladům na takové statistiky;
c) určí oblasti možného zlepšení a změn, které jsou na základě získaných výsledků považované za nutné;
d) přezkoumá činnost výboru a doporučí, zda by měla být znovu určena oblast působnosti prováděcích opatření.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 185/2005
ze dne 3. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 186/2005
ze dne 3. února 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o udělení dovozních licencí na měsíc leden 2005 telat o hmotnosti nejvýše 80 kg, podaným v rámci celní kvóty dle nařízení (ES) č. 1201/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1201/2004 ze dne 29. června 2004 o otevření a správě celních kvót na telata o hmotnosti nejvýše 80 kilogramů pocházející z Bulharska nebo Rumunska ( 1. července 2004 až 30. června 2005) [2], a zejména na čl. 1 odst. 4 a čl. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 1 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1201/2004 stanovuje na 86500 počet kusů živého skotu o hmotnosti nejvýše 80 kg spadajícího do kódu KN 01029005 a pocházejícího z Bulharska či Rumunska, který může být v období od 1. ledna 2005 do 31. března 2005 za zvláštních podmínek dovezen. Množství určitých produktů z hovězího a telecího masa, pro něž byly podány žádosti o dovozní licence, jsou taková, že žádostem může být vyhověno v plném rozsahu.
(2) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. dubna 2005 v rámci celkového množství 178000 kusů možné podat žádost o licenci podle čl. 1 odst. 4 směrnice (ES) č. 1201/2004,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozní licence podané v souladu s čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 1201/2004 se vyhovuje v celém rozsahu.
2. Množství uvedená v čl. 1 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 1201/2004 představují 167450 kusú.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 4. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 187/2005
ze dne 2. února 2005,
kterým se po čtyřicáté třetí mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 28. ledna 2005 rozhodl o změně seznamu osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů. Příloha I by proto měla odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 188/2005
ze dne 3. února 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu podpor pro maso v nejvzdálenějších regionech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1452/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro francouzské zámořské departementy týkající se některých zemědělských produktů, kterým se mění směrnice 72/462/EHS a zrušuje nařízení (EHS) č. 525/77 a (EHS) č. 3763/91 (Poseidom) [1], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1453/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro Azory a Madeiru týkající se některých zemědělských produktů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 1600/92 (Poseima) [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 a čl. 22 odst. 4 a 10 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1454/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro Kanárské ostrovy týkající se některých zemědělských produktů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 1601/92 (Poseican) [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce [4] stanoví ve svém čl.
70 odst. 1 písm. b), že členské státy mohou rozhodnout, že z režimu jednotné platby vyloučí všechny přímé platby poskytnuté zemědělcům během referenčního období ve francouzských zámořských departementech, na Azorech a Madeiře a na Kanárských ostrovech.
Článkem 147 uvedeného nařízení se v případě použití článku 70 mění režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky ve prospěch zemědělců usazených v těchto regionech. Je proto třeba stanovit prováděcí pravidla k příslušným režimům podpor.
(2) Francie, Portugalsko a Španělsko oznámily Komisi své rozhodnutí vyloučit z režimu jednotné platby přímé platby poskytnuté zemědělcům usazeným na Kanárských ostrovech, ve francouzských zámořských departementech a na Azorech a Madeiře.
(3) V čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1452/2001, čl. 13 odst. 1 a čl. 22 odst. 3 nařízení (ES) č. 1453/2001 a čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1454/2001 se stanoví, že příslušné členské státy předloží Komisi program podpory tradičních činností spojených s produkcí hovězího a telecího masa a skopového a kozího masa, jakož i opatření na zlepšení jakosti produktů, a to v mezích požadavků na spotřebu v nejvzdálenějších regionech s výjimkou Azor. Je vhodné upřesnit základní body, které musí tento program obsahovat.
(4) Společenství financuje program do výše roční splátky stanovené v souladu s čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1452/2001, čl. 13 odst. 2 a čl. 22 odst. 3 nařízení (ES) č. 1453/2001 a čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1454/2001.
(5) Uvedená částka se rovná součtu prémií, které byly v roce 2003 vyplaceny na základě článků 4, 6, 11, 13 a 14 nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [5], článků 4, 5 a 11 nařízení Rady (ES) č. 2529/2001 ze dne 19. prosince 2001 o společné organizaci trhu se skopovým a kozím masem [6], a dodatečných podpor na základě nařízení (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001 nebo (ES) č. 1454/2001. Na tomto základě je vhodné stanovit roční částky použitelné v každém členském státě pro kalendářní rok 2005.
(6) Je třeba stanovit činitele umožňující změřit příslušný rozvoj místní produkce podle čl. 9 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1452/2001, čl. 13 odst. 2 druhého pododstavce a čl. 22 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1453/2001 a čl. 5 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1454/2001.
(7) Příslušné členské státy musejí každoročně předložit Komisi zprávu o provádění programu podle čl. 9 odst. 4 nařízení (ES) č. 1452/2001, čl. 13 odst. 4 a čl. 22 odst. 5 nařízení (ES) č. 1453/2001 a čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 1454/2001. Je vhodné upřesnit základní body, které musí uvedená zpráva obsahovat.
(8) Od 1. ledna 2005 se režimy prémií, jež v současné době platí v odvětví hovězího a telecího masa a jejichž prováděcí pravidla jsou stanovena v nařízení Komise (ES) č. 170/2002 [7], nahrazují programy podpory.
(9) Na základě čl. 22 odst. 9 nařízení (ES) č. 1453/2001 se zavádí podpora pro odbyt mladých býčků narozených na Azorech v jiných oblastech Společenství. Prováděcí pravidla pro tuto podporu jsou rovněž stanovena v nařízení (ES) č. 170/2002. Z praktických důvodů je nutné shrnout ustanovení o podporách v odvětví hovězího a telecího masa ve prospěch nejvzdálenějších regionů do jednoho dokumentu.
(10) Nařízení (ES) č. 170/2002 by proto mělo být zrušeno.
(11) Režim programů podpory stanovený v nařízeních (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001 a (ES) č. 1454/2001 se použije až ode dne 1. ledna 2005, a proto je vhodné stanovit, že toto nařízení bude rovněž použitelné od tohoto data.
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Oblast působnosti
1. Tímto nařízením se stanoví prováděcí pravidla k programům podle čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1452/2001, čl. 13 odst. 1 a čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 1453/2001 a čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1454/2001.
Programy uvedené v prvním pododstavci se týkají podpory tradičních činností spojených s produkcí hovězího a telecího masa a skopového a kozího masa, jejímž cílem je zlepšit jakost produktů ve francouzských zámořských departementech, na Azorech a Madeiře a na Kanárských ostrovech v mezích požadavků na spotřebu v těchto regionech s výjimkou Azor.
2. Tímto nařízení stanoví prováděcí pravidla pro podporu pro odbyt podle čl. 22 odst. 9 nařízení (ES) č. 1453/2001.
KAPITOLA II
PROGRAMY PODPORY
Článek 2
Zavedení programu podpory
1. Členský stát může rozhodnout, že:
a) použije pro všechny dotyčné regiony stejný program
nebo
b) případně použije pro každý dotyčný region nebo každou dotyčnou skupinu regionů jiný program.
V případě uvedeném v prvním pododstavci písmene b) musí členský stát zajistit rovné zacházení s producenty v rámci jednoho programu.
2. Program obsahuje zejména:
a) popis požadavků na spotřebu v dotyčném regionu nebo dotyčné skupině regionů v době vypracovávání programu;
b) podrobný popis každé plánované akce a jejích příslušných cílů;
c) objektivně měřitelné ukazatele, které se vypočítají na začátku a konci každého roku, v němž se program používá, a které umožňují vyhodnotit stupeň uskutečnění cílů a účinek každé akce;
d) způsoby provádění každé akce, zejména kvalita a předběžný počet příjemců, kritéria pro poskytnutí podpory, předběžné částky na osobu nebo hektar, podmínky způsobilosti, kategorie zvířat, příslušné plochy a harmonogram provádění;
e) finanční popis každé plánované akce;
f) systém kontrol a sankcí zavedený za účelem zajištění řádného provádění každé plánované akce a správného plnění odpovídajících příjmů, přičemž pokaždé, kdy je to možné a kdy je na tato ustanovení učiněn výslovný odkaz, se použijí příslušná ustanovení nařízení Komise (ES) č. 796/2004 [8].
3. Do výše částky podle článku 4 může členský stát převést z jedné akce programu na jinou nejvýše 20 % finančních zdrojů přidělených na každou z akcí.
Článek 3
Předání programu
Návrh programu pro rok 2005 se předá Komisi, aby ho schválila nejpozději do třiceti dní po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Jakákoli změna programu pro následující roky se předá Komisi, která ji schválí nejpozději dne 15. září roku, který přechází kalendářnímu roku jeho používání.
Článek 4
Financování programu
Společenství financuje program od kalendářního roku 2005 do výše těchto ročních částek (v milionech EUR):
—Španělsko _BAR_ 7,00 _BAR_
—Francie _BAR_ 10,39 _BAR_
—Portugalsko _BAR_ 16,91. _BAR_
Článek 5
Rozvoj místní produkce
1. Rozvoj místní produkce se stanoví s odkazem na vývoj stád skotu, ovcí a koz v každém dotyčném regionu nebo každé dotyčné skupině regionů.
Nejpozději do 30. června příslušného roku proto členské stát předají Komisi informace o stavu stád skotu, ovcí a koz v každém dotyčném regiony nebo každé dotyčné skupině regionů ke dni 31. prosince předchozího roku.
2. Deset dní po vstupu tohoto nařízení v platnost sdělí členské státy Komisi stav uvedených stád ke dni 1. ledna 2003.
Článek 6
Kontroly
Členské státy přijmout veškerá opatření, aby zajistily správné používání tohoto nařízení a používání programu podle článku 1.
Zavedou kontroly a sankce stanovené v programu v souladu s čl. 2 odst.
Článek 7
Platby
Platby v rámci programu jsou poskytovány v plné výši příjemcům poté, co byly provedeny kontroly podle čl. 2 odst. 2 písm. f), a to jednou ročně v období od 1. prosince do 30. června následujícího kalendářního roku.
Článek 8
Výroční zpráva
1. Každoročně do 15. července předají členské státy Komisi zprávu za předchozí kalendářní rok, která obsahuje zejména:
a) údaj o stupni uskutečnění cílů stanovených pro každou akci programu, který se měří pomocí ukazatelů podle čl. 2 odst. 2 písm. c);
b) údaje o ročních odhadech zásobování dotyčných regionů, zejména pokud jde o spotřebu, vývoj stád, produkci a obchod;
c) údaje o skutečných částkách poskytnutých na provádění akcí, které jsou součástí programu, na základě kritérií stanovených členskými státy, jako například počet producentů-příjemců, počet zvířat, na která se poskytuje platba, plochy, na které se poskytuje platba, nebo počet dotyčných zemědělských podniků;
d) informace o finančním provádění každé akce, která je součástí programu;
e) statistické údaje o kontrolách provedených příslušnými orgány a případně uvalených sankcích;
f) připomínky členského státu k provádění programu.
2. Pokud jde o hospodářský rok 2006, zpráva obsahuje hodnocení účinku programu na chov a zemědělské hospodářství dotyčného regionu.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ PODPORA PRO AZORY
Článek 9
Podpora pro odbyt mladých býčků narozených na Azorech
1. Každou žádost o podporu uvedenou v čl. 22 odst. 9 nařízení (ES) č. 1453/2001 podá producent, který během požadovaného období před vývozem provozoval chov.
Žádost obsahuje zejména:
a) identifikační číslo zvířete;
b) prohlášení vývozce, ve kterém je uvedeno místo určení vývozu zvířete.
2. Platba podpory uvedené v čl. 22 odst. 9 nařízení (ES) č. 1453/2001 může být provedena v období od 1. ledna do 31. prosince příslušného roku.
3. Každoročně nejpozději do 31. července sdělí portugalské orgány Komisi počet kusů zvířat, pro který v předchozím roce podaly žádost o podporu a podpora byla poskytnuta.
KAPITOLA IV
ZRUŠENÍ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 10
Zrušení
Zrušuje se nařízení (ES) č. 170/2002.
Článek 11
Vstup v platnost a použití
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 189/2005
ze dne 3. února 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 4. února 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 190/2005
ze dne 3. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 191/2005
ze dne 3. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty z cukru vyvážené v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kotacemi nebo cenami na světovém trhu s výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, a cenami těchto výrobků ve Společenství, může být vyrovnán vývozní náhradou;
(2) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2], stanoví, že vývozní náhrada na 100 kilogramů výrobků, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001, se rovná základní částce násobené obsahem sacharosy, podle potřeby včetně ostatních cukrů vyjádřených jako sacharosa; obsah sacharosy v dotyčném výrobku se určuje v souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95;
(3) Čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že základní výše náhrady pro sorbózu vyvezenou v nezměněném stavu se musí rovnat základní výši náhrady snížené o jednu setinu použitelné výrobní náhrady podle nařízení Rady (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování výrobních náhrad pro cukr používaný v chemickém průmyslu [3] pro výrobky, jejichž seznam je zahrnut v příloze posledně uvedeného nařízení;
(4) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 se základní výše náhrady za ostatní výrobky, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, vyvážené v nezměněném stavu, musí rovnat jedné setině částky, která na jedné straně bere v úvahu rozdíl mezi intervenční cenou pro bílý cukr pro oblasti Společenství bez deficitu v měsíci, pro který je stanovena základní výše, a cenovými nabídkami nebo cenami bílého cukru na světovém trhu, a na straně druhé z důvodu potřeby vytvořit rovnováhu mezi využitím základních produktů Společenství při výrobě zpracovaných výrobků na vývoz do třetích zemí a využitím produktů třetích zemí dovezených v rámci aktivního zušlechťovacího styku;
(5) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 se použití základní výše může omezit na některé výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení;
(6) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 upravuje stanovení náhrad pro vývoz produktů v nezměněném stavu uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. f), g) a h) uvedeného nařízení; náhrada musí být stanovena na 100 kilogramů sušiny, přičemž se bere v úvahu vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód KN 17023091 a pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 a hospodářské aspekty předpokládaných vývozů; v případě produktů uvedených ve zmíněném čl. 1 písm. f) a g) se náhrada má poskytovat pro produkty, které splňují podmínky článku 5 nařízení (ES) č. 2135/95; pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. h) náhrada se poskytne pouze u těch, které splňují podmínky článku 6 nařízení (ES) č. 2135/95;
(7) Výše uvedených náhrad se musí stanovit každý měsíc, přičemž je lze měnit v intervenčním období;
(8) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení;
(9) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený;
(10) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu;
(11) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je třeba stanovit náhrady pro příslušné produkty v přiměřené výši;
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. d), f), g) a h) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážených v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 192/2005
ze dne 3. února 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 18. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 18. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 40,889 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 193/2005
ze dne 3. února 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů v odvětví cukru vyváženého ve formě zboží, na než se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15, uvedeného nařizení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sazby náhrad použitelné od 1. února 2005 pro produkty uvedené v příloze, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 167/2005 [2].
(2) Z uplatnění pravidel a kritérií uvedených v nařízení (ES) č. 167/2005 na údaje, které má Komise v současnosti k dispozici, vyplývá, že nyní uplatňované vývozní náhrady by měly být pozměněny podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad stanovené nařízením (ES) č. 167/2005 se pozměňují podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 194/2005
ze dne 3. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/20032 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 195/2005
ze dne 3. února 2005,
kterým se stanoví opravná částka použitelná při poskytování náhrady pro obiloviny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci, uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle jejich místa určení.
(4) Opravnou částku je třeba stanovit zároveň s náhradou a dle stejného postupu, přičemž je možné ji v období mezi dvěma stanoveními změnit.
(5) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se stanovuje dle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 196/2005
ze dne 3. února 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003, o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 8 písm. e) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícim se produkčních náhrad v odrětví obilovin a rýže [3], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 0,00 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný, ovesný, rýžový škrob nebo škrob ze zlomkové rýže;
b) 11,60 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 197/2005
ze dne 3. února 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 28. ledna do 3. února 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1757/2004 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 15,74 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 198/2005
ze dne 3. února 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1565/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 ze dne 3. září 2004 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2004/2005 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 28. ledna do 3. února 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1565/2004 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 199/2005
ze dne 3. února 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 28. ledna do 3. února 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 4,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 200/2005
ze dne 3. února 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u čiroku v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 2275/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2275/2004 Komise [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u čiroku dováženého ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným článkem 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 28. ledna do 3. února 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 2275/2004 se maximální snížení dovozního cla u čiroku stanoví na 26,65 EUR/t pro maximální celkové množství 46000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 201/2005
ze dne 3. února 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2277/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 28. ledna do 3. února 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 27,44 EUR/t pro maximální celkové množství 35000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 202/2004
ze dne 18. ledna 2005,
kterým se mění nařízení č. 422/67/EHS, č. 5/67/Euratom o platových poměrech předsedy a členů Komise a předsedy, soudců, generálních advokátů a tajemníka Soudního dvora a předsedy, členů a tajemníka Soudu prvního stupně
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 210 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 123 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2004/752/ES, Euratom ze dne 2. listopadu 2004 o zřízení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rada rozhodnutím 2004/752/ES, Euratom připojila k Soudu prvního stupně Evropských společenství soudní komoru příslušnou rozhodovat o sporech z veřejné služby, nazvanou "Soud pro veřejnou službu Evropské unie".
(2) Podle čl. 225a šestého pododstavce Smlouvy o založení Evropského společenství a čl. 140b šestého pododstavce Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli stanoví, že ustanovení těchto smluv týkající se Soudního dvora se vztahují i na soudní komory.
(3) Je nezbytné stanovit platy, důchody a náhrady předsedy, členů a tajemníka tohoto soudu.
(4) Nařízení Rady č. 422/67/EHS, č. 5/67/Euratom [2] by proto mělo být odpovídající způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení č. 422/67/EHS, č. 5/67/Euratom se mění takto:
1. Název se nahrazuje tímto:
"Nařízení Rady č. 422/67/EHS, č. 5/67/Euratom ze dne 25. července 1967 o platových poměrech předsedy a členů Komise, předsedy, soudců, generálních advokátů a tajemníka Soudního dvora, předsedy, členů a tajemníka Soudu prvního stupně a předsedy, členů a tajemníka Soudu pro veřejnou službu Evropské unie".
2. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 21c
1. S výhradou odstavců 2 a 3 se ustanovení tohoto nařízení týkající se předsedy, členů a tajemníka Soudního dvora a předsedy, členů a tajemníka Soudu prvního stupně vztahují na předsedu, členy a tajemníka Soudu pro veřejnou službu.
2. Měsíční základní plat předsedy, členů a tajemníka Soudu pro veřejnou službu se rovná částce vyplývající z použití těchto procentních podílů na základní plat úředníka Evropských společenství platové třídy 16, třetího platového stupně (A*16, třetí platový stupeň do 30. dubna 2006):
předseda: 104 %,
členové: 100 %,
tajemník: 90 %.
3. Měsíční příspěvek na reprezentaci uvedený v čl. 4 odst. 3 činí
předseda: 554 EUR,
členové: 500 EUR,
tajemník: 400 EUR.
Předseda Soudu pro veřejnou službu a předsedové senátů o třech soudcích navíc pobírají během svého funkčního období zvláštní příspěvek za funkci ve výši 500 EUR měsíčně."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 203/2005
ze dne 4. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 5. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 204/2005
ze dne 4. února 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o udělení dovozních práv pro dovoz živého skotu o váze 80 až 300 kg, podaným v lednu 2005 v rámci celní kvóty dle nařízení (ES) č. 1204/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 z 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1204/2004 ze dne 29. června 2004 o prováděcích pravidlech pro celní kvóty pro živý skot o váze 80 až 300 kg původem z Bulharska nebo Rumunska (od 1. července 2004 do 30. června 2005) [2], a zejména na čl. 1 odst. 4 a článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 1 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1204/2004 stanovuje počet kusů živého skotu o váze 80 až 300 kg původem z Bulharska nebo Rumunska, který může být v období od 1. ledna 2005 do 31. března 2005 za zvláštních podmínek dovezen. Množství určitých produktů, pro něž byly podány žádosti o dovozní licence, jsou taková, že žádostem může být vyhověno v plném rozsahu.
(2) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. dubna 2005 v rámci celkového množství 153000 kusů možné podat žádost o licenci podle čl. 1 odst. 4 směrnice (ES) č. 1204/2004,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozní licencí podaných během ledna 2005 podle čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 1204/2004 se vyhovuje v plném rozsahu.
2. Množství na období uvedená v čl. 1 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 1204/2004 představují 66495 kusů.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 5. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 206/2005
ze dne 4 února 2005
o zavádění definitivních ochranných opatření proti dovozu lososa chovaného pro hospodářské účely
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3285/94 ze dne 22. prosince 1994 o společných pravidlech dovozu a o zrušení nařízení (ES) č. 518/94 [1], naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 2474/2000 [2], a zejména na článek 16 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 519/94 ze dne 7. března 1994 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí a o zrušení nařízení (EHS) č. 1765/82, (EHS) č. 1766/82 a (EHS) č. 3420/83 [3], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 427/2003 [4], a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem zřízeným podle článku 4 nařízení (ES) č. 3285/94 a nařízení (ES) č. 519/94,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1) Dne 6. února 2004 informovaly Irsko a Spojené království Komisi, že trendy dovozu lososa obecného chovaného pro hospodářské účely zřejmě vyžadují zavedení ochranných opatření podle nařízení (ES) č. 3285/94 a č. 519/94, a předložily informace, které obsahují dostupné důkazy na základě článku 10 nařízení (ES) č. 3285/94 a článku 8 nařízení (ES) č. 519/94, a požádaly Komisi o zavedení ochranných opatření podle těchto předpisů.
(2) Irsko a Spojené království předložily důkazy o tom, že dovoz lososa obecného chovaného pro hospodářské účely do Evropského společenství prudce roste z hlediska absolutního objemu i ve vztahu k vlastní produkci a spotřebě Společenství.
(3) Irsko a Spojené království tvrdí, že zvýšení objemu dovozů lososa obecného chovaného pro hospodářské účely má kromě dalších následků negativní dopad na ceny obdobných a přímo konkurenčních produktů Společenství a na tržní podíl producentů Společenství, což jim způsobuje újmu.
(4) Irsko a Spojené království dále tvrdí, že podle informací od producentů Společenství by jakákoliv prodleva při zavádění ochranných opatření Evropským společenstvím způsobila újmu, která by se těžko napravovala, a že tato opatření by tedy měla být zavedena co nejdříve.
(5) Komise informovovala všechny členské státy o dané situaci a projednala s nimi dovozní podmínky, dovozní trendy a důkazy o závažné újmě, ale také různé aspekty hospodářské a obchodní situace týkající se dotyčného produktu Společenství.
(6) Dne 6. března zahájila Komise šetření ohledně závažné újmy či její hrozby pro producenty Společenství, jejichž produkt přímo soutěží s dováženým produktem nebo je obdobný, přičemž dovážený produkt byl definován jako losos chovaný pro hospodářské účely, čerstvý, chlazený, zmrazený, též jako filé ("dotyčný produkt") [5], jak je vysvětleno níže.
Období šetření zahrnuje rok 2003 a období zkoumané v rámci šetření je od začátku roku 2000 do konce roku 2003.
(7) Komise oficiálně informovala o šetření vyvážející producenty a vývozce a jejich sdružení, kterých se dle znalostí Komise šetření týkalo, zástupce vývozních zemí a producenty Společenství.
Komise poslala dotazníky všem dotčeným stranám, sdružením zastupujícím chovatele lososa ve Společenství a stranám, které se přihlásily v termínu stanoveném v oznámení o zahájení šetření. Podle článku 5 nařízení Rady (ES) č.
519/94 a článku 6 nařízení Rady (ES) č. 3285/94 dala Komise přímo dotčeným stranám možnost předložit své písemné stanovisko a požádat o slyšení.
(8) Komise zavedla dne 13. srpna 2004 prozatímní ochranná opatření. Ta byla sdělena Radě podle čl. 15 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 519/94 a čl. 16 odst. 7 nařízení Rady (ES) č. 3285/94. Jejich platnost následně skončila dne 6. prosince 2004.
(9) Po zveřejnění prozatímních opatření pokračovalo šetření Komise s cílem přijmou konečné závěry.
Některé vlády, vyvážející producenti a jejich sdružení, producenti Společenství, dodavatelé, zpracovatelé a dovozci a jejich sdružení předložili písemná stanoviska.
Ústní a písemná stanoviska předložená dotčenými stranami byla zvážena a při stanovení definitivních závěrů vzata v úvahu.
Veškeré informace, které byly považovány pro účely konečných závěrů za nezbytné, byly vyhledány a ověřeny.
Byly provedeny kontrolní návštěvy v sídlech osmi producentů Společenství.
(10) Všechny spolupracující strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě měla být zavedena definitivní ochranná opatření, a o formě navrhovaných opatření.
Byla jim poskytnuta příležitost předložit připomínky, které byly zváženy, a pokud byly shledány závažnými, byly vzaty v úvahu v rámci definitivních závěrů.
2. SEZNAM SPOLUPRACUJÍCÍCH STRAN
Producenti
Ardvar Salmon Ltd, Inverness, Skotsko, Spojené království.
Atlantic West, Western Isles HS7 5LZ, Skotsko, Spojené království.
Hennover Salmon, West George Street, Skotsko, Spojené království.
Pan Fish Scotland Ltd, Argyll, Skotsko, Spojené království.
Loch Duart Ltd, Scourie By Lairg Sutherland, Skotsko, Spojené království.
Marine Harvest (Scotland), Craigcrook Road, Skotsko, Spojené království.
Orkney Salmon Ltd, Bellshill, Skotsko, Spojené království.
Stolt Sea Farm Ltd, Western Isles, Skotsko, Spojené království.
West Minch Salmon Ltd, Western Isles, Skotsko, Spojené království.
Western Isles Seafood Co Ltd, Western Isles, Skotsko, Spojené království.
Sidinish Salmon Ltd, Western Isles, Skotsko, Spojené království.
Creevin Salmon, Mountcharles, Irsko.
Marine Harvest Ireland, County Donegal, Irsko.
Dovozci/zpracovatelé
Laschinger GmbH, Bischofsmais, Německo.
Syndicat National de l'Industrie du Saumon Fumé, Paris Cedex 14, Francie.
Vensy Espana SA, Malaga, Španělsko.
SIF France, Boulogne sur Mer, Francie.
Moulin de la Marche, Chateaulin, Francie.
Group Labeyrie, St-Vincent-De-Tyrosse, Francie.
Vývozci
Aalesundfisk AS, Aalesund, Norsko.
Marine Harvest Norway AS, Bergen, Norsko.
Cultivos Yadran SA, Renca, Chile.
Invertec Pesquara Mar de Chiloe SA, Providencia, Chile.
Marine Harvest Chile SA, Puerto Montt, Chile.
Pesca Chile SA, Piso 6, Chile.
Compania Pesquera Camanchaca S.A, Puerto Montt, Chile.
Chilefood Sociedad Anonima, Montalva No 4.800, Chile.
Fjord Seafood Chile S.A, Puerto Montt, Chile.
Pesquera Los Fiordos Ltda, Puerto Montt, Chile.
Salmones Pacific Star S.A, Santiago, Chile.
Patagonia Salmon Farming S.A, Puerto Montt, Chile.
Salmones Mainstream S.A, Puerto Montt, Chile.
Yadran Quellon S.A, Santiago, Chile.
Salmones Friosur, Puerto Chabuco, Chile.
Aguas Claras, Puerto Montt, Chile.
Pesquera EICOSAL, Puerto Montt, Chile.
Cultivos Marinos Chiloe, Chiloe Island, Chile.
Patagonia Salmon farming, Puerto Montt, Chile.
Salmones Multiexport Ltda, Puerto Montt, Chile.
East Salmon P/F, Klaksvik, Faerské ostrovy.
Faeroe Seafood Prime, Tórshavn, Faerské ostrovy.
P/F Bakkafrost, Glyvrar, Faerské ostrovy.
Landshandilin P/F, Tórshavn, Faerské ostrovy.
Viking Seafood P/F, Strendur, Faerské ostrovy.
SA. Salmon Sp/f, Faerské ostrovy.
PRG Export Limited, Gota, Faerské ostrovy.
P/F Vestsalmon, Kollafjørdur, Faerské ostrovy.
Samherji hf, Akureyri, Island.
Nordlaks Oppdrett AS Stockmarkers, Norsko.
Seafarm Invest AS Lovund, Norsko.
Norwegian Seafood federation, Bergen, Norsko.
The Faeroe Fish Farming Association, Tórshavn, Faerské ostrovy.
Dodavatelé
Ewos, West Lothian, Spojené království.
Havsbrun Ltd, Fuglafjordur, Faerské ostrovy.
Landcatch Ltd, Argyll, Spojené království.
3. DOTYČNÝ PRODUKT
(11) Produkt, v souvislosti s nímž byla Komise informována, že dovozní trendy zřejmě vyžadují ochranná opatření, je losos obecný chovaný pro hospodářské účely, čerstvý, chlazený, zmrazený, též jako filé.
(12) Má se ovšem za to, že dotyčným produktem by měl být veškerý losos chovaný pro hospodářské účely.
V případě omezení dotyčného produktu na lososa obecného chovaného pro hospodářské účely by byla definice dotyčného produktu příliš úzká.
S ohledem na fyzické charakteristiky různých druhů lososa (velikost, tvar, chuť atd.), výrobní proces a nahraditelnost všech druhů lososa chovaného pro hospodářské účely z hlediska spotřebitele se považují všechny druhy lososa chovaného pro hospodářské účely za jeden produkt.
Podobně mají všechny způsoby zpracování, ve kterých je losos chovaný pro hospodářské účely prodáván (celá vykuchaná ryba, celá vykuchaná ryba bez hlavy, filé), stejné koncové použití a mohou být snadno nahrazeny.
(13) Některé strany tvrdily, že zmrazený losos je produkt odlišný od čerstvého lososa a neměl by být považován za součást dotyčného produktu.
Jedna strana poznamenala, že podléhá rozdílnému třídění pro celní účely, a tvrdila, že zmrazený losos je určený pro průmyslové zpracovatele potravin a udírny, kteří mu též dávají přednost, zatímco spotřebitelé upřednostňují čerstvého lososa.
Jiná strana tvrdila, že není vhodný jako surovina pro výrobu uzeného lososa.
Dále bylo uplatněno tvrzení, že infrastruktura, kterou využívají zpracovatelé, se liší v případě čerstvých a zmrazených lososů.
Také bylo řečeno, že existují dva rozdílné trhy pro čerstvé a zmrazené lososy, jak dokazuje absence vztahu mezi cenami čerstvého a zmrazeného lososa, a byly uvedeny příklady profilů maloobchodníků, zpracovatelů a spotřebitelů, kteří požadují jeden způsob zpracování, ale ne druhý.
Jedna strana tvrdila, že obvyklá obchodní úprava zmrazeného lososa (např. celá ryba, filé atd.) se liší od obchodní úpravy čerstvého lososa.
(14) Bylo však prokázáno, že tato tvrzení jsou neopodstatněná.
Existence různého třídění pro celní účely tvoří jen jediný faktor mezi mnoha dalšími, které je třeba vzít v úvahu, a sama o sobě není rozhodující.
Zpracovatelé používají čerstvé i zmrazené lososy.
Čerství i mražení lososi se obvykle prodávají v maloobchodě a často i ve stejném obchodě (i když některé obchody prodávají jen čerstvé, nebo jen mražené lososy), a to i při existenci důkazů o drobné cenové odchylce.
Oba druhy jsou k dostání v různých obchodních úpravách a spotřebitelé je přímo spotřebovávají.
I když někteří spotřebitelé raději nakupují čerstvé nebo chlazené ryby, zatímco jiní dávají přednost zmrazeným, a některé způsoby zpracování jsou považovány za kvalitnější než jiné, tyto preference a odchylky nejsou podstatné. Oba způsoby zpracování mají stejné koncové použití a konkurují si na tomtéž trhu.
(15) Jedna strana tvrdila, že neexistuje vzájemná pružná vazba mezi poptávkou po čerstvých a zmrazených lososech a na podporu svého tvrzení odkazovala na závěry nařízení Rady (ES) č.
930/2003. Toto nařízení však ve skutečnosti uznalo existenci cenové soutěže mezi těmito dvěma produkty.
(16) Tvrzení, že zmrazený losos představuje jiný produkt než čerstvý losos, proto musí být zamítnuto.
(17) Má se tedy za to, že losos chovaný pro hospodářské účely (ne volně žijící), čerstvý, chlazený nebo zmrazený, zpracovaný různým způsobem, představuje jeden produkt.
V současnosti je klasifikován jako položka kombinované nomenklatury pod kódy ex03021200, ex03031100, ex03031900, ex03032200, ex03041013 a ex03042013.
4. OBDOBNÉ A PŘÍMO KONKURENČNÍ PRODUKTY
(18) Bylo provedeno šetření za účelem určení, zda je produkt vyráběný producenty Společenství – t.j. losos chovaný pro hospodářské účely (dále jen "obdobný produkt") obdobný či přímo konkurenční vzhledem k dováženému dotyčnému produktu.
(19) Pro stanovení závěru byla vzata v úvahu především následující zjištění.
a) Dovážený produkt a produkt Společenství mají pro celní účely stejnou mezinárodní klasifikaci s šestimístným číselným kódem dle harmonizovaného systému popisu a číselného označování zboží.
Kromě toho mají stejné či podobné fyzické znaky, například chuť, velikost, tvar a strukturu.
Domácí produkt je často prodáván jako produkt nejvyšší jakosti a na maloobchodní úrovni má často vyšší cenu.
"Obdobnost" však nevyžaduje, aby byly produkty zcela identické, a menší kvalitativní rozdílnosti nijak neovlivní všeobecně zjištěnou obdobnost mezi dováženými a domácími produkty.
b) Dovážený produkt a produkt Společenství jsou prodávány prostřednictvím podobných či stejných prodejních kanálů a informace o cenách jsou pro kupující lehce dostupné, takže dotyčný produkt a produkt producentů Společenství spolu soutěží především v oblasti ceny.
c) Dovážený produkt a produkt Společenství mají stejné či podobné koncové použití, a představují tedy snadno zaměnitelné alternativní produkty nebo náhražky.
d) Dovážený produkt a produkt Společenství jsou vnímány spotřebiteli jako alternativy pro uspokojení konkrétní potřeby nebo poptávky, a z tohoto pohledu tedy byly rozdílnosti uvedené některými vývozci a dovozci nevýznamné.
(20) Byl tedy učiněn závěr, že dovážený produkt a produkt Společenství představují "obdobné či přímo konkurenční produkty".
5. DOVOZY
5.1. Zvýšení dovozů
5.1.1. Úvod
(21) Bylo provedeno šetření, které vycházelo z údajů dostupných za období 2000–2003, zaměřené na dovozy za poslední období, pro které jsou k dispozici spolehlivé údaje, aby bylo možné určit, zda je dotyčný produkt dovážen do Společenství v natolik zvýšeném množství, a to absolutním i relativním s ohledem na celkovou vlastní produkci Společenství, a/nebo za takových podmínek, aby to přivodilo nebo mohlo potenciálně přivodit producentům Společenství závažnou újmu.
Jedna strana tvrdila, že zvýšení dovozu bylo způsobeno tím, že do hodnoty dovozů byly započítány i dovozy volně žijících lososů.
Šetřením ale bylo zjištěno, že i když údaje Eurostatu nerozlišují mezi volně žijícími a chovanými lososy, dostupné informace (vývozní statistiky z USA a Kanady) ukazují, že dovoz volně žijících lososů do zemí Společenství ve skutečnosti od roku 2001 poklesl.
Proto zahrnutí dovozu veškerých lososů do údajů Eurostatu nezpůsobilo zvýšení dovozu vykázané těmito údaji.
Jedna strana dále tvrdila, že rok 2000 byl nevhodný pro provádění této analýzy, protože ceny lososa byly v daném roce neobvykle vysoké.
Jenže tato analýza se soustředila na nejvýznamnější rysy vývoje za poslední období a změna výchozích údajů na rok 1999 nebo na rok 2001 by nezměnila výsledek analýzy.
(22) Níže uvedená definitivní zjištění tedy vycházejí z údajů z let 2000 až 2003.
5.1.2. Objem dovozů
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Dovozy _BAR_ 372789 _BAR_ 379764 _BAR_ 396772 _BAR_ 455948 _BAR_
Meziroční nárůst % _BAR_ _BAR_ 2 % _BAR_ 4 % _BAR_ 15 % _BAR_
Celková produkce Společenství _BAR_ 146664 _BAR_ 161854 _BAR_ 168374 _BAR_ 190903 _BAR_
Dovozy/produkce _BAR_ 254 % _BAR_ 235 % _BAR_ 236 % _BAR_ 239 % _BAR_
(23) Dovozy vzrostly z 372789 tun v roce 2000 na 455948 tun v roce 2003, což představuje 22 % nárůst.
V letech 2002 a 2003 stouply dovozy o 15 %.
(24) S ohledem na vlastní produkci Společenství klesly dovozy z 254 % v roce 2000 na 235 % v roce 2001, avšak následně znovu vzrostly na 239 % v roce 2003.
Přestože se ve srovnání s rokem 2000 jedná o pokles, je pozoruhodné, že po pádu, ke kterému došlo v roce 2001, dovozy každoročně vzhledem k objemu výroby rostou.
Mimo to je třeba si povšimnout, že v roce 2003 došlo k absolutnímu nárůstu dovozu o 15 %, což bylo podstatně více než v předcházejících letech.
(25) Čtvrtletní údaje za roky 2002 a 2003 dokládají, že v roce 2003 byly čtvrtletní dovozy vyšší než za stejné čtvrtletí roku 2002 a že k nejvyššímu nárůstu (o 20,8 %) došlo ve druhém pololetí roku 2003.
_BAR_ 1. čtvrtletí 2002 _BAR_ 2. čtvrtletí 2002 _BAR_ 3. čtvrtletí 2002 _BAR_ 4. čtvrtletí 2002 _BAR_
Objem (t) _BAR_ 86753 _BAR_ 96988 _BAR_ 93375 _BAR_ 119657 _BAR_
_BAR_ 1. čtvrtletí 2003 _BAR_ 2. čtvrtletí 2003 _BAR_ 3. čtvrtletí 2003 _BAR_ 4. čtvrtletí 2003 _BAR_
Objem (t) _BAR_ 92667 _BAR_ 108655 _BAR_ 112862 _BAR_ 141763 _BAR_
Meziroční nárůst % _BAR_ 6,8 % _BAR_ 12,0 % _BAR_ 20,8 % _BAR_ 18,5 % _BAR_
5.1.3. Závěr
(26) Na základě údajů o dovozech za období od roku 2000 do roku 2003 byl učiněn závěr, že v poslední době došlo k náhlému, prudkému a výraznému zvýšení dovozů z hlediska absolutního objemu i vzhledem k vlastní produkci Společenství.
5.2. Dovozní ceny
(27) Byly zváženy i podmínky, za kterých k dovozům dochází.
Ačkoli údaje uvádějí malé množství volně žijících lososů, nejedná se o množství, které by mělo znatelný vliv na ceny.
(28) V tomto ohledu je vhodné uvést, že mezi zářím 1997 a květnem 2003 se na značnou část dovozů lososa chovaného pro hospodářské účely z Norska (které má přibližně 55% podíl na trhu Společenství) vztahovaly cenové závazky v rámci tehdejších opatření proti dumpingu a proti dotacím.
Během roku 2002 však začalo porušování těchto cenových závazků některými norskými vyvážejícími producenty, které postupně snižovalo efektivnost tohoto nástroje a způsobilo pokles cen.
V prosinci 2002 byl oznámen návrh na zrušení opatření proti dumpingu a proti dotacím v souvislosti s dovozy z Norska a tato opatření byla zrušena v květnu 2003.
Dovozní ceny během roku 2002 a v prvním pololetí roku 2003 klesly částečně z důvodu porušování a dobrovolného odstoupení od cenových závazků některými norskými vývozci.
(29) Dovozní ceny klesly mezi lety 2000 a 2003 o 28,5 %.
Tento pokles přesahuje obvyklé cenové výkyvy na trhu z důvodu poklesu objemu z hlediska absolutních hodnot a s přihlédnutím k tomu, že vyvážející producenti v roce 2000 nedosahovali výrazně nadprůměrných zisků a mezi lety 2000 a 2003 nebyl zaznamenán významný pokles výrobních nákladů.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Dovozní cena _BAR_ 3,55 _BAR_ 2,99 _BAR_ 2,87 _BAR_ 2,54 _BAR_
(30) Cenový vývoj v poslední době nejlépe dokládají čtvrtletní údaje.
Dovozní ceny zůstaly v roce 2002 poměrně stabilní a pohybovaly se mezi 2,83 a 2,93 EUR, avšak v roce 2003 klesly z 2,87 EUR v prvním čtvrtletí na 2,24 EUR ve třetím čtvrtletí, přičemž ve čtvrtém čtvrtletí znovu mírně stouply na 2,48 EUR.
_BAR_ 1. čtvrtletí 2002 _BAR_ 2. čtvrtletí 2002 _BAR_ 3. čtvrtletí 2002 _BAR_ 4. čtvrtletí 2002 _BAR_
Dovozní cena _BAR_ 2,83 _BAR_ 2,93 _BAR_ 2,86 _BAR_ 2,85 _BAR_
_BAR_ 1. čtvrtletí 2003 _BAR_ 2. čtvrtletí 2003 _BAR_ 3. čtvrtletí 2003 _BAR_ 4. čtvrtletí 2003 _BAR_
Dovozní cena _BAR_ 2,87 _BAR_ 2,62 _BAR_ 2,24 _BAR_ 2,48 _BAR_
(31) Údaje Eurostatu za první pololetí roku 2004 naznačují, že ceny původně vzrostly, přestože zůstaly pod průměrem roku 2003, ale pak měly klesající tendenci.
Nejnovější dostupné informace ukazují na stále klesající trend cen, které jsou nadále velmi nízké.
Tvrzení, že ceny porostou, nejsou opodstatněná a informace z daného odvětví ve vyvážejících zemích potvrzují výjimečně nízké ceny.
5.3. Tržní podíl dovozů
(32) Tržní podíl dovozů klesl ze 73,5 % v roce 2000 na 71,9 % v roce 2001 a přibližně na této úrovni zůstal i v roce 2002 (72 %).
V roce 2003 vzrostl tržní podíl dovozů ze 72,0 % na 73,9 %, což přestavuje nárůst o 1,9 % a jde o nejvyšší úroveň za sledované období.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Dovozy _BAR_ 73,5 % _BAR_ 71,9 % _BAR_ 72,0 % _BAR_ 73,9 % _BAR_
6. DEFINICE PRODUCENTŮ SPOLEČENSTVÍ
(33) Téměř veškerá produkce dotyčného produktu ve Společenství probíhá ve Skotsku a Irsku, ačkoliv existují také dva producenti ve Francii a nejméně jeden v Lotyšsku.
(34) V roce 2003 činila celková vlastní produkce Společenství 190903 tun produktu, na čemž se producenti, kteří plně spolupracovali během prozatímní fáze prošetřování, podíleli 85231 tunami, což odpovídá 45 % celkové vlastní produkce Společenství. Tito producenti tedy představují významnou část celkové vlastní produkce Společenství ve smyslu čl. 5 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 3285/94 a čl. 15 odst. 1 nařízení (ES) č. 519/94. Jsou tedy považováni za producenty Společenství.
7. NEPŘEDVÍDANÝ VÝVOJ
(35) Ke konci roku 2002 činily norské předpovědi vlastní celkové produkce lososa na rok 2003 asi 446000 tun.
Do února 2003 předpovídala společnost Kontali Analyse (poskytovatel informací o výrobním odvětví) 475000 tun. To bylo o 30000 tun více než produkce Norska v roce 2002, ale očekávalo se, že většina tohoto nárůstu bude směřovat na rozvíjející se trhy, například do Ruska a Polska, a na trhy na Dálném východě, například do Japonska, Hongkongu, Tchaj-wanu a Číny.
Růst na Dálném východě byl od roku 2000 záporný, ale Norsko očekávalo, že se tento pokles v roce 2003 obrátí díky otevření čínského trhu.
(36) Skutečná produkce Norska v roce 2003 nakonec činila 509000 tun (asi o 63000 tun více, než kolik předpovídala norská vláda), tedy o 6 % více, než činil odhad společnosti Kontali.
O 64000 tun (nebo 14 %) překonala norskou produkci v roce 2002.
Současně však nedošlo ke zvratu v poklesu prodejů na Dálném východě, pokles se naopak zvýšil na 6,0 %.
Kromě toho se snížil i růst rozvíjejících se trhů, ze 47 % na 32 % v Rusku a z 50 % na 30 % v evropských zemích mimo Společenství.
Celková světová spotřeba vzrostla pouze o 6 % ve srovnání s 9 % v roce 2002 a 14 % v roce 2001.
Tato chyba v předpovědi produkce a vývoj na světových trzích představují nepředvídané okolnosti.
(37) V důsledku toho se v Norsku objevil závažný problém nadprodukce a zdálo se, že Norsko si je tohoto problému vědomo.
V rámci úsilí zaměřeného na odstranění nadbytečného množství produktu z trhu dokonce v srpnu 2003 někteří norští producenti uvažovali o zmrazení 30000 tun lososa chovaného pro hospodářské účely.
Později však od tohoto plánu upustili a trh zůstal přesycený.
(38) Kromě toho oznámila v prosinci 2002 Komise svůj návrh na zrušení opatření proti dumpingu a proti subvencím vůči Norsku.
Ta pak byla zrušena v květnu 2003.
Opatření měla z velké části formu zavedení nejnižších dovozních cen, které ve své podstatě zaručovaly vyvážejícím producentům minimální cenu.
Když bylo oznámeno navrhované zrušení opatření, mnoho norských vyvážejících producentů se buď dobrovolně zřeklo svých závazků nebo je prostě přestalo dodržovat.
Obecně jsou norští producenti lososa výrazně zadluženi norským bankám.
S poklesem cen a při absenci nejnižších dovozních cen začaly banky, které poskytovaly norským producentům půjčky, přijímat opatření pro snížení rizik a vyžadovaly splácení dluhů.
To vedlo k vytvoření začarovaného kruhu, jehož důsledkem jsou zvýšený výlov, další tlak na ceny a zvýšený tlak na vývoz.
Ačkoliv se daly očekávat určité dočasné a menší úpravy dovozních cen v důsledku zrušení opatření proti Norsku, byl rozsah cenového poklesu (k němuž přispěl i problém nadprodukce) a začarovaný kruh způsobený uvedeným způsobem fungování bankovního systému nepředvídaný.
(39) V roce 2003 klesla hodnota norské koruny o 13 % vzhledem k euru, o 12 % vzhledem k dánské koruně a o 14 % vzhledem ke švédské koruně.
Ačkoliv se měnové pohyby dají očekávat, v tomto případě šlo o relativně značné a setrvalé výkyvy, které překročily obvyklé rozpětí měnových výkyvů.
Ačkoliv euro posílilo i vzhledem k britské libře, klesla britská libra pouze o 6 %, takže vzhledem k norským dovozům vzrostla v eurozóně oproti začátku roku cena lososa chovaného pro hospodářské účely původem ze Spojeného království.
Hlavními dovozci norského lososa chovaného pro hospodářské účely do Společenství jsou Dánsko, Švédsko a Polsko.
Značná část těchto dovozů je však přímo přepravena v rámci Společenství do zemí eurozóny, jako například Francie a Španělska.
Kromě toho je více než polovina objemu lososa chovaného pro hospodářské účely, který je dovezen do Dánska, a téměř celý objem tohoto lososa dovezeného do Polska a dalších nových členských států dále po zpracování prodán v eurozóně.
Z tohoto důvodu měl pokles hodnoty norské koruny vzhledem k euru vliv nejen na norské dovozy přímo do eurozóny, ale i na dovozy do zemí, jako například Dánsko a Polsko, které zpracovávají lososa chovaného pro hospodářské účely za účelem dalšího prodeje v eurozóně.
Obecným důsledkem těchto měnových bylo zatraktivnění trhu Evropského společenství pro norské vyvážející producenty, což je do určité míry ochránilo před následky poklesu svých cen v eurech a dánských a švédských korunách a pomohlo jim udržet na stejné úrovni příjmy z vývozu v domácí měně.
Jednotkové ceny však poklesly i v norských korunách.
Současně došlo z důvodu těchto měnových pohybů ke zlevnění dováženého lososa v Evropském společenství a vzrostla přitažlivost dovozu pro dovozce a uživatele, jakými je například zpracovatelské odvětví.
Následkem toho byla značná část nadprodukce v Norsku vyvezena do Evropského společenství.
(40) Jedna strana tvrdila, že zahraniční nadprodukce nemusí nutně vést k zvýšení dovozu do zemí Společenství.
I když z abstraktního hlediska toto tvrzení platí, šetření ukázalo, že v tomto konkrétním případě nadprodukce ve skutečnosti vedla ke zvýšení dovozu do zemí Společenství.
(41) Dále tato strana tvrdila, že odstranění obchodních opatření i pohyb směnných kurzů lze předvídat.
Jenže nelze předvídat zásadní vliv odstranění obchodních opatření a současného relativně vysokého a trvalého pohybu směnných kurzů.
(42) Proto byl učiněn závěr, že nepředvídanými událostmi, které způsobily zvýšení dovozů, byla značná nadprodukce v Norsku (i přes nižší předpovědi), ke které přispěla skutečnost, že norské odvětví nedosáhlo předpovídaného růstu vývozů na trhy mimo Společenství, dále neočekávaný rozsah následků zrušení ochranných obchodních opatření proti Norsku a výše uvedený způsob fungování norského bankovního systému, v kombinaci s nárůstem hodnoty eura, díky němuž se stal trh Společenství neobvykle přitažlivý pro norské vývozy.
8. ZÁVAŽNÁ ÚJMA
8.1. Úvod
(43) Aby bylo možné učinit závěr o závažné újmě, která byla způsobena producentům obdobného produktu ve Společenství, bylo provedeno šetření všech významných objektivních a měřitelných faktorů, které se jejich situace týkají.
S ohledem na dotyčný produkt byl zejména prošetřen vývoj všeobecných údajů Společenství o spotřebě, výrobní kapacitě, produkci, využití kapacity, zaměstnanosti, produktivitě, celkových prodejích a tržním podílu.
Tyto všeobecné údaje vycházejí ze statistických informací, které Spojené království a Irsko shromáždily na základě komplexních odvětvových průzkumů.
Pokud jde o údaje o konkrétních společnostech, ty vycházejí z údajů o peněžních tocích, návratnosti vloženého kapitálu, zásobách, cenách, cenovém podbízení a ziskovosti za roky 2000 až 2003, poskytnutých spolupracujícími producenty Společenství.
(44) Na úvod je třeba mít na paměti, že v odvětví chovu lososa ve Společenství, stejně jako kdekoliv jinde, existuje dlouhý a relativně neflexibilní výrobní cyklus, který vede k odlovu, a že po odlovu musí být losos chovaný pro hospodářské účely ihned prodán, protože pokud není ve zmrazeném stavu, může být skladován jen několik dnů.
Zmrazování je drahé a kapacita Společenství pro zmrazování je omezená.
V důsledku toho musí být úroveň produkce plánována alespoň dva roky dopředu a po stanovení plánu ji nelze měnit, s výjimkou menších úprav.
Nadbytek na trhu má tedy opožděný dopad na produkci, ale okamžitý a vážný dopad na ceny.
8.2. Analýza situace producentů Společenství
8.2.1. Spotřeba
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Spotřeba (t) _BAR_ 507705 _BAR_ 527970 _BAR_ 550943 _BAR_ 618038 _BAR_
Meziroční nárůst v % _BAR_ _BAR_ 4,0 % _BAR_ 4,4 % _BAR_ 12,2 % _BAR_
(45) Spotřeba dotyčného produktu ve Společenství byla stanovena na základě údajů o celkové produkci všech producentů ve Společenství a celkových dovozech dotyčného produktu do Společenství, poskytnutých Eurostatem, po odečtení vývozů z Evropského společenství.
(46) Mezi lety 2000 a 2003 vzrostla spotřeba ve Společenství o 21,7 % z 507705 tun na 618038 tun.
(47) Je třeba mít na paměti, že losos má relativně vysokou úroveň cenové elasticity a značný nárůst spotřeby v roce 2003 lze tedy alespoň částečně zdůvodnit poklesem velkoobchodních cen.
8.2.2. Výrobní kapacita a využití kapacity producentů Společenství
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Kapacita (t) _BAR_ 340029 _BAR_ 340294 _BAR_ 339359 _BAR_ 347671 _BAR_
Využití kapacity (%) _BAR_ 43 % _BAR_ 48 % _BAR_ 50 % _BAR_ 55 % _BAR_
(48) Produkce lososa chovaného pro hospodářské účely je v Evropském společenství omezena vládními licencemi, které stanoví maximální množství živých ryb, jež lze v libovolném místě a v libovolném okamžiku chovat.
Uvedené údaje o kapacitě vycházejí z celkového množství, na které byly uděleny licence, ne z fyzické kapacity sádek, které producenti Společenství provozují.
Náklady na žádost o licenci a její udržování jsou relativně nízké, takže jsou nízké i náklady na udržování nevyužité kapacity.
(49) Mezi lety 2000 a 2002 zůstala sice teoretická výrobní kapacita stabilní, avšak podle výsledků šetření stoupla od roku 2002 do roku 2003 o 2,2 %.
(50) Využití kapacity (tj. množství chovaných ryb ve srovnání s množstvím, na které byly uděleny licence) vzrostlo ze 43 % v roce 2000 na 48 % v roce 2001, a poté stoupalo dále do roku 2003, kdy dosáhlo 55 %.
To odpovídá skutečnosti, že mezi lety 2000 a 2003 vzrostla produkce rychleji než kapacita podle licencí, která stoupla pouze o 2,2 %.
8.2.3. Produkce producentů Společenství
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Produkce (t) _BAR_ 146664 _BAR_ 161854 _BAR_ 168374 _BAR_ 190903 _BAR_
(51) Produkce (uvažovaná jako množství odlovených ryb) vzrostla o 30 % ze 146664 tun v roce 2000 na 190903 tun v roce 2003, přičemž nárůst během jednoho roku činil 13,7 %.
(52) Je třeba mít na paměti, že z důvodu dlouhého výrobního cyklu je produkce plánována nejméně dva roky dopředu a že po zahájení výrobního cyklu nelze úroveň produkce s výjimkou menších úprav měnit.
8.2.4. Zaměstnanost
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Zaměstnanost (konec období) _BAR_ 1269 _BAR_ 1162 _BAR_ 1195 _BAR_ 1193 _BAR_
(53) Zaměstnanost související s dotyčným produktem klesla o 6 % z 1269 v roce 2000 na 1193 v roce 2003, ale pak sledovala nevyrovnaný trend s částečným zlepšením v roce 2002.
8.2.5. Produktivita
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Produktivita (tun/zaměstnance) _BAR_ 115 _BAR_ 139 _BAR_ 141 _BAR_ 160 _BAR_
(54) Produktivita během sledovaného období neustále stoupala ze 115 tun v roce 2000 na 160 tun v roce 2003.
To odpovídá stále rozsáhlejšímu využívání automatizovaných krmicích systémů a jiných zařízení, která usnadňují práci, i silnému tlaku na snižování nákladů z důvodu rostoucích finančních ztrát.
8.2.6. Objem prodejů
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Prodeje ve Společenství (t) _BAR_ 134916 _BAR_ 148206 _BAR_ 154171 _BAR_ 162090 _BAR_
(55) V letech 2000 a 2002 vzrostly prodeje producentů obdobných produktů ve Společenství o 14,3 % ze 134916 na 154171 tun.
K tomuto nárůstu došlo při současném zvýšení spotřeby za totéž období o 8,5 %.
Mezi lety 2002 a 2003 došlo k růstu prodejů producentů Společenství o 5,1 % ze 154171 na 162090 tun, ačkoliv spotřeba se za toto období zvýšila o 10,3 %.
8.2.7. Tržní podíl
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Tržní podíl _BAR_ 26,5 % _BAR_ 28,1 % _BAR_ 28,0 % _BAR_ 26,1 % _BAR_
(56) Tržní podíl producentů Společenství vzrostl z 26,5 % v roce 2000 na 28,1 % v roce 2001 a přibližně na této úrovni zůstal i v roce 2002, avšak poté v roce 2003 poklesl o 1,9 procentních bodů (nebo 6,7 %) na 26,1 %, což byla jeho nejnižší úroveň za sledované období.
To odpovídá skutečnosti, že v roce 2003 došlo k nárůstu dovozů nejen z hlediska absolutních hodnot, ale i vzhledem ke spotřebě.
8.2.8. Peněžní tok
Finanční rok _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Peněžní tok (index) _BAR_ 100 _BAR_ – 221 _BAR_ – 384 _BAR_ – 221 _BAR_
(57) Peněžní toky mohly být vyhodnoceny pouze na úrovni spolupracujících společností, které vyráběly dotyčný produkt, ne v souvislosti se samotným dotyčným produktem.
Tomuto ukazateli byla tedy přikládána menší důležitost než ostatním uvedeným ukazatelům.
Přesto je vidět, že v letech 2001, 2002 a 2003 došlo k velice negativním peněžním tokům.
8.2.9. Návratnost vloženého kapitálu
Finanční rok _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Návratnost vloženého kapitálu _BAR_ 34 _BAR_ – 1 _BAR_ 2 _BAR_ – 20 _BAR_
(58) Návratnost vloženého kapitálu mohla být hodnocena pouze na úrovni spolupracujících společností, které vyráběly dotyčný produkt, ne v souvislosti se samotným dotyčným produktem.
Tomuto ukazateli byla tedy přikládána menší důležitost než ostatním uvedeným ukazatelům.
Přesto je vidět, že návratnost vloženého kapitálu klesla ze 34 % v roce 2000 na téměř nulovou úroveň v roce 2001 a 2002, a poté na –20 % v roce 2003.
8.2.10. Cena obdobného produktu
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Jednotkové ceny prodejů Společenství (EUR 1000/t) _BAR_ 3,50 _BAR_ 3,23 _BAR_ 3,02 _BAR_ 2,79 _BAR_
(59) Průměrná cena obdobného produktu se v letech 2000 a 2003 snížila o 20,3 %, přičemž ceny během tohoto období trvale klesaly.
Svého minima (2,79 EUR/kg) dosáhly ceny v roce 2003.
(60) Dostupné informace ukazují, že v prvním pololetí roku 2004 průměrná jednotková cena prodejů producentů Společenství mírně stoupla, ale pak následoval pokles.
Podle nejnovějších informací ceny znovu klesají a jsou na velmi nízké úrovni.
(61) Podle jedné strany (ve vztahu k průměrným ročním směnným kurzům) byly cenové poklesy v britských librách nižší.
Přesto zůstává důslednou praxí Komise používat v oblasti ochrany obchodu jako měnovou jednotku euro.
8.2.11. Náklady
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Průměrné výrobní náklady na jednu tunu (EUR/kg) _BAR_ 3,1 _BAR_ 3,2 _BAR_ 3,0 _BAR_ 3,1 _BAR_
(62) Kromě cenového vývoje byl vzat v úvahu i vývoj nákladů.
Náklady se během období mezi lety 2000 a 2003 pohybovaly mezi 3,0 EUR a 3,2 EUR za jeden kilogram.
8.2.12. Ziskovost
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Čistý zisk nebo ztráta z prodejů Společenství (%) _BAR_ 7,3 % _BAR_ – 3,3 % _BAR_ – 2,5 % _BAR_ – 17,1 % _BAR_
(63) Ziskovost prodejů producentů Společenství ve Společenství klesla ze 7,3 % v roce 2000 na –3,3 % v roce 2001.
V roce 2002 se ztráty zmírnily (–2,5 %), avšak v roce 2003 se prohloubily až na –17,1 %.
V roce 2003, kdy dovozy dosáhly svého maxima a průměrná dovozní cena svého minima (2,54 EUR/kg), klesla na své minimum i průměrná cena produktu Společenství (2,79 EUR/kg).
Ziskovost producentů Společenství v letech 2000 až 2003 klesala souběžně s poklesem ceny jednoho kilogramu produktu od producentů Společenství ze 3,50 EUR na 2,79 EUR.
8.2.13. Zásoby
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Konečné zásoby (t) _BAR_ 36332 _BAR_ 39048 _BAR_ 53178 _BAR_ 43024 _BAR_
(64) Zásoby v této souvislosti představují chované živé ryby.
Producenti Společenství, stejně jako ostatní producenti, mají zanedbatelné zásoby vylovených ryb, protože ty musí být ihned prodány.
Pokles konečných zásob tedy ukazuje na snížení množství chovaných živých ryb pro výlov v budoucnosti.
V tomto případě je tedy klesající stav zásob ukazatelem rostoucí újmy.
(65) Stav zásob vzrostl ze 36332 tun v roce 2000 na 53178 tun v roce 2002, a poté klesl na 43024 tun v roce 2003.
To představuje 19,1 % pokles zásob mezi lety 2002 a 2003.
8.2.14. Závěr
(66) Šetření ukázalo, že mezi lety 2000 a 2003, a zejména mezi lety 2002 a 2003, docházelo k dovozům dotyčného produktu na trh Společenství ve zvýšeném množství a vysokých objemech.
(67) Pokud jde o situaci producentů Společenství, zůstala teoretická výrobní kapacita mezi lety 2000 a 2002 přibližně stejná, zatímco produkce vzrostla o 14,8 %.
V důsledku toho se v tomto období zvýšilo využití kapacity ze 43 % na 50 %.
Zásoby chovaných živých ryb také stouply.
Došlo k určitému poklesu zaměstnanosti, zatímco produktivita vzrostla, především díky vyšší úrovni automatizace.
(68) Objem prodejů stoupl mezi lety 2000 a 2002 o 14,3 % (ve srovnání s 8,5 % nárůstem spotřeby) a tržní podíl producentů Společenství vzrostl z 26,5 % na 28,0 %.
(69) Během tohoto období, tj. mezi lety 2000 a 2002, klesly ceny o 13,7 % a navzdory menšímu poklesu nákladů v roce 2002 (částečně způsobenému vyšším využitím kapacity a vyšší produktivitou) to zřejmě vedlo k poklesu ziskovosti ze 7,3 % v roce 2000 na ztrátu –3,3 % v roce 2001 a –2,5 % v roce 2002.
Návratnost vloženého kapitálu a peněžní toky měly v tomto období také negativní vývoj.
(70) V letech 2002 a 2003 se pozice producentů Společenství výrazně zhoršila.
Ačkoliv výrobní kapacita a produkce stouply, nárůst výrobní kapacity byl velmi malý (2,2 %) ve srovnání se spotřebou v témže roce.
Vzhledem k dlouhému výrobnímu cyklu jsou úrovně výroby nastaveny alespoň na dva roky dopředu a nárůst výroby byl v souladu s dřívějšími výrobními plány.
Samotné zvýšení výroby tedy nelze považovat za důkaz zdravé situace producentů Společenství v roce 2003.
Zvýšení výroby vedlo k vyššímu využití kapacity a vyšší produktivitě.
(71) Všechny ostatní ukazatele vykazovaly negativní vývoj.
Zásoby chovaných ryb klesly o 19,1 %.
Přes nárůst spotřeby ve výši 10,3 % vzrostl prodej producentů Společenství jen o 5,1 %, zároveň se snížil jejich tržní podíl, který poklesl o 6,7 %.
Mimo to byl tento propad doprovázen poklesem cen, takže producenti Společenství byli nuceni snížit ceny, aby svou produkci prodali.
Kromě toho došlo k propadu cen ve výši 7,6 % ve srovnání s rokem 2002 (to je o 20,3 % méně než v roce 2000), přičemž náklady vzrostly na průměrnou hodnotu za čtyřleté období.
To vedlo k prudkému poklesu ziskovosti a ztráty producentů Společenství činily 17,1 %.
Tyto ztráty se promítly do celkové návratnosti vloženého kapitálu ve výši –20 %.
Peněžní toky se sice zdánlivě zlepšily, avšak to bylo projevem snížených zásob chovaných ryb a neschopnosti dalších investic.
(72) Tvrdí se, že velcí producenti neutrpěli žádné ztráty.
Je proto nutné, že mezi producenty Společenství, jejichž výsledky ukazují závažné ztráty, patří i několik velkých producentů.
(73) S přihlédnutím ke všem těmto faktorům je učiněn závěr, že producenti Společenství utrpěli závažnou újmu z důvodu výrazného obecného zhoršení své pozice.
9. POSOUZENÍ SOUVISLOSTI
(74) Aby bylo možné vyhodnotit existenci příčinné souvislosti mezi zvýšenými dovozy a závažnou újmou a zajistit, že zvýšeným dovozům nebude přisouzena újma způsobená jinými faktory, byly od sebe navzájem rozlišeny škodlivé dopady faktorů, o kterých se má za to, že újmu způsobují, škodlivé dopady byly přisouzeny faktorům, které je způsobují, a po přisouzení újmy všem aktuálním příčinným faktorům bylo stanoveno, zda jsou zvýšené dovozy "skutečnou a podstatnou" příčinou závažné újmy.
9.1. Analýza příčinných faktorů
9.1.1. Dopady zvýšených dovozů
(75) Jak již bylo doloženo, mezi lety 2000 a 2003, a zejména mezi lety 2002 a 2003, došlo k dovozům dotyčného produktu na trh Společenství ve zvýšeném množství a vysokém objemu.
(76) Losos chovaný pro hospodářské účely je v zásadě komodita a dotyčný produkt a obdobný produkt spolu soutěží především cenou.
Zatímco jedna strana tvrdila, že cenu určují dovozy z Chile, je obecně uznáváno, že to jsou především dovozy z Norska, které mají na trhu výsadní postavení a určují ceny.
Následkem toho vede i menší cenové podbízení k poklesu ceny pro producenty Společenství.
(77) V tomto případě byly nejvýznamnějším škodlivým dopadem zvýšených dovozů značné finanční ztráty producentů Společenství.
Z důvodu výsadního postavení dovozů na trhu i v oblasti cenotvorby stlačily zvýšené dovozy ceny v celém Společenství.
Kdyby byl nárůst dovozů menší, byl by slabší i tento tlak na ceny.
Kdyby byla poptávka na trhu Společenství na takové úrovni, že by se i při zvýšení dovozů udržely podstatně vyšší ceny, i kdyby tento nárůst vedl k nižším prodejům a nižšímu tržnímu podílu producentů Společenství, je možné, že by producenti Společenství neutrpěli závažnou újmu.
(78) Mezi lety 2000 a 2002 poklesly dovozní ceny o 19 %, přičemž ceny producentů Společenství je okamžitě následovaly.
Zatímco se tržní podíl prodejů producentů Společenství během tohoto období ve Společenství zvýšil, bylo to důsledkem výrobních rozhodnutí přijatých v předcházejících letech. Prodeje producentů Společenství skončily v obou letech, tj.
(79) Mezi lety 2002 a 2003 vzrostly dovozy o 15 %.
Tržní podíl dovozů stoupl ze 72 % na 73,9 %, zatímco tržní podíl producentů Společenství klesl z 28 % na 26,1 %.
Během téhož období stoupl objem dovozů z 236 % na 239 % produkce Společenství.
Zdá se tedy, že se dovozy zvýšily vzhledem k produkci Společenství i ke spotřebě na úkor producentů Společenství.
(80) Nejdůležitější aspektem zvýšení dovozů byl jejich dopad na ceny a ziskovost producentů Společenství.
Jak již bylo uvedeno, je všeobecně uznáváno, že dovozy (především z Norska) mají na trhu lososa chovaného pro hospodářské účely ve Společenství výsadní postavení a ceny se řídí jejich vývojem.
Byla tedy prošetřena existence cenového podbízení, aby bylo možné určit, zda levné dovozy skutečně stlačují ceny producentů Společenství.
(81) Aby bylo možné učinit závěr o úrovni cenového podbízení, byly prošetřeny cenové informace za srovnatelné období, na stejné obchodní úrovni a ohledně prodejů podobným zákazníkům.
Na základě srovnání průměrných cen (ex Glasgow), účtovaných producenty Společenství a vyvážejícími producenty dovozcům ve Společenství (CIF na hranice Evropského společenství, včetně cel), byly domácí ceny za poslední tři roky nižší o 3,1 % až 7,1 %.
To zřejmě vedlo k poklesu cen producentů Společenství, protože se z důvodu jejich velkého tržního podílu ceny odvozují od cen dovozů.
Je zejména zřejmé, že zvýšení dovozů za ještě nižší ceny až do třetího čtvrtletí roku 2003 přinutilo producenty Společenství, aby do třetího čtvrtletí roku 2003 trvale snižovali své ceny, což vedlo k jejich ztrátám za daný rok.
(82) Přímé srovnání dovozních cen a cen producentů Společenství tuto analýzu potvrzuje.
Dovozní ceny klesly mezi lety 2000 a 2003 o 28,5 %, konkrétně z 3,62 EUR na 2,59 EUR/kg, včetně cla.
Za stejné období klesla průměrná cena obdobného produktu o 20 % ze 3,50 EUR na 2,79 EUR/kg, přičemž ceny během období trvale klesaly.
(83) Mezi lety 2002 a 2003 klesla průměrná jednotková cena dovozů ze 2,93 EUR na 2,59 EUR/kg, včetně cla.
Když dovozy dosáhly svého maxima a průměrná dovozní cena svého minima (2,59 EUR/kg, včetně cla), dovozní ceny vedly ke snížení cen producentů Společenství a průměrná cena produktu Společenství klesla na své minimum (2,79 EUR/kg).
Průměrná jednotková cena produktu Společenství (upravena ex Glasgow) poklesla ze 3,02 EUR na 2,79 EUR/kg, což představuje snížení o 8 %.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Jednotkové ceny prodejů Společenství (1000 EUR/t) _BAR_ 3,50 _BAR_ 3,23 _BAR_ 3,02 _BAR_ 2,79 _BAR_
Jednotkové ceny dovozů, vč. cla (1000 EUR/t) _BAR_ 3,62 _BAR_ 3,05 _BAR_ 2,93 _BAR_ 2,59 _BAR_
(84) Pokles cen producentů Společenství byl zřejmě hlavní příčinou výrazného snížení jejich ziskovosti.
V roce 2000, když jejich náklady na jeden kilogram dosahovaly 3,1 EUR a jejich prodejní cena (upravena ex Glasgow) činila 3,50 EUR, vytvořili producenti Společenství zisk ve výši 7,3 %.
Ačkoliv jejich využití kapacity, produkce, produktivita, zásoby živých ryb, prodeje a tržní podíl mezi lety 2001 a 2002 stouply, přesto utrpěli finanční ztráty a dosáhli nižší celkové návratnosti vloženého kapitálu a negativních celkových peněžních toků, protože jejich prodejní ceny (upravené ex Glasgow) klesly v roce 2001 na 3,23 EUR a v roce 2002 na 3,02 EUR, přičemž náklady nejprve mírně stouply, a poté poklesly na 3,2 EUR v roce 2001 a 3,0 EUR v roce 2002.
Kromě toho poklesla i zaměstnanost.
(85) V roce 2003, když ceny (upravené ex Glasgow) pod tlakem levných dovozů klesly na 2,79 EUR a náklady se vrátily na úroveň roku 2000, tj. 3,1 EUR, utrpěli producenti Společenství ztrátu ve výši 17,1 %.
To se odrazilo na negativní celkové návratnosti vloženého kapitálu a peněžních tocích.
Současně objem jejich prodejů vzrostl jen o 5,1 % ve srovnání s nárůstem spotřeby o 10,3 %, a jejich tržní podíl klesl o 1,9 procentních bodů, přičemž došlo k nárůstu objemu a tržního podílu dovozů.
Výrobní kapacita, její využití, produkce a produktivita sice vzrostly a zaměstnanost zůstala stabilní, ale dopad nárůstu levných dovozů na využití kapacity, produkci a zaměstnanost je zpožděný.
Snížení zásob živých ryb v roce 2003 ukazuje, že lze v důsledku zvýšených dovozů očekávat pokles produkce.
(86) Z výše uvedených důvodů je učiněn závěr, že mezi nárůstem dovozů a závažnou újmou producentů Společenství existuje souvislost a že nárůst levných dovozů má na producenty Společenství škodlivé dopady, zejména v podobě tlaku na nižší ceny na trhu Společenství, který ve svém důsledku vede ke značným finančním ztrátám producentů Společenství.
9.1.2. Dopady změn spotřeby ve Spojeném království
(87) Jedna strana tvrdila, že v roce 2003 prý došlo ve Spojeném království k poklesu spotřeby a že tím byla způsobena producentům Společenství újma.
Trh Spojeného království však nelze izolovat od celého trhu Společenství a spotřeba v Evropském společenství vzrostla mezi lety 2000 a 2003 o 21,7 % a mezi lety 2002 a 2003 o 12,2 %.
Hlavním důvodem značných ztrát producentů Společenství v roce 2003 byly nízké ceny, ne uváděný pokles spotřeby.
9.1.3. Dopady změn výsledků vývozu
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Vývozy (t) _BAR_ 11748 _BAR_ 13648 _BAR_ 14203 _BAR_ 28813 _BAR_
(88) Byl prošetřen i dopad kolísání úrovně vývozů.
Během sledovaného období vývozy stouply, a mezi roky 2002 a 2003 se dokonce zdvojnásobily, protože kvůli velice nepříznivé situaci na trhu Společenství se producenti Společenství snažili zvýšit vývoz.
Takže je možné konstatovat, že změny úrovně vývozů nebyly příčinou vážné újmy producentů Společenství.
Údaje týkající se ziskovosti vycházejí každopádně pouze z údajů o prodejích ve Společenství.
9.1.4. Dopady nevyužité kapacity
(89) Bylo také prošetřeno, zda mohla být závažná újma způsobena nevyužitou kapacitou producentů Společenství.
Teoretická kapacita vzrostla během sledovaného období od roku 2000 do roku 2003 o 2,2 %, tedy podstatně méně než produkce a spotřeba.
Kromě toho, jak již bylo uvedeno, odpovídá teoretická kapacita celkové kapacitě živých ryb, na kterou byly uděleny vládní licence.
Náklady na podání žádosti o udělení licence a její udržování jsou nízké.
Hlavní nákladové položky představují náklady na strdlice a krmivo a náklady práce.
Je tedy učiněn závěr, že zvýšení teoretické kapacity nebylo příčinou škodlivého dopadu na producenty Společenství.
9.1.5. Dopady konkurence mezi producenty Společenství
(90) Někteří vývozci tvrdili, že důvodem poklesu cen lososa na trhu Společenství je nadměrná nabídka producentů Společenství.
Dovozy však v roce 2003 stouply o 15 %, zatímco prodeje producentů Společenství ve Společenství vzrostly jen o 5,1 %.
Kromě toho určují ceny na tomto trhu dovozy, ne producenti Společenství.
Šetření cenového chování všech dotčených stran v letech 2002 a 2003 jasně ukázalo, že dovozy byly po celou dobu prodávány za nižší ceny než produkty producentů Společenství a že se ceny producentů Společenství řídily klesajícím trendem cen dovozů.
Dopady konkurence mezi producenty Společenství byly v rovnováze – za jinak stejných okolností byly ztráty jednoho producenta vykompenzovány zisky jiného.
Je tedy učiněn závěr, že konkurence mezi producenty Společenství nebyla příčinou zaznamenané závažné újmy.
9.1.6. Dopady zvýšené úmrtnosti na výrobní náklady
(91) Jedna dotčená strana tvrdila, že u některých producentů mohla zvýšit výrobní náklady a narušit normální výrobní cyklus nadprůměrná úmrtnost ryb v Irsku a vzplanutí nákazy ve Spojeném království a Irsku v letech 2002 a 2003.
Jenže k těmto jevům došlo na menším, omezeném počtu rybích farem.
Kromě toho, jak ukazuje následující tabulka, klesly v roce 2002 výrobní náklady producentů Společenství a v roce 2003 byly přibližně na úrovni svého čtyřletého průměru.
Je tedy učiněn závěr, že nadprůměrná úmrtnost ryb nebyla příčinou závažných škodlivých dopadů.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_
Průměrné výrobní náklady (1000 EUR/t) _BAR_ 3,1 _BAR_ 3,2 _BAR_ 3,0 _BAR_ 3,1 _BAR_
9.1.7. Dopady vyšších výrobních nákladů obecně
(92) Tvrdí se, že norští producenti mají nižší výrobní náklady než producenti Společenství a že tento faktor a neschopnost producentů Společenství své výrobní náklady snížit je důvodem zvýšených dovozů a závažné újmy.
Dostupné informace ukazují, že Norsko sice požívá určitých výhod v souvislosti s některými nákladovými položkami, ale producenti Společenství využívají výhod v oblasti jiných nákladových položek.
Obecně je třeba mít na paměti, že značných ztrát v současnosti na trhu dosahují jak producenti Společenství, tak i norští producenti.
Jak bylo uvedeno v oddíle 8.2.12, v roce 2003 činila ztráta producentů Společenství –17,1 %.
Podle údajů norské vlády dosáhly v roce 2003 ztráty u vzorku 148 rybích farem chovajících lososa a pstruha duhového –12,1 %.
Kromě toho byly norští výrobci značně zadluženi, což představovalo významnou část jejich celkových nákladů.
Jejich celková zadluženost (s výjimkou vlastního kapitálu a rezerv) činila 6,3 miliardy norských korun, přičemž celkový obrat dosáhl 5,6 miliardy norských korun [9] (tyto dvě částky se přibližně rovnají 750 milionům EUR a 670 milionům EUR).
Tato situace vedla v některých případech k tomu, že norské banky fakticky převzaly norské producenty.
Závěrem tedy je, že přes určité případné malé rozdíly nejsou rozdíly mezi průměrnými výrobními náklady producentů Společenství a vyvážejících producentů podstatným důvodem utrpěné závažné újmy.
9.1.8. Vyšší náklady na přepravu ve Skotsku
(93) Jedna dotčená strana tvrdila, že v odlehlých částech Skotska je méně vyvinutá infrastruktura, čímž se zvyšují náklady a mohlo by to vést k újmě producentů Společenství.
Z tohoto pohledu je brán ohled na skutečnost, že chov ryb v Norsku, které má výsostné postavení na trhu Společenství, často probíhá v odlehlých místech s relativně špatnou infrastrukturou.
(94) Náklady na přepravu nepředstavují významnou část celkových výrobních nákladů na lososa chovaného pro hospodářské účely a liší se podle původu zboží a cíle jeho přepravy.
Obecně se má za to, že v nákladech na přepravu na trh Společenství není mezi Norskem, Spojeným královstvím a Irskem výrazný rozdíl.
Kromě toho je obecně vyšší pravděpodobnost, že náklady vyvážejících producentů (kteří podle definice sídlí mimo Evropské společenství) budou při prodeji na trhu Společenství vyšší.
Nemá se tedy za to, že se vyšší náklady na přepravu ve Skotsku podílejí na újmě producentů Společenství.
(95) Kromě toho nebyly předloženy důkazy o tom, že by se v posledních letech ve Skotsku zvýšily náklady na přepravu, takže vyšší náklady na přepravu nemohou odůvodnit nárůst finančních ztrát producentů Společenství v poslední době.
9.1.9. Další faktory
(96) Tvrdí se, že přísnější právní předpisy týkající se životního prostředí a hygienické předpisy ve Společenství, omezení dovozu třetími zeměmi, vědecké zprávy o lososech a negativní vliv tisku na veřejné mínění přispěly k újmě, kterou utrpěli producenti Společenství.
Toto tvrzení ale nebylo doposud dokázáno ani nebyly předloženy nové skutečnosti.
Za těchto okolností nelze tyto faktory považovat za důvody závažné újmy na straně producentů Společenství.
Během definitivní fáze šetření nebyly uvedeny další příčinné faktory, které by mohly být důležité.
9.2. Přisouzení škodlivých dopadů
(97) Nárůst dovozů měl jen omezený negativní dopad na množství prodané producenty Společenství, ačkoliv jejich prodeje a tržní podíl v roce 2003 poněkud poklesl.
Velice důležitá je však skutečnost, že značný nárůst dovozů měl zřejmě ničivý dopad na ziskovost producentů Společenství, o čemž svědčí souběžný cenový pokles.
Jelikož dovozy (které představují asi 70-75 % trhu) udávají na trhu ceny, měla klesající spirála dovozních cen značný dopad na stlačení cen producentů Společenství.
To vedlo k výrazným ztrátám producentů Společenství.
Kromě zvýšení levných dovozů nebyly zjištěny jiné faktory, které by se mohly na újmě podílet.
9.3. Závěr
(98) Jelikož bylo zjištěno, že ostatní známé faktory nevedly k žádným závažným škodlivým dopadům, je učiněn závěr, že mezi zvýšenými levnými dovozy a závažnou újmou producentů Společenství existuje skutečná a podstatná souvislost.
10. OCHRANNÁ OPATŘENÍ
(99) Analýza závěrů šetření potvrzuje, že vznikla závažná újma a že je nutno uplatnit definitivní ochranná opatření v zájmy nápravy této újmy, kterou utrpěli producenti Společenství, a k zabránění další újmy.
10.1. Forma a úroveň definitivních ochranných opatření
(100) Produkce lososa chovaného pro hospodářské účely ve Společenství nedostačuje poptávce, a proto je nutné, aby byla přijata opatření, která sama o sobě nebudou bránit přístupu vyvážejících výrobců na trh Společenství.
Protože hlavním důvodem újmy, která vzniká producentům Společenství, jsou masivní dovozy, které vedou k nízkým cenám a k poklesu a stlačení ceny, přijatá opatření by měla být zaměřena na nápravu této závažné újmy a na podporu změn.
Aby opatření mohla tyto cíle splnit, musí vést k dočasné stabilizaci cen, která nemusí nutně omezit nabídku a která umožní zavedení určitého období, kdy se mohou producenti Společenství připravit na budoucí podmínky zvýšené soutěže ze strany levných dovozů.
(101) Prozatímní ochranná opatření byla přijata výhradně ve formě celních kvót.
Dokonce i v době, kdy prozatímním opatření platila, pokračovaly dovozy lososa chovaného pro hospodářské účely za ceny, které byly podstatně nižší, než kolik činily výrobní náklady producentů Společenství.
Je proto třeba přijmout opatření, jimiž se ceny zvýší nejméně na úroveň, která plně pokryje náklady producentů Společenství.
To by mělo usnadnit přizpůsobení tím, že během platnosti současných opatření nebudou producenti Společenství nadále trpět ztráty, které by jim zabránily získat finanční prostředky nutné k tomu, aby se přizpůsobili a provedli restrukturalizaci.
Jako jednou z možností pro zvýšení cen se uvažovalo o zavedení celních kvót spolu s velmi nízkými ochrannými objemy bezcelních dovozů.
Přestože lze předpokládat, že by tato metoda ovlivnila ceny, byla odmítnuta jako nevhodná, protože by příliš omezila rostoucí trh lososa chovaného pro hospodářské účely.
Proto by měl být zaveden prvek ceny, který by se vztahoval na všechny dovozy lososa chovaného pro hospodářské účely do Společenství.
Bylo zjištěno, že průměrné výrobní náklady producentů Společenství v roce 2003 činily 3,10 EUR za 1 kg.
Ovšem produkty producentů Společenství obvykle mají nad dováženými produkty cenovou výhodu ve výši až asi 10 %.
Proto se má za to, že úroveň dovozních cen by měla být stanovena na 2850 za tunu čerstvého lososa.
To by mělo umožnit, aby producenti Společenství – přes nízký prvek ceny – prodávali okolo úrovně nákladů.
Bylo řečeno, že v předcházejících případech nebyl závazek minimální ceny dodržován.
I když je to možné, tato opatření nepředstavují závazek, ale určují úroveň dovozní ceny, pod níž se platí clo a jejíž obcházení je celní delikt. Kromě toho se některé strany vyjádřili v tom smyslu, že dávají přednost specifickému nebo valorickému clu místo určení minimální dovozní ceny.
Zavedení takového cla by však z trhu odčerpalo peníze, a proto se má za to, že zavedení minimální dovozní ceny je ze střednědobého hlediska lepším řešením.
V zájmu přizpůsobení se nicméně považuje za vhodné, aby bylo během níže popsaného přechodného období zavedeno zvláštní clo.
(102) Některé strany tvrdily, že vzhledem k tomu, že se zmrazený losos prodává za nižší cenu než čerstvý, jelikož se struktura výrobních nákladů poněkud liší, použití téže úrovně dovozních cen by ve skutečnosti vyloučilo zmrazeného lososa z trhu Společenství.
Podle nich by proto měla být v případě zmrazeného lososa stanovena nižší úroveň dovozních cen, aby se tak vzaly v úvahu rozdíly struktury výrobních nákladů zmrazených a čerstvých lososů. Cenový prvek by měl být nižší pro zmrazeného než pro čerstvého lososa.
Protože se zdá, že na trhu existuje rozdíl v cenách asi ve výši 4 %, má se za to, že by měla být stanovena nižší úroveň dovozních cen zmrazených lososů, která by tento rozdíl odrážela.
Dovozní cena zmrazených lososů chovaných pro hospodářské účely by tedy měla činit 2736 EUR.
(103) Jedna strana tvrdí, že zavedení dvojích dovozních cen zkomplikuje situaci úřadům a zvýší pravděpodobnost podvodů na místech vstupu do Společenství, ale tyto argumenty nejsou prakticky odůvodněné, vzhledem k existenci trestů za celní podvody.
Na druhou stranu existuje názor, že by se měly zavést rozdílné cenové režimy v závislosti na předpokládaném konečném užití lososa chovaného pro hospodářské účely (zda je určen ke zpracování nebo konečnému prodeji v maloobchodě).
To by bylo podstatně náročnější na kontrolu a z praktických důvodů se to za daných okolností nepovažuje za vhodné.
(104) Protože tržní ceny jsou v současnosti nižší a je nutné předejít narušení trhu, zvláště pokud jde o zpracovatelský průmysl, zavádění cenového prvku by mělo být rozloženo na určitou dobu.
To by mělo umožnit, aby se trh postupně přizpůsobil nově zavedené dovozní ceně.
Názory na délku takového období se liší. Některé strany požadují delší období, které by zpracovatelům umožnilo, aby se připravili na zvyšování cen, některé strany požadují, aby bylo určeno krátké období, vzhledem k obtížné situaci, v níž se nacházejí producenti Společenství.
Má se za to, že by přechodné období mělo trvat od okamžiku vstupu v platnost definitivních ochranných opatření do dne 15. dubna 2005 a že by v tomto období měla platit minimální dovozní cena 2700 EUR/t čerstvého lososa a 2592 EUR/t zmrazeného lososa.
(105) Má se za to, že by cenový prvek v průběhu definitivní etapy měl být ve formě proměnného cla.
Pokud se dovoz uskutečňuje za cenu zahrnující náklady, pojištění a dopravu (cif) na hranice Společenství, která se rovná určené dovozní ceně nebo ji převyšuje, neplatilo by se žádné clo.
Pokud se dovoz uskutečňuje za nižší cenu, platilo by se clo z rozdílu skutečné ceny a určené dovozní ceny.
Tento prvek minimální ceny by platil za všech okolností, jak v rámci celních kvót, jak je uvedeno níže, tak i při jejich překročení.
(106) V zájmu zajištění toho, aby dovozci dodržovali cenový prvek, se zvažuje možnost, aby dovozci v určitém termínu museli uspokojivě doložit svým celním orgánům výši skutečně zaplacené dovozní ceny za tunu dovezeného lososa chovaného pro hospodářské účely.
Aby se zajistilo, že všichni dovozci splní podmínku uspokojivého doložení ceny v určitém termínu, měli by složit při dovozu lososa chovaného pro hospodářské účely u svých celních orgánů odpovídající jistotu.
Vzhledem k výši navrhovaného prvku ceny, jak v přechodném, tak v definitivním období, se má za to, že by byla v případě čerstvých i zmrazených lososů vhodná jistota ve výši 290 EUR/t (jako ekvivalent celé ryby) dovážených lososů chovaných pro hospodářské účely (Skupina 1 – 320 EUR/t, Skupina 2 – 450 EUR/t).
Některé strany namítaly, že taková výše jistoty je pro dovozce příliš nákladná a zatěžující.
Domníváme se však, že nižší jistota by vzhledem k rozdílu mezi současnou tržní cenou a dovozní cenou, která bude určena, nesplnila svůj účel.
Vzhledem k povaze požadovaných informací a ve snaze snížit administrativní náročnost se má za to, že termín pro poskytnutí uspokojivého důkazu by měl činit jeden rok od data převzetí příslušné celní deklarace.
Jistota by měla být vrácena jakmile dovozce poskytne uspokojivý důkaz, pokud tak učiní v určeném termínu.
Pokud dovozce v termínu uspokojivý důkaz nepředloží, jistota s konečnou platností propadne jako dovozní clo.
(107) Aby se zajistilo, že nad tradiční výši dovozů jsou producenti Společenství schopni vyrábět s přiměřeným ziskem při zachování otevřeného trhu Společenství a dostatečné nabídky odpovídající poptávce, uvažuje se dále jako o vhodné možnosti zavést celní kvóty vztahující se k tradiční výši dovozů.
Dovozy překračující tyto kvóty by měly podléhat dodatečnému clu.
Znamená to, že až do dosažení tradiční výše dovozu lososa chovaného pro hospodářského účely by dovozy mohly pokračovat bez platby jakéhokoli cla, pokud by splnily podmínku stanoveného cenového prvku, a další dovozy by nebyly množstevně omezeny, avšak podléhaly by dodatečnému clu.
(108) Aby se udržely tradiční obchodní toky a zajistila otevřenost trhu Společenství i pro menší subjekty, měla by být celní kvóta rozdělena mezi země/regiony s podstatným zájmem na dodávce dotyčného produktu, avšak část by měla být vyhrazena pro ostatní země.
Po konzultaci s Norskem, Chile a Faerskými ostrovy, které mají takový podstatný zájem a představují podstatný podíl na dovozech, se má za to, že je vhodné přidělit každé této zemi konkrétní celní kvótu.
V zásadě by měla celní kvóta odpovídat podílu na celkovém množství produktu dodaného danou zemí během tříletého období 2000 až 2003.
Je ale známo, že dovozy z Chile v druhém pololetí 2003 z technických důvodů týkajících se hraničních kontrol podstatně poklesly (pod 3 % dovozů do Společenství), což je přibližně polovina obvyklého chilského dovozu do Společenství.
Proto nejsou dovozy z Chile v roce 2003 reprezentativní a konkrétní kvóta pro tuto zemi by měla spíše vycházet z hodnot průměrných dovozů v letech 2001, 2002 a z upravených hodnot za rok 2003 (hodnota za rok 2002 zvýšená o poměr růstu v roce 2003 bez Chile), aby nedošlo k porušení tradičních obchodních toků.
Aby se předešlo zbytečnému administrativní zatížení, měly by být kvóty rozdělovány podle zásady "kdo dřív přijde, je dřív na řadě".
(109) S ohledem na tempo růstu v nových členských státech se zdá, že za normálních okolností rostla spotřeba lososa chovaného pro hospodářské účely ve Společenství o 4 % až 5 % za rok.
Údaje za první pololetí 2004 však ukazují, že tempo růstu trhu lososa ve Společenství se ve skutečnosti zvyšuje, a že i když je velikost trhů v nových členských státech vzhledem k původním patnácti členským státům malá, existují důkazy, že roční tempo růstu v nových členských státech (které činilo zhruba 30 %), se v důsledku rozšíření zvyšuje, a nyní je podstatně vyšší (asi 50 %).
Aby byl zohledněn tento nárůst, měly by být celní kvóty navyšovány o 10 % (na základě průměrných dovozů v letech 2001 až 2003).
Jelikož trh s lososem podléhá sezónním vlivům, přičemž ve druhém pololetí jsou dovozy a prodeje vyšší než v prvním pololetí, měly by být celní kvóty o tyto sezónní vlivy očištěny.
Kvóty byly vypočítány podle ekvivalentu ryb vcelku a poměr pro přepočítání na skutečně dovezené filé byl 1:0,65 a na skutečně dovezené ostatní maso 1:0,9. Pokud začne být během používání opatření zřejmé, že přepočítací koeficient pro jiné maso než filé (1:0,9) již není vhodný z důvodů obchodní úpravy dováženého lososa chovaného pro hospodářské účely, který se v současné době dováží většinou jako celá vykuchaná ryba, lze taková opatření přezkoumat.
(110) Dodatečné clo by mělo být stanoveno na takové úrovni, aby zajistilo producentům Společenství odpovídající úlevu, ale současně by nemělo představovat nepřiměřené zatížení pro dovozce a uživatele.
Valorické clo není považováno za vhodné, protože by podporovalo snižování dovozních cen bez cla a v reálném vyjádření by se zvýšilo, kdyby došlo ke zvyšování cen.
Mělo by být tedy stanoveno pevné clo.
(111) Výše popsaný prvek minimální ceny bude vždy možno použít k tomu, aby producenti Společenství mohli prodávat na úrovni nákladů.
Jak je také uvedeno výše, výše minimální ceny je určena pod úrovní výrobních nákladů producentů Společenství, ale protože byli v minulosti schopni prodávat se zvýhodněním asi 10 %, má se za to, že tak budou moci činit i nadále a tak pokrýt své výrobní náklady.
Pokud dojde k překročení tradičních objemů obchodování a bude uvaleno dodatečné clo, považuje se při aplikaci tradiční metody orgánu Společenství na „prodej pod cenou“ za správné, aby toto dodatečné clo vycházelo z rozdílu mezi výší spravedlivé cílové ceny producentů ve Společenství a prvku minimální ceny.
Tento rozdíl, který odpovídá tomu, o co je cena dováženého produktu nižší než cena, jejíž dosažení lze očekávat od producentů ve Společenství v situaci, kdy jim není způsobena újma, po úpravě o cenový rozdíl mezi dováženým produktem a produktem původem ze Společenství, je považován za přiměřený základ pro stanovení výše cla.
Tento rozdíl byl vypočítán na základě vážené průměrné spravedlivé ceny tuny produktu vyrobeného ve Společenství, která vychází z výrobních nákladů na produkt ve Společenství, zvýšené o zisk při obratu 14 %.
To odpovídá výši zisku určené jako minimální zisk v předcházejících případech týkajících se ochrany obchodu s lososem a vyjadřuje výši klimatických, biologických a úbytkových rizik, jimž toto odvětví čelí.
Tato spravedlivá cena (kdy není způsobena újma) byla srovnána s prvkem minimální ceny.
Rozdílem mezi těmito dvěma cenami je vyměřené počáteční clo ve výši 330 EUR/t (v ekvivalentu ryby vcelku), což se při použití výše uvedených přepočítacích poměrů rovná částce 366 EUR/t pro produkty mimo filé a částce 508 EUR/t za filé.
(112) Měl by být stanoven postup pro přezkoumání těchto opatření Komisí pro případ, že se změní okolnosti.
Aby bylo možno řádně přihlédnout k případnému dopadu současných ochranných opatření, zvažuje se možnost provádět sledování trhu a vývoje cen.
Pokud zjištěné údaje nebo jiné informace ukáží, že definitivní úroveň dovozních cel ve výši 2850 EUR nebo 2736 EUR, podle toho, která částka připadá v úvahu, je nevhodná, bude okamžitě zahájeno šetření a provedena změna těchto částek ještě před tím, než vstoupí v platnost.
Pravidelná jednání se zúčastněnými stranami by se měla konat jednou za půl roku nebo na základě dostatečně odůvodněné žádosti zúčastněných stran.
(113) V souladu s právními předpisy a mezinárodními závazky Společenství by neměla být definitivní ochranná opatření uplatňována na produkty pocházející z jakékoli rozvojové země, pokud její podíl na dovozech daného produktu do Společenství nepřesáhne 3 %.
V tomto ohledu je v nařízení (ES) č. 1447/2004 věnována zvláštní pozornost situaci, v níž se nachází Chile jako rozvojová země, a je v něm stanoveno, že na dovozy z Chile se nevztahují prozatímní opatření, protože v druhém pololetí 2003 dovozy z Chile nepřesáhly hranici 3 %.
V nařízení se však také stanoví, že je třeba pečlivě sledovat vývoj těchto dovozů, aby se zjistilo, zda má zjištěný klesající trend trvalou povahu.
Na základě dalšího šetření bylo zjištěno, že dovozy z Chile se vrátily na hodnotu přibližně 6 % dovozů do Společenství a že snížená hodnota dovozů ve druhé polovině roku 2003 byla zřejmě jen přechodná.
Vzhledem k tomu, že celkové dovozy původem z Chile za rok 2003 přesáhly výše uvedený 3 % limit, měla by se definitivní ochranná opatření vztahovat i na dovozy z Chile.
Rozvojové země, na která se definitivní opatření nevztahují, jsou uvedeny v příloze 2.
10.2. Doba trván
(114) Definitivní opatření by neměla trvat déle než čtyři roky, včetně období platnosti prozatímních opatření.
Opatření by měla vstoupit v platnost dnem 6. února 2005 a měla být zůstat v platnosti do 13. srpna 2008.
10.3. Liberalizace
(115) V zájmu přizpůsobení odvětví by měla opatření po zavedení podléhat pravidelné liberalizaci, aby se zajistilo, že producenti Společenství budou mít silnou motivaci k provedení nezbytných restrukturalizačních změn.
Má se za to, že tato liberalizace by měla začít jeden rok po zavedení prozatímních opatření a následně by se měla uskutečňovat každý rok.
(116) Liberalizace by měla být naplánována tak, aby umožnila dovoz většího množství lososa chovaného pro hospodářské účely bez placení dodatečného cla, pouze s dodržením cenového prvku, a aby tak došlo ke zvýšení konkurenčního tlaku na producenty Společenství v době platnosti ochranných opatření.
Podobně by se měla postupně snižovat i sazba dodatečného cla, aby dovozy převyšující celní kvóty postupně podléhaly nižšímu clu.
Liberalizace též musí brát v úvahu očekávaný růst trhu.
Proto by se měla liberalizace uskutečňovat ve formě zvyšování celních kvót doprovázeným snižováním sazby dodatečných cel vyměřovaných na zboží nad tarifní kvóty.
Proto se má za to, že by se při každé úpravě měla celní kvóta zvýšit o 10 % a dodatečné clo snížit o 5 %, ovšem tuto zásadu lze v případě potřeby přezkoumat.
10.4. Restrukturalizace
(117) Účelem zavedení definitivních ochranných opatření je poskytnout producentům Společenství omezenou lhůtu, během níž by se mohli restrukturalizovat, aby dokázali účinněji konkurovat dovozům. V tomto smyslu se odkazuje na ustanovení čl. 20 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 3285/94, které zakazuje případné rozšiřování opatření, pokud není zřejmé, že se producenti Společenství skutečně přizpůsobují.
(118) Producenti Společenství již provádějí restrukturalizaci v důsledku těžkých ztrát, kvůli nimž někteří z nich přestali podnikat v oboru, a dále z důvodů konkurzu a ustanovení nuceného správce, kvůli čemuž museli další ukončit činnost.
Za několik posledních let se též podstatně zvýšila produktivita a efektivita.
Pokud se má ale odvětví rozvíjet tak, aby maximalizovalo svůj soutěžní potenciál nyní i v budoucnosti, potřebuje k realizaci organizované restrukturalizace určitý čas.
(119) Klíčové prvky strategie restrukturalizace, kterou vytvořily příslušné vnitrostátní orgány ve spolupráci s odborníky z odvětví, zahrnují 1) uskutečnění plánu územní optimalizace zaměřeného na přemístění nebo spojování rybích farem s cílem během dvou až tří následujících let zvětšit jejich velikost a tak zvýšit jejich efektivitu a snížit náklady; 2) diverzifikaci zaměřenou na chov dalších druhů, jako je treska a platýs, osazení rybích farem druhy s bílým masem a zvýšení chovu korýšů (vzhledem k současné finanční situaci narážejí tyto změny podstatným způsobem na nedostatek finančních zdrojů); 3) vývoj propracovanějších ekologických kapacitních nástrojů, které umožní lepší vyhodnocení maximální povolené biomasy na rybích farmách, kterou lze povolit, aniž by došlo k poškození zdravého mořského ekosystému, a tak dovolí sdružovat farmy do větších celků a lépe využívat úspory z rozsahu; 4) další využívání souběžného úhorování rybích farem v hydrologicky propojených oblastech společně s koordinovaným hubením parazitů, které zlepší ochranu chovaných ryb před parazity a nemocemi, zvýší míry přežívání strdlic a sníží náklady; 5) zavedení koordinace organizací producentů v Irsku, Spojeném království a v Norsku s cílem vyhnout se v budoucnosti problémům s nadprodukcí.
(120) Při realizaci této strategie již byly zaznamenány částečné úspěchy, zvláště pokud jde o synchronizované úhorování a koordinované hubení parazitů; další podstatný pokrok se očekává během období po zavedení těchto opatření.
Pokud by změny nepostupovaly během období po zavedení těchto opatření dostatečně rychle, Komise by mohla tento neúspěch považovat za změnu okolností ve smyslu článku 1 odst. 6 tohoto nařízení, takže by bylo nutno přezkoumat, zda mají opatření platit i nadále.
11. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
11.1. Předběžný komentář
(121) Kromě nepředvídaného vývoje, zvýšených dovozů, závažné újmy, příčin a kritických okolností bylo také prošetřeno, zda existují nějaké vážné důvody, které by mohly vést k závěru, že není v zájmu Společenství zavádět definitivní opatření.
K tomuto účelu byl zvážen dopad definitivních opatření na všechny dotčené strany řízení a pravděpodobné následky přijetí nebo nepřijetí těchto opatření na základě dostupných důkazů získaných od producentů Společenství, dalších producentů lososů chovaných pro hospodářské účely ve Společenství, dovozců a zpracovatelů.
11.2. Zájem producentů Společenství
(122) Celkový roční obrat producentů Společenství činí více než 500 miliónů eur. Kromě přímo vytvářených asi 1450 pracovních míst podporují dle odhadů nepřímo dalších 8000 pracovních míst ve zpracovatelském a ostatních odvětvích.
Jsou součástí významného růstového odvětví, ve kterém se produkce mezi lety 1995 a 2001 zdvojnásobila.
Dosahují stále vyšší efektivnosti výroby produktu, jehož trh ve Společenství i v celosvětovém měřítku neustále roste.
Za normálních tržních podmínek jsou životaschopní a konkurenceschopní a vykazují stoupající produktivitu.
(123) Pozice producentů Společenství je jasně ohrožena, pokud nebude upravena aktuální úroveň levných dovozů.
Důkazem jsou stále přicházející zprávy o hrozících konkurzech.
Navrhovaná opatření budou uplatňována na všechny dovozy dotyčného produktu, s výjimkou dovozů z rozvojových zemí, jejichž vývozy do Evropského společenství nepředstavují více než 3 % dovozů Společenství.
Budou tedy uplatňována na více než 95 % takových dovozů.
Přestože na základě předcházejících zkušeností týkajících se cenových závazků ohledně lososů chovaných pro hospodářské účely existují obavy, že bude obtížné vynutit dodržování cenových opatření, je třeba mít na paměti, že tento cenový prvek nevyplývá ze závazku, ale z proměnného cla, které bude vybírat celní orgán daného státu.
Lze proto očekávat, že tato opatření budou účinná a umožní zvýšení cen producentů ve Společenství na uspokojivou úroveň.
11.3. Zájem závislých odvětví
(124) Oblasti, ve kterých je chov lososa provozován, bývají spíše odlehlé – především na pobřeží západního a severního Skotska a na západním pobřeží Irska.
Počet pracovních příležitostí je omezený a ekonomická činnost související s chovem lososa se výrazně podílí na místním hospodářství.
Bez tohoto podílu by nebylo mnoho malých místních podniků, které dodávají producentům Společenství a jejich zaměstnancům zboží a služby, životaschopných.
Přijetí účinných definitivních opatření je tedy v zájmu závislých odvětví.
11.4. Zájmy producentů strdlic a krmiv
(125) Přestože jedna strana tvrdila opak, je jasně v zájmu významných dodavatelů producentů Společenství (například producentů strdlic a krmiv), aby měli silnou a předvídatelnou poptávku po svých produktech za ceny, které jim umožní vytvářet přiměřený zisk.
11.5. Zájem uživatelů, zpracovatelů a dovozců ve Společenství
(126) Aby bylo možné vyhodnotit dopad přijetí nebo nepřijetí opatření na dovozce, zpracovatele a uživatele, byly známým dovozcům, zpracovatelům a uživatelům dotyčného produktu na trhu Společenství poslány dotazníky.
Dovozci/zpracovatelé/uživatelé jsou obvykle stejné subjekty a mnoho jich je propojených s vyvážejícími producenty mimo Společenství, zejména v Norsku.
Odpovědi doručilo 6 dovozců/zpracovatelů/uživatelů a jedno sdružení zpracovatelů.
Kromě toho mnoho sdružení zpracovatelů předložilo Komisi své připomínky a byl navázán kontakt s některými zpracovateli a jejich sdruženími.
(127) Některé strany tvrdily, že by neměla být přijímána žádná opatření, protože během dvou až tří měsíců po zrušení antidumpingových opatření proti Norsku v květnu 2003 došlo pouze k menšímu dočasnému poklesu cen lososa chovaného pro hospodářské účely a tyto ceny se od té doby zase vrátily na obvyklou úroveň.
Zpracovatelé zdůraznili, že jakýkoliv nárůst cen by vedl ke zvýšení jejich nákladů a snížení obratu a ziskovosti a mohl by vést až ke snížení počtu pracovních příležitostí a přemísťování provozů, přičemž zdůraznili, že zaměstnanost v odvětví zpracování ryb je mnohem vyšší než v odvětví chovu ryb a v některých případech poskytuje zaměstnání v oblastech s nízkou zaměstnaností.
(128) Je ale zřejmé, že se ceny za první pololetí roku 2004 nevrátily na předešlou úroveň.
Ceny dovozů se sice od 4. čtvrtletí roku 2003 do počátku 1. čtvrtletí roku 2004 zvýšily, ale potom v další části 1. čtvrtletí a ve 2. čtvrtletí 2004 stále klesaly a ceny producentů Společenství sledovaly stejný trend.
Ceny producentů Společenství zůstávají výrazně pod cenou v situaci bez újmy.
Kromě toho podle posledních informací ceny stále klesají.
(129) Hlavní náklady zpracovatelů představují náklady na suroviny a mzdové náklady a je pravda, že zvýšení cen surovin by vedlo ke zvýšení nákladů zpracovatelů.
Podle informací poskytnutých zpracovateli však mezi lety 2002 a 2003 klesly jejich náklady na suroviny o 10 %, přičemž již mezi lety 2000 a 2002 klesly o 18 %.
V roce 2003 byly o 26 % nižší než v roce 2000.
Současně jimi poskytnuté informace ukazují, že v roce 2002 a 2003 zůstaly jejich prodejní ceny přibližně na stejné úrovni.
Pro všechny zpracovatele, kteří poskytli informace o ziskovosti své činnosti zpracování lososa je tato činnost zisková a má se za to, že jsou schopni absorbovat mírný růst nákladů bez ztráty pracovních příležitostí či nutnosti přemísťování provozů.
Je zřejmé, že současná úroveň cen lososů chovaných pro hospodářské účely je jak ve střednědobém tak i v dlouhodobém časovém horizontu neudržitelná.
Zpracovatelský průmysl proto bude v každém případě muset ve střednědobém až dlouhodobém horizontu čelit růstu nákladů na suroviny.
(130) Pokud jde o zaměstnanost, v průmyslu zpracování ryb je ve Společenství zaměstnáno na 100000 lidí, i když jen zlomek z nich se podílí na zpracovávání lososů chovaných pro hospodářské účely.
Nebylo zjištěno nic, co by naznačovalo, že by případná opatření vedla k poklesu úrovně zaměstnanosti ve Společenství.
(131) Zpracovatelé také zdůraznili, že obchodníci na hlavních evropských trzích a spotřebitelé musí mít nadále přístup ke kvalitním produktům za nízké ceny.
Vyjádřili své obavy zejména ze spekulativních nákupů ihned po zavedení celní kvóty a tvrdili, že při naplnění celní kvóty by mohli být donuceni k zastavení produkce.
Nakonec prohlásili, že je-li skutečně nutné přijmout nějaká opatření, měla by tato opatření respektovat zachování dostatečné nabídky a pomoci při udržení cenové stability na trhu, aby bylo snadnější předvídat jejich náklady.
V tomto ohledu sice někteří vyjádřili svůj jasný odpor vůči jakýmkoliv opatřením, ale jiní naznačili, že v případě skutečné nutnosti přijetí nějakých opatření by upřednostňovali systém celních kvót, přičemž někteří by preferovali systém licencí.
(132) Je třeba mít na paměti, že opatření jsou tvořena cenovým prvkem, který odráží návratnost nákladů producentů Společenství, a celními kvótami, vycházejícími z průměrných dovozů do Společenství v období od roku 2001 do roku 2003 zvýšených o 10 %, přičemž u dovozů nad tuto kvótu bude platit dodatečné clo.
Zpracovatelské odvětví by tedy mělo mít nadále přístup k dostatečné nabídce surovin.
Přestože některé strany tvrdily, že opatření budou znamenat pro zpracovatele ve Společenství závažnou administrativní zátěží, toto tvrzení nebylo opodstatněné a má se za to, že opatření jsou jen minimální administrativní zátěží, která je nezbytné k tomu, aby byla opatření účinná.
(133) Případné nevýhody, které by mohly pro zpracovatele, příp. uživatele a dovozce vyplynout, tedy nejsou považovány za takové nevýhody, které by převážily očekávané výhody opatření pro producenty Společenství, přičemž tato definitivní opatření jsou považována za minimální opatření nezbytná k nápravě závažné utrpěné újmy a k zabránění dalšímu vážnému zhoršování situace producentů Společenství.
11.6. Zájem spotřebitelů ve Společenství
(134) Jelikož je dotyčný produkt spotřebním zbožím, informovala Komise o zahájení šetření různé spotřebitelské organizace.
Jedna strana odpověděla, že kladné účinky spotřeby lososa na zdraví jsou obecně uznávány a že umělým zvyšováním ceny by došlo k znesnadnění výběru vhodné výživy na straně spotřebitelů a k poškození ekonomické životaschopnosti dovozců, zpracovatelů a maloobchodníků s lososy chovanými pro hospodářské účely.
Jiná strana tvrdila, že opatření by jim mohla zabránit dovážet a nadále prodávat zmrazeného lososa chovaného pro hospodářské účely.
Dále byly vyjádřeny obavy z toho, že po zvýšení cen by se stal losos chovaný pro hospodářské účely méně dostupným a zastavil by se rozvoj trhu v těch členských státech, kde je nižší než průměrný hrubý domácí produkt na jednoho obyvatele.
(135) Jak je ale uvedeno výše, má se za to, že současná tržní cena je tak nízká, že je to ze střednědobého až z dlouhodobého hlediska neudržitelné, a podniky budou mít i nadále přístup k neomezenému množství dovozů, které podléhají cenovému prvku, a pokud jejich množství převyšuje celní kvótu, pak dodatečnému clu.
Dále, vzhledem k marži mezi cenou celé ryby přímo z farmy a maloobchodní cenou zpracovaných produktů z lososa se má za to, že opatření zřejmě nebudou mít podstatný vliv na maloobchodní cenu a že dopad na spotřebitele tedy bude minimální.
Přesto ale bude Komise pečlivě sledovat vliv opatření na dostupnost a rozvoj trhu v členských státech s podprůměrným HDP.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Systém celních kvót a dodatečná cla
1. Pro období od 6. února 2005 do 13. srpna 2008 se zavádí systém celních kvót pro dovozy lososa chovaného pro hospodářské účely (ne volně žijícího), čerstvého, chlazeného, zmrazeného, též jako filé, klasifikovaného pod kódy KN ex03021200, ex03031100, ex03031900, ex03032200, ex03041013 a ex03042013 (dále jen "losos chovaný pro hospodářské účely"), do Společenství.
Objem celních kvót a země, pro které budou uplatňovány, jsou uvedeny v příloze 1.
Kvóty byly vypočítány jako ekvivalent celé ryby a přepočítací poměr pro skutečně dovezené "maso mimo filé" (skupina 1) činí 1:0,9 a pro "filé" (skupina 2) činí 1:0,65.
2. Celní kvóty se nevztahují na volně žijícího lososa a nejsou pro něj přidělovány.
Pro účely tohoto nařízení se "volně žijícím lososem" rozumí losos, u něhož se příslušné orgány členského státu, ve kterém je přijato celní prohlášení pro volný oběh, ujistí na základě všech příslušných dokladů předložených dotčenými stranami, že byl odloven na moři v případě lososa obecného a tichomořských druhů lososa nebo v řekách v případě hlavatky podunajské.
3. V souladu s článkem 4 se na dovozy lososa chovaného pro hospodářské účely, které přesahují úroveň celní kvóty, vztahuje dodatečné clo stanovené v příloze 1 pro danou skupinu, do které tyto dovozy patří.
4. Pro účely stanovení výše vyměřeného dodatečného cla patří losos chovaný pro hospodářské účely klasifikovaný pod kódy KN ex03021200, ex03031100, ex03031900, ex03032200 do skupiny 1 dle přílohy 1, zatímco losos s kódy KN ex03041013 a ex03042013 spadá do skupiny 2.
5. Na dovozy lososa chovaného pro hospodářské účely se nadále vztahuje smluvní celní sazba, stanovená v nařízení Rady (ES) č. 2658/87 [10], a jakákoliv preferenční celní sazba.
6. Jestliže se změní okolnosti, mohou být tato opatření Komisí přezkoumána.
7. V odůvodněném případě lze přezkoumat míru uvolnění těchto opatření.
Článek 2
Minimální dovozní cena
1. Dovozy lososa chovaného pro hospodářské účely v rámci celní kvóty uvedené v článku 1 i nad ní podléhají požadavku minimální dovozní ceny; ta může být podle potřeby přezkoumána s ohledem na příslušné faktory, včetně nabídky, poptávky a výrobních nákladů.
2. Dovoz lososa chovaného pro hospodářské účely za cenu nižší, než činí minimální dovozní cena, podléhá clu, které se rovná rozdílu mezi minimální dovozní cenou platnou pro jednotlivé produkty uvedené v příloze 1 a skutečnou dovozní cenou zaplacenou za tyto produkty (cif = cena zahrnuje výlohy, pojistné a přepravné na hranice Společenství, ale nikoli clo).
3. Ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost až do dne 15. dubna 2005 včetně činí minimální dovozní cena 2700 EUR/t v ekvivalentu celé ryby (cif na hranice Společenství, bez cla) v případě čerstvých lososů chovaných pro hospodářské účely a 2592 EUR/t v případě zmrazených lososů chovaných pro hospodářské účely.
Minimální dovozní cena dovozů ve skupině 1 činí 3000 EUR/t u čerstvých ryb a 2880 EUR/t u zmrazených, minimální dovozní cena dovozů ve skupině 2 činí 4154 EUR/t u čerstvých ryb a 3988 EUR/t u zmrazených.
4. Ode dne 16. dubna 2005 do dne 13. srpna 2008 činí minimální dovozní cena 2736 EUR/t v ekvivalentu celé ryby (cif na hranice Společenství, bez cla) v případě čerstvého lososa chovaného pro hospodářské účely, a 3040 EUR/t v případě zmrazeného lososa chovaného pro hospodářské účely.
Minimální dovozní cena v případě dovozů ve skupině 1 činí 3170 EUR/t pro čerstvé a 3040 EUR/t pro zmrazené ryby; v případě dovozů ve skupině 2 činí 4385 EUR/t pro čerstvé a 4209 EUR/t pro zmrazené ryby.
Pokud dojde k poškození zboží ještě před tím, než je propuštěno do volného oběhu, a proto je cena poměrně rozdělena kvůli zjištění celní hodnoty v souladu s článkem 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [11], sníží se minimální dovozní cena podle odstavce 3 nebo 4 o procento, které odpovídá poměrnému rozdělení skutečně zaplacené nebo splatné ceny.
Vyměřené clo se potom bude rovnat rozdílu mezi sníženou minimální dovozní cenou a sníženou čistou cenou s dodáním zboží na hranice Společenství.
Článek 3
Jistota vyžadovaná při dovozu
1. Pro účely tohoto nařízení se "dovozcem" rozumí osoba, která předkládá prohlášení nutné pro propuštění zboží do volného oběhu nebo osobu, za níž je toto prohlášení předkládáno, a za "uspokojivý důkaz" se považuje doklad o platbě skutečné dovozní ceny za dovážené lososy předložený celním orgánům nebo výsledek příslušné kontroly uskutečněné celními orgány.
2. Dovozci lososa chovaného pro hospodářské účely poskytnou celním orgánům uspokojivý důkaz o výši skutečné dovozní ceny zaplacené za tunu dovezeného lososa chovaného pro hospodářské účely.
3. Až do poskytnutí uspokojivého důkazu je uvolnění zboží podmíněno zaplacením jistoty celnímu orgánu ve výši 290 EUR/t (jako ekvivalent celé ryby) dovezeného lososa chovaného pro hospodářské účely (skupina 1 – 320 EUR/t, skupina 2 – 450 EUR/t).
4. Pokud dovozce neposkytne uspokojivý důkaz v souladu s odstavcem 2 výše do jednoho roku po přijetí celního prohlášení nutného pro propuštění zboží do volného oběhu nebo do tří měsíců od předpokládaného data úhrady zboží, podle toho, co nastane později, celní orgán bezodkladně zaúčtuje částku jistoty zaplacenou v souladu s ustanovením odstavce 3 výše jako clo, jemuž dotyčné zboží podléhá.
5. Pokud celní orgán během ověřování zjistí, že cena skutečně zaplacená za zboží je nižší než minimální dovozní cena v souladu s článkem 2, je povinen vybrat rozdíl mezi touto cenou a příslušnou minimální dovozní cenou v souladu s čl. 220 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2913. Aby se zabránilo vzniku neoprávněné finanční výhody, budou v souladu s platnými ustanoveními vyplaceny kompenzační úroky.
6. Zaplacená jistota bude vrácena, jakmile dovozce poskytne uspokojivý důkaz v souladu s odstavcem 2 výše.
Článek 4
Rozvojové země
Na dovozy lososa chovaného pro hospodářské účely původem z některé rozvojové země uvedené v příloze 2 se nevztahují ani nepřidělují celní kvóty uvedené v článku 1 ani nepodléhají podmínkám uvedeným v článcích 2 nebo 3.
Článek 5
Obecná ustanovení
1. Původ lososa chovaného pro hospodářské účely, na kterého se vztahuje toto nařízení, se stanoví v souladu s platnými předpisy Společenství.
2. S ohledem na odstavec 3 podléhá jakékoliv propuštění lososa chovaného pro hospodářské účely původem z rozvojové země do volného oběhu ve Společenství:
a) předložení osvědčení o původu, vydaného příslušnými státními orgány země, v souladu s podmínkami stanovenými v článku 47 nařízení (EHS) č. 2454/93, a
b) podmínce přímé přepravy produktu z příslušné země do Společenství ve smyslu článku 6.
3. Osvědčení o původu uvedené v odst. 2 písm. a) není nutné pro dovozy lososa chovaného pro hospodářské účely, na které se vztahuje doklad o původu vydaný či vystavený v souladu s příslušnými stanovenými pravidly za účelem získání způsobilosti pro preferenční sazební opatření.
4. Doklad o původu bude přijat pouze v případě, že losos chovaný pro hospodářské účely splňuje kritéria pro určení původu, stanovená platnými předpisy Společenství.
Článek 6
Přímá přeprava
1. Za produkty přepravené do Společenství přímo ze třetí země jsou považovány:
a) produkty, které nebyly přepravovány přes území třetí země,
b) produkty přepravované přes území jedné nebo více třetích zemí, které nejsou zemí původu, s překládkou či dočasným uskladněním v těchto zemích nebo bez překládky či dočasného uskladnění, za předpokladu, že je tento tranzit ospravedlněný z geografických důvodů nebo je vynucen výlučně přepravními požadavky, a za předpokladu, že produkty:
- zůstanou pod dohledem celních orgánů země či zemí tranzitu nebo uskladnění,
- nejsou uvolněny v zemi či zemích tranzitu nebo uskladnění pro prodej nebo pro spotřebu, a
- nejsou předmětem jiné činnosti, s výjimkou vykládky a opětovného naložení.
Doklad o splnění podmínek uvedených v odst. 1 písm. b) se předkládá orgánům Společenství.
Tento doklad může být předložen zejména v podobě jednoho z následujících dokumentů:
a) jednotný přepravní doklad, vydaný v zemi původu, který se vztahuje na přepravu tranzitní zemí nebo tranzitními zeměmi,
b) osvědčení vydané celními orgány tranzitní země nebo tranzitních zemí, které obsahuje:
- přesný popis zboží,
- data jeho vykládky a opětovného naložení, včetně případných použitých plavidel.
Článek 7
Dovozy ve fázi přepravy do Společenství
1. Toto nařízení neplatí pro produkty ve fázi přepravy do Společenství ve smyslu odstavce 2.
2. Produkty jsou považovány za produkty ve fázi přepravy do Společenství, jestliže:
- opustily zemi původu před datem zahájení platnosti tohoto nařízení, a
- jsou přepravovány z místa nakládky v zemi původu do místa vykládky ve Společenství v souladu s platným přepravním dokladem, vydaným před datem účinnosti tohoto nařízení.
3. Dotčené strany předloží celním orgánům doklad o splnění podmínek stanovených v odstavci 2.
Orgány však mohou mít za to, že produkty opustily zemi původu dříve, než toto nařízení nabylo účinnosti, jestliže je předložen jeden z následujících dokladů:
- v případě námořní přepravy nákladní list, který dokládá, že k nakládce došlo před tímto datem,
- v případě železniční přepravy nákladní list, který byl před tímto datem přijat železničními orgány v zemi původu,
- v případě pozemní přepravy přepravní smlouvu v mezinárodní silniční nákladní dopravě (CMR) ohledně přepravy zboží či jakýkoliv jiný přepravní doklad vydaný v zemi původu před tímto datem,
- v případě letecké přepravy letecký nákladní list, který dokládá, že letecká společnost produkt převzala před tímto datem.
Článek 8
Členské státy a Komise úzce spolupracují při zajišťování plnění tohoto nařízení.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 207/2005
ze dne 7. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 208/2005
ze dne 4. února 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 466/2001, pokud jde o polycyklické aromatické uhlovodíky
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993 o postupech Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách [1], a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 466/2001 [2] stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách, včetně potravin určených pro kojence a malé děti, které jsou uvedeny ve směrnici Komise 91/321/EHS ze dne 14. května 1991 o počáteční a pokračující kojenecké výživě [3] a směrnici Komise 96/5/ES ze dne 16. února 1996 o obilných a ostatních příkrmech pro kojence a malé děti [4].
(2) Některé členské státy přijaly maximální limity pro polycyklické aromatické uhlovodíky (PAU) v některých potravinách.
S ohledem na rozdíly mezi členskými státy a následné riziko narušení hospodářské soutěže jsou, při zachování zásady proporcionality, opatření Společenství s cílem zajistit jednotnost trhu nezbytná.
(3) Vědecký výbor pro potraviny ve svém stanovisku ze dne 4. prosince 2002 dospěl k závěru, že řada polycyklických aromatických uhlovodíků je genotoxickými karcinogeny.
Při laboratorních studiích byly hodnoty, při kterých vznikaly pokusné nádory, několikanásobně vyšší než ty, které se podle předpokladů nacházejí v potravinách a konzumují.
Vzhledem k bezprahovým účinkům genotoxických látek by však množství polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách mělo být sníženo na co nejnižší rozumně dosažitelnou úroveň.
(4) Podle Vědeckého výboru pro potraviny lze benz(a)pyren využít jako indikátor výskytu a účinku karcinogenních polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách, včetně benz(a)antracenu, benz(b)fluorantenu, benz(j)fluorantenu, benz(k)fluorantenu, benz(g,h,i)perylenu, chrysenu, cyclopenta(c,d)pyrenu, dibenz(a,h)antracenu, dibenz(a,e)pyrenu, dibenz(a,h)pyrenu, dibenz(a,i)pyrenu, dibenz(a,l)pyrenu, indeno(1,2,3-cd)pyrenu a 5-methylchrysenu.
Aby se při příštím přezkoumání vědělo, zda je vhodné nadále využívat benz(a)pyren jako indikátor, musely by být provedeny další analýzy příslušných podílů těchto polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách.
(5) Potraviny mohou být kontaminovány polycyklickými aromatickými uhlovodíky během zahřívání nebo sušení, kdy může dojít k přímému kontaktu s produkty spalování.
V důsledku procesů sušení a ohřívání na přímém ohni, které se používají při výrobě jedlých olejů (např. lisovaného olivového oleje), může být obsah polycyklických aromatických uhlovodíků vysoký.
Při rafinaci olejů může být benz(a)pyren odstraněn prostřednictvím aktivního uhlíku.
Není však jasné, zda rafinace odstraní všechny nežádoucí polycyklické aromatické uhlovodíky.
Měly by se používat takové výrobní metody a metody zpracování, které zabraňují počáteční kontaminaci olejů polycyklickými aromatickými uhlovodíky.
(6) V zájmu ochrany veřejného zdraví jsou nutné maximální limity pro benz(a)pyren v některých potravinách, které obsahují tuky a oleje, a v potravinách, u kterých uzení nebo sušení může způsobit vysokou úroveň kontaminace.
U potravin pro kojence jsou nutné zvláštní nižší maximální limity, které jsou dosažitelné prostřednictvím striktně kontrolované výroby a balení počáteční a pokračující kojenecké výživy a obilných a ostatních příkrmů pro kojence a malé děti.
Maximální limity jsou nutné i u potravin, u kterých může znečištění životního prostředí způsobit vysokou úroveň kontaminace. Jedná se především o ryby a produkty rybolovu, jejichž kontaminace může být způsobena např. únikem ropy z lodí.
(7) V některých potravinách, např. v sušeném ovoci a doplňcích stravy, byl zjištěn benz(a)pyren. Z dostupných údajů však nelze vyvodit, které limity jsou rozumně dosažitelné.
K ujasnění limitů, které jsou v těchto potravinách rozumně dosažitelné, je třeba dalšího šetření.
Prozatím by se měly používat maximální limity pro benz(a)pyren v příslušných potravinových složkách, např. v olejích a tucích používaných v doplňcích stravy.
(8) Nařízení (ES) č. 466/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 466/2001 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. dubna 2005.
V souladu s příslušnými ustanoveními se toto nařízení nepoužije na výrobky uvedené na trh před 1. dubnem 2005.
Prokázání toho, kdy byly výrobky uvedeny na trh, bude na hospodářském subjektu v potravinářském odvětví.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 209/2005
ze dne 7. února 2005,
kterým se stanoví seznam textilních výrobků, při jejichž propouštění do volného oběhu ve Společenství se nepožaduje důkaz o původu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1541/98 ze dne 13. července 1998 o důkazu původu pro některé textilní výrobky třídy XI kombinované nomenklatury, které jsou propuštěny do volného oběhu ve Společenství, a o podmínkách pro přijetí tohoto důkazu [1], a zejména na článek 4 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Výše uvedené nařízení stanoví, že v případě textilních a oděvních výrobků, na které se nevztahují zvláštní obchodněpolitická opatření Společenství a které jsou propuštěny do volného oběhu, je možné udělit odchylku od povinnosti prokazovat původ a také že by u těchto výrobků předpisy o odchylkách od povinnosti předložit osvědčení o původu měly uvádět, zda musí být předloženo prohlášení o původu.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 2579/98 ze dne 30. listopadu 1998 stanovilo seznam textilních výrobků, při jejichž propouštění do volného oběhu ve Společenství se nepožaduje důkaz o původu [2].
Nyní je nutné tento seznam aktualizovat přidáním nových kategorií textilních výrobků.
(3) V zájmu srozumitelnosti a právní jistoty by mělo být nařízení (ES) č. 2579/98 výslovně zrušeno a nahrazeno ustanoveními tohoto nařízení.
(4) Za účelem splnění závazků EU vyplývajících z vypršení Dohody WTO o textilu a ošacení, a zejména za účelem splnění požadavků čl. 2 odst.
8 písm. c) Dohody WTO o textilu a ošacení, podle něhož "první den 121. měsíce poté, co Dohoda o WTO nabude účinnosti, se odvětví textilu a oděvů stane začleněným do rámce GATT 1994, přičemž budou veškerá omezení uplatňovaná podle této dohody zrušena", by se ustanovení tohoto nařízení měla používat od 1. ledna 2005.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Při propouštění textilních výrobků uvedených v seznamu v příloze tohoto nařízení do volného oběhu není nutné předkládat důkaz o původu.
Článek 2
Nařízení Komise (ES) č. 2579/98 se zrušuje.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 210/2005
ze dne 8. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 212/2005
ze dne 9. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 213/2005
ze dne 8. února 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 214/2005
ze dne 9. února 2005,
kterým se mění příloha III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001, pokud jde o dohled nad přenosnými spongiformními encefalopatiemi u koz
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií [1], a zejména na čl. 23 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla pro dohled nad přenosnými spongiformními encefalopatiemi (TSE) u koz.
(2) Dne 28. ledna 2005 potvrdila skupina odborníků na TSE v drobných přežvýkavcích, jíž předsedala referenční laboratoř Společenství pro TSE, zjištění bovinní spongiformní encefalopatie (BSE) u jedné kozy poražené ve Francii.
Jedná se o první případ BSE u drobného přežvýkavce za přirozených podmínek.
(3) Předchozí Vědecký řídící výbor (VŘV) přijal během svého zasedání ve dnech 4. až 5. dubna 2002 stanovisko k bezpečnému zásobování materiálem z drobných přežvýkavců pro případ, že by se ukázalo, že je BSE u drobných přežvýkavců pravděpodobná.
Ve svém stanovisku přijatém na zasedání dne 26. listopadu 2003 podpořila Vědecká komise pro biologická nebezpečí zřízená při Evropském úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) stanovisko VŘV, pokud jde o bezpečnost produktů z drobných přežvýkavců v souvislosti s TSE.
Uvedená vědecká komise EFSA ve svém prohlášení ze dne 28. ledna 2005 rovněž zdůraznila, že význam tohoto jediného případu nákazy BSE u jedné ovce ve Francii je ještě nezbytné posoudit.
V tomto ohledu budou výsledky zvýšeného dohledu nad TSE u koz klíčové.
(4) V souladu s výše uvedenými stanovisky a prohlášením VŘV a EFSA by měl být dohled nad kozami rozšířen za účelem zlepšení programů Společenství týkajících se eradikace.
Tyto programy také zvyšují úroveň ochrany spotřebitele, ačkoli je bezpečné zásobování kozími produkty dále zajišťováno za pomoci současných opatření, zejména ustanovení nařízení (ES) č. 999/2001 týkajících se odstraňování specifikovaného rizikového materiálu.
(5) Rozšířený dohled by proto měl vycházet z doporučení pro statisticky platné zjišťování referenční laboratoře Společenství, aby se prevalence BSE u koz zjistila co nejdříve a aby se zlepšily poznatky jak ohledně zeměpisného rozšíření, tak rozšíření uvnitř stáda.
Proto by se tento dohled měl provádět ve všech členských státech s důrazem na členské státy, v nichž se BSE vyskytla.
(6) Nařízení (ES) č. 999/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7) Je velmi důležité zajistit nejvyšší úroveň ochrany spotřebitele a vyhodnotit prevalenci BSE u koz, a proto by změny stanovené tímto nařízením měly vstoupit v platnost okamžitě.
(8) Program pro dohled u koz by měl být přezkoumán nejpozději po 6 měsících účinného dohledu a po vydání stanoviska EFSA týkajícího se kvantitativního posouzení zbytkového rizika u kozího masa a masných výrobků z něj vyrobených.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha III nařízení (ES) č. 999/2001 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 215/2005
ze dne 9. února 2005
o dovozních licencích pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí a telecí maso vysoké kvality
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 936/97 ze dne 27. května 1997 o otevření a správě celních kvót pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality a pro zmrazené buvolí maso [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 4 a 5 podmínky pro žádosti o udělení dovozních licencí pro maso uvedené v čl. 2 písm. f) tohoto nařízení.
(2) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 2 písm. f) množství čerstvého, chlazeného nebo zmrazeného hovězího a telecího masa vysoké kvality které odpovídá definici stanovené vestejném ustanovení, které může být v období od 1. července 2004 do 30. června 2005 za zvláštních podmínek dovezeno, na 11500 tun.
(3) Je třeba připomenout, že licence, které jsou předmětem tohoto nařízení, mohou být použity po celou dobu jejich platnosti pouze za předpokladu, že splňují podmínky veterinární hygieny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozní licence pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality dle čl. 2 písm. f) nařízení (ES) č. 936/97 podané v období od 1. do 5. února 2005 se vyhovuje.
2. Žádosti o licence mohou být v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 936/97 podány během prvních pěti dnů měsíce března 2005 pro množství 7727,175 tun.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 216/2005
ze dne 10. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 217/2005
ze dne 10. února 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sazby náhrad použitelné od 1. února 2005 na produkty uvedené v příloze, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 169/2005 [2].
(2) Z uplatnění pravidel a kritérií uvedených v nařízení (ES) č. 169/2005 na údaje, které má Komise v současnosti k dispozici, vyplývá, že nyní uplatňované vývozní náhrady by měly být pozměněny podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady stanovené nařízením (ES) č. 169/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Article 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 218/2005
ze dne 10. února 2005
o otevření a správě autonomní celní kvóty pro česnek od 1. ledna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 první pododstavec tohoto aktu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 565/2002 [1] stanovilo postup pro spravování celních kvót a zavedlo systém osvědčení o původu česneku dováženého ze třetích zemí.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 228/2004 ze dne 3. února 2004, kterým se stanoví přechodná opatření k nařízení (ES) č. 565/2002 v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska [2], přijalo opatření umožňující dovozcům z těchto zemí využívat nařízení (ES) č. 565/2002. Cílem těchto opatření bylo rozlišení mezi tradičními a novými dovozci v těchto nových členských státech a přijetí referenčního množství, aby tito dovozci mohli využívat tento systém.
(3) S cílem zajistit pokračování zásobování trhu rozšířeného Společenství s přihlédnutím ke stávajícím hospodářským podmínkám zásobování v nových členských státech před přistoupením, je třeba otevřít na autonomním a dočasném základě novou dovozní celní kvótu pro čerstvý nebo chlazený česnek kódu KN 07032000. Tato nová celní kvóta se připočte k celním kvótám otevřeným nařízením Komise (ES) č.
1077/2004 ze dne 7. června 2004 [3] a nařízením Komise (ES) č. 1743/2004 ze dne 7. října 2004 [4].
(4) Tato nová celní kvóta musí být otevřená dočasně a nepředjímat výsledek probíhajících jednání v rámci Světové obchodní organizace (WTO) v důsledku přistoupení nových členů.
(5) Řídící výbor pro čerstvé ovoce a zeleninu nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Autonomní celní kvóta 4400 tun (pořadového čísla 09.4115), (dále jen autonomní kvóta), se otevírá od 1. ledna 2005 pro dovoz čerstvého nebo chlazeného česneku kódu KN 07032000 do Společenství.
2. Sazba valorického cla pro produkty dovážené v rámci autonomní kvóty je 9,6 %.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 565/2002 a nařízení (ES) č. 228/2004 se použijí na správu autonomní kvóty s výhradou ustanovení tohoto nařízení.
Ustanovení článku 1, čl. 5 odst. 5 a čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 565/2002 se však nepoužijí na správu autonomní kvóty.
Článek 3
Doba platnosti dovozních licencí vydaných na základě autonomní kvóty (dále jen licence) končí 30. června 2005.
Licence obsahují v kolonce 24 jednu z poznámek uvedených v příloze I.
Článek 4
1. Dovozci mohou předložit žádosti o licence příslušným orgánům v členských státech během prvních pěti pracovních dnů, které následují po dni vstupu tohoto nařízení v platnost.
Žádosti musí obsahovat v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze II.
2. Množství, o které ve svých žádostech o licence požádá dovozce, nemůže přesáhnout 10 % autonomní kvóty.
Článek 5
Autonomní kvóta se rozděluje následovně:
- 70 % tradičním dovozcům,
- 30 % novým dovozcům.
Pokud přidělené množství pro jednu z kategorií dovozců není touto kategorií využito, je možné přidělit zbytek druhé kategorii.
Článek 6
1. Členské státy sdělí Komisi sedmý pracovní den po vstupu tohoto nařízení v platnost množství, pro která bylo zažádáno o licence.
2. Licence se vydávají dvanáctý pracovní den po vstupu tohoto nařízení v platnost, pokud Komise nepřijala zvláštní opatření podle odstavce 3.
3. Pokud Komise dospěje na základě sdělení, která jí byla poskytnuta podle odstavce 1 k názoru, že žádosti o vydání licencí převyšují množství, která jsou dostupná pro jednu kategorii dovozců podle článku 5, přijme pomocí nařízení jednotné procento snížení pro dotyčné žádosti.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 219/2005
ze dne 10. února 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 919/94, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 404/93, pokud jde o organizace producentů banánů
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [1], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 919/94 [2] stanovilo především podmínky pro uznávání organizací producentů a jeho příloha stanovila minimální objem tržní produkce a minimální počet producentů, které organizace producentů musí uznat za členy.
(2) Je vhodné stanovit minimální objem tržní produkce a minimální počet producentů, které organizace producentů na Kypru musí uznat za členy.
(3) Za účelem splnění hospodářských cílů uložených organizacím producentů v oblasti produkce a uvádění na trh, zvýšení příjmů z uvádění produktů na trh a zlepšení řízení odvětví je nutné podporovat vytváření větších jednotek a z toho důvodu i zvyšovat limity počtu členů v organizacích a tržních objemů produkce na Kypru vzhledem k produkci banánů v této oblasti produkce.
(4) Je proto vhodné změnit nařízení (ES) č. 919/94.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro banány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 919/94 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 220/2005
ze dne 10. února 2005
o otevření a správě autonomní celní kvóty pro konzervované houby od 1. ledna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 první pododstavec tohoto aktu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č 1864/2004 [1] otevřelo a stanovilo postup pro spravování celních kvót pro konzervované houby.
Za tímto účelem se stanoví přechodná opatření pro dovozce z České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska.
Cílem těchto opatření je rozlišení mezi tradičními a novými dovozci v těchto nových členských státech a úprava množství, na která by se mohly vztahovat žádosti o licence tradičních dovozců z nových členských států tak, aby tito dovozci mohli využívat tento systém.
(2) S cílem zajistit pokračování zásobování trhu rozšířeného Společenství s přihlédnutím ke stávajícím hospodářským podmínkám zásobování v nových členských státech před přistoupením je třeba otevřít na autonomním a dočasném základě novou dovozní celní kvótu pro konzervované houby rodu Agaricus kódů KN 07115100, 20031020 a 20031030. Tato nová celní kvóta se připočte k celním kvótám otevřeným nařízením Komise (ES) č.
1076/2004 ze dne 7. června 2004 [2] a nařízením Komise (ES) č. 1749/2004 ze dne 7. října 2004 [3].
(3) Tato nová celní kvóta musí být otevřená dočasně a nepředjímat výsledek probíhajících jednání v rámci Světové obchodní organizace (WTO) v důsledku přistoupení nových členů.
(4) Řídící výbor pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny nepředložil stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Autonomní celní kvóta 1200 tun (odkapané hmotnosti) pořadového čísla 09.4111 (dále jen "autonomní kvóta") se otevírá od 1. ledna 2005 pro dovoz konzervovaných hub rodu Agaricus kódů KN 07115100, 20031020 a 20031030 do Společenství.
2. Sazba valorického cla použitelná na dovážené produkty v rámci autonomní kvóty se stanoví ve výši 12 % pro produkty kódu KN 07115100 a 23 % pro produkty kódů KN 20031020 a 20031030.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 1864/2004 se použije na správu autonomní kvóty s výhradou ustanovení tohoto nařízení.
Ustanovení článku 1, čl. 5 odst. 2 a 5, čl. 6 odst. 2, 3 a 4, článku 7, čl. 8 odst. 2 a článků 9 a 10 nařízení (ES) č. 1864/2004 se nepoužijí na správu autonomní kvóty.
Článek 3
Doba platnosti dovozních licencí vydaných na základě autonomní kvóty (dále jen "licence") končí 30. června 2005.
Licence obsahují v kolonce 24 jednu z poznámek uvedených v příloze I.
Článek 4
1. Dovozci mohou předložit žádosti o licence příslušným orgánům v členských státech během prvních pěti pracovních dnů, které následují po dni vstupu tohoto nařízení v platnost.
Žádosti musí obsahovat v poli 20 jednu z následujících poznámek uvedených v příloze II.
2. Žádosti o licence předložené jedním tradičním dovozcem se nemohou vztahovat na množství přesahující 9 % autonomní kvóty.
3. Žádosti o licence předložené jedním novým dovozcem se nemohou vztahovat na množství přesahující 1 % autonomní kvóty.
Článek 5
Autonomní kvóta se rozděluje následovně:
- 95 % tradičním dovozcům,
- 5 % novým dovozcům.
Pokud přidělené množství pro jednu z kategorií dovozců není touto kategorií využito, je možné přidělit zbytek druhé kategorii.
Článek 6
1. Členské státy sdělí Komisi sedmý pracovní den po vstupu v platnost tohoto nařízení množství, pro která bylo zažádáno o licence.
2. Licence se vydávají dvanáctý pracovní den po vstupu tohoto nařízení v platnost, pokud Komise nepřijala zvláštní opatření podle odstavce 3.
3. Pokud Komise dospěje na základě sdělení, která jí byla poskytnuta podle odstavce 1, k názoru, že žádosti o vydání licencí převyšují množství, která jsou dostupná pro jednu kategorii dovozců podle článku 5, přijme pomocí nařízení jednotné procento snížení pro dotyčné žádosti.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 221/2005
ze dne 10. února 2005,
kterým se pro dodací období 2004/05 stanoví množství povinných dodávek třtinového cukru k dovozu podle protokolu AKT a dohody s Indií
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [2], a zejména na čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví podrobná pravidla pro určování povinných dodávek s nulovým clem pro produkty kódu KN 1701, vyjádřených jako ekvivalent bílého cukru, pro dovozy pocházející ze zemí, které jsou signatáři protokolu AKT a dohody s Indií.
(2) Použití článků 3 a 7 protokolu AKT, článků 3 a 7 dohody s Indií a článků 11 a 12 nařízení (ES) č. 1159/2003 vedlo Komisi k tomu, že stanovila povinné dodávky pro dodací období 2004/05 a pro každou vyvážející zemi, přičemž přihlížela na základě stávajících dostupných informací k rozdílu mezi množstvím povinných dodávek a množstvím skutečně dovezeným během uplynulých dodacích období.
919/2004 [3] změnilo množství povinných dodávek třtinového cukru k dovozu podle protokolu AKT a dohody s Indií pro dodací období 2003/04, stanovená nařízením Komise (ES) č. 443/2004 [4], protože v důsledku ztráty dovozní licence bylo 25376 tun preferenčního cukru z množství povinných dodávek pro ostrov Mauricius převedeno pro dodací období 2004/05.
Z následných kontrol vyplynulo, že ztracená dovozní licence nebyla využita, a proto by mělo být dotyčných 25376 tun započítáno při určování množství povinných dodávek pro ostrov Mauricius pro dodací období 2004/05,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Množství povinných dodávek pro dovoz produktů kódu KN 1701 pocházejících ze zemí, které jsou signatáři protokolu AKT a dohody s Indií, vyjádřená jako ekvivalent bílého cukru, jsou pro dodací období 2004/05 a pro každou dotyčnou vyvážející zemi stanovena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 222/2005
ze dne 10. února 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1943/2003, pokud jde o směnné kurzy používané při poskytování podpor předběžně uznaným seskupením producentů v odvětví ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1] a zejména na článek 48 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 3. odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1943/2003 ze dne 3. listopadu 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, pokud jde o podpory předběžně uznaným seskupením producentů [2], stanoví parametry výpočtu a stropy paušální podpory uvedené v čl. 14 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2200/96. Tyto parametry a stropy nejsou ani poskytované ani vybírané. Ustanovení článků 2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 2799/98 ze dne 15. prosince 1998 o agromonetární úpravě pro euro [3] nejsou pro ně tedy použitelné.
(2) Tyto parametry a stropy jsou použitelné pro každou splátku podpor uvedených v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. d) nařízení (ES) č. 1943/2003. Pro jejich vyjádření v národní měně nezúčastněných členských států ve smyslu článku 1 nařízení (ES) č. 2799/98 je vhodné použít směnný kurz platný k prvému dni období, za které jsou tyto podpory poskytovány.
(3) Je proto vhodné změnit nařízení (ES) č. 1943/2003.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 3 nařízení (ES) č. 1943/2003 se doplňuje odstavec 3, který zní:
"3. Směnným kurzem použitelným na částky v eurech uvedené v odstavci 2 je poslední směnný kurz zveřejněný Evropskou centrální bankou před prvním dnem období, za které jsou dotyčné podpory poskytovány."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 223/2005
ze dne 10. února 2005
o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury přiložené k nařízení (EHS) č. 2658/87, je nutné přijmout opatření týkající se zařazení zboží uvedeného v příloze k tomuto nařízení.
(2) Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla.
Tato pravidla se používají i pro jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je na kombinované nomenklatuře zcela či z části založena, nebo která k ní přidává jakékoli další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Společenství s ohledem na uplatňování sazebních a jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.
(3) Podle zmíněných všeobecných pravidel musí být zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze zařazeno do kódu KN uvedeného ve sloupci 2, vzhledem k důvodům uvedeným ve sloupci 3.
(4) Je vhodné umožnit, aby oprávněná osoba mohla závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, týkající se zařazení zboží do kombinované nomenklatury, které nejsou v souladu s tímto nařízením, nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [2].
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze se zařazuje v rámci kombinované nomenklatury do kódu KN uvedeného ve sloupci 2.
Článek 2
Závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, které nejsou v souladu s tímto nařízením, lze nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 224/2005
ze dne 10. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(10) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 225/2005
ze dne 10. února 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 8. února 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 8. února 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 226/2005
ze dne 10. února 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. dubna 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 8. února 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 8. února 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 31,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 227/2005
ze dne 10. února 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 14 odst. 3,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízní,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství, produktů uvedených v čl. 1 každého z uvedených nařízení, mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy předchozím stanovením vysokých sazeb náhrad.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) V důsledku dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovin ze Společenství do Spojených států, schválené rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4] je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 4 odst. 3 a 5 nařízení (ES) č. 1520/2000 musí být stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], pro dotčený základní produkt, platnou během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 228/2005
ze dne 10. února 2005,
kterým se opravuje nařízení (ES) č. 115/2005, kterým se zahajuje nabídkové řízení týkající se náhrady pro vývoz měkké pšenice do některých třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] zahájilo nabídkové řízení týkající se náhrady pro vývoz měkké pšenice do některých třetích zemí.
(2) Kontrola potvrdila, že v důsledku chyby, opatření tohoto nařízení týkající se zemí, které nebudou zahrnuty do nabídkového řízení, nejsou totožná s opatřeními, která byla schválena hlasováním Řídícího výboru.
Uvedené nařízení by proto mělo být opraveno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 115/2005 se nahrazuje následovně:
"2. Nabídkové řízení se týká vývozu měkké pšenice do třetích zemí kromě Albánie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Chorvatska, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [3] a Švýcarska.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 229/2005
ze dne 10. února 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 9,34 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 11,60 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 230/2005
ze dne 10. února 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor por bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 17,971 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 231/2005
ze dne 10. února 2005,
kterým se stanoví opravná částka použitelná při poskytování náhrady pro obiloviny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci, uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle jejich místa určení.
(4) Opravnou částku je třeba stanovit zároveň s náhradou a dle stejného postupu, přičemž je možné ji v období mezi dvěma stanoveními změnit.
(5) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se stanovuje dle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 232/2005
ze dne 10. února 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 4. února do 10. února 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1757/2004 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 13,98 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 233/2005
ze dne 10. února 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro oves v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1565/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 ze dne 3. září 2004 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro oves ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2004/05 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýcarska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 by měla být stanovena maximální náhrada.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 4. do 10. února 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1565/2004 se maximální vývozní náhrada pro oves stanovuje na 33,95 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 234/2005
ze dne 10. února 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 4. do 10. února 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 4,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 235/2005
ze dne 10. února 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2275/2004 pro dovoz čiroku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2275/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u čiroku dováženého ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č. 1784/2003, nevyhovět žádné nabídce.
(3) Zejména vzhledem ke kritériím uvedeným v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č. 1839/95 se nedoporučuje stanovovat maximální snížení cla.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 4. do 10. února 2005 v rámci nabídkového řízení pro snížení dovozního cla dle nařízení (ES) č. 2275/2004 pro čirok se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 236/2005
ze dne 10. února 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2277/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 4. do 10. února 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 27,44 EUR/t pro maximální celkové množství 30000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 237/2005
ze dne 10. února 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2276/2004 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2276/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Portugalska.
(2) Dle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č. 1784/2003, že nebude vyhověno žádné nabídce.
(3) Zejména vzhledem ke kritériím uvedeným v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č. 1839/95 se nedoporučuje stanovovat maximální snížení cla.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 4. do 10. února 2005 v rámci nabídkového řízení pro snížení dovozního cla dle nařízení (ES) č. 2276/2004 pro kukuřici se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 238/2005
ze dne 11. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 239/2005
ze dne 11. února 2005,
kterým se mění a opravuje nařízení (ES) č. 796/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [1], a zejména na čl. 7 odst. 1, čl. 34 odst. 2 a čl. 145 písm. c), d), k) a n) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení Komise (ES) č. 796/2004 [2] obsahuje některé definice, které je třeba vyjasnit.
Zejména by měla být vyjasněna definice pojmu "stálá pastvina" v bodě 2 uvedeného článku a rovněž by měla být doplněna definice pojmu "trávy nebo jiné zelené pícniny".
V této souvislosti je nicméně nutné přihlédnout k tomu, že členské státy potřebují mít určitou míru pružnosti, aby mohly zohlednit místní agronomické podmínky.
(2) V návaznosti na zavedení plateb na chmel seskupením producentů na základě článku 68a druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003 a článku 171 nařízení Komise (ES) č. 1973/2004 ze dne 29. října 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ohledně režimů podpor stanovených v hlavě IV a IVa tohoto nařízení a ohledně využití půdy vyjmuté pro pěstování surovin [3], je třeba přizpůsobit v několika ohledech nařízení (ES) č. 796/2004 a rovněž by mělo být zavedeno zvláštní ustanovení týkající se postupu pro podávání žádostí a kontroly uvedeného režimu podpory.
(3) Nařízení (ES) č. 1782/2003 v rámci ustanovení o podmíněnosti stanoví pro Českou republiku, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Maltu, Polsko, Slovinsko a Slovensko (dále jen "nové členské státy") některé specifické povinnosti týkající se zachovávání stálých pastvin.
V souladu s tím je nutné stanovit pravidla pro určování poměru stálých pastvin k orné půdě, který musí být v nových členských státech zachováván.
Je rovněž nutné stanovit povinnosti, které musí každý zemědělec plnit, je-li zjištěno, že podíl stálých pastvin klesá.
(4) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 796/2004 nesmějí zemědělci v určitých situacích přeměňovat půdu užívanou jako stálé pastviny bez předchozího povolení. Takové povolení může též povolovat přeměnu půdy užívané jako stálé pastviny pod podmínkou, že tato přeměna bude vyvážena zřízením stálých pastvin na půdě odpovídající rozlohy. Pro tyto případy by mělo být stanoveno, že půda s takto zřízenými pastvinami by se měla odchylně od definice "stálé pastviny" uvedené v čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 796/2004 považovat za stálou pastvinu od okamžiku jejich zřízení.
(5) Podle čl. 4 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 796/2004 může být zemědělci uložena povinnost přeměnit zpět na stálé pastviny půdu, jež byla v minulosti využívána jako stálé pastviny a již přeměnil na půdu určenou k jiným účelům v určitém období. Toto období by mělo být prodlouženo, aby bylo mezi zemědělce rovnoměrněji rozděleno břímě zachovávání stálých pastvin.
(6) Ustanovení čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 796/2004 stanoví, že jednotné žádosti mají být podány ke dni stanovenému členské státy, kterým smí být nejpozději 15. květen daného roku. Vzhledem ke specifickým klimatickým podmínkám ve Finsku a Švédsku však mohou tyto dva členské státy stanovit pozdější den, kterým smí být nejpozději 15. červen. Po přistoupení nových členských států by měla být stejná výjimka stanovena pro Estonsko, Lotyšsko a Litvu. Datum 15. června by mělo být uplatněno i na oznámení o změnách jednotné žádosti podávaná zemědělcem příslušnému orgánu v souladu s čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 796/2004.
(7) Aby se členským státům umožnilo účinné provádění kontrol, a zejména kontrol povinností v souvislosti s podmíněností, ukládá čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 796/2004 zemědělcům povinnost vykázat všechny plochy, které mají k dispozici, bez ohledu na to, zda na ně žádají podporu, či nikoliv. Je třeba stanovit mechanismus, který zajistí, aby zemědělci tuto povinnost plnili.
(8) Článek 20 nařízení (ES) č. 796/2004 obsahuje zvláštní pravidla pro případ, kdy termín podání žádosti o podporu připadne na sobotu, neděli nebo svátek. Totéž pravidlo by mělo platit pro podávání žádostí o účast na režimu jednotné platby v souladu s čl. 34 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(9) V prvním roce uplatňování režimu jednotné platby musí zemědělci podat žádost o účast na tomto režimu v souladu s čl. 34 odst.
2 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Tyto žádosti pak budou sloužit jako základ pro přiznávání platebních nároků. Včasné dodání informací obsažených v žádostech je nezbytné k tomu, aby členské státy mohly stanovit platební nároky ve lhůtách stanovených v uvedeném nařízení a aby byl zaručen dobrý začátek nového režimu.
Zemědělcům byly dány na vědomí lhůty, které musí dodržet.
Členské státy musí dále zemědělcům poskytnout předtištěné formuláře příslušných žádostí dlouho před jejich podáním.
Opožděné podání těchto žádostí by proto mělo být povoleno jedině během stejné dodatečné lhůty, jakou stanoví článek 21 nařízení (ES) č. 796/2004 pro opožděné podání žádostí o podporu.
Mělo by být rovněž uplatněno odrazující snížení plateb, nebylo-li zpoždění způsobeno vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi.
(10) Je třeba stanovit období, po které se nesmí sklízet konopí pěstované na vlákno po skončení květu, aby se umožnilo účinné provádění kontrol předepsaných pro tuto plodinu.
(11) Je nutné jasně uvést, že plochy vykázané v rámci režimu jednotné platby na plochu v souladu s článkem 143b nařízení (ES) č. 1782/2003 se považují za jednu skupinu plodin ve smyslu čl. 49 odst. 1 nařízení (ES) č. 796/2004. Totéž by mělo být uvedeno o plochách vykázaných seskupeními producentů s cílem podpořit své žádosti o platby na chmel podle článku 68a druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003.
(12) V čl. 50 odst. 6 nařízení (ES) č. 796/2004 by měla být vyjasněna úroveň snížení plateb producentům plodin na orné půdě.
(13) Dále je třeba určitým způsobem upřesnit systém sankcí, který se uplatní v případě neplnění těchto povinností.
(14) Nařízení Komise (ES) č. 1655/2004 ze dne 22. září 2004 určující pravidla pro přechod z volitelného regulačního systému, zavedeného článkem 4 nařízení Rady (ES) č. 1259/1999, na povinný regulační systém, zavedený nařízením Rady (ES) č. 1782/2003 [4], má vliv na způsoby snížení, které se použijí na přímé platby přiznané v souladu s nařízením (ES) č. 796/2004. Tyto způsoby snížení i další způsoby snížení zavedené tímto nařízením je třeba brát v úvahu v rámci článku 71 nařízení (ES) č. 796/2004.
(15) Je nutné stanovit pravidla pro případy, kdy zemědělec neoprávněně získá množství platebních nároků nebo že hodnota každého platebního nároku byla stanovena podle jednotlivých modelů v rámci režimu jednotné platby v nesprávné výši. Dále musí být doplněna ustanovení pro případy, kdy dojde k převodu takových platebních nároků, a případy, kdy dojde k převodu platebních nároků v rozporu s čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(16) V některých jazykových zněních nařízení (ES) č. 796/2004 je jako poslední den, který mohou členské státy stanovit pro předložení podpůrných dokladů k žádostem o podporu na osivo podle čl. 13 odst. 8 písm. d) uvedeného nařízení, stanoveno datum 31. května namísto 15. června roku následujícího po sklizni.
(17) V některých jazykových zněních nařízení (ES) č. 796/2004 je třeba opravit chybu v čl. 21 odst. 2 druhém pododstavci, který odkazuje na čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení místo na čl. 15 odst. 2.
(18) Odpovědnost v případě nedodržení povinností podmíněnosti, stanovená v čl. 65 odst. 2 nařízení (ES) č. 796/2004, není v některých jazykových verzích jednoznačně upravena, co se týče možnosti přičíst dotčenému zemědělci odpovědnost podle příslušných vnitrostátních předpisů, a to zejména v případě, že zemědělec nejednal sám osobně v úzkém slova smyslu. Je proto třeba uvést daný článek v soulad ve všech jazycích.
(19) Nařízení (ES) č. 796/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno a opraveno.
(20) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídicího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 796/2004 se mění takto:
1. Článek 2 se mění takto:
a) Body 1 a 2 se nahrazují tímto:
"1. "ornou půdou" půda obdělávaná za účelem produkce plodin a půda vyňatá z produkce nebo udržovaná v dobrém zemědělském a ekologickém stavu v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1782/2003 bez ohledu na to, zda se nachází pod skleníky nebo pevným či mobilním krytem.
2. "stálou pastvinou" půda využívaná k pěstování trav nebo jiných zelených pícnin na přírodních (přirozený osev) nebo uměle vytvořených (umělý osev) plochách, která nebyla zahrnuta do střídání plodin v zemědělském podniku po dobu pěti let nebo déle, s výjimkou půdy vyňaté z produkce v rámci režimů podle článku 6 nařízení Rady (ES) č. 1251/1999 [5], půdy vyňaté z produkce v rámci režimů podle čl. 54 odst. 2 a čl. 107 nařízení (ES) č. 1782/2003, ploch vyňatých z produkce v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 2078/92 [6] a ploch vyňatých z produkce v souladu s články 22, 23 a 24 nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 [7];
b) Za bod 2 se vkládá nový bod, který zní:
"2a. "travami nebo jinými zelenými pícninami" veškeré byliny, které se tradičně nacházejí na přírodních pastvinách nebo jsou běžně přítomny ve směsích osiv pro pastviny či louky v členském státě (bez ohledu na to, zda jsou využívány k pastvě zvířat).
Členské státy sem mohou zahrnout plodiny uvedené na seznamu v příloze IX nařízení (ES) č. 1782/2003;".
c) Body 11 a 12 se nahrazují těmito:
"11. "jednotnou žádostí" žádost o přímé platby v rámci režimu jednotné platby a dalších režimů podpory na plochu kromě žádosti o platbu na chmel od uznaného seskupení producentů podle článku 68a druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003;
12. "režimy podpory na plochu" režim jednotné platby, platba na chmel uznaným seskupením producentů podle článku 68a druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003 a všechny režimy podpory podle hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003 kromě režimů podpory podle kapitol 7, 11 a 12 uvedené hlavy;".
d) Bod 36 se nahrazuje tímto:
"36. "specializovanými kontrolními orgány" příslušné vnitrostátní kontrolní orgány ve smyslu článku 42 tohoto nařízení, odpovědné podle čl. 25 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003 za zajišťování dodržování požadavků podle předpisů v oblasti řízení a dobrého zemědělského a ekologického stavu;".
e) Doplňuje se nový odstavec, který zní:
"Pro účely tohoto nařízení se "novými členskými státy" rozumí Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovinsko a Slovensko."
2. Článek 3 se mění takto:
a) Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Pro účely použití čl. 5 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003 zajistí členské státy, aby poměr uvedený v odstavci 1 tohoto článku neklesl na úkor půdy užívané jako stálé pastviny o více než 10 % vůči poměru v příslušném referenčním roce uvedeném v čl. 5 odst. 2 prvním pododstavci uvedeného nařízení (dále jen "referenční poměr")."
b) V odstavci 4 se návětí nahrazuje tímto:
"V případě členských států jiných než nové členské státy se referenční poměr stanoví takto:"
c) Doplňují se nové odstavce, které znějí:
"5. V případě nových členských států, které pro rok 2004 neuplatňují režim jednotné platby na plochu podle článku 143b nařízení (ES) č. 1782/2003, se referenční poměr stanoví takto:
a) půda užívaná jako stálé pastviny je půda vykázaná zemědělci jako stálé pastviny v roce 2004 plus půda vykázaná jako stálé pastviny v roce 2005 v souladu s čl. 14 odst. 1 tohoto nařízení, která nebyla v roce 2004 vykázána pro jiné využití než jako louka, s výjimkou případu, kdy zemědělec může prokázat, že tato půda nebyla v roce 2004 stálou pastvinou.
Plochy vykázané v roce 2005 jako stálé pastviny, které byly v roce 2004 způsobilé k platbě na plochu pro plodiny na orné půdě podle čl. 1 odst. 3 nařízení (ES) č. 1251/1999, se nezapočítávají.
Půda určená k zalesnění v souladu s čl. 5 odst. 2 třetím pododstavcem nařízení (ES) č. 1782/2003 se nezapočítává;
b) celková zemědělská plocha je celková zemědělská plocha vykázaná zemědělci v roce 2005.
6. V případě nových členských států, které pro rok 2004 uplatňují režim jednotné platby na plochu podle článku 143b nařízení (ES) č. 1782/2003, se referenční poměr stanoví takto:
a) půda užívaná jako stálé pastviny je půda vykázaná zemědělci jako stálé pastviny v roce 2005 v souladu s čl. 14 odst. 1 tohoto nařízení;
b) celková zemědělská plocha je celková zemědělská plocha vykázaná zemědělci v roce 2005."
3. Článek 4 se mění takto:
a) V odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Jestliže povolení uvedené v prvním pododstavci je podmíněno zřízením stálé pastviny na určité ploše půdy, tato půda se odchylně od definice v čl. 2 bodě 2 považuje za stálou pastvinu ode dne přeměny.
Takové plochy musí být užívány k pěstování trav nebo jiných zelených pícnin po pět po sobě jdoucích let ode dne přeměny."
b) Odstavec 2 se mění takto:
i) Druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
"Tato povinnost se v roce 2005 vztahuje na půdu přeměněnou na půdu určenou k jiným účelům od příslušného data podle čl. 5 odst. 2 prvním pododstavci nařízení (ES) č. 1782/2003. Od 1. ledna 2006 se tato povinnost vztahuje na půdu takto přeměněnou ode dne začátku období 24 měsíců předcházejícího poslednímu dni pro podání jednotných žádostí v dotčených členských státech v souladu s čl. 11 odst. 2 tohoto nařízení."
ii) V pátém pododstavci se doplňuje nová věta, která zní:
"Takové plochy musí být užívány k pěstování trav nebo jiných zelených pícnin po pět po sobě jdoucích let ode dne přeměny."
4. V čl. 11 odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Jednotná žádost se podává ke dni stanovenému členskými státy, kterým je nejpozději 15. květen.
Estonsko, Lotyšsko, Litva, Finsko a Švédsko však mohou stanovit pozdější den, kterým je nejpozději 15. červen."
5. V článku 13 se doplňuje nový odstavec, který zní:
"9. V případě žádosti o dodatečnou podporu pro chmel podle článku 68a nařízení (ES) č. 1782/2003 musí být v jednotné žádosti uvedeny příslušné plochy."
6. Článek 14 se mění takto:
a) V odstavci 1 se za první pododstavec vkládá nový pododstavec, který zní:
"Dále v případě, že členský stát využije možnosti podle článku 68a nařízení (ES) č. 1782/2003 poskytnout platbu uznaným seskupením producentů podle druhého pododstavce uvedeného článku, vykáže zemědělec zemědělské pozemky užívané k pěstování chmele v jednotné žádosti rovněž pod samostatným záhlavím.
V takovém případě uvede zemědělec v jednotné žádosti též údaj o svém členství v daném uskupení producentů."
b) Za odstavec 1 se vkládá nový odstavec, který zní:
"1a. Jestliže zemědělec v daném roce nevykáže všechny plochy uvedené v odstavci 1 a rozdíl mezi celkovou plochou vykázanou v jednotné žádosti a součtem vykázané plochy a celkové plochy nevykázaných pozemků je větší než 3 % vykázané plochy, celková částka přímých plateb splatných tomuto zemědělci v daném roce se sníží až o 3 % v závislosti na závažnosti opomenutí."
7. V článku 15 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Aniž jsou dotčeny dny pro podání jednotné žádosti stanovené Estonskem, Lotyšskem, Litvou, Finskem nebo Švédskem v souladu s čl. 11 odst. 2 prvním pododstavcem, oznámí se změny provedené podle odstavce 1 tohoto článku příslušnému orgánu písemně nejpozději do 31. května daného kalendářního roku, kromě případu Estonska, Lotyšska, Litvy, Finska a Švédska, v němž se oznámení provede nejpozději do 15. června daného kalendářního roku."
8. Za článek 15 se vkládá nová kapitola, která zní:
"KAPITOLA Ia
ŽÁDOSTI UZNANÝCH SESKUPENÍ PRODUCENTŮ O PLATBY NA CHMEL
Článek 15a
Žádost o podporu
Žádost o podporu od seskupení producentů, která žádají o podporu v souladu s článkem 171 nařízení Komise (ES) č. 1973/2004 [8], musí obsahovat veškeré údaje nutné ke zjištění způsobilosti pro podporu, a to zejména:
a) totožnost seskupení producentů;
b) údaje umožňující identifikaci dotčených zemědělských pozemků;
c) prohlášení seskupení producentů o tom, že mu jsou známy podmínky poskytnutí dané podpory.
Seskupení producentů může vykázat pouze zemědělské pozemky užívané pro pěstování chmele, které byly v tomtéž kalendářním roce vykázány jeho členy v souladu s čl. 14 odst. 1 druhým pododstavcem tohoto nařízení.
Členské státy mohou zjednodušit postup pro podávání žádostí tak, že zašlou seskupením producentů předtištěný formulář žádosti s uvedením všech pozemků vykázaných pro tento účel jejich členy v souladu s čl. 14 odst. 1 druhým pododstavcem tohoto nařízení.
9. V článku 20 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"První pododstavec se použije i na žádosti zemědělců o účast na režimu jednotné platby v souladu s čl. 34 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003."
10. Za článek 21 se vkládá nový článek, který zní:
"Článek 21a
Opožděné podání žádosti o účast na režimu jednotné platby
1. Aniž jsou dotčeny případy vyšší moci a mimořádných okolností ve smyslu čl. 34 odst. 3 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003 a odchylně od článku 21 tohoto nařízení, pokud v prvním roce uplatňování režimu jednotné platby v souladu s hlavou III nařízení (ES) č. 1782/2003 v dotčeném členském státě musí zemědělec podat žádost o přiznání platebních nároků v souladu s čl. 34 odst. 3 uvedeného nařízení společně s jednotnou žádostí na daný rok a pokud zemědělec tyto žádosti podá po příslušném termínu, sníží se výše plateb, které má v daném roce zemědělec obdržet na základě platebních nároků, jež mu budou přiznány, o 4 % za každý pracovní den.
Přesáhne-li prodlení 25 kalendářních dnů, považuje se žádost za zamítnutou a zemědělci nejsou přiznány žádné platební nároky.
2. Pokud v dotčeném členském státě musí být žádost o účast na režimu jednotné platby a jednotná žádost podány samostatně, použije se na podání jednotné žádosti článek 21.
Aniž jsou dotčeny případy vyšší moci a mimořádných okolností ve smyslu čl. 34 odst. 3 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003, vede v takovém případě podání žádosti o účast na režimu jednotné platby v souladu s uvedeným článkem po příslušném termínu ke snížení výše plateb, které má zemědělec obdržet v prvním roce uplatňování režimu jednotné platby na základě platebních nároků, jež mu budou přiznány, o 3 % za každý pracovní den.
Přesáhne-li prodlení 25 kalendářních dnů, považuje se žádost za zamítnutou a zemědělci nejsou přiznány žádné platební nároky."
11. V čl. 24 odst. 1 se doplňuje nové písmeno, které zní:
"h) mezi zemědělskými pozemky vykázanými seskupeními producentů v souladu s článkem 15a, odpovídajícími pozemky vykázanými členy seskupení producentů v souladu s čl. 14 odst. 1 druhým pododstavcem a referenčními pozemky uvedenými v identifikačním systému zemědělských pozemků za účelem ověření způsobilosti pro podporu."
12. V čl. 26 odst. 2 se doplňuje nové písmeno, které zní:
"e) 5 % všech zemědělců, jejichž zemědělské pozemky jsou vykazovány seskupením producentů, které žádá o platby na chmel v souladu s čl. 15a."
13. V článku 33 se doplňuje nový odstavec, který zní:
"5. Konopí pěstované na vlákno musí být pěstováno za běžných vegetačních podmínek v souladu s místní praxí nejméně po dobu deseti dnů ode dne skončení květu, aby bylo možné provést kontroly stanovené v odstavcích 1, 2 a 3.
Členské státy ovšem mohou povolit sklizeň konopí pěstovaného na vlákno po začátku květu, avšak před uplynutím desetidenního období po skončení květu, jestliže inspektoři určí reprezentativní části každého dotčeného pozemku, které musí být zachovány deset dní po skončení květu pro účely kontrol v souladu s metodou stanovenou v příloze I."
14. Za článek 33 se vkládá nový pododdíl, který zní:
"PODODDÍL IIA
KONTROLY ŽÁDOSTÍ UZNANÝCH SESKUPENÍ PRODUCENTŮ O PLATBY NA CHMEL PROVÁDĚNÉ NA MÍSTĚ
Článek 33a
Předmět kontrol na místě
Kontroly na místě podle čl. 26 odst. 2 písm. e) se provádějí přiměřeným použitím článku 29, čl. 30 odst. 1, čl. 30 odst. 2 prvního a druhého pododstavce, čl. 30 odst. 4 a článku 32.
Tyto kontroly na místě ověří dodržování podmínek stanovených v článku 171 nařízení (ES) č. 1973/2004."
15. V čl. 49 odst. 1 se doplňují nová písmena, která znějí:
"g) plochy pro účely režimu jednotné platby na plochu v souladu s čl. 143b nařízení (ES) č. 1782/2003;
h) plochy vykázané seskupeními producentů v souladu s čl. 15a tohoto nařízení."
16. V článku 50 se odst. 6 nahrazuje tímto:
"6. Výpočet maximální plochy, na niž lze poskytnout platby zemědělcům, kteří žádají o platbu na plodiny na orné půdě v souladu s hlavou IV kapitolou 10 nařízení (ES) č. 1782/2003, se provádí na základě zjištěné plochy půdy vyňaté z produkce a poměrně pro každou dotčenou plodinu. Platby producentům plodin na orné půdě se však v souladu s čl. 107 odst. 7 nařízení (ES) č. 1782/2003 ve vztahu ke zjištěné ploše půdy vyňaté z produkce sníží pouze na úroveň odpovídající ploše potřebné pro vypěstování 92 tun obilovin."
17. Článek 66 se mění takto:
a) Odstavec 3 se nahrazuje tímto:
"3. Pokud byl zjištěn více než jeden případ porušení podmínek v rámci různých oblastí podmíněnosti, použije se postup pro stanovení snížení podle odstavce 1 zvlášť na každý případ porušení podmínek.
Porušení normy, která představuje rovněž požadavek, se považuje za jeden případ porušení podmínek.
Výsledná procenta snížení se sčítají.
Maximální snížení však nepřekročí 5 % celkové výše podle odstavce 1."
b) V článku 4 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
"V případě dosažení maximálního procenta ve výši 15 % sdělí platební agentura dotčenému zemědělci, že pokud bude totéž porušení podmínek zjištěno znovu, bude považováno za úmyslné ve smyslu článku 67.
Jestliže poté dojde ke zjištění dalšího porušení podmínek, použije se procento snížení, které se stanoví tak, že se výsledek předchozího násobení před případným omezením na 15 % podle poslední věty druhého pododstavce vynásobí třemi."
c) Doplňuje se nový odstavec, který zní:
"5. V případě zjištění opakovaného porušení podmínek spolu s dalším porušením podmínek nebo dalším opakovaným porušením podmínek se výsledná procenta snížení sčítají.
Aniž je dotčen odstavec 4 třetí pododstavec, maximální snížení však nepřekročí 15 % celkové výše podle odstavce 1."
18. V článku 71 se odst. 2 mění takto:
a) Písmeno a) se nahrazuje tímto:
"a) zaprvé, uplatní se veškerá snížení v důsledku odlišení podle článku 10 nařízení (ES) č. 1782/2003 a případně podle nařízení Komise (ES) č. 1655/2004 [9];
b) Písmena c) a d) se nahrazují těmito:
"c) za třetí, výsledná výše slouží jako základ pro výpočet případných snížení v důsledku opožděného podání na základě článků 21 a 21a tohoto nařízení;
d) za čtvrté, výsledná výše slouží jako základ pro výpočet snížení uplatňovaného podle čl. 14 odst. 1a tohoto nařízení;
e) za páté, výsledná výše se sníží o snížení stanovená v hlavě IV kapitole II tohoto nařízení."
19. Za článek 73 se vkládá nový článek, který zní:
"Článek 73a
Vracení neoprávněných nároků
1. Jestliže se po přiznání platebních nároků zemědělcům v souladu s nařízením (ES) č. 795/2004 zjistí, že některé platební nároky byly přiznány neoprávněně, vzdá se dotčený zemědělec neoprávněně přiznaných nároků ve prospěch vnitrostátní rezervy podle článku 42 nařízení (ES) č. 1782/2003.
V případě, že dotčený zemědělec mezitím převedl platební nároky na jiné zemědělce, jsou nabyvatelé rovněž vázáni povinností stanovenou v prvním pododstavci poměrně k počtu platebních nároků, jež na ně byly převedeny, nedisponuje-li zemědělec, kterému byly platební nároky původně přiznány, dostatečným počtem platebních nároků.
U platebních nároků přiznaných neoprávněně se má zato, že nebyly přiznány od počátku.
Jestliže se po přiznání platebních nároků zemědělcům v souladu s nařízením (ES) č. 795/2004 zjistí, že hodnota platebních nároků je příliš vysoká, upraví se tato hodnota odpovídajícím způsobem.
Stejná úprava se provede i v případě platebních nároků, které byly mezitím převedeny na jiné zemědělce.
Hodnota snížení se převede do vnitrostátní rezervy podle článku 42 nařízení (ES) č. 1782/2003.
U daných platebních nároků se má zato, že byly od počátku přiznány ve výši po úpravě.
3. Jestliže zemědělec převedl platební nároky v rozporu s čl. 46 odst. 2 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1782/2003, považuje se převod za neuskutečněný.
4. Neoprávněně vyplacené částky musí být vráceny v souladu s článkem 73."
Článek 2
(Týká se pouze anglického, dánského, finského, francouzského, italského, německého, nizozemského, portugalského, řeckého, španělského a švédského znění.)
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 240/2005
ze dne 11. února 2005,
kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 2294/2000 a (ES) č. 1369/2002 v odvětví mléka a mléčných výrobků
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí odrážku čl. 31 odst. 10 a na čl. 31 odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V čl. 31 odst. 10 třetí odrážce nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví, že v případě rozlišené náhrady je náhrada vyplacena jestliže se prokáže, že produkty dosáhly místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena. Mohou však být stanoveny odchylky od tohoto pravidla, pokud budou vymezeny podmínky, jež jsou schopny poskytnout rovnocenné záruky.
(2) Takové odchylky stanovila nařízením Komise (ES) č. 2294/2000 ze dne 16. října 2000, kterým se stanoví odchylka od čl. 31 odst. 10 nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky, pokud jde o důkaz o dodání na místo určení v případě rozlišených náhrad, a kterým se stanoví prováděcí pravidla týkající se nejnižší sazby vývozní náhrady pro některé mléčné výrobky [2] a nařízením Komise (ES) č. 1369/2002 ze dne 26. července 2002, kterým se stanoví odchylka od čl. 31 odst. 10 nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o důkaz o dodání na místo určení v případě rozlišených náhrad, a kterým se stanoví prováděcí pravidla týkající se nejnižší sazby vývozní náhrady pro některé mléčné výrobky [3].
(3) Nařízením Komise (ES) č. 351/2004 ze dne 26. února 2004, kterým se stanoví sazby vývozních náhrad pro mléko a mléčné výrobky [4] byly od 27. února 2004 zavedeny rozlišené náhrady podle místa určení pro všechny mléčné výrobky. Od stejného data uvádí nařízení Komise (ES) č. 519/2004 ze dne 19. března 2004, kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 800/1999, pokud jde o vývoz mléka a mléčných výrobků [5], ustanovení ve vztahu k důkazu, že dovozní celní formality byly splněny ve třetí zemi.
(4) Nařízení Komise (ES) č. 2294/2000 a (ES) č. 1369/2002 již nejsou relevantní, a měla by být proto zrušena.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zrušují se nařízení (ES) č. 2294/2000 a nařízení (ES) č. 1369/2002.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 241/2005
ze dne 11. února 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 747/2001 o celních kvótách Společenství pro některé výrobky pocházející z Izraele
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Dohodu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 747/2001 ze dne 9. dubna 2001 o správě celních kvót Společenství a referenčních množství v případě produktů, které mají na základě dohod s některými zeměmi Středomoří nárok na preference, a o zrušení nařízení (ES) č. 1981/94 a (ES) č. 934/95 [1], a zejména na čl. 5 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Komise svým rozhodnutím ze dne 31. ledna 2005 [2] dala s platností od 1. května 2004 oprávnění k podepisování a umožnila prozatímní použití Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Státem Izrael na straně druhé, aby se zohlednilo přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Litevské republiky, Lotyšské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Slovenské republiky, a Slovinské republiky k Evropské unii.
(2) Tento protokol stanovuje nové celní kvóty a změny ve stávajících celních kvótách stanovených nařízením (ES) č. 747/2001.
(3) Z důvodu zavedení nových celních kvót a provedení změn ve stávajících celních kvótách je nezbytné změnit nařízení (ES) č. 747/2001.
(4) Pro rok 2004 by měly být objemy nových celních kvót a zvýšení objemů stávajících celních kvót počítány poměrným dílem ze základních objemů uvedených v protokolu, se zohledněním té části období, která uplynula před 1. květnem 2004.
(5) Pro zjednodušení správy některých stávajících celních kvót stanovených nařízením (ES) č. 747/2001 by měla být množství dovážená v rámci těchto kvót zohledněna při přepočtu celních kvót otevřených podle nařízení (ES) č. 747/2001 ve znění tohoto nařízení.
(6) Vzhledem k tomu, že protokol k Evropsko-středomořské dohodě mezi Evropskou unií a Izraelem se provizorně používá od 1. května 2004, mělo by se toto nařízení použít od téhož data a mělo by vstoupit v platnost v nejbližším možném termínu.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu s názorem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha VII nařízení (ES) č. 747/2001 je pozměněna přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Množství, která byla podle přílohy VII nařízení (ES) č. 747/2001 propuštěna do volného oběhu ve Společenství v rámci celních kvót pod pořadovými čísly 09.1303, 09.1306, 09.1310, 09.1318, 09.1329, 09.1352 a 09.1360, se odečtou od příslušných celních kvót otevřených v souladu s přílohou VII nařízení (ES) č. 747/2001 ve znění tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 242/2005
ze dne 11. února 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 157. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 157. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 243/2005
ze dne 11. února 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 157. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 157. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 244/2005
ze dne 11. února 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 329. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 329. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 66,6 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 74 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 245/2005
ze dne 11. února 2005,
které se týká 76. dílčího nabídkového řízení uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 nařízení (ES) č. 2799/1999 se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ve 76. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek uplynula dne 8. února 2005, se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 246/2005
ze dne 11. února 2005,
které se týká pro 13. dílčího nabídkového řízení, uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) S přihlédnutim k podaným nabidkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení,
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 13. dílčím nabídkovém řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 8. února 2005 se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 12. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 247/2005
ze dne 11. února 2005,
kterým se stanoví maximální náhrada pro vývoz celoomleté dlouhozrnné rýže B do určitých třetích zemí v souvislosti s nabídkovým řízením zahájeným nařízením (ES) č. 2032/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2032/2005 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise(EHS) č. 584/75 [3], může Komise na základě předložených nabídek a v souladu s postupem uvedeným v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout o stanovení maximální vývozní náhrady. Při stanovení této náhrady je nutné přihlédnout ke kritériím uvedeným v článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003. Vyberou se nabídky všech uchazečů, které se rovnají maximální vývozní náhradě nebo jsou nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií na současnou situaci na trhu dané rýže vede ke stanovení maximální vývozní náhrady ve výši uvedené v článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na základě nabídek předložených mezi dny 7. až 10. února 2005 v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2032/2005 se maximální vývozní náhrada pro celoomletou dlouhozrnnou rýži B určenou pro vývoz do určitých třetích zemí stanoví na 60,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 248/2005
ze dne 11. února 2005
o nabídkách předložených v rámci nabídkového řízení týkajícího se subvence pro vývoz loupané dlouhozrnné rýže B na ostrov Réunion podle nařízení (ES) č. 2033/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2692/89 ze dne 6. září 1989, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro vývozy rýže na Réunion [2], a zejména na čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2033/2004 [3] bylo zahájeno nabídkové řízení na subvenci při vývozu rýže na ostrov Réunion.
(2) Podle článku 9 nařízení (EHS) č. 2692/89 může Komise na základě předložených nabídek a podle postupu stanoveného v čl. 26 odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v článcích 2 a 3 nařízení (EHS) č. 2692/89 by neměla být stanovena maximální subvence.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 7. až 10. února 2005 v rámci nabídkového řízení na stanovení subvence na vývoz omleté dlouhozrnné rýže B kódu KN 10062098 na ostro
Nařízení Komise (ES) č. 249/2005
ze dne 11. února 2005
o nabídkách podaných na vývoz omleté kulatozrnné, střednězrnné a dlouhozrnné rýže A určené k vývozu do určitých třetích zemí v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2031/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1] a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2031/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na stanovení vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (EHS) č. 584/75 [3], může Komise podle postupu stanoveného v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 a na základě předložených nabídek rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v čl. 14, odst. 4 nařízení (ES) č. 1785/2003 by maximální náhrada neměla být stanovena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 7. do 10. února 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhrady pro omletou kulatozrnnou, střednězrnnou a dlouhozrnnou rýži A určenou pro vývoz do určitých třetích zemí, které bylo zahájeno nařízením (ES) č. 2031/2004, nebudou učiněny další kroky.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 250/2005
ze dne 11. února 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004, pro hospodářský rok 2004/05
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1210/2004 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2004/05.
Tyto ceny a dovozní cla byly naposledy pozměněny nařizením Komise (ES) č. 132/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004 pro hospodářský rok 2004/05, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 251/2005
ze dne 14. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 252/2005
ze dne 14. února 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 349/2003 o pozastavení dovozu exemplářů určitých druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin do Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi [1], a zejména na čl. 19 bod 2 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Vědeckou prověřovací skupinou,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 338/97 stanoví, že Komise může vyhlásit omezení na dovoz určitých druhů do Společenství podle podmínek stanovených v písmenech a) až d) uvedeného článku a odstavce.
(2) Seznam druhů, u nichž je dovoz do Společenství pozastaven, byl naposledy stanoven nařízením Komise (ES) č. 349/2003 ze dne 25. února 2003 o pozastavení dovozu exemplářů určitých druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin do Společenství [2].
(3) Rozšíření Evropské unie na 25 členských států ze dne 1. května 2004 vyžaduje, aby v uvedeném seznamu byla zrušena všechna dříve existující pozastavení týkající se druhů pocházejících z nových členských států.
(4) Na základě aktuálních informací došla Vědecká prověřovací skupina k závěru, že stav zachování některých druhů vyjmenovaných v přílohách A a B nařízení Rady (ES) č. 338/97 bude vážně ohrožen, nebude-li pozastaven jejich dovoz z některých zemí původu do Společenství, přičemž se jedná o následující druhy a jejich země původu:
- Blastomussa spp., Cynarina lacrymalis, Plerogyra spp., Trachyphyllia geoffroyi z Indonésie (všechny exempláře kromě exemplářů pěstovaných v moři přichycených k umělému substrátu),
- Chamaeleo gracilis z Beninu (volně žijící exempláře a exempláře z farem – ranching),
- Euphorbia bulbispina a Euphorbia guillauminiana z Madagaskaru,
- Geochelone pardalis z Mosambiku (exempláře z farem – ranching),
- Mantella aurantiaca, Pachypodium rosulatum, Pachypodium sofiance z Madagaskaru,
- Naja spp. z Laoské lidově demokratické republiky,
- Psittacus erithacus z Nigérie,
- Ursus arctos z kanadské provincie Britská Kolumbie (lovecké trofeje).
(5) Vědecká prověřovací skupina došla také k závěru, že pozastavení dovozu druhu Psittacus erithacus z Konžské demokratické republiky do Společenství již není vzhledem ke stavu jeho zachování opodstatněné.
(6) Vědecká prověřovací skupina došla k závěru, že dovoz Chrysemys picta a Oxyura jamaicensis do Společenství představuje ekologické ohrožení původních druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin ve Společenství, a proto by měl být pozastaven.
(7) Proběhly konzultace se všemi zeměmi původu druhů, jichž se týkají nová omezení dovozu do Společenství podle tohoto nařízení.
(8) Článek 41 nařízení Komise (ES) č. 1808/2001 ze dne 30. srpna 2001 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 338/97 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi [3] obsahuje ustanovení, kterými členské státy provádějí omezení stanovená Komisí.
(9) Příloha nařízení (ES) č. 349/2003 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna a v zájmu lepší srozumitelnosti nahrazena.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro otázky obchodu s volně žijícími živočichy a planě rostoucími rostlinami,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 349/2003 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 253/2005
ze dne 14. února 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1b nařízení Komise (EHS) č. 700/88 se pro období dvou po sobě následujících týdnů stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. února 2005.
Použije se od 16. února do 1. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 254/2005
ze dne 15. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 255/2005
ze dne 15. února 2005
o trvalém povolení některých doplňkových látek v krmivech
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [1], a zejména na článek 3 a čl. 9d odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [2], a zejména na článek 25 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví povolení doplňkových látek používaných ve výživě zvířat v Evropské unii.
(2) Článek 25 nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví přechodná opatření pro žádosti o povolení doplňkových látek v krmivech podané v souladu se směrnicí 70/524 před dnem použitelnosti tohoto nařízení.
(3) Žádosti o povolení doplňkových látek uvedených v přílohách tohoto nařízení byly podány před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(4) Úvodní připomínky členských států k těmto žádostem byly vzneseny podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/524/EHS a byly zaslány Komisi před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003. S těmito žádostmi bude nadále nakládáno v souladu s článkem 4 směrnice 70/524/EHS.
(5) Použití přípravku mikroorganismu Bacillus cereus var. toyoi (NCIMB 40112/CNCM I-1012) bylo dočasně povoleno, poprvé nařízením Komise (ES) č. 1411/1999 [3] pro výkrm skotu.
(6) Použití přípravku mikroorganismu Enterococcus faecium (DSM 10663/NCIMB 10415) bylo dočasně povoleno, poprvé nařízením Komise (ES) č. 1636/1999 [4] pro telata.
(7) Ve prospěch žádostí o časově neomezené povolení těchto dvou přípravků mikroorganismů uvedených v příloze I tohoto nařízení byly předloženy nové údaje.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro takové povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
(8) Použití přípravku enzymu endo-1,3(4)-beta-glukanáza a endo-1,4-beta-xylanáza produkovaného Aspergillus niger (NRRL 25541) bylo dočasně povoleno, poprvé nařízením Komise (ES) č. 1436/98 [5] pro nosnice.
(9) Ve prospěch žádosti o časově neomezené povolení tohoto přípravku enzymu byly předloženy nové údaje.
(10) Evropský úřad pro bezpečnost potravin zaujal dne 14. září 2004 stanovisko k účinnosti použití tohoto přípravku u nosnic.
(11) Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
(12) Použití přípravku enzymu 6-fytáza produkovaného Aspergillus oryzae (DSM 11857) bylo dočasně povoleno, poprvé nařízením Komise (ES) č. 1353/2000 [6] pro výkrm kuřat, pro nosnice, pro výkrm krůt, pro selata a pro výkrm prasat a nařízením Komise (ES) č. 261/2003 [7] pro prasnice. Použití tohoto přípravku enzymu bylo u těchto kategorií zvířat povoleno bez časového omezení nařízením Komise (ES) č. 1465/2004 [8].
(13) Ve prospěch žádosti o časově neomezené povolení téhož přípravku enzymu produkovaného Aspergillus oryzae kmene DSM 14223 pro stejné kategorie zvířat byly předloženy nové údaje.
(14) Evropský úřad pro bezpečnost potravin zaujal stanovisko k použití tohoto přípravku, je-li produkován Aspergillus oryzae kmene DSM 14223 namísto kmene DSM 11857, v němž dospěl k závěru, že tento přípravek za podmínek stanovených v příloze II tohoto nařízení nepředstavuje riziko pro lidské zdraví, uvedené kategorie zvířat ani životní prostředí.
(15) Hodnocení prokazuje, že podmínky pro časově neomezené povolení takových přípravků stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS byly splněny.
(16) Použití přípravku enzymu endo-1,4-beta-xylanáza produkovaného Aspergillus niger (CBS 270.95) bylo dočasně povoleno, poprvé nařízením Komise (ES) č. 1436/98 pro výkrm kuřat a nařízením Komise (ES) č. 654/2000 [9] pro krůty.
(17) Ve prospěch žádosti o časově neomezené povolení tohoto přípravku enzymu byly předloženy nové údaje.
(18) Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
(19) Použití těchto tří přípravků enzymů uvedených v příloze II by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(20) Hodnocení těchto žádostí prokazuje, že by měly být vyžadovány určité postupy na ochranu pracovníků před ohrožením doplňkovými látkami uvedenými v přílohách.
Taková ochrana by měla být zajištěna použitím směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [10].
(21) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ
Článek 1
Přípravky, které patří do skupiny "Mikroorganismy", se povolují k užívání bez časového omezení jako doplňkové látky ve výživě zvířat podle podmínek stanovených v příloze I.
Článek 2
Přípravky, které patří do skupiny "Enzymy", se povolují k užívání bez časového omezení jako doplňkové látky ve výživě zvířat podle podmínek stanovených v příloze II.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 256/2005
ze dne 15. února 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 16. února 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 257/2005
ze dne 4. února 2005
o stanovení opravných koeficientů použitelných ode dne 1. července 2004 na odměny úředníků a smluvních a dočasných zaměstnanců Evropských společenství vykonávajících služební povinnosti ve třetích zemích a na odměny části úředníků setrvávajících na pracovním místě v deseti nových členských státech po dobu nejvýše patnácti měsíců od přistoupení
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
s ohledem na služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců těchto Společenství stanovené nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 [1], naposledy pozměněné nařízením (ES, Euratom) č. 857/2004, a zejména na čl. 13 první pododstavec přílohy X uvedeného řádu,
s ohledem na akt o přistoupení z roku 2003, a zejména na čl. 33 odst. 4 tohoto aktu,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Je třeba zohlednit vývoj životních nákladů ve třetích zemích, a stanovit proto opravné koeficienty, které se použijí s účinkem od 1. července 2004 na odměny úředníků a smluvních a dočasných zaměstnanců Evropských společenství vykonávajících služební povinnosti ve třetích zemích, které jsou vypláceny v měně země, v níž jsou vykonávány služební povinnosti, a na odměny části úředníků setrvávajících na pracovním místě v deseti nových členských státech po dobu nejvýše patnácti měsíců od přistoupení.
(2) Opravné koeficienty, na něž se vztahuje platba na základě nařízení (ES, Euratom) č. 1785/2004 [2], mohou se zpětným účinkem upravit odměny v kladném nebo záporném směru.
(3) Dojde-li v důsledku nových opravných koeficientů ke zvýšení odměn, měl by být stanoven doplatek.
(4) Dojde-li v důsledku nových opravných koeficientů ke snížení odměn, mělo by být stanoveno vrácení přeplatku v období mezi 1. červencem 2004 a dnem vstupu tohoto nařízení v platnost.
(5) Je třeba stanovit, aby se případné vrácení přeplatku týkalo pouze období o maximální délce šesti měsíců, jež předcházelo vstupu tohoto nařízení v platnost, a aby jeho účinky mohly být rozloženy na období o maximální délce dvanácti měsíců od tohoto dne, podobně jako v případě ustanovení týkajících se opravných koeficientů použitelných uvnitř Společenství na odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Evropských společenství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravné koeficienty použitelné na odměny úředníků a smluvních a dočasných zaměstnanců Evropských společenství vykonávajících služební povinnosti ve třetích zemích a na odměny části úředníků setrvávajících na pracovních místech v deseti nových členských státech po dobu nejvýše patnácti měsíců od přistoupení, které se vyplácejí v měně státu, v němž jsou vykonávány služební povinnosti, se stanoví v příloze s účinkem od 1. července 2004.
Směnné kurzy používané pro výpočet těchto odměn se stanoví v souladu s prováděcími pravidly k finančnímu nařízení a odpovídají dni uvedenému v prvním pododstavci.
Článek 2
1. Orgány provedou zpětné platby v případě zvýšení odměn v důsledku opravných koeficientů stanovených v příloze.
2. Orgány zpětně upraví směrem dolů odměny v případě snížení odměn, jež bylo způsobeno opravnými koeficienty stanovenými v příloze, pro období mezi 1. červencem 2004 a dnem vstupu tohoto nařízení v platnost.
Zpětné úpravy, z nichž vyplývá povinnost vrátit přeplatky, se týkají období o maximální délce šesti měsíců, jež předchází dni vstupu tohoto nařízení v platnost.
Vrácení se rozloží na období o maximální délce dvanácti měsíců počínaje stejným dnem.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 258/2005
ze dne 14. února 2005,
kterým se mění antidumpingová opatření uložená nařízením (ES) č. 348/2000 z dovozu některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli pocházejících z Chorvatska a Ukrajiny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 3 a čl. 11 odst. 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Předchozí šetření a stávající opatření
(1) Stávající platná opatření týkající se dovozu některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli pocházejících z Chorvatska a Ukrajiny jsou konečnými antidumpingovými cly uloženými nařízením Rady (ES) č. 348/2000 [2] a jedním závazkem přijatým od vývozce z Chorvatska rozhodnutím Komise 2000/137/ES [3].
Celní sazba, která se vztahuje na dovoz z Chorvatska, je 23 %, zatímco celní sazba, která se vztahuje na dovoz z Ukrajiny, činí 38,5 %.
2. Zahájení
(2) Dne 23. listopadu 2002 Komise v Úředním věstníku Evropských společenství [4] zveřejnila oznámení o zahájení prozatímního přezkumu antidumpingových opatření použitelných na dovozy některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli pocházejících z Chorvatska a Ukrajiny a zahájila šetření.
(3) Šetření bylo zahájeno na žádost, kterou jménem výrobců představujících více než 75 % celkového objemu výroby Společenství podal Výbor na obranu odvětví Evropské unie vyrábějícího bezešvé ocelové trubky.
(4) Je nutno podotknout, že ve stejný den, tj. 23. listopadu 2002, byl zahájen jiný přezkum, který se týkal platných opatření týkajících se dovozů stejného výrobku, tj. některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli pocházejících z Polska, Ruska, České republiky, Rumunska a Slovenské republiky [5].
Opatření namířená proti Polsku, České republice a Slovenské republice pozbyla platnosti v důsledku rozšíření Evropské unie dne 1. května 2004.
Na základě nařízení (ES) č. 1322/2004 [6] se stávající opatření týkající se dovozu některých bezešvých trubek a dutých profilů pocházejících z Ruska a Rumunska ode dne 21. července 2004 dočasně neuplatňují.
Přezkum těchto opatření stále probíhá.
3. Strany dotčené řízením
(5) Komise oficiálně oznámila vyvážejícím výrobcům v Chorvatsku a na Ukrajině, výrobcům, dovozcům, dodavatelům a uživatelům ve Společenství, o nichž je známo, že se jich řízení týká, a orgánům v Chorvatsku a na Ukrajině, že šetření bylo zahájeno.
Účastníkům řízení byla poskytnuta možnost písemně vyjádřit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě, která byla stanovena v oznámení o zahájení šetření.
(6) Komise rozeslala dotazníky všem účastníkům řízení, o nichž je známo, že se jich týká, a všem dalším společnostem, které se přihlásily ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení šetření.
Odpovědi zaslalo pět výrobců ze Společenství, jeden dovozce, jeden vyvážející výrobce z Chorvatska, tři vyvážející výrobci z Ukrajiny a tři obchodní společnosti spřízněné s ukrajinskými výrobci.
(7) Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nutné pro stanovení toho, zda se jedná o dumping, a výsledné újmy, a provedla kontrolu v prostorách těchto společností:
a) výrobců ze Společenství
- Dalmine Spa, Itálie
- Productos Tubulares S.A., Španělsko
- Tubos Reunidos S.A., Španělsko
- Vallourec & Mannesmann, Německo
- Vallourec & Mannesmann, Francie
b) nespřízněných dovozců ze Společenství
- Comercial de Tubos S.A., Španělsko
c) vyvážejícího výrobce z Chorvatska
- Mechel Željezara Ltd., Sisak
d) vyvážejících výrobců z Ukrajiny
- CJSC Nikopolsky seamless tubes plant Nikotube, Nikopol
- Dnipropetrovsk Tube Works (DTW), Dněpropetrovsk
- OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (NTRP), Dněpropetrovsk
e) spřízněných obchodníků z Ukrajiny
- Time Ltd., Dněpropetrovsk
- SGIP Interpipe, Dněpropetrovsk
f) spřízněného obchodníka ze Švýcarska
- SEPCO, Lugano
4. Období šetření
(8) Šetření dumpingu a újmy se zabývalo obdobím od 1. října 2001 do 30. září 2002 (dále jen "období šetření").
Posouzení trendů důležitých z hlediska vyhodnocení újmy zahrnulo období od 1. ledna 1999 do konce období šetření (dále jen "uvažované období").
5. Dotyčný výrobek a obdobný výrobek
5.1. Dotyčný výrobek
(9) Přezkoumávané výrobky jsou:
a) bezešvé trubky, ze železa nebo nelegované oceli, používané pro ropovody a plynovody, o vnějším průměru nejvýše 406,4 mm;
b) bezešvé trubky s kruhovým průřezem, ze železa nebo nelegované oceli, tažené nebo válcované za studena, jiné než přesné kalibrované trubky;
c) ostatní trubky s kruhovým průřezem, ze železa nebo nelegované oceli, jiné než trubky se závity nebo trubky vhodné k řezání závitů, o vnějším průměru nejvýše 406,4 mm; pocházející z Chorvatska nebo Ukrajiny (dále jen "dotyčný výrobek"), zařazené pod kódy KN ex73041010, ex73041030, 73043199, 73043991 a 73043993.
(10) Šetření prokázalo, že všechny tyto kategorie jsou dostatečně podobné, aby mohly tvořit jeden výrobek stejně jako při původním šetření.
Z toho důvodu a za účelem stávajícího antidumpingového šetření se všechny typy dotyčného výrobku považují za jeden výrobek.
5.2. Obdobný výrobek
(11) Stejně jako při předchozím šetření nebyly zjištěny žádné rozdíly mezi dotyčným výrobkem a bezešvými trubkami a dutými profily vyráběnými a prodávanými na domácím chorvatském trhu.
(12) Stejně tak nebyly zjištěny žádné rozdíly mezi dotyčným výrobkem a bezešvými trubkami a dutými profily vyráběnými výrobci ze Společenství a prodávanými na trhu Společenství.
Obě tyto skupiny výrobků mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a použití. Kromě toho obě tyto skupiny splňují průmyslové normy, např.
DIN, API nebo ASTM. Jsou tedy ve smyslu čl.
1 odst. 4 základního nařízení považovány za obdobné výrobky.
B. DUMPING
1. Chorvatsko
1.1. Spolupráce
(13) V Chorvatsku lze veškerý dovoz dotyčného výrobku do Společenství možno připsat jednomu vyvážejícímu výrobci, společnosti Mechel Željezara Ltd., což je nový název společnosti, která při původním šetření spolupracovala pod názvem Željezara Sisak d.d. a která od uložení stávajících opatření již dvakrát změnila název v důsledku postupné změny vlastníků [7].
(14) V průběhu původního šetření byl od společnosti Mechel Željezara Ltd. přijat závazek pod jejím původním názvem [8].
Protože šetření bylo zahájeno s cílem přezkoumat výši a formu opatření, předmětem šetření týkajícího se přezkumu se stal i tento závazek (viz 135. až 137. bod odůvodnění).
1.2. Běžná hodnota
(15) Nejprve se zjišťovalo, zda je celkový objem prodeje obdobného výrobku společnosti Mechel Željezara Ltd. na domácím trhu srovnatelný s jejím celkovým objemem vývozu do Společenství. V souladu s čl.
2 odst. 2 základního nařízení byl prodej na domácím trhu považován za reprezentativní, protože celkový objem prodeje na domácím trhu představoval alespoň 5 % z celkového objemu vývozu do Společenství.
(16) Poté, co byly definovány druhy výrobků v souladu s kódy KN, do nichž je výrobek zařazen, bylo zkoumáno, zda byl prodej každého typu výrobku na domácím trhu reprezentativní.
Prodej určitého druhu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje tohoto výrobku na domácím trhu v průběhu období šetření představoval alespoň 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného druhu výrobku vyváženého do Společenství.
Bylo zjištěno, že v případě všech druhů výrobků, které společnost prodávala na vývoz do Společenství, byl objem prodeje na domácím trhu reprezentativní.
(17) Zkoumalo se rovněž, zda prodej každého druhu výrobku na domácím trhu lze považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku, a to tak, že se pro daný druh výrobku stanovilo procento ziskových prodejů nezávislým odběratelům.
V případech, kdy objem prodeje druhu výrobku, který se prodával za čistou prodejní cenu, jež se rovnala jednotkovým nákladům nebo byla vyšší než tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto druhu výrobku. Tam, kde se vážená průměrná cena druhu výrobku rovnala jednotkovým nákladům nebo byla vyšší než tyto náklady, se běžná hodnota zakládala na skutečné ceně na domácím trhu, která se vypočítala jako vážený průměr všech cen veškerých prodejů daného druhu výrobku na domácím trhu v průběhu období šetření, nehledě na to, zda byly tyto prodeje ziskové, či nikoli.
To byl případ dvou druhů výrobků.
(18) V případech, kdy objem ziskových prodejů jednoho druhu výrobku představoval 80 % nebo méně, avšak ne méně než 10 % z celkového objemu prodeje tohoto druhu výrobku, nebo kdy byla vážená průměrná cena takových prodejů nižší než jednotkové náklady, se běžná hodnota zakládala na skutečné ceně na domácím trhu, která se vypočítala jako vážený průměr ziskových prodejů pouze těchto druhů výrobků.
Tento případ se týkal jednoho druhu výrobku.
(19) V případě čtvrtého druhu výrobku bylo v období šetření ziskových méně než 10 % objemu prodeje na domácím trhu. Proto se má za to, že tento konkrétní druh výrobku nebyl prodáván na domácím trhu v natolik dostatečném množství, aby bylo možno na základě těchto prodejů vhodným způsobem stanovit běžnou hodnotu, a bylo proto nutno zvolit jinou metodu. V tomto případě se v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení použila početně zjištěná běžná hodnota. Běžná hodnota byla zjištěna tím, že se k případně upraveným výrobním nákladům na vyvážený druh připočetla přiměřená částka za prodejní, správní a režijní (PSR) náklady a přiměřené ziskové rozpětí, a to na základě skutečných údajů vztahujících se k výrobě a prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku ze strany šetřeného vyvážejícího výrobce, v souladu s první větou čl. 2 odst. 6 základního nařízení.
1.3. Vývozní cena
(20) Šetření prokázalo, že vývozní prodeje společnosti Mechel Željezara Ltd. směřovaly pouze k nespřízněným spotřebitelům ze Společenství.
(21) Vývozní cena se proto stanovila na základě skutečně zaplacených vývozních cen, nebo vývozních cen, které je třeba za dotyčný výrobek zaplatit, pokud se prodal prvnímu nezávislému spotřebiteli ve Společenství, v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
1.4. Srovnání
(22) Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnávány na základě ceny ze závodu.
Aby bylo možno zajistit spravedlivé srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou, byly patřičným způsobem vzaty v úvahu rozdíly ovlivňující srovnatelnost cen, a to formou úprav v souladu s čl. 2 odst.
(23) Proto tam, kde to přicházelo v úvahu a kde byly poskytnuty ověřené důkazy, byly přiznány příplatky za rozdíly v nákladech na dopravu, nákladech na manipulaci a nakládku a ve vedlejších nákladech, úvěrových nákladech a provizích.
1.5. Dumpingové rozpětí
(24) V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení byla upravená vážená průměrná běžná hodnota podle druhu výrobku srovnávána s upravenou váženou průměrnou vývozní cenou každého odpovídajícího druhu dotyčného výrobku.
(25) Toto srovnání prokázalo existenci dumpingu.
Dumpingové rozpětí vyjádřené jako procento z ceny CIF na hranice Společenství před zaplacením cla je toto:
Mechel Željezara Ltd. 38,9 %.
(26) Uvedené dumpingové rozpětí je nižší než dumpingové rozpětí zjištěné při původním šetření.
Z důvodu vysoké úrovně spolupráce (veškerý dovoz dotyčného výrobku z Chorvatska do Společenství) bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno ve stejné výši jako v případě společnosti Mechel Željezara Ltd., tj. na 38,9 %.
2. Ukrajina
2.1. Zacházení jako v tržní ekonomice
(27) Na základě čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se při antidumpingovém šetření týkajícím se dovozů pocházejících z Ukrajiny běžná hodnota stanoví v souladu s odstavci 1 až 6 zmíněného článku pro ty vyvážející výrobce, kteří mohou doložit, že splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení, tj. že s ohledem na výrobu a prodej obdobného výrobku u nich převládají podmínky tržního hospodářství.
(28) V krátkosti a pouze pro informaci jsou kritéria zacházení jako v tržní ekonomice shrnuta takto:
1. obchodní rozhodnutí a náklady reagují na signály trhu, bez výrazných státních zásahů;
2. společnosti disponují jednoznačným a jasným účetnictvím prověřeným nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy ("IAS") a používaným ve všech oblastech;
3. neexistují podstatná zkreslení způsobená bývalým systémem netržního hospodářství;
4. právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zaručují právní jistotu a stabilitu;
5. převod měn se provádí podle tržních kursů.
(29) Žádost o udělení zacházení jako v tržní ekonomice podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení podaly dvě skupiny společností:
a) výrobní společnost Dnipropetrovsk Tube Works (DTW) a její spřízněná obchodní společnost na Ukrajině, Time Ltd.;
b) spřízněné výrobní společnosti OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (NTRP) a CJSC Nikopolsky seamless tubes plant "Nikotube" a jejich spřízněná obchodní společnost na Ukrajině, SGIP Interpipe.
(30) Žádosti byly vyhodnoceny na základě pěti kritérií stanovených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(31) Bylo zjištěno, že účty výrobní společnosti první skupiny jsou nespolehlivé vzhledem k věcným nepřesnostem a nevhodnému použití účetních pravidel, na něž se odkazuje v IAS 1.
Dále bylo zjištěno, že stejná společnost byla v platební neschopnosti a patřila do kategorie společností, kterým byl na základě právních předpisů o úpadku udělen zvláštní status, jenž neposkytoval právní jistotu s ohledem na činnost těchto společností.
Bylo proto rozhodnuto, že tato skupina společností nesplňuje druhé a čtvrté kritérium čl. 2 odst.
(32) V případě druhé skupiny bylo zjištěno, že obě výrobní společnosti nemají jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používané ve všech oblastech, protože obě společnosti měly několik souborů základních účetních záznamů, které používaly k různým účelům.
Kromě toho bylo zjištěno, že cenovou strukturu a finanční situaci této skupiny ovlivňují zásadní zkreslení, která jsou důsledkem bývalého systému netržního hospodářství, a to ve formě bezúročných půjček, kterých se stát nedomáhá, prominutí vysokých dlužných částek a daňové zadluženosti.
Bylo proto rozhodnuto, že tato skupina společností nesplňuje druhé a třetí kritérium čl. 2 odst.
(33) Jelikož společnost nebo skupina společností musí splňovat všech pět kritérií uvedených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, aby s ní (či s nimi) bylo zacházeno jako v tržní ekonomice, a v tomto případě tomu tak nebylo, bylo oběma skupinám společností zacházení jako v tržní ekonomice odmítnuto.
(34) Obě skupiny společností argumentovaly tím, že Komise rozhodla ohledně jejich žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice až po tříměsíčním období stanoveném v čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení, a že toto rozhodnutí tudíž není platné. V tomto ohledu je nutno poznamenat, že Komise v několika případech umožnila prodloužení lhůty dotčeným ukrajinským vyvážejícím výrobcům, kteří měli značné potíže s vyplněním formuláře žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice ve lhůtě, jež byla stanovena v oznámení o zahájení šetření.
Dále je nutno poznamenat, že obdržené žádosti o udělení zacházení jako v tržní ekonomice nebyly vyplněny správně a vyžadovaly řadu zásadních vyjasnění a doplňujících informací, které zpomalily šetření.
A konečně analýza trvala déle také kvůli složitosti několika otázek, jako např. struktury společností a jejich prodejních kanálů, a dále kvůli závažným problémům týkajícím se účetnictví společností. Z tohoto důvodu nebylo možné rozhodnout o žádostech o udělení zacházení jako v tržní ekonomice do tří měsíců od zahájení šetření.
(35) V tomto ohledu je nutno poznamenat, že nedodržení lhůty nevedlo ke zjevným právním důsledkům, protože všechny společnosti dostaly možnost se vyjádřit.
Kromě toho je nutno poznamenat, že si výše uvedené skupiny společností nestěžovaly na negativní důsledky delšího období nutného k rozhodnutí o udělení zacházení jako v tržní ekonomice.
(36) S ohledem na výše uvedené se došlo k závěru, že ve věci udělení zacházení jako v tržní ekonomice je možno s platností rozhodnout i po uplynutí tříměsíční lhůty, a stížnosti dotčených skupin společností byly proto zamítnuty.
(37) Závěry Komise byly dále napadeny oběma skupinami společností, nebyly však předloženy žádné argumenty, které by mohly změnit rozhodnutí o udělení zacházení jako v tržní ekonomice.
(38) Výrobní odvětví Společenství dostalo možnost se vyjádřit a proti výše uvedeným závěrům se nepostavilo.
2.2. Individuální zacházení
(39) Podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení se případné clo platné v celé zemi stanoví pro země, na něž se vztahuje čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení, kromě případů, kdy jsou společnosti schopny doložit, že jejich vývozní ceny a množství a také podmínky prodeje jsou stanovovány svobodně, že se směnný kurz odvíjí od tržních kurzů a že jakýkoli státní zásah není takového charakteru, aby umožňoval obejít opatření, pokud jsou vývozcům stanoveny různé celní sazby.
(40) Titíž ukrajinští vyvážející výrobci, kteří nesplňovali kritéria zacházení jako v tržní ekonomice, poté požádali o individuální zacházení v souladu s čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Komise si poté vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nutné k tomu, aby bylo možno určit, zda mají tyto dvě skupiny nárok na individuální zacházení. Bylo zjištěno, že obě společnosti splnily podmínky stanovené v čl. 9 odst. 5 základního nařízení, a proto bylo udělení individuálního zacházení oběma skupinám společností shledáno jako opodstatněné.
2.3. Analogická země
(41) Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice, stanovuje na základě cen nebo početně zjištěné hodnoty výrobků ve vhodné analogické zemi pro výrobky, které jsou srovnatelné s výrobky vyváženými ukrajinskými výrobci vyvážejícími do Společenství.
(42) V původním šetření se jako analogická země použilo Chorvatsko.
V oznámení o zahájení šetření se předpokládalo, že pro účely stanovení běžné hodnoty pro Ukrajinu se jako analogická země opět použije Chorvatsko.
Jelikož proti tomu žádný z účastníků řízení nic nenamítal, bylo rozhodnuto, že se Chorvatsko použije jako analogická země také v rámci tohoto šetření.
2.4. Běžná hodnota
2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se běžná hodnota pro Ukrajinu stanovila na základě ověřených informací získaných od jediného výrobce v analogické zemi, tj. na základě všech cen, které byly nebo měly být zaplaceny za srovnatelné druhy výrobků na domácím chorvatském trhu, nebo na základě početně zjištěné hodnoty srovnatelných druhů výrobků v Chorvatsku.
Při stanovení běžné hodnoty pro Ukrajinu se použily stejné postupy, které byly uvedeny v bodech odůvodnění 15 až 19.
(44) V případě výrobku odpovídajícího kódu KN 73043199 (trubky tažené nebo válcované za studena) bylo zjištěno, že se v Chorvatsku nevyrábí. Celkově činil tento vývoz pouze 6,2 % ukrajinského vývozu dotyčného výrobku do Společenství.
V případě jedné skupiny společností však představovalo v období šetření množství tohoto druhu výrobku vyvážené do Společenství přibližně 40 % jejího celkového dovozu dotyčného výrobku do Společenství.
(45) Na základě dostupných údajů se došlo k závěru, že jiné druhy výrobku, kterými se šetření zabývalo, nebyly s tímto druhem výrobku srovnatelné a že výpočet běžné hodnoty pro tento konkrétní druh výrobku na základě běžné hodnoty jiných druhů výrobku by nevedl ke spolehlivému číselnému údaji.
Kromě toho se zdálo, že z důvodu složitějšího výrobního postupu by běžná hodnota tohoto druhu výrobku byla podstatně vyšší než běžná hodnota jiných druhů výrobku.
Ačkoli vývozní ceny trubek tažených a válcovaných za studena byly průměrně vyšší než vývozní ceny jiných druhů výrobku, vedlo by zahrnutí tohoto druhu výrobku do výpočtu se vší pravděpodobností ke zvýšení dumpingového rozpětí.
Vzhledem k tomu, co je uvedeno v 127. bodě odůvodnění, je rozpětí újmy podstatně nižší než dumpingové rozpětí zjištěné bez zahrnutí tohoto druhu výrobku do výpočtu, a proto bude použito jako základ pro stanovení výše opatření.
Nepovažovalo se tedy za nutné v této věci dále pokračovat.
Druh výrobku odpovídající kódu KN 73043199 byl proto z výpočtu vyloučen.
2.5. Vývozní cena
(46) Obě skupiny společností na Ukrajině uskutečnily veškerý svůj vývoz do Společenství prostřednictvím spřízněné obchodní společnosti se sídlem ve třetí zemi. Proto byla vývozní cena v souladu s čl.
2 odst. 9 základního nařízení vypočtena na základě maloobchodních cen spřízněných obchodních společností, které byly účtovány prvním nezávislým odběratelům ve Společenství.
2.6. Srovnání
(47) Pro účely spravedlivého srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou bylo formou náležitých úprav přihlédnuto k rozdílům, o nichž se tvrdilo a bylo doloženo, že ovlivňují srovnatelnost cen. Tyto úpravy byly ve vhodných případech provedeny v souladu s čl.
2 odst. 10 základního nařízení s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a na vedlejší náklady a provize.
Úpravy vývozních cen s ohledem na náklady na vnitrozemskou dopravu ve vyvážející zemi, pojištění, nakládku a na vedlejší náklady byly provedeny na základě nákladů stanovených v analogické zemi.
(48) Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě cen ze závodu.
2.7. Dumpingové rozpětí
(49) V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení byla upravená vážená průměrná běžná hodnota podle druhu výrobku, vzatá na základě výrobce Mechel Željezara Ltd. z analogické země, srovnána s upravenou váženou průměrnou vývozní cenou společností pro každý odpovídající druh dotyčného výrobku.
(50) Toto srovnání prokázalo existenci dumpingu.
Dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF na hranice Společenství před zaplacením cla jsou tato:
Dnipropetrovsk Tube Works, Dnipropetrovsk 91,0 %
OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant, Dnipropetrovsk a CJSC Nikopolsky seamless tubes plant "Nikotube", Nikopol 97,3 %
(51) Z důvodu vysoké úrovně spolupráce (více než 80 % vývozu dotyčného výrobku z Ukrajiny do Společenství) bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno ve stejné výši jako v případě spolupracujících vyvážejících výrobců, OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (NTRP) a CJSC Nikopolsky seamless tubes plant "Nikotube", tj. ve výši 97,3 %.
C. ÚJMA
1. Úvodní poznámka
(52) Stejně jako v případě dumpingu se šetření snažilo zjistit, zda se okolnosti s ohledem na situaci ve výrobním odvětví Společenství změnily natolik, aby bylo možno dojít k jinému závěru než v případě původního šetření.
2. Výroba ve Společenství
(53) V době původního šetření zahrnovalo výrobní odvětví ve Společenství deset výrobců.
(54) V průběhu současného šetření týkajícího se přezkumu bylo zjištěno, že bezešvé trubky a duté profily vyrábí
- šest výrobců ve Společenství, kteří podali stížnost, z nichž pět v průběhu šetření s Komisí plně spolupracovalo, zatímco šestý výrobce, italská společnost Pietra, řízení podpořila, ale podrobně vyplněný dotazník nedodala,
- šest jiných výrobců, kteří výrobní odvětví Společenství nepodporovali, ani nespolupracovali s Komisí.
(55) Těmto ostatním výrobcům byl dotazník zaslán, ale ke spolupráci to nevedlo.
Evropské komisi se nepřihlásili žádní další výrobci dotyčného výrobku.
3. Definice výrobního odvětví Společenství
(56) Výroba pěti výrobců ve Společenství, kteří na šetření plně spolupracovali, dosahovala v období šetření 797456 tun. To představuje přes 70 % celkové výroby Společenství, a tyto společnosti proto představují výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
4. Spotřeba Společenství
(57) Za zdroj údajů o dovozu byly použity informace Eurostatu vztahující se k objemům a hodnotám výrobků spadajících pod kódy KN ex73041010, ex73041030, 73043199, 73043991 a 73043993.
Údaje o výrobním odvětví Společenství byly získány z ověřených odpovědí na dotazník pěti spolupracujících výrobců ve Společenství.
(58) Doložená spotřeba Společenství, tj. prodej ze strany výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství a prodej ve Společenství ze strany ostatních výrobců ve Společenství a dále dovoz ze všech třetích zemí, ukazuje, že se spotřeba dotyčného výrobku ve Společenství zvýšila, a to z hodnoty 1104619 tun v roce 1999 na 1233357 tun vyrobených v roce 2001.
V průběhu období šetření se spotřeba snížila na 1103805 tun, což je nepatrně méně než v roce 1999.
_BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ Období šetření _BAR_
Spotřeba Společenství (v tunách) _BAR_ 1104619 _BAR_ 1130410 _BAR_ 1233357 _BAR_ 1103805 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 112 _BAR_ 100 _BAR_
5. Dovozy do Společenství z dotčených zemí
5.1. Souhrnné posouzení účinků dotčených dovozů
(59) Nejprve bylo zjišťováno, zda by se měly dovozy z Chorvatska a Ukrajiny posuzovat souhrnně, v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(60) Vývoj dovozu z dotčených zemí z hlediska objemu a podílu na trhu:
Objem dovozu (v tunách) _BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ Období šetření _BAR_
Ukrajina _BAR_ 103477 _BAR_ 22996 _BAR_ 37353 _BAR_ 37683 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 22 _BAR_ 36 _BAR_ 36 _BAR_
Chorvatsko _BAR_ 30072 _BAR_ 24646 _BAR_ 23893 _BAR_ 23001 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 82 _BAR_ 79 _BAR_ 76 _BAR_
Dotčené země – celkem _BAR_ 133549 _BAR_ 47642 _BAR_ 61246 _BAR_ 60684 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 36 _BAR_ 46 _BAR_ 45 _BAR_
Podíl dovozu na trhu _BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ Období šetření _BAR_
Ukrajina _BAR_ 9,4 % _BAR_ 2,0 % _BAR_ 3,0 % _BAR_ 3,4 % _BAR_
Chorvatsko _BAR_ 2,7 % _BAR_ 2,2 % _BAR_ 1,9 % _BAR_ 2,1 % _BAR_
Dotčené země – celkem _BAR_ 12,1 % _BAR_ 4,2 % _BAR_ 5,0 % _BAR_ 5,5 % _BAR_
Dovozy z ostatních zemí _BAR_ 24,1 % _BAR_ 27,5 % _BAR_ 31,2 % _BAR_ 29,9 % _BAR_
(61) Bylo zjištěno, že dumpingová rozpětí stanovená (viz body odůvodnění 25 a 50) s ohledem na dovozy z každé z dotčených zemí byla nad minimální hranicí stanovenou v čl. 9 odst.
3 základního nařízení. Navíc nehledě na platná opatření nebyl objem dovozu z každé z těchto zemí v období šetření zanedbatelný, protože podíl na trhu v těchto zemích byl v případě Chorvatska 2,1 % a v případě Ukrajiny 3,4 %.
Podíl veškerého dovozu se v období šetření pohyboval mezi 5,9 % v případě Chorvatska a 9,6 % v případě Ukrajiny.
(62) Bylo zjištěno, že s ohledem na podmínky hospodářské soutěže je jak mezi dovozy pocházejícími z těchto zemí, tak mezi těmito dovozy a obdobným výrobkem Společenství vhodné souhrnné posouzení. Důkazem toho je skutečnost, že nehledě na platná opatření ceny v obou zemích v období šetření i nadále zásadním způsobem snižovaly ceny výrobního odvětví Společenství a že bezešvé trubky a duté profily z obou zemí jsou stále prodávány přes podobné prodejní kanály.
Šetření kromě toho prokázalo, že výrobky dovážené z obou dotčených zemí mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti jako obdobný výrobek.
A nakonec dovozy z obou dotčených zemí a obdobný výrobek vykazují stejný cenový vývoj (viz 67. a 74. bod odůvodnění ).
(63) Jeden chorvatský vývozce tvrdil, že chorvatský dovoz újmu nezpůsobuje, protože podíl Chorvatska na trhu je minimální, a proto by se nemělo provádět souhrnné posouzení.
Jak je uvedeno výše, chorvatský dovoz byl v období šetření jasně nad minimální úrovní a nebyl nezanedbatelný.
Přestože je pravda, že na počátku uvažovaného období se dovoz pocházející z Ukrajiny podstatně snížil, je nutno poznamenat, že poté vykazoval dovoz z obou zemí velmi obdobný vývoj.
(64) Z těchto důvodů byl učiněn závěr, že byla splněna všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení a že dovoz pocházející z Chorvatska a Ukrajiny je nutno posuzovat společně.
5.2. Podíl dotčených dovozů na trhu
(65) Jak je uvedeno výše, po uložení opatření v roce 2000 se podíl dovozů z dotčených zemí významně snížil, a to z 12,1 % v roce 1999 na 4,2 % v roce 2000, a poté začal v období šetření trvale stoupat až na 5,5 %.
5.3. Ceny dovozů a cenové podbízení
(66) Bylo provedeno srovnání prodejních cen na trhu Společenství v období šetření, a to mezi cenami výrobního odvětví Společenství a cenami vyvážejících výrobců v dotčených zemích.
Toto srovnání bylo provedeno po odečtení rabatů a slev.
Na základě informací získaných v průběhu šetření, zejména od spolupracujících nespřízněných dovozců, byly ceny výrobního odvětví Společenství upraveny vzhledem k cenám ze závodu a za dovozní ceny se považovaly ceny CIF po zaplacení dovozního cla, bez zaplacení dumpingového cla, přičemž tyto ceny byly ještě upraveny s ohledem na úroveň obchodu a manipulační náklady.
(67) Srovnání prokázalo, že v období šetření byly dotyčné výrobky dovezené do Společenství prodávány za ceny, které snižovaly ceny výrobního odvětví Společenství. Vyjádříme-li prodejní ceny dovážených výrobků jako procento z ceny výrobního odvětví Společenství, pak byly tyto: na Ukrajině 34,1 % a v Chorvatsku 23,3 %.
I když se vezmou v úvahu antidumpingová cla, cenové podbízení je stále významné a dosahuje 10 % pro dovozy z Ukrajiny a 6,5 % pro dovozy z Chorvatska.
Je nutno poznamenat, že průměrné ceny dovozů se od roku 2000 do období šetření zvýšily, jak ukazuje níže uvedená tabulka, což odpovídá celkovému vývoji cen na trhu EU.
Jak je však uvedeno v bodě odůvodnění 74, ceny dovozů z dotčených zemí se nezvýšily tak jako ceny výrobního odvětví Společenství.
Ceny dovozů, bez cla (EUR/tunu) _BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ Období šetření _BAR_
Ukrajina _BAR_ 332 _BAR_ 341 _BAR_ 433 _BAR_ 449 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 130 _BAR_ 135 _BAR_
Chorvatsko _BAR_ 461 _BAR_ 465 _BAR_ 516 _BAR_ 523 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 101 _BAR_ 112 _BAR_ 113 _BAR_
Ukrajina a Chorvatsko – průměr _BAR_ 361 _BAR_ 405 _BAR_ 466 _BAR_ 477 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 112 _BAR_ 129 _BAR_ 132 _BAR_
6. Situace ve výrobním odvětví Společenství
(68) V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnoval přezkum účinků dumpingových dovozů na výrobní odvětví Společenství posouzení všech relevantních hospodářských činitelů a ukazatelů, které měly vliv na stav výrobního odvětví od roku 1999 (základní rok) do období šetření.
(69) Údaje o výrobním odvětví Společenství uvedené níže představují souhrnné informace o pěti spolupracujících výrobcích ve Společenství.
6.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(70) Vývoj výroby, výrobní kapacity a využití kapacity:
_BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ Období šetření _BAR_
Výroba (v tunách) _BAR_ 710029 _BAR_ 911669 _BAR_ 928231 _BAR_ 797456 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 128 _BAR_ 131 _BAR_ 112 _BAR_
Výrobní kapacita (v tunách) _BAR_ 1117881 _BAR_ 1183067 _BAR_ 1140304 _BAR_ 1094548 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 106 _BAR_ 102 _BAR_ 98 _BAR_
Využití kapacity _BAR_ 63,5 % _BAR_ 77,1 % _BAR_ 81,4 % _BAR_ 72,9 % _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 121 _BAR_ 128 _BAR_ 115 _BAR_
(71) Jak ukazuje výše uvedená tabulka, výroba se v období let 1999–2001 zvýšila a v roce 2001 dosáhla nejvyšších hodnot, poté v průběhu období šetření zásadním způsobem poklesla.
Ačkoli se prodej na vývoz zvýšil a do určité míry vyrovnal pokles prodeje ve Společenství, nebylo se v období šetření možné vyhnout snížení výroby a poklesu výrobních kapacit.
6.2. Skladové zásoby
(72) Číselné údaje uvedené níže představují objem skladových zásob na konci každého období.
_BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ Období šetření _BAR_
Skladové zásoby (v tunách) _BAR_ 38753 _BAR_ 49620 _BAR_ 49062 _BAR_ 59287 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 128 _BAR_ 127 _BAR_ 153 _BAR_
(73) V průběhu uvažovaného období se množství skladových zásob zvýšilo.
Je nutno poznamenat, že výrobní odvětví Společenství obecně vyrábí dotyčný výrobek na objednávku.
Proto se úroveň skladových zásob výrobního odvětví Společenství nepovažuje za velmi podstatný ukazatel pro hodnocení situace výrobního odvětví Společenství.
Bylo však zjištěno, že nárůst skladových zásob byl také důsledkem snižujících se prodejů výrobního odvětví Společenství a jeho snižujícího se podílu na trhu.
6.3. Objem prodeje, podíly na trhu, růst a průměrné jednotkové ceny ve Společenství
(74) Číselné údaje uvedené níže představují prodej výrobního odvětví Společenství nezávislým odběratelům ve Společenství.
_BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ Období šetření _BAR_
Objem prodeje (v tunách) _BAR_ 516529 _BAR_ 573136 _BAR_ 576850 _BAR_ 504317 _BAR_
Index (1999 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 111 _BAR_ 112 _BAR_ 98 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 46,8 % _BAR_ 50,7 % _BAR_ 46,8 % _BAR_ 45,7 % _BAR_
Index (1999 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 108 _BAR_ 100 _BAR_ 98 _BAR_
Průměrné prodejní ceny (EUR/tunu) _BAR_ 576 _BAR_ 589 _BAR_ 659 _BAR_ 696 _BAR_
Index (1999 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 114 _BAR_ 121 _BAR_
(75) Objem prodeje výrobního odvětví Společenství od roku 1999 do roku 2001 vzrostl o 12 % a poté v období šetření významně poklesl na úroveň, která byla dokonce nižší než v roce 1999.
Vývoj objemu prodeje je nutno sledovat s ohledem na úroveň spotřeby ve stejném období, která od roku 1999 do roku 2001 vzrostla o 12 % a poté se v období šetření snížila.
Poptávka však mezi rokem 2001 a obdobím šetření nepoklesla, stejně jako objem prodeje.
(76) Po zavedení opatření v roce 2000 bylo výrobní odvětví Společenství schopno ztracený podíl na trhu znovu získat.
Mezi lety 1999 a 2000 se podíl výrobního odvětví Společenství na trhu zvýšil ze 46,8 % na 50,7 % spotřeby Společenství.
Po tomto období relativně silné pozice se však podíl výrobního odvětví Společenství na trhu opět snížil.
Mezi rokem 2000 a obdobím šetření se jeho podíl na spotřebě Společenství snížil na 45,7 %, protože na trh Společenství opět pronikl dumpingový dovoz.
(77) Vzhledem k dovozu, který se od roku 2000 zvyšoval, a k objemu prodeje Společenství, který se od roku 2001 snižoval, nemohlo výrobní odvětví Společenství ve výrobě dotyčného výrobku dosáhnout růstu.
Naopak, bylo v období šetření nuceno omezit výrobní kapacitu a snížit počet zaměstnanců, protože zvyšující se vývoz výrobního odvětví Společenství nemohl vyrovnat ztráty, které utrpěl prodej na trhu Společenství.
(78) Průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Společenství se v uvažovaném období zvýšily.
Vyšší ceny však nebyly schopny zajistit dostatečnou rentabilitu, jak je podrobně vysvětleno níže.
6.4. Rentabilita
(79) Zisk uvedený níže je ziskem před zdaněním, představuje tedy zisk z prodeje dotyčného výrobku na trhu Společenství.
_BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ Období šetření _BAR_
Rentabilita prodejů v ES _BAR_ – 7,8 % _BAR_ 0,1 % _BAR_ 0,3 % _BAR_ – 0,1 % _BAR_
(80) Po uložení antidumpingových opatření proti dovozům bezešvých trubek a dutých profilů pocházejících z Chorvatska a Ukrajiny bylo výrobní odvětví Společenství schopno, jak vyplývá z výše uvedeného, zvýšit ceny a v letech 2000 a 2001 dosáhnout hranice rentability.
Výrobní odvětví Společenství však nebylo schopno dosáhnout úrovně zisku, kterou by bylo možno očekávat, pokud by nedocházelo k dumpingovému dovozu (tj. 5 %), jak je stanoveno v nařízení, kterým byla uložena stávající platná opatření.
Kromě toho se úroveň zisku v období šetření snížila pod hranici rentability.
Důvodem tohoto poklesu byl přes vyšší prodejní ceny růst cen surovin a mzdových nákladů na jednotku, které se zvýšily přesto, že v tomto období došlo k poklesu počtu zaměstnanců.
Výrobní odvětví Společenství nebylo schopno přenést tyto náklady na své odběratele, jak by bylo potřeba, a to z důvodu konkurence způsobené nízkými cenami dumpingového dovozu.
(81) Po mírně pozitivním vývoji v letech 2000 a 2001 se finanční situace výrobního odvětví Společenství začala v období šetření znovu zhoršovat, což odpovídá zvýšenému dumpingovému dovozu z Chorvatska a Ukrajiny.
Úroveň zisku dosažená v roce 2001 byla jen mírně nad hranicí rentability a velmi se lišila od úrovně zisku, která by umožňovala dostatečné financování reinvestic.
6.5. Návratnost investic, peněžní tok, investice a schopnost získat kapitál
(82) Trendy týkající se návratnosti investic, peněžního toku a investic jsou uvedeny v následující tabulce.
_BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ Období šetření _BAR_
Návratnost investic _BAR_ – 13 % _BAR_ 0 % _BAR_ 1 % _BAR_ 0 % _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 202 _BAR_ 204 _BAR_ 198 _BAR_
Peněžní tok _BAR_ – 13978142 _BAR_ 5273981 _BAR_ 5910373 _BAR_ 4959440 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 238 _BAR_ 242 _BAR_ 235 _BAR_
Investice _BAR_ 19320730 _BAR_ 32691925 _BAR_ 33056929 _BAR_ 21087534 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 169 _BAR_ 171 _BAR_ 109 _BAR_
(83) Je nutno poznamenat, že výše uvedené údaje týkající se návratnosti investic z velké části odrážejí údaje týkající se rentability.
Návratnost investic v letech 1999 až 2000 vzrostla, ale v období šetření se opět snížila.
Peněžní tok vykazuje zhruba stejný trend jako rentabilita, zejména nejvyšší hodnoty v roce 2001 a poté opět pokles.
Vzhledem k tomu, že dotyčný výrobek představuje méně než 1 % z celkového obratu výrobců ve Společenství a výrobci ve Společenství využívají své výrobní linky také k výrobě mnoha jiných výrobků z oceli, má se za to, že uvedené údaje nemají samy o sobě význam.
Jsou však názorné v tom, že dva ze spolupracujících výrobců ve Společenství, kteří vyráběli dotyčný výrobek v podstatně vyšších objemech než ostatní výrobci ve Společenství, vykazují podobné trendy, jako jsou trendy návratnosti investic, peněžního toku a investic, které jsou uvedeny výše v tabulce.
(84) Po uložení antidumpingových opatření v roce 2000 výrobní odvětví Společenství uskutečnilo některé investice.
Jak však bylo zjištěno, tyto investice byly ve většině případů zaměřeny na výměnu strojního zařízení.
V období šetření se investice ve srovnání s předcházejícími dvěma lety podstatně snížily.
(85) Schopnost výrobního odvětví Společenství získat kapitál buď od externích poskytovatelů financí, nebo od mateřských společností však v uvažovaném období nebyla vážně ovlivněna, protože dotyčný výrobek činil méně než 1 % z celkového obratu výrobců ve Společenství a výrobci ve Společenství také využívají své výrobní linky k výrobě řady dalších výrobků z oceli.
6.6. Zaměstnanost, produktivita a mzdy
_BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ Období šetření _BAR_
Počet zaměstnanců _BAR_ 2583 _BAR_ 2776 _BAR_ 2622 _BAR_ 2472 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 107 _BAR_ 102 _BAR_ 96 _BAR_
Produktivita (tuna/zaměstnance) _BAR_ 275 _BAR_ 328 _BAR_ 354 _BAR_ 323 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 119 _BAR_ 129 _BAR_ 117 _BAR_
Mzdy Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 104 _BAR_ 106 _BAR_ 105 _BAR_
(86) Jak je uvedeno výše, zvýšila se v letech 2000 a 2001 ve výrobním odvětví Společenství produktivita a počet zaměstnanců, protože v tomto období došlo ke zvýšení výroby.
V období šetření však došlo k podstatnému snížení počtu zaměstnanců až na úroveň, která je nižší než v roce 1999.
Následkem podstatného snížení výroby se snížila také produktivita.
(87) Mzdy byly v uvažovaném období relativně stabilní, pouze sledovaly inflaci.
6.7. Překonání účinků dřívějšího dumpingu
(88) Po uložení opatření v roce 2000 bylo výrobní odvětví Společenství schopno znovu získat ztracený podíl na trhu a dosáhnout mnohem udržitelnější úrovně průměrných prodejních cen.
Od roku 2001 se však finanční výsledky výrobního odvětví Společenství začaly znovu zhoršovat.
Z toho lze vyvodit, že se Společenství nepodařilo překonat účinky dřívějšího dumpingu.
6.8. Rozsah skutečného dumpingového rozpětí
(89) Dumpingová rozpětí jsou uvedena v části, která se zabývá dumpingem (v 25. a 50. bodě odůvodnění).
Zjištěná rozpětí jsou jasně nad minimální hranicí.
Kromě toho dopad skutečného dumpingového rozpětí nelze vzhledem k objemu a cenám dumpingových dovozů považovat za zanedbatelný.
6.9. Závěr ohledně újmy
(90) Připomínáme, že po uložení antidumpingových opatření proti dovozům dotyčného výrobku z Chorvatska a Ukrajiny se výrobní odvětví Společenství okamžitě vzpamatovalo.
Průměrné ceny prodejů Společenství vzrostly mezi rokem 1999 a rokem 2001 o 14 % a objem prodeje i výroba se ve Společenství ve stejném období také zvýšily.
V důsledku toho bylo v tomto období možno ve výrobním odvětví uskutečnit některé nezbytné investice a zaměstnat více pracovních sil.
(91) V období šetření se však situace začala významně zhoršovat.
Prodeje ve Společenství od roku 2001 do období šetření klesly o 12 % a výrobní odvětví Společenství se muselo podstatným způsobem přizpůsobit, omezením výroby a výrobní kapacity a snížením počtu pracovních míst.
Od roku 2001 do období šetření se podíl výrobního odvětví Společenství na trhu snížil na úroveň, která byla nižší než v roce 1999.
Klesající trend v období šetření potvrzuje také pokles využití kapacity, stagnující vývoj mezd a zvyšující se množství skladových zásob, což mělo za následek, že se výrobní odvětví Společenství dostalo do situace, která se podobala roku 1999, kdy ještě nebyla uložena opatření proti dovozům z dotčených zemí.
(92) Stejný trend vykazuje vývoj investic, návratnosti investic a peněžního toku.
Po nepatrném zlepšení situace v letech 2000 a 2001, které zdaleka nebylo dostatečně uspokojivé, jelikož návratnost investic dosahovala pouze 1 % a peněžní tok v té době pouze přestal být negativní, došlo v období šetření opět ke zhoršení situace.
Skutečnost, že schopnost společností získávat kapitál nebyla významný způsobem ovlivněna, vyplývá z toho, že tyto společnosti byly součástí větších korporací. Uvedenou skutečnost proto nelze považovat za významný ukazatel v odvětví vyrábějícím dotyčný výrobek.
(93) Co se týká finanční situace výrobního odvětví Společenství, tato situace se od roku 1999, kdy byla ztrátová, zlepšila, ale v letech 2000 a 2001 dosáhla pouze hranice rentability a v období šetření se opět stala ztrátovou.
(94) Jak je uvedeno výše, ukazatele se nejdříve po roce 1999, kdy byla uložena opatření, zlepšily, ale poté se v období šetření všechny ukazatele kromě prodejních cen opět zhoršily, což je jasným důkazem poškozujícího vývoje.
(95) Neustále se zvyšující prodejní ceny v celém uvažovaném období nemohly vést k uspokojivé situaci ohledně zisku, protože zisk byl zcela pohlcen rostoucími výrobními náklady, zejména náklady na suroviny a jednotkovými mzdovými náklady.
Kromě toho nebylo výrobní odvětví Společenství schopno tyto zvýšené náklady převést na své odběratele, jak by bylo třeba, protože na trh pronikl levný dumpingový dovoz.
Z tohoto důvodu se v období šetření situace ohledně zisku výrobního odvětví Společenství zhoršila a dostala se pod hranici rentability.
(96) S ohledem na výše uvedené lze dojít k závěru, že výrobní odvětví Společenství v období šetření i nadále poškozovala podstatná újma ve smyslu článku 3 základního nařízení.
D. TRVALÝ CHARAKTER ZMĚNY OKOLNOSTÍ A PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁNÍ DUMPINGU A ÚJMY
(97) Původní opatření měla pozbýt platnosti dnem 18. února 2005. V souladu s čl. 11 odst. 7 základního nařízení se proto zjišťovalo, zda by pozbytí platnosti stávajících opatření mohlo vést k přetrvání dumpingu a újmy. V souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení se také zjišťovalo, zda došlo k podstatné změně okolností ohledně dumpingu a újmy a zda lze tyto změny odůvodněně považovat za změny trvalého charakteru.
(98) Bylo zjištěno, že v období šetření byl dotyčný výrobek na trhu Společenství i nadále nabízen za dumpingové ceny (viz 25. a 50. bod odůvodnění).
V tomto ohledu se dumpingová rozpětí zjištěná u dotyčného výrobku pocházejícího z jedné ze zemí, které byly předmětem šetření, blížila dumpingovým rozpětím zjištěným v průběhu původního šetření.
Kromě toho v dotčených zemích existují stále velmi významné výrobní kapacity, které nebyly v období šetření využívány.
Bylo také zjištěno, že na trhu Společenství bylo stále prodáváno značné množství výrobků dovážených z Chorvatska a Ukrajiny a že se jejich podíl na trhu od roku 2000 neustále zvyšoval.
To jasně ukazuje na zájem chorvatských a ukrajinských vývozců o trh EU.
S ohledem na výše uvedené se má za to, že není důvod pochybovat o trvalém charakteru zjištěné úrovně dumpingu a že pokud by bylo umožněno ukončení platnosti původních opatření, je velmi pravděpodobné, že by dumping přetrval i nadále.
(99) Nehledě na to, že výrobní odvětví Společenství překonalo účinky dřívějšího dumpingu pocházejícího mimo jiné z Chorvatska a Ukrajiny, bylo zjištěno, že výrobní odvětví Společenství i nadále trpí podstatnou újmou ve smyslu článku 3 základního nařízení.
Rozpětí újmy zjištěná v průběhu šetření se ve srovnání s původním šetřením zvýšila, protože dumpingový dovoz stále podstatně snižoval ceny výrobního odvětví Společenství i přesto, že se ceny celosvětově zvýšily.
S ohledem na účinky dumpingových dovozů na rentabilitu (viz bod odůvodnění 79) a podíl výrobního odvětví Společenství na trhu (viz bod odůvodnění 74), které od roku 2001 do období šetření opět poklesly, se došlo k závěru, že okolnosti vedoucí k újmě jsou trvalého charakteru a že ukončení platnosti původních opatření by pravděpodobně i nadále vedlo k újmě.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(100) Bylo také zjišťováno, zda i v tomto šetření stále přetrvává příčinná souvislost mezi dumpingovými dovozy z Chorvatska a Ukrajiny a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, jak bylo zjištěno při původním šetření.
Byly analyzovány i jiné známé faktory než dumpingové dovozy, které v uvažovaném období také mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Společenství, aby se zamezilo tomu, že by byla možná újma způsobená těmito jinými faktory připisována dumpingovým dovozům.
(101) Nehledě na platná opatření, která nejprve v roce 2000 vedla ke snížení dovozů, vyvážející výrobci z Chorvatska a Ukrajiny v uvažovaném období následně zvýšili své podíly na trhu Společenství ze 4,2 % až na 5,5 %.
Tito výrobci dosáhli zvýšení svého podílu na trhu i přes spotřebu, která od roku 2001 do období šetření klesala.
Na druhou stranu v období od roku 2000 do období šetření výrobní odvětví Společenství svůj podíl na trhu ztrácelo.
V období šetření muselo podstatně snížit výrobu a bylo zasaženo snižující se rentabilitou.
Zvyšující se dovozy z dotčených zemí, které podstatně snižují ceny výrobního odvětví Společenství, a zhoršující se situace výrobního odvětví Společenství se časově shodují.
Proto mohly tyto dovozy i nadále přispívat k újmě, která zasáhla výrobní odvětví Společenství.
(102) K újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, mohly přispět i dovozy pocházející z jiných třetích zemí, jako např. z České republiky, Polska a Slovenské republiky, které v období šetření ještě nebyly členy Společenství, a také dovozy z Rumunska a Ruska.
(103) Je nutno poznamenat, že v průběhu celého uvažovaného období platily pro dovozy z pěti výše uvedených zemí závazky a antidumpingová cla pohybující se od 9,8 % do 38,2 %.
V současné době probíhá přezkum opatření, která platí pro dovozy z Ruska a Rumunska (viz 4. bod odůvodnění).
(104) V období šetření představovaly dovozy z Ruska 3,3 % podíl na trhu.
Průměrné ceny pro tyto dovozy, včetně antidumpingových cel, byly asi o 20 % nižší než ceny dovozů z Chorvatska a Ukrajiny.
Vzhledem k výši cen dovozů z Ruska se zdá, že tyto dovozy přispěly k utrpěné újmě.
S ohledem na podíl na trhu, který je nižší než v případě dotčených zemí, nemohou však být dovozy z Ruska jedinou příčinou újmy, kterou výrobní odvětví Společenství utrpělo.
V období šetření představovaly dovozy z Rumunska 3,5 % podíl na trhu.
Ceny dovozů z Rumunska, včetně antidumpingových cel, jsou vyšší než ceny dovozů z Chorvatska a Ukrajiny, ale stále nižší než ceny výrobního odvětví Společenství.
Z toho lze usuzovat, že tyto ceny mohly také přispět k újmě, kterou Společenství utrpělo.
Má se však za to, že možné účinky dovozů z Ruska a Rumunska by nebyly schopny ovlivnit závěr, že existuje skutečně závažná příčinná souvislost mezi dumpingovými dovozy bezešvých trubek a dutých profilů z Chorvatska a Ukrajiny a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(105) Ceny dovozů, včetně antidumpingových cel, z bývalých přistupujících zemí (Polska, České republiky a Slovenska) byly také podstatně vyšší než ceny dovozů z Chorvatska a Ukrajiny, byly však nižší než ceny výrobního odvětví Společenství.
Jejich společný podíl na trhu představoval v období šetření 14,2 %.
Přestože tyto dovozy mohly k újmě přispět také, z jejich cenové hladiny lze usuzovat, že jejich vliv mohl být jen nepatrný.
(106) S ohledem na to, že dovozy z Chorvatska a Ukrajiny podstatně snižují ceny výrobního odvětví Společenství, nic nenasvědčuje tomu, že by uvedené dovozy, které ve většině případů snižují ceny výrobního odvětví Společenství mnohem méně, mohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovými dovozy z Chorvatska a Ukrajiny a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(107) Dovozy z několika jiných třetích zemí představovaly v období šetření celkem 8,9% podíl na trhu.
S ohledem na vysokou hladinu jejich cen, které jsou ve většině případů dostatečně vyšší než ceny výrobního odvětví Společenství, nic nenasvědčuje tomu, že by tyto dovozy mohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovými dovozy z Chorvatska a Ukrajiny a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(108) Další výrobci ve Společenství, kteří při šetření nespolupracovali, se potýkali se stejnými problémy s ohledem na rostoucí náklady na suroviny, což je nutilo zvyšovat ceny do nejvyšší možné míry.
Nebylo zjištěno, že by tito konkurenti mohli způsobit újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(109) Od roku 2001 se spotřeba ve Společenství snižuje.
Objem prodeje Společenství však procentuálně poklesl více než spotřeba ve Společenství a výrobní odvětví Společenství ztratilo svůj podíl na trhu, zatímco dotčené země svůj podíl na trhu Společenství v tomto období zvýšily.
Proto se došlo k závěru, že uvedený faktor nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovými dovozy z Chorvatska a Ukrajiny a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
V průběhu šetření nebyly zjištěny žádné další faktory, které by mohly způsobit újmu.
(110) S ohledem na výše uvedenou analýzu účinků všech známých faktorů na situaci ve výrobním odvětví Společenství se došlo k závěru, že nedošlo k narušení příčinné souvislosti mezi dumpingovými dovozy z Chorvatska a Ukrajiny a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, jak bylo zjištěno při předchozím šetření.
F. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Obecné úvahy
(111) Bylo zjišťováno, zda existují přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že by nebylo v zájmu Společenství zachovat antidumpingová cla namířená proti dovozům z dotčených zemí.
Komise zaslala dotazníky dovozcům a průmyslovým uživatelům.
Zcela vyplněný dotazník zaslal jeden dovozce, španělská společnost Comercial de Tubos, S.A.
(112) Z výrobního odvětví uživatelů nepřišel ani jeden vyplněný dotazník.
V průběhu šetření se nepřihlásil ani jeden dodavatel.
Na základě informací získaných od spolupracujících účastníků řízení se dospělo k následujícím závěrům.
(113) Je nutno připomenout, že při předcházejícím šetření se uvažovalo o schválení opatření, která by nebyla v rozporu se zájmy Společenství.
Navíc to, že se v případě stávajícího šetření jedná o přezkum, tj. analyzuje se situace, kdy již platí antidumpingová opatření, umožňuje hodnotit veškeré významné negativní dopady stávajících antidumpingových opatření na účastníky řízení.
2. Zájem výrobního odvětví Společenství
(114) Je nutno připomenout, že výrobní odvětví Společenství čítalo pět výrobců, kteří mají přibližně 2470 zaměstnanců účastnících se na výrobě a prodeji bezešvých trubek a dutých profilů.
Dále je potřeba připomenout, že výše uvedené hospodářské ukazatele výrobního odvětví Společenství prokázaly, že v průběhu šetření se finanční výsledky zhoršovaly.
I přes rostoucí spotřebu bezešvých trubek a dutých profilů ve Společenství v letech 2000 a 2001, která však v období šetření opět poklesla, nemohlo výrobní odvětví Společenství dosáhnout finanční stability.
(115) Je pravda, že v letech 2000 až 2001 došlo k částečnému ozdravení výrobního odvětví.
Avšak s ohledem na převažující finanční situaci ve výrobním odvětví Společenství je zřejmé, že by antidumpingová opatření byla v zájmu výrobního odvětví Společenství.
3. Zájem nespřízněných dovozců
(116) Spolupracující dovozce se obecně nepostavil proti pokračujícímu uplatňování antidumpingových opatření.
Od dovozců, kteří dováželi dotyčný výrobek z Chorvatska a Ukrajiny, nebyla získána další vyjádření.
(117) Účelem antidumpingových opatření je znovu nastolit prostředí spravedlivého obchodu.
Jejich cílem není zakázat dovozy či bránit aktivitám dovozců ve Společenství.
Ve skutečnosti jakákoli plánovaná opatření musejí být navržena tak, aby umožnila pokračování dovozů také v budoucnu, avšak za ceny, které nejsou dumpingové nebo nezpůsobují újmu, podle toho, které z nich jsou nižší.
(118) I nadále budou na trh Společenství povoleny dovozy výrobků ze spravedlivé ceny a je pravděpodobné, že tradiční obchod dovozců bude pokračovat i tehdy, budou-li uložena antidumpingová opatření namířená proti dumpingovým dovozům.
4. Zájem dodavatelů
(119) V průběhu šetření se nepřihlásil ani jeden dodavatel.
Proto se došlo k závěru, že neexistuje žádný přesvědčivý důvod, který by vedl k tomu, aby se s ohledem na zájmy dodavatelů opatření nezaváděla.
5. Zájem uživatelů
(120) Při předchozím šetření se došlo k závěru, že vliv antidumpingových opatření na ceny by z hlediska dalších průmyslových uživatelů neměl být zásadní.
Tato úvaha byla založena na tom, že bezešvé trubky a duté profily představovaly pouze malou část celkových nákladů výrobních odvětví uživatelů (včetně chemického a petrochemického průmyslu, elektráren a automobilového a stavebního průmyslu).
Vzhledem k tomu, že se proti předcházejícím závěrům nikdo nepostavil a vzhledem k nedostatečné spolupráci uživatelů na stávajícím šetření se očekává, že vliv antidumpingových opatření na ceny by z hlediska dalších průmyslových uživatelů neměl být zásadní.
6. Aspekty hospodářské soutěže
(121) Je nutno poznamenat, že v rozhodnutí 2003/382/ES [9] bylo zjištěno, že někteří výrobci ve Společenství uzavřeli v rozporu s pravidly hospodářské soutěže smlouvy na části dotyčného výrobku do roku 1995.
V souladu s tím ani původní šetření zabývající se obdobím šetření od 1. listopadu 1997 do 31. října 1998 (s uvažovaným obdobím od ledna 1997 do konce období šetření), ani stávající šetření týkající se přezkumu nebylo ovlivněno praktikami, které by byly v rozporu s pravidly hospodářské soutěže.
7. Závěr ohledně zájmů Společenství
(122) Je zřejmé, že zachování opatření namířených proti dovozům bezešvých trubek a dutých profilů pocházejících z dotčených zemí by bylo v zájmu výrobního odvětví Společenství.
Jakýkoli vliv na ceny bezešvých trubek by z hlediska dovozců / obchodních společností a průmyslových uživatelů měl být pouze okrajový.
(123) S ohledem na výše uvedené se došlo k závěru, že neexistují přesvědčivé důvody, které by vedly k tomu, aby se nezavedla antidumpingová cla namířená proti dovozům bezešvých trubek a dutých profilů pocházejících z dotčených zemí.
G. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň odstraňující újmu
(124) S ohledem na závěry učiněné ohledně dumpingu, újmy a zájmů Společenství by měla být uložena opatření, která by zabránila vzniku další újmy výrobnímu odvětví Společenství v důsledku dumpingových dovozů.
(125) Zavedená opatření by měla být na takové úrovni, aby se odstranila újma způsobená dovozy, aniž by došlo k překročení zjištěného dumpingového rozpětí.
Při výpočtu nezbytné výše cla pro odstranění vlivu dumpingu způsobujícího újmu se uvažovalo, že veškerá opatření by měla umožnit výrobnímu odvětví Společenství pokrýt výrobní náklady a dosáhnout celkového zisku před zdaněním, kterého by výrobní odvětví tohoto typu mohlo v dané oblasti v přiměřené míře dosáhnout při prodeji obdobného výrobku ve Společenství za normálních podmínek hospodářské soutěže, tj. aniž by docházelo k dumpingovým dovozům.
Při tomto výpočtu se za rozpětí zisku před zdaněním použilo 5 % obratu.
Postupovalo se stejně jako při původním postupu, protože nebylo zjištěno, že by se toto rozpětí mělo změnit, ani se proti němu nikdo nevyjádřil.
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku, která by výrobnímu odvětví Společenství nezpůsobovala újmu.
Cena nezpůsobující újmu byla stanovena tak, že se k výrobním nákladům přičetlo výše uvedené ziskové rozpětí ve výši 5 %.
(126) Nezbytné zvýšení ceny se poté stanovilo na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny, jak byla stanovena pro výpočet cenového podbízení, a průměrné ceny, která nezpůsobuje újmu.
Rozdíly vycházející z tohoto srovnání byly potom vyjádřeny jako procento průměrné dovozní hodnoty CIF.
2. Pozměněná opatření
(127) S ohledem na výše uvedené se má za to, že platná antidumpingová cla namířená proti dovozu dotyčného výrobku z Chorvatska a Ukrajiny by měla být pozměněna.
Nová antidumpingová cla by měla být stanovena tak, aby odrážela zjištěná rozpětí újmy, protože dumpingová rozpětí zjištěná v případě všech společností v Chorvatsku a na Ukrajině byla vyšší než vypočtená rozpětí újmy.
Z důvodu vysoké úrovně spolupráce (více než 80 % vývozů dotyčného výrobku z Ukrajiny do Společenství) by zbytková rozpětí měla být stanovena ve stejné výši jako v případě spolupracujících vyvážejících výrobců, OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (NTRP) a CJSC Nikopolsky seamless tubes plant "Nikotube".
(128) Individuální antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti, uvedené v tomto nařízení, byly stanoveny na základě výsledků stávajícího šetření.
Odráží proto situaci, která byla zjištěna v průběhu šetření s ohledem na tyto společnosti.
Uvedené celní sazby (na rozdíl od celostátního cla, které se vztahuje na "všechny ostatní země") se proto vztahují výlučně na dovozy výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených danými společnosti, tj. uvedenými konkrétními právními subjekty.
Dovezené výrobky vyrobené jinými společnostmi, které nejsou výslovně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, nemohou tyto sazby využívat a vztahuje se na ně celní sazba platná pro "všechny ostatní společnosti".
(129) Evropská komise
Generální ředitelství pro obchod
Ředitelství B
Kancelář J-79 5/16
B-1049 Brusel
[10] spolu s veškerými důležitými informacemi, zejména těmi, které se týkají změn v činnosti společnosti ohledně výroby, domácích prodejů a vývozů, které souvisí např. se změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů.
V případě nutnosti bude nařízení náležitě pozměněno aktualizací seznamu společností, které mohou individuální celní sazby využívat.
(130) Antidumpingové celní sazby jsou navrženy takto:
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Rozpětí pro odstranění újmy _BAR_ Dumpingové rozpětí _BAR_ Navržené antidumpingové clo _BAR_
Chorvatsko _BAR_ Všechny společnosti _BAR_ 38,8 % _BAR_ 38,9 % _BAR_ 38,8 % _BAR_
Ukrajina _BAR_ Dnipropetrovsk Tube Works (DTW), Dněpropetrovsk _BAR_ 51,9 % _BAR_ 91,0 % _BAR_ 51,9 % _BAR_
OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (NTRP), Dněpropetrovsk a CJSC Nikopolsky seamless tubes plant "Nikotine", Nikopol _BAR_ 64,1 % _BAR_ 97,3 % _BAR_ 64,1 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 64,1 % _BAR_ 97,3 % _BAR_ 64,1 % _BAR_
(131) Na základě navrhovaných opatření začne pro tato opatření běžet nové pětileté období.
Platnost opatření proto nebude dne 18. února 2005 ukončena, jak je uvedeno v oznámení o nadcházejícím ukončení určitých antidumpingových opatření, které bylo zveřejněno dne 27. srpna 2004 [11].
3. Vývoj situace chorvatského vývozce po období šetření
(132) V reakci na zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo stanoveno, že je nutno pozměnit výši antidumpingových opatření, chorvatská vláda informovala Komisi o tom, že jediný výrobce v Chorvatsku, společnost Mechel Željezara Ltd., byl zrušen a ukončil výrobu na podzim roku 2004.
Místo této společnosti založil chorvatský privatizační fond (CPF), státní instituce zabývající se privatizačním procesem v Chorvatsku, novou právnickou osobu s názvem Valjaonice Cijevi Sisak d.o.o ("Valjaonice").
Zdá se, že nově založená společnost ještě nezahájila výrobu a právě získává majetek od společnosti Mechel Željezara Ltd.
(133) Z předložených informací však vyplývá, že ve srovnání se společností Mechel Željezara Ltd. zůstanou výrobní kapacity společnosti Valjaonice nezměněny a tato společnost chce evidentně pokračovat ve výrobě dotyčného výrobku.
Z tohoto důvodu nelze zastavení výroby považovat za skutečnost trvalého a nesporného charakteru, a nemá proto vliv na závěry šetření.
(134) Pokud se však situace společnosti změní natolik, aby byl přezkum opatření oprávněný, bude takový přezkum zahájen.
4. Závazky
(135) Rozhodnutím 2000/137/ES Komise přijala cenový závazek mimo jiné od jediného chorvatského vyvážejícího výrobce.
Tento závazek týkající se společnosti Mechel Željezara Ltd. byl také předmětem přezkumu.
(136) Tímto závazkem se společnost Mechel Željezara Ltd. zavázala, že bude nezávislým odběratelům prodávat dotyčný výrobek určený pro vývoz do Společenství až do určitého množství za upravené ceny.
Kromě toho se společnost Mechel Željezara Ltd. zavázala, že její ceny pro skupinu výrobků budou odpovídat cenové struktuře používané ve Společenství.
8 odst. 1 základního nařízení je cílem závazku vyloučit poškozující účinek dumpingových dovozů, čehož se dosáhne tím, že vývozce zvýší ceny nebo přestane výrobky vyvážet za dumpingové ceny.
Šetření prokázalo, že závazek, který byl původně v tomto případě přijat, nebyl splněn, neboť ceny nebyly zvýšeny na úroveň, která by nebyla škodlivá, a spravedlivé obchodní prostředí nebylo na trhu Společenství obnoveno.
Proto se v tomto případě závazek přijatý od společnosti Mechel Željezara Ltd. nepovažuje za vhodný a účinný prostředek k odstranění poškozujícího účinku dumpingu.
Jak je uvedeno výše, společnost Mechel Željezara Ltd. byla nedávno zrušena.
Proto se tento závazek již nepovažuje za platný.
(138) V reakci na zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo stanoveno, že je nutno pozměnit výši stávajících antidumpingových opatření, nabídly ukrajinské společnosti OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (NTRP), CJSC Nikopolsky seamless tubes plant "Nikotube" a jejich spřízněná obchodní / holdingová společnost "Interpipe" společný závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(139) Tyto ukrajinské společnosti vyrábějí různé druhy ocelových výrobků, které mohou být prodávány spolu s dotyčným výrobkem.
To představuje potenciální riziko křížové kompenzace, tj. toho, že ceny, které se tyto společnosti zavázaly respektovat, budou dodržovány pouze formálně, jelikož ceny za jiné než dotyčné výrobky prodávané spolu s dotyčným výrobkem budou snižovány.
Kromě toho s ohledem na nestálost cen byly minimální vývozní ceny, které byla společnost připravena nabídnout, ve výši, která nevylučovala poškozující účinky dumpingu.
Proto nemohla být tato nabídka přijata.
(140) Navíc ukrajinská společnost Dnipropetrovsk Tube Works (DTW), Dněpropetrovsk, oznámila, že nabízí závazek, avšak neuvedla ani jeho povahu, ani minimální cenu, kterou by se měla řídit. Proto nelze k tomuto závazku přihlédnout.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(141) Účastníci řízení byli informováni o všech těchto skutečnostech a úvahách, na jejichž základě měla být předložena změna platného nařízení.
Účastníkům řízení bylo umožněno se vyjádřit a požádat o slyšení.
Jejich připomínky byly obdrženy a adekvátně zohledněny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 348/2000 se mění takto:
1. V čl. 1 odst. 2 se tabulka nahrazuje tímto:
"Země _BAR_ Společnost _BAR_ Celní sazba(%) _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Chorvatsko _BAR_ Všechny společnosti _BAR_ 38,8 _BAR_ — _BAR_
Ukrajina _BAR_ Dnipropetrovsk Tube Works (DTW), Dněpropetrovsk _BAR_ 51,9 _BAR_ A614 _BAR_
OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (NTRP), Dněpropetrovsk a CJSC Nikopolsky seamless tubes plant "Nikotube", Nikopol _BAR_ 64,1 _BAR_ A615 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 64,1 _BAR_ A999" _BAR_
2. Článek 2 se zrušuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 259/2005
ze dne 16. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 260/2005
ze dne 16. února 2005,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001, pokud jde o zrychlené testy
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií [1], a zejména na článek 23 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 999/2001 stanovuje seznam zrychlených testů schválených pro sledování TSE.
(2) Ve svém stanovisku ze dne 16. listopadu 2004 doporučil Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EÚBP) zařazení sedmi nových zrychlených testů prováděných po porážce do seznamu zrychlených testů schválených pro sledování bovinní spongiformní encefalopatie (BSE).
(3) Zrychlené testy uvedené nyní v příloze X nařízení (ES) č. 999/2001 byly schváleny pro ovce na základě údajů poskytnutých výrobci testů, které ukazují, že jejich testy smějí být používány rovněž pro sledování TSE u ovcí.
(4) EÚBP nyní hodnotí zrychlené testy prováděné po porážce, které jsou určeny pro malé přežvýkavce.
Seznam schválených zrychlených testů určených k použití v rámci monitorovacího programu pro malé přežvýkavce má být sestaven na základě stanoviska, které má být zveřejněno.
Proto by nyní schválené zrychlené testy měly být používány pro zjišťování TSE u malých přežvýkavců, dokud nebude zveřejněno toto stanovisko.
(5) Nařízení (ES) č. 999/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha X nařízení (ES) č. 999/2001 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 261/2005
ze dne 16. února 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 43/2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001 a (ES) č. 1454/2001, pokud jde o podpory místní produkce rostlinných produktů v nejvzdálenějších regionech Evropské unie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1452/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro francouzské zámořské departementy týkající se některých zemědělských produktů, kterým se mění směrnice 72/462/EHS a zrušuje nařízení (EHS) č. 525/77 a (EHS) č. 3763/91 (Poseidom) [1], a zejména na čl. 5 odst. 2, čl. 12 odst. 4, čl. 13 odst. 4, čl. 15 odst. 7 a články 18 a 22 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1453/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro Azory a Madeiru týkající se některých zemědělských produktů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 1600/92 (Poseima) [2], a zejména na čl. 5 odst. 2, čl. 12 odst. 4, čl. 13 odst. 4, čl. 15 odst. 7 a články 18 a 22 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1454/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro Kanárské ostrovy týkající se některých zemědělských produktů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 1601/92 (Poseican) [3], a zejména na čl. 9 odst. 2, čl. 10 odst. 5 a článek 20 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 43/2003 ze dne 23. prosince 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001 a (ES) č. 1454/2001, pokud jde o podpory místní produkce rostlinných produktů v nejvzdálenějších regionech Evropské unie [4], obsahuje v článku 68 seznam sdělení, která musejí členské státy předat Komisi, a to včetně příslušného harmonogramu.
(2) Ve snaze zjednodušit fungování správy je třeba snížit počet lhůt, ve kterýen musejí příslušné orgány členských států předložit Komisi své zprávy.
Na základě získaných zkušeností by veškeré informace, které je třeba předat, měly být shrnuty do dvou zpráv, které musejí být každoročně předloženy do 30. června a 30. listopadu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem společného řídícího výboru pro obiloviny, ovoce a zeleninu, produkty zpracované z ovoce a zeleniny, víno, chmel, živé rostliny a květinářské produkty, jakož i pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 68 nařízení (ES) č. 43/2003 se nahrazuje tímto:
"Článek 68
Sdělení
1. Dotyčné členské státy sdělí Komisi každoročně nejpozději do:
a) 30. června zprávu o provádění opatření uvedených v tomto nařízení v předchozím hospodářském roce a uvádí zejména:
- plochy, které byly předmětem žádosti o podporu podle hlavy I pro běžný hospodářský rok a pro něž byla podpora skutečně vyplacena,
- množství zelené vanilky a geraniové nebo vetiverové silice, pro něž byla vyplacena podpora podle hlavy II kapitoly II,
- pokud jde o podpory podle hlavy II kapitoly III pro každý departement:
- celková množství třtiny vyjádřená v tunách, pro něž bylo požádáno o podporu,
- celkovou výši vyplacených podpor a změny výše jednotkových částek,
- případné změny kritérií pro poskytnutí podpory a případná doplňující vnitrostátní nově přijatá opatření,
množství surovin, pro něž byla vyplacena podpora podle hlavy III kapitoly I, rozepsaná podle produktů uvedených v příloze I části A, jakož i množství konečných produktů vyjádřená v čisté hmotnosti, rozepsaná v souladu s přílohou I částí B,
Francie a Portugalsko, pokud jde o podporu uvedenou v hlavě III kapitole II oddílu I:
- celková množství cukrového sirupu nebo sacharosového sirupu a zemědělského rumu, pro něž bylo požádáno o podporu, vyjádřená podle okolností jako bílý cukr nebo v hektolitrech čistého alkoholu,
- identifikaci rafinerií cukru nebo lihovarů, které obdržely podporu,
- výše podpor a množství cukrového sirupu nebo sacharosového sirupu nebo zemědělského rumu na každou rafinerii cukru nebo lihovar,
množství, pro něž byla vyplacena podpora a zvýšená podpora podle hlavy IV kapitoly I, rozepsaná podle produktů uvedených v příloze II, III, IV nebo V,
množství, pro něž byla vyplacena podpora podle hlavy IV kapitoly II, rozepsaná podle produktů, jakož i jejich průměrnou hodnotu ve smyslu čl. 46 odst. 4,
množství rozepsaná podle skupin nebo produktů, sjednaná pro běžný hospodářský rok v rámci smluv podle hlavy IV kapitoly II,
postup přeměny a restrukturalizace na Azorech a Madeiře týkající se ploch osázených odrůdami přímých hybridů vinné révy, které jsou zakázané;
b) 30. listopadu:
- sklizená množství ananasu, pro něž byla vyplacena podpora podle hlavy II kapitoly I,
- minimální ceny podle hlavy III kapitoly I stanovené v souladu s článkem 13 nařízení (ES) č. 1452/2001 pro každou skupinu produktů stanovenou v příloze I,
- pokud jde o podporu podle hlavy III kapitoly II oddílu II:
- plochy a celkovou výši, pro které byla žádána a vyplacena paušální podpora na hektar,
- množství vyrobeného bílého cukru a celkovou výši zvláštní podpory na zpracování, která byla vyplacena.
2. Členské státy neprodleně uvědomí Komisi o případech, které uznávají jako případy vyšší moci nebo mimořádných okolností, které mohou ospravedlňovat zachování nároku na podporu."
Článek 2
Vstup v platnost a použití
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 262/2005
ze dne 16. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro olivový olej
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22 září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na čl. 3 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 3 nařízení č. 136/66/EHS může být rozdíl mezi cenami ve Společenství a cenami v mezinárodním obchodě pokryt náhradou pro vývoz olivového oleje do třetích zemí.
(2) Podrobná pravidla pro stanovení a udělování vývozních náhrad pro olivový olej jsou obsažena v nařízení Komise (EHS) č. 616/72 [2].
(3) Dle čl. 3 odst. 3 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada stejná pro celé Společenství.
4 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada pro olivový olej stanovena s ohledem na stávající situaci a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti olivového oleje na trhu Společenství a cen v mezinárodním obchodě.
Nicméně v případě, že situace v mezinárodním obchodě nedovoluje stanovit nejvýhodnější kótace olivového oleje, je možné vzít v úvahu cenu nejvýznamnějších konkurenčních rostlinných olejů v mezinárodním obchodě a rozdíl zaznamenaný mezi touto cenou a cenou olivového oleje v rámci určitého reprezentativního období.
Výše náhrady nesmí překročit rozdíl mezi cenou olivového oleje ve Společenství a v mezinárodním obchodě, případně upravený tak, aby zohledňoval vývozní náklady produktů na světovém trhu.
(5) Dle čl. 3 odst. 3 třetí odrážky písm. b) nařízení č. 136/66/EHS je možné rozhodnout, že se náhrada stanoví prostřednictvím nabídkového řízení. Nabídkové řízení se vztahuje na částku náhrady a může se omezovat na určité země určení, množství, kvalitu a určitou úpravu.
(6) Dle čl. 3 odst. 3 druhé odrážky nařízení č. 136/66/EHS mohou být náhrady pro olivový olej stanoveny v různé výši, v závislosti na dané oblasti, pokud je to vzhledem k situaci na světovém trhu nebo vzhledem k zvláštním požadavkům na určitých trzích nutné.
(7) Náhrady je třeba stanovovat alespoň jednou měsíčně, přičemž je možné je mezitím změnit.
(8) Při použití těchto pravidel na současnou situaci na trhu s olivovým olejem a zejména na ceny těchto produktů ve Společenství a na trzích třetích zemí je třeba náhrady stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. c) nařízení č. 136/66/EHS se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 263/2005
ze dne 16. února 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin, a kterým se mění nařízení (ES) č. 1484/95
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [2], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2783/75 ze dne 29. října 1975 o společném obchodním režimu pro vaječný albumin a mléčný albumin [3], a zejména na čl. 3 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1484/95 [4] stanovilo prováděcí pravidla k režimu dodatečných dovozních cel a určilo dodatečná dovozní cla v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin.
(2) Z pravidelné kontroly údajů, na jejichž základě se ověřují dovozní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i dovozní ceny vaječného albuminu, vyplývá nutnost změnit reprezentativní ceny pro dovozy některých produktů s přihlédnutím k cenovým rozdílům podle původu. Je tedy třeba zveřejnit reprezentativní ceny těchto produktů.
(3) Je nezbytné začít používat toto pozměňující nařízení co nejdříve.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 1484/95 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 264/2005
ze dne 16. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví drůbežího masa použitelné od 17. února 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 8 nařízení (EHS) č. 2777/75 může být rozdíl na světovém trhu a ve Společenství mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na stávající stav trhů v odvětví drůbežího masa vede ke stanovení náhrady v takové výši, která Společenství umožňuje, aby se podílelo na mezinárodním obchodě, a rovněž zohledňuje povahu vývozů těchto produktů, jakož i jejich současný význam.
(3) Článek 21 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [2], stanoví, že není poskytnuta žádná náhrada pro produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost v den přijetí vývozního prohlášení.
Za účelem zajištění jednotného provádění platných právních předpisů by se mělo upřesnit, že drůbeží maso podle článku 1 nařízení (EHS) č. 2777/75 má nárok na náhradu, pokud nese označení zdravotní nezávadnosti podle směrnice Rady 71/118/EHS ze dne 15. února 1971 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým drůbežím masem [3].
(4) Řídící výbor pro drůbeží maso a vejce nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kódy produktů, na něž se při jejich vývozu uděluje vývozní náhrada uvedená v článku 8 nařízení (EHS) č. 2777/75, a výše této náhrady se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Produkty v oblasti působnosti kapitoly XII přílohy směrnice 71/118/EHS však mají nárok na náhradu, pokud také splňují podmínky označovaní zdravotní nezávadnosti podle uvedené směrnice.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 265/2005
ze dne 17. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 266/2005
ze dne 17. února 2005
o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury přiložené k nařízení (EHS) č. 2658/87, je nutné přijmout opatření týkající se zařazení zboží uvedeného v příloze k tomuto nařízení.
(2) Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla.
Tato pravidla se používají i pro jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je na kombinované nomenklatuře zcela či z části založena, nebo která k ní přidává jakékoli další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Společenství s ohledem na uplatňování sazebních a jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.
(3) Podle zmíněných všeobecných pravidel musí být zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze zařazeno do kódu KN uvedeného ve sloupci 2, vzhledem k důvodům uvedeným ve sloupci 3.
(4) Je vhodné umožnit, aby oprávněná osoba mohla závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, týkající se zařazení zboží do kombinované nomenklatury, které nejsou v souladu s tímto nařízením, nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [2].
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze se zařazuje v rámci kombinované nomenklatury do kódu KN uvedeného ve sloupci 2.
Článek 2
Závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, které nejsou v souladu s tímto nařízením, lze nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 267/2005
ze dne 17. února 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné u některých produktů v odvětví cukru vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a), c), d), f), g) a h) uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě, že se tyto produkty vyvážejí ve formě zboží uvedeného v příloze V uvedeného nařízení. Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 1260/2001.
(2) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kg pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(3) Čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro daný produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(4) Náhrady stanovené tímto nařízením lze stanovit předem, neboť v současnosti není možné odhadnout situaci na trzích v příštích několika měsících.
(5) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a čl. 1 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 268/2005
ze dne 17. února 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 18. února 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 269/2005
ze dne 17. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 270/2005
ze dne 17. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty z cukru vyvážené v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kotacemi nebo cenami na světovém trhu s výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, a cenami těchto výrobků ve Společenství, může být vyrovnán vývozní náhradou;
(2) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2], stanoví, že vývozní náhrada na 100 kilogramů výrobků, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001, se rovná základní částce násobené obsahem sacharosy, podle potřeby včetně ostatních cukrů vyjádřených jako sacharosa; obsah sacharosy v dotyčném výrobku se určuje v souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95;
(3) Čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že základní výše náhrady pro sorbózu vyvezenou v nezměněném stavu se musí rovnat základní výši náhrady snížené o jednu setinu použitelné výrobní náhrady podle nařízení Rady (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování výrobních náhrad pro cukr používaný v chemickém průmyslu [3] pro výrobky, jejichž seznam je zahrnut v příloze posledně uvedeného nařízení;
(4) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 se základní výše náhrady za ostatní výrobky, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, vyvážené v nezměněném stavu, musí rovnat jedné setině částky, která na jedné straně bere v úvahu rozdíl mezi intervenční cenou pro bílý cukr pro oblasti Společenství bez deficitu v měsíci, pro který je stanovena základní výše, a cenovými nabídkami nebo cenami bílého cukru na světovém trhu, a na straně druhé z důvodu potřeby vytvořit rovnováhu mezi využitím základních produktů Společenství při výrobě zpracovaných výrobků na vývoz do třetích zemí a využitím produktů třetích zemí dovezených v rámci aktivního zušlechťovacího styku;
(5) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 se použití základní výše může omezit na některé výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení;
(6) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 upravuje stanovení náhrad pro vývoz produktů v nezměněném stavu uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. f), g) a h) uvedeného nařízení; náhrada musí být stanovena na 100 kilogramů sušiny, přičemž se bere v úvahu vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód KN 17023091 a pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 a hospodářské aspekty předpokládaných vývozů; v případě produktů uvedených ve zmíněném čl. 1 písm. f) a g) se náhrada má poskytovat pro produkty, které splňují podmínky článku 5 nařízení (ES) č. 2135/95; pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. h) náhrada se poskytne pouze u těch, které splňují podmínky článku 6 nařízení (ES) č. 2135/95;
(7) Výše uvedených náhrad se musí stanovit každý měsíc, přičemž je lze měnit v intervenčním období;
(8) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení;
(9) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený;
(10) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu;
(11) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je třeba stanovit náhrady pro příslušné produkty v přiměřené výši;
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. d), f), g) a h) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážených v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 271/2005
ze dne 17. února 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 19. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 19. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 39,889 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 272/2005
ze dne 17. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/20032 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 273/2005
ze dne 17. února 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 11. do 17. února 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1757/2004 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 13,97 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 274/2005
ze dne 17. února 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro oves v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1565/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 ze dne 3. září 2004 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro oves ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2004/05 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýcarska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 by měla být stanovena maximální náhrada.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 11. do 17. února 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1565/2004 se maximální vývozní náhrada pro oves stanovuje na 33,95 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 275/2005
ze dne 17. února 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 11. do 17. února 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 6,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 276/2005
ze dne 17. února 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u čiroku v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 2275/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2275/2004 Komise [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u čiroku dováženého ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným článkem 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 11. do 17. února 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 2275/2004 se maximální snížení dovozního cla u čiroku stanoví na 23,85 EUR/t pro maximální celkové množství 78900 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 277/2005
ze dne 17. února 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2277/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 11. do 17. února 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 31,44 EUR/t pro maximální celkové množství 30000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 278/2005
ze dne 17. února 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u kukuřice v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 2276/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2276/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené z třetích zemí do Portugalska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3], může Komise rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá maximálnímu snížení dovozního cla, nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 11. do 17. února 2005 v rámci nabídkového řízení stanoveného v nařízení (ES) č. 2276/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 32,47 EUR/t pro celkové maximální množství 26000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 279/2005
ze dne 18. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 280/2005
ze dne 18. února 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad pro vejce a žloutky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 8 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě vývozu tohoto zboží ve formě zboží, na něž se vztahuje příloha tohoto nařízení. Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze I nařízení (EHS) č. 2771/75.
(2) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kilogramů pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena na stejně dlouhé období, jako je to, na které jsou náhrady stanoveny při vývozu stejných, avšak nezpracovaných produktů.
(3) Článek 11 Dohody o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro onen produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a čl. 1 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze I nařízení (EHS) č. 2771/75, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 281/2005
ze dne 18. února 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2921/90 o podpoře výroby kaseinu a kaseinátů z odstředěného mléka
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 15 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 1 nařízení Komise (EHS) č. 2921/90 [2] o podpoře výroby kaseinů a kaseinátů z odstředěného mléka, stanoví výši podpory pro odstředěné mléko zpracované na kasein nebo na kaseináty. S ohledem na vývoj tržní ceny odstředěného sušeného mléka na vnitřním trhu a kaseinu a kaseinátů na trhu Společenství a na světovém trhu je nutné podporu snížit.
(2) Nařízení (EHS) č. 2921/90 bude následně změněno.
(3) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanové jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 2 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2921/90 se částka "2,70 EUR" nahrazuje částkou "1,30 EUR".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 282/2005
ze dne 18. února 2005
o dovozních licencích pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svahilska, Zimbabwe a Namibie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT), které zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2247/2003 ze dne 19. prosince 2003 o prováděcích pravidlech v sektoru hovězího a telecího masa, nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT) [3], a zejména na článek 5 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 1 nařízení (ES) č. 2247/2003 uvádí možnost vydat dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svahilska, Zimbabwe a Namibie.
Dovozy se však musí uskutečnit v rámci množství stanovených pro každou z těchto vyvážejících třetích zemí.
(2) Žádosti o udělení licence podané v období od 1. do 10. února 2005, vyjádřené v množství vykostěného masa, ve smyslu nařízení (ES) č. 2247/2003, pro produkty původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svahilska, Zimbabwe a Namibie nepřesahují množství, která jsou pro tyto státy k dispozici.
Proto je možné vydat dovozní licence na požadovaná množství.
(3) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. března 2005 v rámci celkového množství 52100 t možné podat žádost o licenci.
(4) V této souvislosti se připomíná, že se toto nařízení nijak nedotýká směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o hygienických otázkách a otázkách veterinární inspekce při dovozu skotu, vepřů, ovcí a koz, masa čerstvého nebo masných produktů původem z třetích zemí [4],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Níže uvedené členské státy vydávají dne 21. února 2005 dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa, vyjádřené v množství vykostěného masa, původem z určitých států Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří, a to pro níže uvedená množství a země původu:
Spojené království:
- 430 t původem z Botswany,
- 275 t původem z Namibie,
Německo:
- 500 t původem z Botswany,
- 225 t původem z Namibie.
Článek 2
Žádosti o licence mohou být dle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 2247/2003 podány během prvních deseti dnů měsíce března 2005 pro níže uvedená množství vykostěného hovězího a telecího masa:
Botswana: _BAR_ 17536 t, _BAR_
Keňa: _BAR_ 142 t, _BAR_
Madagaskar: _BAR_ 7579 t, _BAR_
Svazijska: _BAR_ 3347 t, _BAR_
Zimbabwe: _BAR_ 9100 t, _BAR_
Namibie: _BAR_ 11900 t. _BAR_
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 21. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 283/2005
z dne 18. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny, jiné než náhrady poskytované pro přidaný cukr (prozatímně konzervované třešně, loupaná rajčata, konzervované třešně, upravené lískové ořechy a určité pomerančové šťávy)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 16 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1429/95 [2] stanoví prováděcí pravidla pro vývozní náhrady pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny, jiné než náhrady poskytované pro přidaný cukr.
(2) Podle čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 2201/96, se může na produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení vztahovat vývozní náhrada v míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství, s ohledem na omezení vyplývající z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy. Ustanovení čl. 18 odst. 4 nařízení (ES) č. 2201/96 stanoví, že pokud výše náhrady pro cukr obsažený v produktech uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. b) není dostačující, aby umožňovala vývoz těchto produktů, použije se náhrada stanovená podle článku 17 uvedeného nařízení.
(3) V souladu s čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96 by se mělo zajistit, aby obchodní toky, které vznikly v režimu náhrad dříve, nebyly narušeny. Z tohoto důvodu by měla být stanovena předpokládaná množství pro každý produkt, na základě nomenklatury zemědělských produktů pro vývozní náhrady stanovené nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3].
(4) Podle čl. 17 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96 se při stanovení náhrad musí brát v úvahu stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny na trhu Společenství na jedné straně, a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na straně druhé. Rovněž je třeba brát v úvahu náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu, jakož i hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 17 odst. 3 nařízení (ES) č. 2201/96 se ceny platné na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Stávající stav mezinárodního obchodu nebo zvláštní požadavky určitých trhů mohou vyžadovat, aby náhrada pro daný produkt byla rozlišena podle místa jeho určení.
(7) Prozatímně konzervované třešně, loupaná rajčata, konzervované třešně, upravené lískové ořechy a určité pomerančové šťávy mohou být v současné době vyváženy v hospodářsky významném množství.
(8) Měla by se stanovit sazba náhrady a z toho vyplývající předpokládaná množství.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Sazba vývozní náhrady v odvětví produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny, období, ve kterém se podává žádost o osvědčení, období, ve kterém se vydává osvědčení, a předpokládaná množství se stanoví v příloze.
2. Osvědčení vydaná za účelem potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4], se nezapočítávají do množství uvedených v tomto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 284/2005
ze dne 18. února 2005,
kterým se stanoví odchylky od nařízení (ES) č. 800/1999, pokud jde o produkty ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, vyvážené do třetích zemí kromě Švýcarska a Lichtenštejnska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 16 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2] stanoví, že nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [3] se použije na vývozy produktů ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy.
(2) Článek 3 nařízení (ES) č. 800/1999 stanoví, že nárok na vývozní náhradu vzniká při dovozu do určité třetí země, pokud se na tuto třetí zemi vztahuje rozlišená náhrada.
Články 14, 15 a 16 uvedeného nařízení stanoví podmínky pro platbu rozlišené náhrady, zejména doklady, které musejí být předloženy jako důkaz o dodání zboží na místo určení.
(3) V případě rozlišené náhrady stanoví čl. 18 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 800/1999, že se část náhrady, která se vypočte pomocí nejnižší sazby pro náhradu, vyplatí na žádost vývozce, jakmile se prokáže, že produkt opustil celní území Společenství.
(4) Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, kterou se mění dohoda mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 22. července 1972 [4], která byla podepsána v říjnu 2004, je prozatímně použitelná od 1. února 2005 na základě rozhodnutí Rady 2005/45/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření a prozatímním provádění dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, kterou se mění dohoda mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 22. července 1972, pokud jde o ustanovení použitelná pro zemědělské zpracované produkty [5].
(5) Podle rozhodnutí 2005/45/ES vývoz určitých zpracovaných zemědělských produktů do Švýcarska a Lichtenštejnska od 1. února 2005 již není způsobilý pro vývozní náhrady, pokud Společenství nerozhodne zavést takové náhrady, když bude švýcarská domácí referenční cena nižší než domácí referenční cena Společenství.
(6) Rozhodnutí 2005/45/ES zavádí zvláštní ustanovení o správní spolupráci zaměřené na potírání nesrovnalostí a podvodů v záležitostech týkajících se cel a vývozních náhrad.
(7) V souvislosti s těmito ustanoveními a s cílem nezpůsobit hospodářským subjektům při obchodu s jinými třetími zeměmi zbytečné náklady, je vhodné odchýlit se od nařízení (ES) č. 800/1999 tehdy, jestliže se v případě rozlišených náhrad požaduje důkaz o dovozu.
Při stanovování nejnižší sazby náhrady je rovněž vhodné, nepřihlížet k tomu, že pro určitou zemi určení nebyly stanoveny vývozní náhrady.
(8) Protože se opatření stanovená v rozhodnutí 2005/45/ES použijí od 1. února 2005, mělo by se toto nařízení použít od téhož data a vstoupit okamžitě v platnost.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylně od článku 16 nařízení (ES) č. 800/1999 není důkaz o splnění dovozních celních formalit podmínkou pro vyplacení náhrady za zboží, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 1520/2000 a které je uvedeno v tabulkách I a II protokolu 2 dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 22. července 1972 [6] pokud rozlišení náhrady je pouze výsledkem toho, že pro Švýcarsko a Lichtenštejnsko nebyly stanoveny náhrady.
Článek 2
Skutečnost, že nebyly stanoveny vývozní náhrady, pokud jde o vývoz zboží, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 1520/2000 a které je uvedené v tabulkách I a II protokolu 2 dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 22. července 1972, do Švýcarska a Lichtenštejnska, se nebere při určení nejnižší sazby náhrady ve smyslu čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 800/1999 v úvahu.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 285/2005
ze dne 18. února 2005,
kterým se stanoví přechodná opatření vyplývající z přijetí zdokonalené právní úpravy obchodování, pokud jde o vývoz určitých zpracovaných zemědělských produktů do Švýcarska a Lichtenštejnska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, kterou se mění dohoda mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 22. července 1972 [2], která byla podepsána v říjnu 2004, se prozatímně použije od 1. února 2005 na základě rozhodnutí Rady 2005/45/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření a prozatímním provádění dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, kterou se mění Dohoda mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 22. července 1972, pokud jde o ustanovení použitelná pro zpracované zemědělské produkty [3].
(2) Podle nařízení 2005/45/ES se na některé zboží, pro které hospodářské subjekty požádaly o osvědčení o náhradě v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [4], při vývozu do Švýcarska nebo Lichtenštejnska náhrady od 1. února 2005 již nevztahují.
(3) Snížení částky v osvědčení o náhradě a poměrné uvolnění odpovídající jistoty by mělo být povoleno, pokud hospodářské subjekty mohou ke spokojenosti příslušného vnitrostátního orgánu prokázat, že jejich žádosti o náhrady byly ovlivněny vstupem rozhodnutí 2005/45/ES v platnost. Aniž je tím dotčeno použití ostatních ustanovení daného nařízení, měl by příslušný vnitrostátní orgán při vyhodnocování žádostí o snížení výše částky, pro kterou bylo osvědčení o náhradě vydáno, a o poměrné uvolnění odpovídající jistoty v případě pochybností brát ohled zejména na dokumentaci uvedenou v čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 4045/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole opatření tvořících součást systému financování záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), prováděné členskými státy a o zrušení směrnice 77/435/EHS [5].
(4) Z administrativních důvodů je vhodné stanovit, že žádosti o snížení výše částky, pro kterou bylo osvědčení o náhradě vydáno, a o uvolnění jistoty by měly být podávány v krátkém časovém období a že výše uznaného snížení by měly být oznámeny Komisi včas, aby mohly být zapracovány při určování částek, pro které se osvědčení o náhradě určená pro použití od 1. dubna 2005 podle nařízení (ES) č. 1520/2000 vydají.
(5) Protože se opatření stanovená v rozhodnutí 2005/45/ES použijí od 1. února 2005, mělo by se toto nařízení použít od téhož data a vstoupit okamžitě v platnost.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Osvědčení o náhradě vydaná v souladu s nařízením (ES) č. 1520/2000 pro vývoz zboží, u kterého byly vývozní náhrady zrušeny rozhodnutím 2005/45/ES, lze na žádost zúčastněné strany za podmínek stanovených v odstavci 2 snížit.
2. Způsobilost pro snížení výše částky, pro kterou bylo osvědčení o náhradě vydáno, je podmíněna podáním žádosti o osvědčení podle odstavce 1 před 1. únorem 2005 a jejich doba platnosti musí končit po 31. lednu 2005.
3. Osvědčení se sníží o částku, pro kterou zúčastněná strana nemůže od 1. února 2005 požadovat vývozní náhrady, což musí prokázat ke spokojenosti příslušného vnitrostátního orgánu.
V případě pochybností při posuzování žádosti berou příslušné orgány ohled zejména na obchodní dokumentaci uvedenou v čl. 1 odst. 2 nařízení (EHS) č. 4045/89.
4. Odpovídající jistota se uvolní poměrně k danému snížení.
Článek 2
1. Aby byla žádost způsobilá pro posouzení podle článku 1, musí ji příslušný vnitrostátní orgán obdržet nejpozději do 7. března 2005.
2. Členské státy oznámí Komisi nejpozději do 14. března 2005 částky snížení uznaných v souladu s čl. 1 odst. 3 tohoto nařízení. Oznámené částky se zohlední při určování částky, pro kterou mohou být podle čl. 8 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1520/2000 vydána osvědčení o náhradě použitelná od 1. dubna 2005.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 286/2005
ze dne 18. února 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 221/2005 ze dne 10. února 2005, kterým se stanoví množství povinných dodávek třtinového cukru k dovozu podle protokolu AKT a dohody s Indií v dodacím období 2004/05 [4] stanovilo povinnou dodávku pro Kongo, Indii a Mosambik v celkové výši přesahující již podané žádosti o dovozní licence pro dodací období 2004/05.
(3) Za těchto okolností a z důvodu vyjasnění je vhodné uvést, že dotyčných limitů již není dosaženo,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 7. až 11. února 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 287/2005
ze dne 18. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví vajec použitelné od 21. února 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 8 nařízení (EHS) č. 2771/75 může být rozdíl na světovém trhu a ve Společenství mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na stávající stav trhů v odvětví vajec vede ke stanovení náhrady v takové výši, která Společenství umožňuje, aby se podílelo na mezinárodním obchodě, a rovněž zohledňuje povahu vývozů těchto produktů, jakož i jejich současný význam.
(3) Vzhledem ke stávajícímu stavu trhu a hospodářské soutěže v některých třetích zemích je nezbytné stanovit náhradu rozlišenou podle místa určení některých produktů odvětví vajec.
(4) Článek 21 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [2], stanoví, že není poskytnuta žádná náhrada pro produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost v den přijetí vývozního prohlášení.
Za účelem zajištění jednotného provádění platných právních předpisů by se mělo upřesnit, že vaječné produkty podle článku 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 mají nárok na náhradu, pokud nesou označení zdravotní nezávadnosti podle směrnice Rady 89/437/EHS ze dne 20. června 1989 o hygienických a zdravotních otázkách produkce vaječných výrobků a jejich uvádění na trh [3].
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kódy produktů, na něž se při jejich vývozu uděluje vývozní náhrada uvedená v článku 8 nařízení (EHS) č. 2771/75, a výše této náhrady se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Produkty v oblasti působnosti kapitoly XI přílohy směrnice 89/437/EHS však mají nárok na náhradu, pokud také splňují podmínky označovaní zdravotní nezávadnosti podle uvedené směrnice.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 288/2005
ze dne 18. února 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor por bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 18,370 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 289/2005
ze dne 17. února 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 88/98, pokud jde o rozšíření zákazu rybolovu vlečnými sítěmi na vody Polska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na akt o přistoupení z roku 2003, a zejména na čl. 57 odst. 2 tohoto aktu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Mezinárodní komise pro rybolov v Baltském moři přijala dne 21. září 1991 doporučení k zákazu rybolovu vlečnými sítěmi na Oderské mělčině. Toto doporučení bylo provedeno v právu Společenství prostřednictvím čl. 8 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 88/98 ze dne 18. prosince 1997, kterým se stanoví některá technická opatření pro zachování rybolovných zdrojů ve vodách Baltského moře, Velkého a Malého Beltu a Øresundu [1].
(2) Vzhledem k přistoupení Polska k Evropské unii by měla být zeměpisná oblast, ve které platí zákaz rybolovu vlečnými sítěmi, rozšířena na vody Polska.
(3) Nařízení (ES) č. 88/98 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 8 nařízení (ES) č. 88/98 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Po celý rok je zakázáno provozovat rybolov pomocí vlečných sítí, dánských nevodů a podobných sítí v zeměpisných oblastech vymezených linií spojující tyto souřadnice:
54 23′ severní šířky, 14 35′ východní délky
54 21′ severní šířky, 14 40′ východní délky
54 17′ severní šířky, 14 33′ východní délky
54 07′ severní šířky, 14 25′ východní délky
54 10′ severní šířky, 14 21′ východní délky
54 14′ severní šířky, 14 25′ východní délky
54 17′ severní šířky, 14 17′ východní délky
54 24′ severní šířky, 14 11′ východní délky
54 27′ severní šířky, 14 25′ východní délky
54 23′ severní šířky, 14 35′ východní délky."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 290/2005
ze dne 21. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 291/2005
ze dne 21. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v režimech A1 a B pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citrony a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 [2] stanoví prováděcí pravidla pro vývozní náhrady pro ovoce a zeleninu.
(2) Podle čl. 35 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/96 lze pro produkty vyvážené Společenstvím stanovit vývozní náhrady v míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství produktů a s ohledem na meze vyplývající z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy.
(3) V souladu s čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 je třeba zajistit, aby nebyly narušeny obchodní toky vzniklé již dříve na základě režimu náhrad. Z těchto důvodů a kvůli sezonnímu charakteru vývozů ovoce a zeleniny je třeba stanovit kvóty pro každý produkt, a to na základě nomenklatury zemědělských produktů pro vývozní náhrady zavedené nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3]. Toto množství je nutné přerozdělit se zřetelem na podléhání zkáze příslušných produktů.
(4) Podle čl. 35 odst. 4 nařízení (ES) č. 2200/96 se při stanovení náhrad bere v úvahu stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti ovoce a zeleniny na trhu Společenství na straně jedné a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na straně druhé. V úvahu je dále nutné vzít náklady na dopravu a na uvedení produktů na trh a také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 2200/96 se ceny platné na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Situace v mezinárodním obchodě nebo zvláštní požadavky určitých trhů mohou vyžadovat, aby pro daný produkt byla náhrada rozlišena podle místa jeho určení.
(7) Rajčata, pomeranče, citrony a jablka tříd jakosti Extra, I a II stanovených na základě společných norem jakosti mohou být v současné době vyváženy v hospodářsky významném množství.
(8) Za účelem nejúčinnějšího využití dostupných zdrojů a s ohledem na strukturu vývozů Společenství je třeba stanovit vývozní náhrady v režimech A1 a B.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Sazby vývozních náhrad, lhůty pro podání žádostí o náhradu a předpokládaná množství daných produktů pro režim A1 jsou stanoveny v příloze.
Směrné sazby vývozních náhrad, lhůty pro podání žádostí o licenci a předpokládaná množství daných produktů pro režim B jsou stanoveny v příloze.
2. Licence vydávané za účelem potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4] se do oprávněného množství uvedeného v příloze tohoto nařízení nezapočítávají.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 292/2005
ze dne 21. února 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004, pro hospodářský rok 2004/05
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1210/2004 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2004/05.
Tyto ceny a dovozní cla byly naposledy pozměněny nařizením Komise (ES) č. 250/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004 pro hospodářský rok 2004/05, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 293/2005
ze dne 17. února 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 866/2004 o režimu podle článku 2 protokolu č. 10 k aktu o přistoupení, pokud jde o zemědělské produkty a úlevy poskytnuté osobám překračujícím linii
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na protokol č. 10 o Kypru připojený k aktu o přistoupení z roku 2003 [1], a zejména na článek 2 tohoto protokolu,
s ohledem na protokol č. 3 o výsostných oblastech Spojeného království Velké Británie a Severního Irska na Kypru [2], připojený k uvedenému aktu o přistoupení, a zejména na článek 6 uvedeného protokolu,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 866/2004 [3] stanoví zvláštní pravidla týkající se zboží, služeb a osob překračujících linii mezi územími, nad nimiž vláda Kyperské republiky nevykonává skutečnou kontrolu, a územími, na kterých vláda Kyperské republiky skutečnou kontrolu vykonává.
(2) Na základě zkušeností získaných ode dne vstupu uvedeného nařízení v platnost by měly být prohloubeny mnohé úlevy poskytnuté osobám překračujícím linii a měl by být usnadněn obchod s některými zemědělskými produkty.
(3) Nařízení (ES) č. 866/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 866/2004 se mění takto:
1. Článek 4 se mění takto:
a) Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Pro zboží uvedené v odstavci 1 se nepodává celní prohlášení.
Nepodléhá clu ani poplatkům s rovnocenným účinkem, ledaže splňuje podmínky pro vývozní náhrady nebo intervenční opatření.
Odchylně od prvního pododstavce může Komise v souladu s příslušným postupem řídícího výboru stanoveným v rámci společné zemědělské politiky určit preferenční podmínky a opatření pro přístup produktů, které splňují podmínky pro vývozní náhrady nebo intervenční opatření.
Množství zboží, které překračuje linii, je za účelem zajištění účinných kontrol evidováno."
b) Odstavec 9 se nahrazuje tímto:
"9. Pohyb živých zvířat a produktů živočišného původu, na něž se vztahují veterinární požadavky Společenství, přes linii je zakázán.
Zákaz týkající se určených živých zvířat nebo produktů živočišného původu může být zrušen rozhodnutím Komise, kterým se stanoví podmínky pro obchod přijaté postupem podle čl. 58 odst.
2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 [4].
2. Článek 6 se nahrazuje tímto:
"Článek 6
1. Směrnice Rady 69/169/EHS [5] se nepoužije, ale zboží obsažené v osobních zavazadlech osob překračujících linii je osvobozeno od daně z obratu a spotřební daně za podmínky, že nemá obchodní charakter a jeho celková hodnota nepřesahuje 135 EUR na osobu.
2. Množstevní limity pro osvobození od daně z obratu a spotřební daně činí 40 cigaret a 1 litr lihovin pro osobní spotřebu.
3. U zboží uvedeného v odstavci 2 se osvobození nevztahuje na osoby překračující linii, které jsou mladší než 17 let.
4. V rámci množstevních limitů uvedených v odstavci 2 není při stanovení osvobození podle odstavce 1 hodnota zboží uvedeného v odstavci 2 brána v úvahu.
5. Aby Kyperská republika mohla řešit vážná narušení v konkrétním odvětví svého hospodářství, způsobená značným využíváním úlev osobami překračujícími linii, může se se souhlasem Komise odchýlit od čl. 6 odst. 1 po dobu nepřesahující tři měsíce.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 294/2005
ze dne 22. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 295/2005
ze dne 22. února 2005,
kterým se potřetí mění nařízení (ES) č. 1763/2004, kterým se ukládají některá omezující opatření na podporu účinného provádění mandátu Mezinárodního trestního tribunálu pro bývalou Jugoslávii (ICTY)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1763/2004, kterým se ukládají některá omezující opatření na podporu účinného provádění mandátu Mezinárodního trestního tribunálu pro bývalou Jugoslávii (ICTY) [1], a zejména na čl. 10 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 1763/2004 obsahuje seznam osob, kterých se týká zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Komise je oprávněna změnit uvedenou přílohu s přihlédnutím k rozhodnutím Rady, kterými se provádí společný postoj 2004/694/SZBP o dalších opatřeních na podporu účinného provádění mandátu Mezinárodního trestního tribunálu pro bývalou Jugoslávii (ICTY) [2].
Uvedený společný postoj se provádí rozhodnutím Rady 2005/148/SZBP [3] Příloha I nařízení (ES) č.
1763/2004 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 1763/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 296/2005
ze dne 23. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 297/2005
ze dne 23. února 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Článek 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování celních kvót s nulovým clem u produktů kódu KN 17011110, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(3) Článek 22 nařízení (ES) č. 1159/2003 otevírá pro dovozy produktů kódu KN 17011110, z Brazílie, Kuby a ostatních třetích zemí celní kvóty s clem 98 EUR/t.
(4) V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 byly v týdnu od 14. do 18. února 2005 příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující množství dodávkové povinnosti dotčené země stanovené podle článku 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 pro preferenční cukr AKT-Indie.
(5) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství a uvést, že bylo dosaženo příslušného limitu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 14. do 18. února 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 298/2005
ze dne 22. února 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 299/2005
ze dne 23. února 2005,
kterým se stanoví množství surového tabáku, která mohou být převedena do jiné skupiny odrůd v rámci zaručeného prahového množství pro sklizeň 2005 v Itálii
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2075/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu se surovým tabákem [1], a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (EHS) č. 2075/92 zavedl režim kvót pro jednotlivé skupiny odrůd tabáku. Jednotlivé kvóty byly rozděleny mezi producenty na základě zaručených prahových množství pro sklizeň 2005 stanovených v příloze II nařízení Rady (ES) č. 546/2002 ze dne 25. března 2002, kterým se stanoví prémie a zaručená prahová množství pro tabákové listy podle skupiny odrůd a členského státu pro sklizně 2002, 2003 a 2004 a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2075/92 [2]. Čl. 9 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2075/92 umožňuje Komisi oprávnit členské státy k převodu zaručených prahových množství do jiných skupin odrůd, pokud tyto převody do jiných skupin odrůd nevedou k dodatečným nákladům pro Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF) a nemají za následek zvýšení celkového zaručeného prahového množství v každém členském státě.
(2) Poněvadž byla tato podmínka splněna, je třeba oprávnit členské státy, které o to požádaly, k uvedenému převodu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro tabák,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro sklizeň 2005 jsou členské státy oprávněny, do 30. května 2005, k převodu určitých množství z jedné skupiny odrůd do jiné v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 300/2005
ze dne 22. února 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 798/2004, kterým se obnovují omezující opatření vůči Barmě/Myanmaru
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 798/2004 ze dne 26. dubna 2004, kterým se obnovují omezující opatření vůči Barmě/Myanmaru [1], a zejména na čl. 12 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha IV nařízení (ES) č. 798/2004 uvádí seznam barmských podniků ve vlastnictví státu, na které se vztahují omezující opatření stanovená v článku 8a uvedeného nařízení.
(2) Čl. 12 písm. b) nařízení (ES) č. 798/2004 zmocňuje Komisi měnit přílohu IV na základě rozhodnutí přijatých v souvislosti s přílohou II společného postoje 2004/423/SZBP [2] o obnovení omezujících opatření vůči Barmě/Myanmaru.
(3) Společný postoj 2005/149/SZBP [3] mění přílohu II společného postoje 2004/423/SZBP. Příloha IV nařízení (ES) č.
798/2004 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha IV nařízení (ES) č. 798/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 301/2005
ze dne 23. února 2005,
kterým se po čtyřicáté čtvrté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 17. února 2005 rozhodl o změně seznamu osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů. Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (Euratom) č. 302/2005
ze dne 8. února 2005
o uplatňování dozoru nad bezpečností v rámci Euratomu
OBSAH
Nařízení Komise (Euratom) č. 302/2005 o uplatňování dozoru nad bezpečností v rámci Euratomu
Kapitola I Rozsah působnosti a definice
Kapitola II Základní technické charakteristiky a zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností
Kapitola III Evidence jaderného materiálu
Kapitola IV Převody mezi státy
Kapitola V Zvláštní ustanovení
Kapitola VI Zvláštní ustanovení pro území členských států disponujících jadernými zbraněmi
Kapitola VII Závěrečná ustanovení
PŘÍLOHA I DOTAZNÍK PRO HLÁŠENÍ ZÁKLADNÍCH TECHNICKÝCH CHARAKTERISTIK ZAŘÍZENÍ
I-A REAKTORY
I-B KRITICKÁ ZAŘÍZENÍ A ZAŘÍZENÍ S NULOVÝM VÝKONEM
I-C ZAŘÍZENÍ NA KONVERZI, VÝROBU A PŘEPRACOVÁNÍ
I-D SKLADOVACÍ ZAŘÍZENÍ
I-E ZAŘÍZENÍ NA SEPARACI IZOTOPŮ
I-F ZAŘÍZENÍ, KTERÁ POUŽÍVAJÍ JADERNÝ MATERIÁL V MNOŽSTVÍCH PŘESAHUJÍCÍCH JEDEN EFEKTIVNÍ KILOGRAM
I-G KANDIDÁTSKÁ ZAŘÍZENÍ PRO OBLAST MATERIÁLOVÉ BILANCE "CATCH ALL" (CAM)
I-H ZAŘÍZENÍ PRO ZPRACOVÁNÍ NEBO SKLADOVÁNÍ ODPADU
I-J OSTATNÍ ZAŘÍZENÍ
PŘÍLOHA II OBECNÝ POPIS LOKALITY
PŘÍLOHA III ZPRÁVA O ZMĚNĚ INVENTURY (ICR)
PŘÍLOHA IV ZPRÁVA O MATERIÁLOVÉ BILANCI (MBR)
PŘÍLOHA V SOUPIS FYZICKÉ INVENTURY (PIL)
PŘÍLOHA VI PŘEDEM ZASÍLANÉ OZNÁMENÍ O VÝVOZU/ODESLÁNÍ JADERNÉHO MATERIÁLU
PŘÍLOHA VII PŘEDEM ZASÍLANÉ OZNÁMENÍ O DOVOZU/PŘÍJMU JADERNÉHO MATERIÁLU
PŘÍLOHA VIII ZPRÁVA O VÝVOZU/ODESLÁNÍ RUDY
PŘÍLOHA IX ŽÁDOST O VÝJIMKU Z PRAVIDEL, KTERÝMI SE ŘÍDÍ FORMA A ČETNOST OZNÁMENÍ
PŘÍLOHA X ROČNÍ ZPRÁVA NEBO VÝVOZNÍ ZPRÁVA PRO JADERNÝ MATERIÁL, KTERÝ JE PŘEDMĚTEM VÝJIMKY
PŘÍLOHA XI STRUČNÝ PROGRAM ČINNOSTÍ
PŘÍLOHA XII PŘEDEM ZASÍLANÉ OZNÁMENÍ O DALŠÍM ZPRACOVÁNÍ ODPADU
PŘÍLOHA XIII ROČNÍ ZPRÁVA O VÝVOZECH/ODESLÁNÍ UPRAVENÉHO ODPADU
PŘÍLOHA XIV ROČNÍ ZPRÁVA O DOVOZECH/PŘÍJMECH UPRAVENÉHO ODPADU
PŘÍLOHA XV ROČNÍ ZPRÁVA O ZMĚNÁCH UMÍSTĚNÍ UPRAVENÉHO ODPADU
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na články 77, 78, 79 a 81 této smlouvy,
s ohledem na souhlas Rady,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (Euratom) č. 3227/76 ze dne 19. října 1976 o používání ustanovení o dozoru nad bezpečností v rámci Euratomu [1] vymezuje povahu a rozsah požadavků uvedených v článcích 78 a 79 Smlouvy.
(2) S ohledem na zvyšující se množství jaderných materiálů vyráběných, používaných, převážených a recyklovaných ve Společenství, na rozvoj obchodu s těmito materiály a na následné rozšiřování Evropské unie je zásadně důležité zajistit účinnost dozoru nad bezpečností.
Povaha a rozsah požadavků uvedených v článku 79 Smlouvy, které jsou stanoveny v nařízení (Euratom) č. 3227/76, by tedy měly být aktualizovány s ohledem na současný vývoj, zejména v oblasti jaderných a informačních technologií.
(3) Belgie, Dánsko, Finsko, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Rakousko, Řecko, Německo, Španělsko, Švédsko a Evropské společenství pro atomovou energii uzavřely dohodu 78/164/Euratom [2] s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii o provádění čl. III odst.
1 a 4 Smlouvy o nešíření jaderných zbraní. Dohoda 78/164/Euratom vstoupila v platnost dne 21. února 1977 a byla doplněna dodatkovým protokolem 1999/188/Euratom [3], který vstoupil v platnost dne 30. dubna 2004.
(4) Dohoda 78/164/Euratom obsahuje zvláštní závazek přijatý Společenstvím, který se týká uplatňování záruk na výchozí a zvláštní štěpné materiály v členských státech, které nedisponují vlastními jadernými zbraněmi, a které jsou smluvními stranami Smlouvy o nešíření jaderných zbraní.
(5) Postupy stanovené dohodou 78/164/Euratom jsou výsledkem rozsáhlých mezinárodních jednání s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii o provádění čl. III odst.
1 a 4 Smlouvy o nešíření jaderných zbraní. Tyto postupy schválila Rada guvernérů agentury.
(6) Společenství, Spojené království a Mezinárodní agentura pro atomovou energii jsou smluvními stranami Dohody o uplatňování záruk ve Spojeném království v souvislosti se Smlouvou o nešíření jaderných zbraní [4].
Tato dohoda vstoupila v platnost dne 14. srpna 1978 a byla doplněna dodatkovým protokolem, který vstoupil v platnost dne 30. dubna 2004.
(7) Společenství, Francie a Mezinárodní agentura pro atomovou energii jsou smluvními stranami Dohody o uplatňování záruk ve Francii [5].
Tato dohoda vstoupila v platnost dne 12. září 1981 a byla doplněna dodatkovým protokolem, který vstoupil v platnost dne 30. dubna 2004.
(8) Na území Francie a Spojeného království se mohou nacházet některá zařízení a části zařízení jakož i určité materiály, které jsou použitelné ve zbrojním průmyslu.
Měly by tedy být uplatňovány zvláštní postupy dozoru nad bezpečností, které tyto okolnosti zohlední.
(9) Na svém zasedání v Lisabonu ve dnech 23. a 24. března 2000 Evropská rada zdůraznila potřebu posílit rozvoj moderních informačních technologií a ostatních telekomunikačních sítí a jejich obsahu.
(10) Na základě dodatkového protokolu 1999/188/Euratom by měly být členské státy povinny sdělit Komisi určité informace včetně obecného popisu lokalit, předem zasílaného oznámení o zpracování odpadu a zprávy o změnách umístění určitého upraveného odpadu.
(11) Pokyny přijaté pro používání tohoto nařízení by měly být plně v souladu se závazky Společenství v této oblasti, zejména se závazky plynoucími z dodatkového protokolu 1999/188/Euratom a dodatkových protokolů k Dohodě o uplatňování záruk ve Spojeném království v souvislosti se Smlouvou o nešíření jaderných zbraní a k odpovídající dohodě s Francií.
(12) Ustanovení o bezpečnosti připojené k jednacímu řádu Komise [6] nařízením Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom [7] by se měla vztahovat na informace, poznatky a dokumenty, které strany získají, aniž je dotčeno nařízení Rady (Euratom) č. 3 ze dne 31. července 1958, kterým se provádí článek 24 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii [8].
(13) Z důvodu přehlednosti by mělo být nařízení (Euratom) č. 3227/76 nahrazeno tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ROZSAH PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Rozsah působnosti
Toto nařízení se vztahuje na všechny osoby a podniky, které zřizují nebo provozují zařízení na výrobu, separaci, přepracování, skladování nebo jiné využití výchozích nebo zvláštních štěpných materiálů.
Nevztahuje se na držitele konečných produktů používaných pro nejaderné účely a obsahujících jaderný materiál, který je prakticky zpětně nezískatelný.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "členskými státy nedisponujícími jadernými zbraněmi" Belgie, Česká republika, Dánsko, Německo, Estonsko, Řecko, Španělsko, Irsko, Itálie, Kypr, Lotyšsko, Litva, Lucembursko, Maďarsko, Malta, Nizozemsko, Rakousko, Polsko, Portugalsko, Slovinsko, Slovensko, Finsko a Švédsko;
2. "členskými státy disponujícími jadernými zbraněmi" Francie a Spojené království;
3. "třetí zemí" každý stát, který není členem Evropského společenství pro atomovou energii;
4. "jaderným materiálem" rudy, výchozí a zvláštní štěpné materiály vymezené v článku 197 Smlouvy;
5. "odpadem" jaderný materiál v koncentracích nebo chemických formách, které jsou považovány z praktických nebo ekonomických důvodů za zpětně nezískatelné a které lze zneškodnit;
6. "zadrženým odpadem" změřený nebo na základě měření odhadnutý odpad vytvořený při zpracování nebo při provozní havárii, který je převeden na konkrétní místo v oblasti materiálové bilance, ze kterého může být znovu vrácen;
7. "upraveným odpadem" změřený nebo na základě měření odhadnutý odpad, který byl upraven tak (například do skla, cementu, betonu nebo asfaltu), že je nevhodný pro další využití v jaderném průmyslu;
8. "odpadem uvolněným do životního prostředí" změřený nebo na základě měření odhadnutý odpad, který byl nevratně uvolněn do životního prostředí v rámci plánovaného uvolňování;
9. "kategoriemi" (jaderného materiálu) přírodní uran, ochuzený uran, uran obohacený uranem-235 nebo uranem-233, thorium, plutonium a jiný materiál, který na návrh Komise stanoví Rada kvalifikovanou většinou;
10. "položkou" samostatně identifikovatelná jednotka, například palivový soubor nebo palivový proutek;
11. "dávkou" část jaderného materiálu, se kterou se nakládá jako s jednotkou pro účely evidence v klíčovém měřicím bodu a jejíž množství a složení je vymezeno jediným souborem specifikací nebo měření.
Jaderný materiál může být volně ložený nebo může být obsažen v několika samostatných položkách;
12. "údaji o dávce" celková hmotnost každé kategorie jaderného materiálu a u plutonia a uranu popřípadě rovněž jejich izotopické složení.
Pro účely hlášení se hmotnosti jednotlivých položek v dávce sčítají před tím, než se zaokrouhlí na nejbližší jednotku;
13. "efektivním kilogramem" zvláštní jednotka používaná pro jaderný materiál podléhající dozoru nad bezpečností, který se vypočítá tak, že se zjistí:
a) u plutonia jeho hmotnost v kilogramech;
b) u uranu s obohacením 0,01 (l %) a vyšším jeho hmotnost v kilogramech vynásobená druhou mocninou jeho obohacení;
c) u uranu s obohacením nižším než 0,01 (l %), ale vyšším než 0,005 (0,5 %), jeho hmotnost v kilogramech vynásobená 0,0001
a
d) u ochuzeného uranu s obohacením 0,005 (0,5 %) nebo nižším a u thoria jejich hmotnost v kilogramech vynásobená 0,00005;
14. "oblastí materiálové bilance" oblast tak, aby pro účely stanovení materiálové bilance:
a) bylo možné stanovit množství jaderného materiálu při každém převodu do každé oblasti materiálové bilance nebo z každé oblasti materiálové bilance
a
b) mohla být v souladu se stanovenými postupy v každé oblasti materiálové bilance v případě potřeby provedena fyzická inventura jaderného materiálu;
15. "klíčovým měřicím bodem" místo, ve kterém se jaderný materiál nachází v takovém stavu, že může být změřen za účelem stanovení toku nebo inventury materiálu, včetně míst, kde jaderný materiál vstupuje, vystupuje a je skladován v oblastech materiálové bilance;
16. "dokladovou inventurou" oblasti materiálové bilance algebraický součet poslední fyzické inventury dotčené oblasti materiálové bilance a všech změn inventury vzniklých po poslední fyzické inventuře;
17. "fyzickou inventurou" souhrn všech změřených množství dávek nebo odvozených odhadů množství dávek jaderného materiálu, který se v dané době nachází v oblasti materiálové bilance, získaný v souladu se stanovenými postupy;
18. "nezapočteným materiálem" rozdíl mezi fyzickou inventurou a dokladovou inventurou;
19. "rozdílem odesilatel/příjemce" rozdíl mezi množstvím jaderného materiálu v dávce změřeným v přijímající oblasti materiálové bilance a množstvím uvedeným v odesílající oblasti materiálové bilance;
20. "výchozími údaji" údaje zaznamenané v průběhu měření nebo kalibrace nebo údaje použité k odvození empirických vztahů, které identifikují jaderný materiál a poskytují údaje o dávce, včetně hmotnosti složek, konverzních faktorů pro stanovení hmotnosti prvku, měrné hmotnosti, koncentrace prvků, izotopických poměrů, vztahu mezi objemem a údaji na tlakoměru a vztahu mezi vyprodukovaným plutoniem a vyrobenou energií;
21. "lokalitou" oblast vymezená Společenstvím a členským státem, ve které se nachází jedno nebo více zařízení, včetně uzavřených zařízení, podle definice v příslušných základních technických charakteristikách, přičemž:
a) zařízení pro zpracování nebo ukládání odpadu sama o sobě netvoří lokalitu;
b) pokud jde o uzavřená zařízení, ve kterých se běžně používaly výchozí nebo zvláštní štěpné materiály v množství menším než jeden efektivní kilogram, je význam tohoto výrazu omezen na místa s horkými komorami nebo místa, kde byly prováděny činnosti spojené s konverzí, obohacováním, výrobou paliva nebo jeho přepracováním;
c) "lokalitou" se rozumí rovněž veškeré objekty nacházející se v bezprostředním okolí zařízení nebo místa, které poskytují nebo využívají základních služeb, včetně horkých komor pro zpracování ozářených materiálů neobsahujících jaderný materiál, závodů na zpracování, skladování a zneškodňování odpadu a budov souvisejících s činnostmi stanovenými v příloze 1 dodatkového protokolu 1999/188/Euratom, které určí dotčený stát;
22. "zástupcem lokality" jakákoliv osoba, podnik nebo subjekt, který členský stát pověří odpovědností za hlášení uvedená v čl. 3 odst.
23. "zařízením" reaktor, kritické zařízení, závod na konverzi, závod na výrobu jaderného paliva, přepracovatelský závod, závod na separaci isotopů nebo samostatné skladovací zařízení, zařízení na zpracování nebo ukládání odpadu a jakékoliv jiné místo, kde jsou běžně používány výchozí nebo zvláštní štěpné materiály;
24. "zařízením vyřazeným z provozu" zařízení, u kterého bylo ověřeno, že zbývající konstrukce a zařízení nezbytná pro jeho provoz byla odstraněna nebo vyřazena z provozu takovým způsobem, že již nejsou používána pro skladování výchozích nebo zvláštních štěpných materiálů a nemohou již sloužit pro účely manipulace s výchozími nebo zvláštními štěpnými materiály ani jejich zpracovávání či jiného využití;
25. "uzavřeným zařízením" zařízení, u kterého bylo ověřeno, že provoz byl zastaven a jaderný materiál byl odstraněn, avšak které nebylo vyřazeno z provozu.
KAPITOLA II
ZÁKLADNÍ TECHNICKÉ CHARAKTERISTIKY A ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O DOZORU NAD BEZPEČNOSTÍ
Článek 3
Ohlašování základních technických charakteristik
1. Každá osoba nebo podnik, který zřizuje nebo provozuje zařízení na výrobu, separaci, přepracování, skladování nebo jiné využití výchozích nebo zvláštních štěpných materiálů, ohlásí Komisi základní technické charakteristiky tohoto zařízení v příslušném dotazníku uvedeném v příloze I.
Pro účely prvního pododstavce zahrnuje "využití" jaderných materiálů mimo jiné i výrobu elektrické energie v reaktorech, výzkum v kritických zařízeních a zařízeních s nulovým výkonem, konverzi, výrobu, přepracování, skladování, separaci izotopů, koncentraci rud a zpracování a skladování odpadu.
Na produkci rud se vztahují články 24 a 25.
2. Každý členský stát, který je stranou dodatkového protokolu 1999/188/Euratom, jmenuje zástupce lokality pro každou lokalitu na svém území, který Komisi předloží prohlášení obsahující obecný popis lokality v dotazníku uvedeném v příloze II.
Prohlášení se předloží do 120 dnů ode dne vstupu dodatkového protokolu 1999/188/Euratom v platnost v daném členském státě a jejich aktualizace se předkládají do 1. dubna každého roku.
Prohlášení musí splňovat požadavky čl. 2 odst. a) bodu iii) dodatkového protokolu 1999/188/Euratom a jsou nezávislé na ohlášení podle odstavce 1 tohoto článku.
3. Zástupce lokality odpovídá za včasné shromáždění příslušných informací a předložení obecného popisu lokality Komisi, ale za správnost a úplnost prohlášení odpovídají osoby nebo podniky, které zřizují nebo provozují zařízení, a za objekty v lokalitě, které nemají žádnou spojitost s jaderným materiálem, dotčený členský stát.
Pokud je to možné, předkládají se prohlášení podle odstavců 1 a 2 v elektronické podobě, jestliže je v této podobě uchovává i daná osoba nebo podnik.
Jsou-li tyto informace předloženy Komisi v elektronické i tištěné podobě, je rozhodná tištěná podoba.
Článek 4
Lhůty
Ohlášení o základních technických charakteristikách nových zařízení se Komisi sdělí podle čl. 3 odst. 1 alespoň 200 dnů před tím, než se uskuteční první dodávka jaderného materiálu.
V případě nových zařízení, u kterých překračuje zásoba nebo množství zpracovaného materiálu za rok jeden efektivní kilogram, musejí být všechny příslušné informace týkající se vlastníka, provozovatele, účelu, umístění, typu, výkonu a očekávaného dne spuštění Komisi sděleny alespoň 200 dnů před zahájením výstavby.
Změny základních technických charakteristik, u kterých není nutné předem zasílané oznámení podle zvláštních ustanovení o dozoru nad bezpečností stanovených v článku 6, se Komisi sdělí do 30 dnů od dokončení změny.
Zařízení na území členských států přistupujících k Evropské unii sdělí Komisi své základní technické charakteristiky do 30 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost v daném státě, s výjimkou zařízení pro zpracování nebo skladování odpadu, jejichž základní technické charakteristiky se Komisi sdělí do 120 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
V dotazníku v příloze I sdělí současná zařízení pro zpracování nebo skladování odpadu Komisi své základní technické charakteristiky do 120 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
V případě ostatních současných zařízení se veškeré další informace vyžadované podle dotazníku v příloze I předloží do 120 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 5
Program činností
Aby Komise mohla plánovat své činnosti v rámci dozoru nad bezpečností, sdělí osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci Komisi následující informace:
a) každoročně stručný program činností podle přílohy XI, který bude zejména obsahovat předběžné termíny fyzické inventury;
b) alespoň 40 dnů před zahájením fyzické inventury program těchto prací.
Změny, které se dotýkají stručného programu činností a zejména provádění fyzické inventury se neprodleně sdělí Komisi.
Článek 6
Zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností
1. Na základě základních technických charakteristik ohlášených podle čl. 3 odst. 1 a článku 4 přijme Komise zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností týkající se oblastí stanovených v odstavci 2 tohoto článku. Zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností se přijmou formou rozhodnutí Komise určeného dotčené osobě nebo podniku, a to s ohledem na provozní a technická omezení a na základě podrobných konzultací s dotčenou osobou nebo podnikem a s příslušným členským státem.
Osobě nebo podniku, kterému je rozhodnutí Komise určeno, se zašle oznámení o tomto rozhodnutí a kopie oznámení se předá dotčenému členskému státu.
Dokud není přijato rozhodnutí Komise o zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností, řídí se dotčená osoba nebo podnik obecnými ustanoveními tohoto nařízení.
2. Zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností upraví:
a) oblasti materiálové bilance a výběr klíčových měřicích bodů pro stanovení toku a inventury jaderných materiálů;
b) změny základních technických charakteristik, u kterých je nutné předem zasílané oznámení;
c) postupy pro vedení záznamů o jaderných materiálech pro každou oblast materiálové bilance a postupy pro sestavování zpráv;
d) četnost a postupy provádění fyzické inventury pro evidenční účely jako součást opatření dozoru nad bezpečností;
e) kontejnmentová a dozorovací opatření podle ujednání s dotčenou osobou nebo podnikem;
f) opatření pro odběr vzorků dotčenou osobou nebo podnikem výlučně pro účely dozoru nad bezpečností.
3. Zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností mohou rovněž stanovit obsah následných sdělení vyžadovaných podle článku 5 a podmínky, za kterých je vyžadováno předem zasílané oznámení o odeslání a příjmu jaderného materiálu.
4. Na základě schváleného odhadu uhradí Komise dotčené osobě nebo podniku náklady na zvláštní služby, které jsou stanoveny ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností nebo které jsou poskytovány na zvláštní žádost Komise nebo jejích inspektorů.
Rozsah a způsob náhrady se stanoví dohodou dotčených stran a jsou pravidelně přezkoumávány.
KAPITOLA III
EVIDENCE JADERNÉHO MATERIÁLU
Článek 7
Systém evidence
3 odst. 1 prvním pododstavci vedou systém evidence a kontroly jaderných materiálů.
Tento systém zahrnuje evidenční a provozní záznamy, a zejména informace o množství, kategorii, formě a složení těchto materiálů stanovené v článku 18, jejich skutečném umístění, zvláštních povinnostech dozoru nad bezpečností podle článku 17, jakož i údaje o příjemci nebo odesílateli v případě, kdy je jaderný materiál převáděn.
Systém měření, na kterém jsou založeny záznamy, má být v souladu s nejnovějšími mezinárodními normami nebo těmto normám kvalitativně rovnocenný.
Na základě těchto záznamů, které se uchovávají alespoň po dobu pěti let, má být možné vypracovat a odůvodnit prohlášení předkládaná Komisi.
Evidenční a provozní záznamy se poskytnou inspektorům Komise v elektronické podobě, jestliže je zařízení v této podobě uchovává.
Další podrobné údaje mohou stanovit zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností uvedená v článku 6 pro každé zařízení.
Článek 8
Provozní záznamy
Pro každou oblast materiálové bilance provozní záznamy podle případu obsahují:
a) provozní údaje, které se používají ke stanovení změn v množství a ve složení jaderného materiálu;
b) co nejčastěji aktualizovaný seznam inventárních položek a jejich umístění;
c) údaje získané z kalibrací nádrží a nástrojů a z odběrů vzorků a analýz, včetně odvozených odhadů náhodných a systematických chyb;
d) údaje získané na základě opatření pro řízení jakosti, včetně odvozených odhadů náhodných a systematických chyb, týkající se systému evidence jaderného materiálu;
e) popis sledu opatření přijatých v rámci přípravy a provádění fyzické inventury a zajištění její správnosti a úplnosti;
f) popis opatření přijatých ke zjištění příčiny a rozsahu případné náhodné nebo nezměřené ztráty, která by mohla vzniknout;
g) izotopové složení plutonia, včetně izotopů rozpadu, a referenční data, jsou-li v zařízení zaznamenány pro provozní potřeby.
Jsou-li údaje uvedené v písmenu g) k dispozici, sdělí se Komisi na požádání.
Článek 9
Evidenční záznamy
Evidenční záznamy uvádějí pro každou oblast materiálové bilance:
a) všechny změny inventury tak, aby bylo možné kdykoli provést dokladovou inventuru;
b) všechny výsledky měření a výpočtů, které se používají k provedení fyzické inventury;
c) všechny opravy, které byly provedeny v souvislosti se změnami inventury, dokladovou inventurou a fyzickou inventurou.
Evidenční záznamy o všech změnách inventury a o fyzické inventuře uvedou pro každou dávku identifikaci materiálu, údaje o dávce a výchozí údaje.
Tyto záznamy jsou vedeny odděleně pro uran, thorium a plutonium podle kategorií uvedených v čl. 18 odst.
2 písm. b). U každé změny inventury se bude navíc uvádět datum změny a případně odesílající oblast materiálové bilance nebo odesílatel a přijímající oblast materiálové bilance nebo příjemce.
Článek 10
Evidenční zprávy
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci předkládají Komisi evidenční zprávy.
Evidenční zprávy mají obsahovat informace dostupné ke dni předložení zprávy a v případě nutnosti jsou později opraveny.
Evidenční zprávy se předkládají v elektronické podobě kromě případů, kdy Komise poskytla písemnou výjimku nebo na něž se vztahují přechodná ustanovení uvedená v článku 39.
Na odůvodněnou žádost Komise se Komisi předloží další podrobnosti a vysvětlení v souvislosti s těmito zprávami do tří týdnů.
Článek 11
Výchozí dokladová inventura
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci předloží Komisi do 30 dnů od vstupu tohoto nařízení v platnost výchozí dokladovou inventuru veškerého jaderného materiálu, který drží, ve formě stanovené v příloze V. Tento článek se nevztahuje na osoby nebo podniky, které již předložily výchozí dokladovou inventuru podle nařízení (Euratom) č. 3227/76, a na zařízení pro zpracování nebo skladování odpadu.
Článek 12
Zpráva o změně inventury
1. Pro každou oblast materiálové bilance předloží osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci Komisi zprávu o změně inventury týkající se veškerého jaderného materiálu podle vzoru stanoveného v příloze III.
Nestanoví-li zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností uvedená v článku 6 pro zařízení jinak, předkládají se tyto zprávy jednou měsíčně nejpozději do 15 dnů od konce měsíce a jsou v nich uvedeny veškeré změny inventury, ke kterým dojde nebo které se zjistí v průběhu daného měsíce.
2. V měsících, ve kterých je provedena fyzická inventura a datum provedení fyzické inventury není v poslední den měsíce, musejí být předloženy dvě samostatné zprávy o změně inventury:
a) první zpráva o změně inventury obsahující veškeré změny inventury do data provedení fyzické inventury včetně, která se zašle nejpozději současně s druhou zprávou o změně inventury nebo současně se soupisem fyzické inventury a zprávou o materiálové bilanci, je-li soupis fyzické inventury a zpráva o materiálové bilanci odeslána ještě před druhou zprávou o změně inventury;
b) druhá zpráva o změně inventury obsahující veškeré změny inventury od prvního dne po datu provedení fyzické inventury do konce měsíce, která se zašle do 15 dnů od konce daného měsíce.
3. V měsících, v nichž nedošlo ke změnám inventury, zašlou dotčené osoby a podniky zprávu o změně inventury, do níž přenesou konečnou dokladovou inventuru za předcházející měsíc.
4. Podle zvláštních ustanovení o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6 pro dotčené zařízení mohou být drobné změny inventury, například převod analytických vzorků, sloučeny do skupin tak, aby mohly být oznámeny jako jediná změna inventury.
5. Zprávy o změně inventury mohou být doplněny poznámkami objasňujícími změny inventury.
Článek 13
Zpráva o materiálové bilanci a soupis fyzické inventury
Pro každou oblast materiálové bilance předloží osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci Komisi:
a) zprávy o materiálové bilanci podle vzoru stanoveného v příloze IV, které uvádějí:
i) počáteční fyzickou inventuru,
ii) změny inventury (nejprve přírůstky, poté úbytky),
iii) konečnou dokladovou inventuru,
iv) konečnou fyzickou inventuru,
v) nezapočtený materiál;
b) soupis fyzické inventury podle vzoru stanoveného v příloze V, který uvádí jednotlivě všechny dávky.
Zprávy a soupis se předkládají co nejdříve, nejpozději do 30 dnů ode dne, ke kterému byla provedena fyzická inventura.
Není-li ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6 pro zařízení stanoveno jinak, provádí se fyzická inventura každý kalendářní rok a období mezi dvěma po sobě jdoucími fyzickými inventurami nesmí být delší než 14 měsíců.
Článek 14
Zvláštní zprávy
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci předloží Komisi zvláštní zprávu, jakmile nastanou okolnosti uvedené v článcích 15 nebo 22.
Druh informací, které mají být v takové zprávě obsaženy, je vymezen ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6.
Zvláštní zprávy a další podrobnosti nebo vysvětlení, která může Komise případně požadovat v souvislosti s těmito zprávami, se předloží neprodleně.
Článek 15
Neobvyklé události
Zvláštní zpráva se vypracuje v těchto případech:
a) jestliže nějaká neobvyklá nehoda nebo okolnost vede k domněnce, že došlo nebo mohlo dojít ke zvýšení nebo ztrátě jaderného materiálu, která přesahuje limity stanovené pro tento účel ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6;
b) jestliže se kontejnment neočekávaně změnil ve srovnání s údaji stanovenými ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6 do té míry, že je možné neoprávněné odebrání jaderného materiálu.
Dotčené osoby a podniky tyto zprávy předloží, jakmile se dozvědí o takové ztrátě nebo zvýšení nebo o náhlé změně stavu kontejnmentu nebo o čemkoli, co by je mohlo vést k domněnce o takové události.
Rovněž se oznámí příčiny, jakmile jsou známy.
Článek 16
Hlášení jaderných přeměn
Pokud jde o reaktory, uvedou se vypočtené údaje o jaderných přeměnách ve zprávě o změně inventury nejpozději ke dni, kdy se ozářené palivo převádí z oblasti materiálové bilance reaktoru.
Ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6 mohou být stanoveny jiné postupy zaznamenávání a ohlašování jaderných přeměn.
Článek 17
Zvláštní závazky ohledně dozoru nad bezpečností
1. Jaderný materiál podléhající zvláštním závazkům ohledně dozoru nad bezpečností přijatým Společenstvím na základě dohody uzavřené se třetím státem nebo mezinárodní organizací se uvede v následujících oznámeních odděleně pro každý závazek, nestanoví-li taková dohoda jinak:
a) výchozí dokladová inventura podle článku 11;
b) zprávy o změně inventury, včetně konečné dokladové inventury podle článku 12;
c) zprávy o materiálové bilanci a soupisy fyzické inventury podle článku 13;
d) zamýšlený dovoz a vývoz podle článků 20 a 21.
Není-li to v žádné z uvedených dohod výslovně zakázáno, nebrání toto oddělené uvedení fyzickému smísení materiálů.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na dohody uzavřené Společenstvím a členskými státy s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii.
Článek 18
Hmotnostní jednotky a kategorie jaderných materiálů
1. V jakémkoli oznámení podle tohoto nařízení se množství materiálů, na které se toto nařízení vztahuje, uvádí v gramech.
Odpovídající evidenční záznamy o materiálech jsou vedeny v gramech nebo v menších jednotkách.
Jsou vedeny takovým způsobem, aby byly věrohodné, a zejména aby byly v souladu s běžnou praxí členských států.
V oznámeních lze množství zaokrouhlovat dolů, je-li první desetinné číslo 0 až 4, a nahoru, je-li první desetinné číslo 5 až 9.
2. Nestanoví-li zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností uvedená v článku 6 jinak, obsahuje oznámení tyto položky:
a) celkovou hmotnost prvků uranu, thoria a plutonia a u obohaceného uranu rovněž celkovou hmotnost štěpných izotopů;
b) jednotlivé zprávy o materiálové bilanci a jednotlivé záznamy ve zprávách o změně inventury a v soupisech fyzické inventury pro následující kategorie jaderného materiálu:
i) ochuzený uran,
ii) přírodní uran,
iii) uran obohacený na méně než 20 %,
iv) uran obohacený na nejméně 20 %,
v) plutonium,
vi) thorium.
Článek 19
Výjimky
1. Komise může poskytnout producentům a uživatelům jaderných materiálů písemné výjimky z pravidel, kterými se řídí forma a četnost oznámení podle článků 10 až 18, aby mohly být vzaty v úvahu všechny zvláštní okolnosti, za kterých jsou materiály podléhající režimu dozoru využívány nebo produkovány.
Výjimka se poskytne po předložení žádosti dotčenou osobou nebo podnikem na formuláři uvedeném v příloze IX.
Výjimka se poskytne pouze pro celou oblast materiálové bilance, ve které není jaderný materiál zpracováván nebo skladován společně s jaderným materiálem, pro který nemůže být výjimka poskytnuta.
2. Komise může poskytnout výjimku pro oblast materiálové bilance, ve které se nachází:
a) množství jaderného materiálu srovnatelné s množstvím uvedeným v příloze I-G, které je uchováváno po dlouhou dobu beze změn;
b) ochuzený uran, přírodní uran nebo thorium, které se používá výlučně pro nejaderné činnosti;
c) zvláštní štěpný materiál, který se používá řádově v gramových množstvích nebo nižších jako součást čidel v přístrojích;
d) plutonium s koncentrací izotopů plutonia-238 vyšší než 80 %.
3. Osoby nebo podniky, kterým je poskytnuta výjimka, předloží Komisi do 31. ledna každého roku roční zprávu na formuláři uvedeném v příloze X. Tato zpráva obsahuje popis situace na konci předchozího kalendářního roku.
4. V případě vývozu jaderného materiálu do třetí země předloží osoby nebo podniky, kterým byla poskytnuta výjimka, zprávu na formuláři uvedeném v příloze X Komisi co nejdříve, avšak nejpozději do 15 dnů od konce měsíce, ve kterém k vývozu došlo. Tato zpráva uvede množství vyvezeného jaderného materiálu a zásobu jaderného materiálu, na níž se nadále vztahuje výjimka.
5. V případě dovozu jaderného materiálu ze třetí země předloží osoby nebo podniky, kterým byla poskytnuta výjimka, Komisi žádost o doplnění tohoto materiálu na seznam materiálů, na které se výjimka vztahuje.
Žádost se předloží Komisi na formuláři uvedeném v příloze IX, jakmile je osobě nebo podniku známo datum převodu, avšak nejpozději do 15 dnů od konce měsíce, ve kterém k převodu došlo.
6. Komise může stanovit další konkrétní podmínky pro formu a četnost zpráv ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6.
7. Přestanou-li být podmínky pro výjimku plněny, Komise výjimku zruší na základě informací obdržených od osob nebo podniků, kterým je výjimka poskytnuta.
KAPITOLA IV
PŘEVODY MEZI STÁTY
Článek 20
Vývozy a odeslání
1. Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci zašlou Komisi oznámení předem, jestliže jsou výchozí nebo zvláštní štěpné materiály:
a) vyváženy do třetí země;
b) odeslány z členského státu nedisponujícího jadernými zbraněmi do členského státu disponujícího jadernými zbraněmi;
c) odeslány z členského státu disponujícího jadernými zbraněmi do členského státu nedisponujícího jadernými zbraněmi.
2. Předem zasílané známení se vyžaduje pouze v případě, že:
a) dodávka přesahuje jeden efektivní kilogram;
b) zařízení převádí do stejného státu celkové množství materiálů, které by mohlo za jakékoliv období dvanácti po sobě jdoucích měsíců překročit jeden efektivní kilogram, přestože žádná jednotlivá dodávka nepřesahuje jeden efektivní kilogram.
3. Toto oznámení se podává na formuláři uvedeném v příloze VI po uzavření smluvních vztahů vedoucích k převodu tak, aby jej Komise obdržela alespoň osm pracovních dnů před tím, než je materiál zabalen k převodu.
4. Je-li to požadováno z důvodů fyzické ochrany, mohou být zvláštní opatření týkající se formy a podávání tohoto oznámení projednány s Komisí.
5. Odstavce 1 až 4 se nevztahují na vývozy a odeslání jaderného materiálu obsaženého v odpadu nebo v rudách.
Článek 21
Dovozy a příjmy
1. Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci zašlou Komisi oznámení předem, jestliže jsou výchozí nebo zvláštní štěpné materiály:
a) dováženy ze třetí země;
b) přijaty členským státem nedisponujícím jadernými zbraněmi z členského státu disponujícího jadernými zbraněmi;
c) přijaty členským státem disponujícím jadernými zbraněmi z členského státu nedisponujícího jadernými zbraněmi.
2. Předem zasílané oznámení se vyžaduje pouze v případě, že:
a) dodávka přesahuje jeden efektivní kilogram
nebo
b) zařízení dováží nebo přijímá ze stejného státu celkové množství materiálů, které by mohlo za jakékoliv období dvanácti po sobě jdoucích měsíců překročit jeden efektivní kilogram, přestože žádná jednotlivá dodávka nepřesahuje jeden efektivní kilogram.
3. Toto oznámení se podává na formuláři uvedeném v příloze VII co možná nejdříve před očekávanou dodávkou materiálu, avšak nejpozději v den příjmu, tak, aby jej Komise obdržela alespoň pět pracovních dnů před tím, než je materiál vybalen.
4. Je-li to požadováno z důvodů fyzické ochrany, mohou být zvláštní opatření týkající se formy a podávání tohoto oznámení projednány s Komisí
5. Odstavce 1 až 4 se nevztahují na dovozy a příjem jaderného materiálu obsaženého v odpadu nebo v rudách.
Článek 22
Ztráta nebo prodlení při převodu
Osoby a podniky, které oznamují převod podle článků 20 a 21, předloží zvláštní zprávu podle článku 14, jestliže v návaznosti na výjimečné okolnosti nebo nehodu obdržely informace o tom, že došlo ke ztrátě jaderného materiálu nebo že existuje domněnka, že k takové ztrátě mohlo dojít, nebo došlo-li při převodu k významnému prodlení.
Článek 23
Sdělení změny data
Jakákoli změna data zabalení před převodem, přepravy nebo vybalení jaderného materiálu oproti datům uvedeným v oznámeních Komisi podle článků 20 a 21 je neprodleně oznámena s uvedením nových dat, jsou-li známa, kromě případů, kdy tato změna zakládá povinnost vypracovat zvláštní zprávu.
KAPITOLA V
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
Článek 24
Producenti rud
1. Každá osoba nebo podnik, který těží rudy na území členského státu, oznámí Komisi základní technické charakteristiky těžby rud v dotazníku uvedeném v příloze I-J do 120 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost a předloží program činností v souladu s článkem 5.
2. Odchylně od článků 7, 8 a 9 povede každá osoba nebo podnik těžící rudy o této těžbě rud evidenční záznamy, které uvádějí zejména množství vytěžených rud s průměrným obsahem uranu a thoria a zásoby vytěžených rud v dole. Kromě toho záznamy obsahují podrobnosti o zásilce, a to vždy s uvedením data, příjemce a množství.
Tyto záznamy se uchovávají po dobu alespoň pěti let.
Článek 25
Zprávy o odeslání/vývozu rud
Odchylně od článků 10 až 18 musí každá osoba a podnik těžící rudy informovat Komisi na formuláři uvedeném v příloze VIII:
a) do 31. ledna každého roku o množství materiálu odeslaného z každého dolu za předchozí kalendářní rok
a
b) nejpozději do dne odeslání o vývozech rud do třetích zemí.
Článek 26
Dopravci a poskytovatelé dočasného skladování
Každá osoba nebo podnik, která se na území členských států zabývá přepravou nebo dočasným skladováním jaderných materiálů v průběhu přepravy, tento materiál přijme a předá pouze proti řádně podepsanému potvrzení o příjmu opatřenému datem.
Toto potvrzení obsahuje název strany předávající a přejímající materiál, přepravovaná množství a kategorii, formu a složení materiálů.
Je-li to vyžadováno z důvodů fyzické ochrany, může být popis převáděných materiálů nahrazen vhodnou identifikací dodávky.
Tato identifikace musí odkazovat na záznamy, které vedou osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst.
Tyto záznamy uchovávají smluvní strany po dobu alespoň pěti let.
Článek 27
Náhradní záznamy pro dopravce a poskytovatele dočasného skladování
Záznamy vedené osobami a podniky podle platných právních předpisů, které se na ně vztahují na území členských států, ve kterých působí, mohou být použity jako náhrada za záznamy uvedené v článku 26, pokud výše uvedené záznamy obsahují všechny informace požadované podle uvedeného článku.
Článek 28
Zprostředkovatelé
Všichni zprostředkovatelé, kteří se podílejí na uzavření jakékoliv smlouvy o obstarání jaderného materiálu, například pověření zástupci, makléři nebo komisionáři, jsou povinni uchovávat všechny záznamy týkající se jimi nebo jejich jménem provedených transakcí alespoň po dobu pěti let od uplynutí doby platnosti smlouvy.
Tyto záznamy obsahují jména smluvních stran, datum uzavření smlouvy a množství, kategorii, formu, složení, původ a místo určení materiálu.
Článek 29
Předkládání informací a údajů
Komise může předávat informace a údaje získané podle tohoto nařízení Mezinárodní agentuře pro atomovou energii.
Článek 30
Počáteční soupis zásob odpadu a evidenční záznamy
1. Odchylně od článku 11 předloží jakákoliv osoba nebo podnik zpracovávající nebo skladující jaderný materiál, který byl již označen jako zadržený nebo upravený odpad, Komisi do 120 dnů od vstupu tohoto nařízení v platnost počáteční soupis zásob veškerého jaderného materiálu podle kategorií.
2. Jakákoliv osoba nebo podnik zpracovávající nebo skladující jaderný materiál, který byl předtím označen jako zadržený nebo upravený odpad, vede o tomto materiálu evidenční záznamy.
Odchylně od článků 7 až 11, článku 13 a čl. 17 odst. 1 pro materiál, který byl dříve označen jako zadržený odpad, a článků 7 až 13 a čl. 17 odst. 1 pro materiál, který byl dříve označen jako upravený odpad, tyto záznamy obsahují:
a) provozní údaje, které se používají ke stanovení změn v množství a ve složení jaderného materiálu;
b) soupis zásob, který bude každoročně aktualizován po provedení fyzické inventury;
c) popis sledu opatření přijatých v rámci přípravy a provádění fyzické inventury a zajištění její správnosti a úplnosti;
d) popis opatření přijatých ke zjištění příčiny a rozsahu případné náhodné ztráty;
e) všechny změny zásob, aby bylo možné na požádání vykázat dokladovou inventuru.
Požadavky na hlášení o zpracování zadrženého odpadu jsou stanoveny ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6.
Článek 31
Zpracování odpadu
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci zašlou Komisi předem oznámení o jakémkoliv zpracování materiálu, který byl předtím označen jako zadržený nebo upravený odpad, s výjimkou výměny obalu a další úpravy bez separace prvků.
Toto předem zasílané oznámení vypracované na formuláři uvedeném v příloze XII zahrnuje informace o množství plutonia, vysoce obohaceného uranu a uranu-233 pro každou dávku, formě (sklo, vysoce aktivní kapalina atd.), očekávané době trvání zpracování a umístění materiálu před zpracováním a po něm.
Toto oznámení se Komisi doručí alespoň 200 dnů před zahájením zpracování.
Článek 32
Převody upraveného odpadu
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci předloží nejpozději do 31. ledna každého roku roční zprávy o:
a) odeslání nebo vývozu upraveného odpadu do zařízení v členských státech nebo mimo tato území na formuláři uvedeném v příloze XIII;
b) příjmu nebo dovozu upraveného odpadu ze zařízení bez kódu oblasti materiálové bilance nebo ze zařízení mimo území členských států na formuláři uvedeném v příloze XIV;
c) změnách umístění upraveného odpadu s obsahem plutonia, vysoce obohaceného uranu nebo uranu-233 na formuláři uvedeném v příloze XV.
Článek 33
Mezinárodní závazky
Ustanovení tohoto nařízení, a zejména čl. 3 odst. 2, článek 31 a čl. 32 písm. c), se použijí v souladu se závazky Společenství a členských států nedisponujících jadernými zbraněmi, které vyplývají z dodatkového protokolu 1999/188/Euratom.
KAPITOLA VI
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO ÚZEMÍ ČLENSKÝCH STÁTŮ DISPONUJÍCÍCH JADERNÝMI ZBRANĚMI
Článek 34
Zvláštní ustanovení pro členské státy disponující jadernými zbraněmi
1. Toto nařízení se nevztahuje:
a) na zařízení nebo části zařízení, které jsou určeny pro plnění požadavků obrany a jsou umístěny na území členského státu disponujícího jadernými zbraněmi
nebo
b) na jaderný materiál, který je určen pro plnění požadavků obrany tohoto členského státu disponujícího jadernými zbraněmi.
2. Pro jaderné materiály, zařízení nebo části zařízení, které mohou být určeny pro plnění požadavků obrany a jsou umístěny na území členského státu disponujícího jadernými zbraněmi, vymezí rozsah působnosti tohoto nařízení a postupů podle něj Komise po konzultaci a po dohodě s dotčeným členským státem, přičemž se zohlední čl. 84 odst. 2 Smlouvy.
3. Bez ohledu na odstavce 1 a 2:
a) se čl. 3 odst. 1, článek 4 a článek 6 použijí na zařízení a části zařízení, které jsou v určité době provozovány výlučně s jaderným materiálem, který může být určený pro plnění požadavků obrany, avšak jindy jsou provozovány výlučně s jaderným materiálem určeným pro civilní účely;
b) se čl. 3 odst. 1, článek 4 a článek 6, s výjimkami z důvodů národní bezpečnosti, použijí na zařízení a části zařízení, do kterých může být z uvedených důvodů omezen přístup, avšak která souběžně vyrábějí, zpracovávají, separují, přepracovávají nebo jiným způsobem využívají jak jaderný materiál určený pro civilní účely, tak i jaderný materiál, který je nebo může být určený pro plnění požadavků obrany;
c) se články 2 a 5, články 7 až 32, odst. 1 a 2 tohoto článku a články 35, 36 a 37 použijí na veškerý jaderný materiál pro civilní účely umístěný v zařízeních nebo částech zařízení uvedených v písmenech a) a b) tohoto odstavce;
d) se čl. 3 odst. 2, článek 31 a čl. 32 písm. c) nepoužije na území členských států disponujících jadernými zbraněmi.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 35
Důvěrnost údajů
Bezpečnostní předpisy Komise stanovené v rozhodnutí 2001/844/ES/ESUO/Euratom se použijí na informace, poznatky a dokumenty získané nebo obdržené Komisí podle tohoto nařízení, aniž je dotčeno nařízení č. 3, kterým se provádí článek 24 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii.
Bezpečnost přenosu informací se dohodne mezi Komisí a dotčenou osobou, podnikem nebo subjektem, a to v souladu s požadavky členského státu na přenos těchto informací.
Článek 36
Zařízení řízená z místa mimo Společenství
Pokud je zařízení řízeno osobou nebo podnikem usazeným mimo Společenství, plní veškeré povinnosti vyplývající z tohoto nařízení místní vedení zařízení.
Článek 37
Pokyny
Komise přijme a zveřejní pokyny pro používání tohoto nařízení v podobě doporučení a v případě nutnosti je aktualizuje s ohledem na získané zkušenosti po konzultacích s členskými státy a po obdržení připomínek zúčastněných stran.
Článek 38
Zrušovací ustanovení
Nařízení (Euratom) č. 3227/76 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 39
Přechodné období
Komise může udělit výjimku z povinnosti používat pro zprávy formuláře stanovené v přílohách III, IV a V. Tato výjimka se vztahuje na osoby a podniky, které ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost používají pro zprávy formuláře stanovené v příloze II, III a IV nařízení (Euratom) č. 3227/76.
3 odst. 1 prvním pododstavci do tří let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost Komisi sdělí datum, od kterého mají v úmyslu začít používat formuláře pro zprávy stanovené v přílohách III, IV a V. Na patřičně odůvodněnou žádost a po předložení programu provádění může Komise v jednotlivých případech toto období prodloužit až o dva roky.
Článek 40
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 303/2005
ze dne 24. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 304/2005
ze dne 24. února 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné na některé mléčné výrobky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 15. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 písm. a), b), c), d), e) a g) uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kg pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) V případě některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, však existuje nebezpečí, že pokud se vysoké sazby náhrad stanoví s předstihem, může to ohrozit závazky přijaté ohledně těchto náhrad.
Aby se tomuto nebezpečí předešlo, je nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by se tím však bránilo uzavírání dlouhodobých smluv.
Dosažení obou těchto cílů by mělo umožnit právě stanovení zvláštních sazeb náhrad pro účel stanovení náhrad předem.
(5) Podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1520/2000 je třeba při stanovení sazby náhrad přihlédnout v patřičných případech k produkčním náhradám, podporám a dalším opatřením s rovnocenným účinkem, použitelným ve všech členských státech podle nařízení o společné organizaci trhu s daným výrobkem, na základní produkty uvedené v příloze A k uvedenému nařízení nebo na výrobky postavené na roveň.
(6) Podle čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 se podpora poskytuje na odstředěné mléko vyrobené ve Společenství a zpracované na kasein a kaseináty, pokud toto mléko a kasein nebo kaseináty z něho vyrobené splňují určité podmínky.
(7) Nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [3], stanoví, že máslo a smetanu za snížené ceny je třeba poskytnout k dispozici odvětvím, která vyrábějí určité zboží.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a v článku 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví ve výši uvedené v příloze k tomuto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 306/2005
ze dne 24. února 2005,
kterým se mění příloha I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 138/2004 o souhrnném zemědělském účtu ve Společenství
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 138/2004 ze dne 5. prosince 2003 o souhrnném zemědělském účtu ve Společenství [1], a zejména na čl. 2 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 138/2004 stanovuje metodiku souhrnného zemědělského účtu ve Společenství (dále jen "metodika SZÚ").
Body 3.056 a 3.064 této přílohy uvádějí příklady subvencí na produkty a příklady jiných subvencí na výrobu s uvedením příslušné rozpočtové položky.
Některé z těchto odkazů jsou již neplatné a oba body je třeba aktualizovat.
(2) Aktualizací metodiky SZÚ je pověřena Komise.
(3) Nařízení (ES) č. 138/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem pozměněno.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro zemědělskou statistiku zřízeného podle rozhodnutí Rady 72/279/EHS [2],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 138/2004 se mění podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 307/2005
ze dne 24. února 2005
o otevření preferenční celní kvóty na dovoz surového třtinového cukru původem ze zemí AKT pro zásobování rafinérií na období od 1. března 2005 do 30. června 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 39 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V čl. 39 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 se stanoví, že pro hospodářské roky 2001/02 až 2005/06 a za účelem dostatečného zásobování rafinerií Společenství se vybírá clo se sníženou sazbou za dovoz surového třtinového cukru pocházejícího ze států, se kterými Společenství uzavřelo dohody o dodávkách za preferenčních podmínek. Zatím došlo k uzavření takových dohod rozhodnutím Rady 2001/870/ES [2] jednak se státy africké, karibské a tichomořské oblasti (země AKT), uvedenými v protokolu č. 3 o cukru AKT připojenému k příloze V dohody o partnerství AKT-ES [3], a jednak s Indickou republikou.
(2) Dohody uzavřené ve formě výměny dopisů podle rozhodnutí 2001/870/ES stanoví, že dotčené rafinérie musí zaplatit minimální kupní cenu, která se rovná záruční ceně za surový cukr snížené o podporu na přizpůsobení stanovenou pro uvažovaný hospodářský rok.
Proto je třeba stanovit tuto minimální cenu vzhledem k údajům použitelným pro hospodářský rok 2004/05.
(3) Množství zvláštního preferenčního cukru určené na dovoz se určí podle článku 39 nařízení (ES) č. 1260/2001 na základě předpokládané roční bilance Společenství.
(4) Taková bilance poukázala na nutnost dovézt surový cukr a otevřít v tomto stadiu pro hospodářský rok 2004/05 celní kvóty se sníženým clem stanoveným ve výše uvedených dohodách, čímž se umožní pokrýt potřeby rafinérií Společenství během určitého období tohoto hospodářského roku.
Nařízením Komise (ES) č. 1213/2004 [4] došlo k otevření kvót pro období od 1. července 2004 do 28. února 2005.
(5) Vzhledem k tomu, že jsou dostupné odhady produkce surového třtinového cukru pro hospodářský rok 2004/05, je vhodné otevřít kvótu pro druhou část hospodářského roku.
(6) Je vhodné upřesnit, že nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a nařízení (ES) č. 779/96 [5], se vztahuje na novou kvótu.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro období od 1. března do 30. června 2005 se v rámci nařízení 2001/870/ES otevírá celní kvóta pro dovoz surového třtinového cukru na rafinaci kódu KN 17011110 pro 17824 tun vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru původem ze zemí AKT, které podepsaly smlouvu ve formě výměny dopisů schválenou výše uvedeným rozhodnutím.
Článek 2
1. Zvláštní celní sazba za 100 kilogramů surového cukru standardní jakosti při dovozu množství uvedených v článku 1 je stanovena na 0 EUR.
2. Minimální kupní cena, kterou musí zaplatit rafinérie Společenství, je pro období uvedené v článku 1 stanovena na 49,68 EUR za 100 kilogramů surového cukru standardní jakosti.
Článek 3
Nařízení (ES) č. 1159/2003 se použije pro celní kvóty otevřené tímto nařízením.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 308/2005
ze dne 24. února 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 22. února 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 22. února 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 309/2005
ze dne 24. února 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. dubna 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 22. února 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 22. února 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 31,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 310/2005
ze dne 24. února 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 14 odst. 3,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízní,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství, produktů uvedených v čl. 1 každého z uvedených nařízení, mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy předchozím stanovením vysokých sazeb náhrad.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) V důsledku dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovin ze Společenství do Spojených států, schválené rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4] je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 4 odst. 3 a 5 nařízení (ES) č. 1520/2000 musí být stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], pro dotčený základní produkt, platnou během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 311/2005
ze dne 24. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Na základě článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95 musí být náhrady stanoveny se zřetelem na situaci a na vývojové perspektivy, jednak co se týče dostupného množství obilovin, rýže a zlomkové rýže a jejich ceny na trhu Společenství, a také co se týče cen obilovin, rýže, zlomkové rýže a produktů z obilovin na světovém trhu.
Na základě týchž článků je rovněž důležité zajistit vyváženou situaci a přirozený vývoj cen a obchodu na trzích s obilovinami a rýží.
Zároveň je třeba vzít v úvahu ekonomický aspekt zamýšlených vývozů a potřebu vyhnout se narušení trhu Společenství.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [3] o dovozním a vývozním režimu produktů zpracovaných z obilovin a rýže, stanovuje v článku 4 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady pro tyto produkty.
(4) Přidělenou náhradu pro určité zpracované produkty je třeba odstupňovat podle obsahu popelovin, surových vláken, slupek, bílkovin, tuků nebo škrobu; tento obsah je dobrým ukazatelem množství základního produktu skutečně obsaženého ve zpracovaném produktu.
(5) U hlíz manioku a jiných kořenových plodin a tropických hlízovitých plodin, jakož i jejich mouček, nyní ekonomický aspekt případných vývozů, zejména vzhledem k povaze a původu těchto produktů, nevyžaduje stanovení vývozních náhrad.
U některých produktů zpracovaných z obilovin se nyní vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nevyžaduje stanovení vývozní náhrady.
(6) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou mít za následek potřebu rozlišit náhradu poskytovanou pro určité produkty podle jejich místa určení.
(7) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(8) Některé produkty zpracované z kukuřice mohou projít tepelným zpracováním, což by mohlo vést k tomu, že by byla poskytnuta náhrada, která neodpovídá kvalitě produktu.
Je tedy nutné upřesnit, že se na tyto produkty, které obsahují předželatinovaný škrob, možnost poskytnutí vývozní náhrady nevztahuje.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1784/2003 a v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 3072/95 podléhající nařízení (ES) č. 1518/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 312/2005
ze dne 24. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro krmné směsi z obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1517/95 ze dne 29. června 1995 o prováděcích pravidlech k nařízení (ES) č. 1784/2003, co se týče dovozního a vývozního režimu pro krmné směsi z obilovin a kterým se mění nařízení (ES) č. 1162/95 o zvláštních prováděcích pravidlech k režimu dovozních a vývozních licencí pro obiloviny a rýži [2], stanovuje v článku 2 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady poskytované pro tyto produkty.
(3) Při tomto výpočtu musí být vzat v úvahu také obsah produktů z obilovin.
Za účelem zjednodušení by náhrada měla být vyplácena pro dvě kategorie "produktů z obilovin", totiž kukuřici, nejběžněji používanou obilovinu pro výrobu krmných směsí určených na vývoz, a produkty z kukuřice na jedné straně a pro jiné obiloviny na straně druhé; druhá kategorie zahrnuje libovolné produkty z obilovin kromě kukuřice a produkty vyrobené z kukuřice.
Náhrada musí být poskytnuta pro množství produktů obilovin obsažené v daném krmivu.
(4) Výše náhrady musí zohlednit možnosti a podmínky prodeje těchto produktů na světovém trhu, potřebu zamezit narušení trhu Společenství a ekonomický aspekt vývozu.
(5) S ohledem na současnou situaci na trhu s obilovinami, především na vyhlídky v oblasti dodávek, je třeba zrušit vývozní náhrady.
(6) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro krmné směsi uvedené v nařízení (ES) č. 1784/2003 a podléhající nařízení (ES) č. 1517/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 313/2005
ze dne 24. února 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 0,00 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 8,75 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 314/2005
ze dne 24. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro rýži a zlomkovou rýži a kterým se pozastavuje vydávání vývozních licencí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 a odst. 19 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 lze u produktů, na něž odkazuje článek 1 uvedeného nařízení, rozdíl mezi kótacemi nebo cenami těchto produktů na světovém trhu a cenami ve Společenství vyrovnat vývozní náhradou.
14 nařízení (ES) č. 1785/2003 se při stanovování náhrad musí přihlížet ke stávající situaci a k budoucímu vývoji cen a dostupnosti rýže a zlomkové rýže na trhu Společenství na jedné straně a cen rýže a zlomkové rýže na světovém trhu na druhé straně.
Týž článek stanoví, že je také nutné zajistit rovnováhu a přirozený vývoj cen a obchodu na trhu s rýží a zároveň přihlédnout k hospodářskému aspektu zamýšlených vývozů, k nutnosti vyhnout se narušení trhu Společenství i k limitům vyplývajícím z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy.
(3) Nařízení Komise (EHS) č. 1361/76 [2] stanoví maximální procentní podíl zlomkové rýže povolený v rýži, pro niž je stanovena vývozní náhrada, a stanoví procento snížení, které se na takovou náhradu použije, pokud procentní podíl zlomkové rýže ve vyvážené rýži překročí stanovené maximum.
(4) Nabídkové řízení na stanovení náhrady při vývozu kulatozrnné, střednězrnné a dlouhozrnné rýže A zamítlo podané nabídky.
Z tohoto důvodu není v současné době vhodné stanovit všeobecné vývozní náhrady pro rýži.
(5) Čl. 13 odst. 5 nařízení (ES) č. 1785/2003 vymezuje zvláštní kritéria, k nimž je nutné přihlížet při výpočtu vývozní náhrady pro rýži a zlomkovou rýži.
(6) Kvůli situaci na světovém trhu nebo zvláštním požadavkům některých trhů může být u určitých produktů nezbytné rozlišit náhrady podle místa určení.
(7) Je vhodné stanovit samostatnou vývozní náhradu pro balenou dlouhozrnnou rýži s cílem přihlédnout k existující poptávce po tomto produktu na některých trzích.
(8) Náhrada musí být stanovena nejméně jednou za měsíc a lze ji v průběhu této doby měnit.
(9) Použití těchto pravidel a kritérií na současnou situaci na trhu s rýží, zejména na kótace nebo ceny rýže a zlomkové rýže ve Společenství a na světovém trhu, vede k stanovení náhrad v souladu s přílohou tohoto nařízení.
(10) Pro účely správy objemových omezení, která vyplývají ze závazků Společenství přijatých v rámci WTO, je třeba pozastavit vydávání vývozních licencí se stanovením náhrady předem.
(11) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty v nezměněném stavu vyjmenované v článku 1 nařízení (ES) č. 1785/2003, s výjimkou produktů vyjmenovaných v odst. 1 písm. c) uvedeného článku, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Vydávání vývozních licencí s náhradami stanovenými předem je pozastaveno.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 315/2005
ze dne 24. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/20032 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 316/2005
ze dne 24. února 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 18. do 24. února 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1757/2004 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 317/2005
ze dne 24. února 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1565/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 ze dne 3. září 2004 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2004/2005 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 18. února do 24. února 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1565/2004 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 318/2005
ze dne 24. února 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 18. do 24. února 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 8,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 319/2005
ze dne 24. února 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2275/2004 pro dovoz čiroku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2275/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u čiroku dováženého ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č. 1784/2003, nevyhovět žádné nabídce.
(3) Zejména vzhledem ke kritériím uvedeným v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č. 1839/95 se nedoporučuje stanovovat maximální snížení cla.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 18. února do 24. února 2005 v rámci nabídkového řízení pro snížení dovozního cla dle nařízení (ES) č. 2275/2004 pro čirok se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 320/2005
ze dne 24. února 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2277/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 18. do 24. února 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 30,99 EUR/t pro maximální celkové množství 139000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 321/2005
ze dne 24. února 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u kukuřice v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 2276/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2276/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené z třetích zemí do Portugalska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3], může Komise rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá maximálnímu snížení dovozního cla, nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 18. února do 24. února 2005 v rámci nabídkového řízení stanoveného v nařízení (ES) č. 2276/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 31,69 EUR/t pro celkové maximální množství 43700 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 322/2005
ze dne 25. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 323/2005
ze dne 25. února 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 158. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 158. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 324/2005
ze dne 25. února 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 158. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 158. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 325/2005
ze dne 25. února 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 330. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 330. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 66,6 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 74 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 326/2005
ze dne 25. února 2005,
které se týká pro 14. dílčího nabídkového řízení, uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) S přihlédnutim k podaným nabidkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení,
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 14. dílčím nabídkovém řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 22. února 2005 se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 26. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 327/2005
ze dne 25. února 2005,
které se týká 77. dílčího nabídkového řízení uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 nařízení (ES) č. 2799/1999 se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ve 77. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek uplynula dne 22. února 2005, se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 328/2005
ze dne 25. února 2005,
které se týká 13. individuálního veřejného nabídkového řízení, vyhlášeného podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 13. individuálním veřejném nabídkovém řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 22. února 2005, se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 26. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 329/2005
ze dne 25. února 2005,
kterým se stanoví některá směrná množství a individuální stropy pro žádosti o licence pro dovoz banánů do Společenství pro druhé čtvrtletí roku 2005 v rámci celních kvót A/B a C
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [1], a zejména na článek 20 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 14 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 896/2001 ze dne 7. května 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 404/93, co se týče režimu dovozu banánů do Společenství [2], uvádí možnost stanovit směrné množství vyjádřené jako procentní podíl množství dostupných v rámci každé celní kvóty A/B a C dle čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 404/93 za účelem vydávání dovozních licencí pro první tři čtvrtletí roku.
(2) Údaje týkající se jednak množství banánů uváděných na trh Společenství v roce 2004 a zejména skutečných dovozů realizovaných především během druhého čtvrtletí a také vyhlídek ohledně dodávky a spotřeby na trhu Společenství ve stejném druhém čtvrtletí roku 2005 vyžadují, aby se stanovila směrná množství pro kvóty A/B a C, čímž se zajistí uspokojující dodávka do Společenství a kontinuita obchodních toků mezi odvětvím výroby a odbytu.
(3) Na základě stejných údajů je třeba maximální množství, pro která mohou jednotlivé hospodářské subjekty podávat žádosti o licence vztahující se na druhému čtvrtletí roku 2005, stanovit v souladu s čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 896/2001.
(4) Vzhledem k tomu, že toto nařízení musí být použitelné před začátkem období pro podávání žádostí o licence vztahující se na druhé čtvrtletí roku 2005, je třeba, aby vstoupilo v platnost okamžitě.
(5) Toto nařízení se musí vztahovat na hospodářské subjekty stanovené v Evropském společenství ve složení ze dne 30. dubna 2004; nařízení Komise (ES) č.
1892/2004 [3] stanovilo přechodná opatření pro dovoz banánů do Společenství z důvodu vstupu České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro banány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro druhé čtvrtletí roku 2005 se směrné množství uvedené v čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 896/2001 pro vydávání dovozních licencí pro banány v rámci celních kvót uvedených v článku 18 nařízení (EHS) č. 404/93 stanoví na:
- 29 % množství dostupných pro tradiční i netradiční hospodářské subjekty stanovené ve Společenství ve složení ze dne 30. dubna 2004 v rámci celních kvót A/B;
- 29 % množství dostupných pro tradiční i netradiční hospodářské subjekty stanovené ve Společenství ve složení ze dne 30. dubna 2004 v rámci celní kvóty C.
Článek 2
V druhém čtvrtletí roku 2005 se maximální množství uvedené v čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 896/2001, které může být povoleno v souvislosti s vydáváním dovozních licencí pro banány v rámci celních kvót uvedených v článku 18 odst. 1 nařízení (EHS) č. 404/93 stanoví na:
a) 29 % referenčního množství stanoveného a oznámeného dle článků 4 a 5 nařízení (ES) č. 896/2001 pro tradiční hospodářské subjekty stanovené ve Společenství ve složení ze dne 30. dubna 2004 v rámci celních kvót A/B;
b) 29 % referenčního množství stanoveného a oznámeného dle čl. 9 odst. 3 nařízení (ES) č. 896/2001 pro netradiční hospodářské subjekty stanovené ve Společenství ve složení ze dne 30. dubna 2004 v rámci celních kvót A/B;
c) 29 % referenčního množství stanoveného a oznámeného dle článků 4 a 5 nařízení (ES) č. 896/2001 pro tradiční hospodářské subjekty stanovené ve Společenství ve složení ze dne 30. dubna 2004 v rámci celních kvóty C;
d) 29 % referenčního množství stanoveného a oznámeného dle čl. 9 odst. 3 nařízení (ES) č. 896/2001 pro netradiční hospodářské subjekty stanovené ve Společenství ve složení ze dne 30. dubna 2004 v rámci celní kvóty C.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem uveřejnění
Nařízení Komise (ES) č. 330/2005
ze dne 25. února 2005,
kterým se stanoví některá směrná množství a individuální stropy pro žádosti o licence na dodatečná množství pro dovoz banánů do nových členských států pro druhé čtvrtletí roku 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 odst. 1 tohoto aktu,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1892/2004 [2] byla přijata přechodná opatření nezbytná pro usnadnění přechodu z režimů existujících v nových členských státech před přistoupením na režim dovozu vycházející ze společné organizace trhu v odvětví banánů v roce 2005.
S cílem zajistit zásobování trhu, a to zejména v nových členských státech, je vhodné přechodně stanovit dodatečné množství za účelem vydání dovozních licencí.
Toto dodatečné množství musí být spravováno za použití mechanismů a nástrojů, které byly pro správu stávajících celních kvót zavedeny nařízením Komise (ES) č. 896/2001 ze dne 7. května 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
(2) Článek 14 odst. 1 a 2 nařízení Komise (ES) č. 896/2001 stanovuje, že referenční množství a individuální stropy je možné stanovit pro účely vydávaní dovozních licencí pro tři první čtvrtletí.
(3) Pro účely určování referenčních množství a individuálních stropů je vhodné, aby se uplatnily stejné procenta jako byly použity na řízení celních kvót A/B a C v nařízení Komise (ES) č. 329/2005 [4] s cílem zajistit dostatečné množství a kontinuitu obchodních toků mezi obchodním a výrobním odvětvím.
(4) Vzhledem k tomu, že toto nařízení musí být použitelné před začátkem období pro podávání žádostí o licence vztahující se na druhé čtvrtletí roku 2005, je třeba, aby vstoupilo v platnost okamžitě.
(5) Toto nařízení se musí vztahovat na hospodářské subjekty působící v Evropském společenství, které jsou registrovány v souladu s články 5 a 6 nařízení Komise (ES) č. 1892/2004.
(6) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro banány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V rámci dodatečného množství podle článku 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1892/2004 se směrné množství pro druhé čtvrtletí roku 2005 uvedené v čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 896/2001 pro vydávání dovozních licencí pro banány stanoví na 29 % množství stanoveného v článku 4, odst. 2 nařízení (ES) č. 1982/2004 dostupných pro tradiční i netradiční hospodářské subjekty.
Článek 2
V rámci dodatečného množství podle článku 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1892/2004 se maximální množství uvedené v čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 896/2001, které může být povoleno v souvislosti s vydáváním dovozních licencí pro banány v druhém čtvrtletí roku 2005 stanoví na:
a) 29 % zvláštního referenčního množství oznámeného dle článku 5 odst. 5 nařízení (ES) č. 1892/2004 pro tradiční hospodářské subjekty;
b) 29 % oznámeného zvláštního přídělu dle čl. 6 odst. 6 nařízení (ES) č. 1892/2004 pro netradiční hospodářské subjekty.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem uveřejnění
Nařízení Komise (ES) č. 331/2005
ze dne 25. února 2005,
kterým se stanoví částka podpory uvedené v nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 pro soukromé skladování másla a smetany a kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 34 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2] je výše podpory uvedená v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 pro soukromé skladování stanovována každý rok.
(2) V čl. 6 odst. 3 třetím pododstavci nařízení (ES) č. 1255/1999 se upřesňuje, že výše podpory se stanoví na základě nákladů na skladování a předpokládaného vývoje cen čerstvého másla a skladovaného másla.
(3) Pokud jde o náklady na skladování, zejména náklady na uskladnění a vyskladnění dotyčných produktů, měly by se vzít v úvahu denní náklady na skladování v chladírenských skladech a finanční náklady na skladování.
(4) Pokud jde o předpokládaný vývoj cen, mělo by se přihlédnout ke snížení intervenčních cen másla uvedených v čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 a k následnému očekávanému poklesu tržních cen čerstvého másla a skladovaného másla a měla by být poskytnuta větší podpora pro žádosti o uzavření smlouvy přijaté před 1. červencem 2005.
(5) Aby se zabránilo nadměrnému počtu žádostí o podporu pro soukromé skladování před uvedeným datem, mělo by být pro období do 1. července 2005 stanoveno směrné množství a mechanismus komunikace umožňující Komisi určit, kdy je tohoto množství dosaženo.
Toto směrné množství by mělo být stanoveno s přihlédnutím k množstvím uskladněným na základě smluv o skladování uzavřených v minulých letech.
1 nařízení (ES) č. 2771/1999 se uskladnění může uskutečnit pouze v době od 15. března do 15. srpna.
Současná obtížná situace na trhu s máslem ospravedlňuje předsunout v roce 2005 začátek období, od kdy je možné uskladňovat máslo a smetanu, na 1. březen.
Proto by měla být stanovena odchylka od uvedeného článku.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Podpora podle čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 je u smluv uzavřených v roce 2005 stanovena za tunu másla nebo ekvivalentu másla takto:
a) u všech smluv:
- 17,92 EUR na pevné náklady,
- 0,33 EUR za každý den smluvního skladování na náklady spojené se skladováním v chladírenských skladech,
- denní částka za smluvní skladování vypočítaná na základě 90 % intervenční ceny másla platné v den počátku smluvního skladování a na základě roční úrokové sazby ve výši 2,25 %;
a
b) 102,60 UR u smluv uzavřených na základě žádostí, které obdržela intervenční agentura před 1. červencem 2005.
2. Intervenční agentura zaznamená v souladu s čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 2771/1999 den doručení žádosti o uzavření smlouvy, jakož i příslušné množství, datum výroby másla a místo jeho skladování.
Každé úterý do 12:00 hodin (bruselského času) informují členské státy Komisi o množstvích vyplývajících z uvedených žádostí podaných během předcházejícího týdne.
Jakmile Komise členským státům oznámí, že množství podle žádostí dosáhlo 80000 tun, musejí členské státy informovat Komisi každý den do 12:00 hodin (bruselského času) o množstvích vyplývajících ze žádostí podaných během předcházejícího dne.
3. Jakmile Komise zjistí, že množství uvedená v žádostech podle odst. 1 písm. b) dosáhla 110000 tun, pozastaví používání odst. 1 písm. b) a odstavce 2.
Článek 2
Odchylně od čl. 29 odst. 1 nařízení (ES) č. 2771/1999 může být skladování v roce 2005 zahájeno již 1. března.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 332/2005
ze dne 25. února 2005
o platbě náhrad na vývoz do Chorvatska produktů kódu KN 0406, na které se vztahují licence, o něž bylo požádáno před 1. červnem 2003
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 26 odst. 3 a čl. 31 odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) S cílem zabránit odklonu obchodu zakázal článek 2 nařízení Komise (ES) č. 951/2003 ze dne 28. května 2003, kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 174/1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky, a od nařízení (ES) č. 800/1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [2], vyplácet od 1. června 2003 na vývoz do Chorvatska náhrady na vývozní licence pro produkty kódu KN 0406, které mají v kolonce 7 uvedené jiné místo určení než Chorvatsko.
(2) Nárok na náhradu spojenou s vývozními licencemi, o něž bylo požádáno před dnem použití nařízení, by neměl být dotčen.
(3) Omezení zavedené článkem 2 nařízení (ES) č. 951/2003 by se proto mělo uplatnit pouze na licence, o něž bylo požádáno od 1. června 2003.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyplatí se náhrada na vývoz do Chorvatska produktů kódu KN 0406, na které se vztahují licence, o něž bylo požádáno před 1. červnem 2003 a které mají v kolonce 7 uvedeno jiné místo určení než Chorvatsko, spadající do oblasti určení I, jak ji definuje čl. 15 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 [3].
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 333/2005
ze dne 25. února 2005,
kterým se stanoví opravná částka použitelná při poskytování náhrady pro obiloviny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci, uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle jejich místa určení.
(4) Opravnou částku je třeba stanovit zároveň s náhradou a dle stejného postupu, přičemž je možné ji v období mezi dvěma stanoveními změnit.
(5) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se stanovuje dle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 334/2005
ze dne 25. února 2005,
kterým se stanoví náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže určené pro potravinovou pomoc Společenství a vnitrostátní potravinovou pomoc
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1] a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení Rady (EHS) č. 2681/74 ze dne 21. října 1974, týkající se financování výdajů vzniklých v souvislosti s dodávkou zemědělských produktů jako potravinové pomoci [3] ze strany Společenství, stanoví, že část výdajů odpovídající dle pravidel Společenství vývozním náhradám pro dané produkty je třeba naúčtovat Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu, oddělení záruk.
(2) Za účelem jednoduššího stanovení a řízení rozpočtu pro opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci a ve snaze informovat členské státy o míře účasti Společenství na financování vnitrostátních opatření potravinové pomoci je třeba určit výši náhrad poskytovaných pro tato opatření.
(3) Obecná a prováděcí pravidla stanovená článkem 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článkem 13 nařízení (ES) č. 3072/95 pro vývozní náhrady jsou přiměřeně použitelná pro výše uvedená opatření.
(4) Specifická kritéria, která je třeba vzít v úvahu při výpočtu vývozní náhrady pro rýži, jsou definována v článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
U vnitrostátních opatření a opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci prováděných v rámci mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i v rámci ostatních opatření Společenství ve formě bezplatných dodávek, se náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže stanovují podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 335/2005
ze dne 25. února 2005
o vydávání dovozních licencí pro česnek dovážený v rámci autonomní celní kvóty otevřené nařízením (ES) č. 218/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 218/2005 ze dne 10. února 2005 o otevření a správě autonomní celní kvóty pro česnek [1], a zejména na čl. 6 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Dovozní licence požadované tradičními dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 218/2005, pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 22. února 2005 se vydávají do výše 2,985 % požadovaného množství.
2. Dovozní licence požadované novými dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 218/2005, pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 22. února 2005, se vydávají do výše 0,741 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. února 2005.
Jeho použitelnost končí dnem 30. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 336/2005
ze dne 25. února 2005
o vydávání dovozních licencí pro některé konzervované houby dovážené v rámci autonomní celní kvóty otevřené nařízením (ES) č. 220/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 220/2005 ze dne 10. února 2005 o otevření a správě autonomní celní kvóty pro konzervované houby [1], a zejména na čl. 6 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Dovozní licence požadované tradičními dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 220/2005 pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 22. února 2005, se vydávají do výše 7,853 % požadovaného množství.
2. Dovozní licence požadované novými dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 220/2005, pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 22. února 2005, se vydávají do výše 9,615 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. února 2005.
Jeho použitelnost končí dnem 30. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 337/2005
ze dne 25. února 2005,
kterým se pozastavují nákupy másla v některých členských státech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení (ES) č. 2771/1999 stanoví, že Komise zahajuje nebo pozastavuje nákupy v členském státě, jakmile bylo zjištěno, že se tržní cena v tomto členském státě nacházela po dva týdny za sebou podle případu buď na úrovni, která je nižší, nebo na úrovni, která se rovná 92 % intervenční ceny nebo je vyšší.
(2) Komise vypracovala poslední seznam členských států, v nichž byla intervence pozastavena, v nařízení Komise (ES) č. 1487/2004 [3].
Tento seznam musí být upraven, aby bral v úvahu nové tržní ceny, které oznámily Itálie, Česká republika, Německo, Slovinsko a Maďarsko podle článku 8 nařízení (ES) č. 2771/1999.
Z důvodů jasnosti je vhodné tento seznam nahradit a zrušit nařízení (ES) č. 1487/2004,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nákupy másla podle čl.
6 odst.
1 nařízení (ES) č.
1255/1999 se pozastavují
Nařízení Komise (ES) č. 338/2005
ze dne 25. února 2005,
kterým se stanoví maximální náhrada pro vývoz celoomleté dlouhozrnné rýže B do určitých třetích zemí v souvislosti s nabídkovým řízením zahájeným nařízením (ES) č. 2032/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2032/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise(EHS) č. 584/75 [3], může Komise na základě předložených nabídek a v souladu s postupem uvedeným v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout o stanovení maximální vývozní náhrady. Při stanovení této náhrady je nutné přihlédnout ke kritériím uvedeným v článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003. Vyberou se nabídky všech uchazečů, které se rovnají maximální vývozní náhradě nebo jsou nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií na současnou situaci na trhu dané rýže vede ke stanovení maximální vývozní náhrady ve výši uvedené v článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na základě nabídek předložených mezi dny 21. až 24. února 2005 v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2032/2004 se maximální vývozní náhrada pro celoomletou dlouhozrnnou rýži B určenou pro vývoz do určitých třetích zemí stanoví na 60,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 339/2005
ze dne 25. února 2005
o nabídkách předložených v rámci nabídkového řízení týkajícího se subvence pro vývoz loupané dlouhozrnné rýže B na ostrov Réunion podle nařízení (ES) č. 2033/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2692/89 ze dne 6. září 1989, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro vývozy rýže na Réunion [2], a zejména na čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2033/2004 [3] bylo zahájeno nabídkové řízení na subvenci při vývozu rýže na ostrov Réunion.
(2) Podle článku 9 nařízení (EHS) č. 2692/89 může Komise na základě předložených nabídek a podle postupu stanoveného v čl. 26 odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v článcích 2 a 3 nařízení (EHS) č. 2692/89 by neměla být stanovena maximální subvence.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 21. až 24. února 2005 v rámci nabídkového řízení na stanovení subvence na vývoz omleté dlouhozrnné rýže B kódu KN 10062098 na ostro
Nařízení Komise (ES) č. 340/2005
ze dne 25. února 2005
o nabídkách podaných na vývoz omleté kulatozrnné, střednězrnné a dlouhozrnné rýže A určené k vývozu do určitých třetích zemí v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2031/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1] a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2031/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na stanovení vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (EHS) č. 584/75 [3], může Komise podle postupu stanoveného v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 a na základě předložených nabídek rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v čl. 14, odst. 4 nařízení (ES) č. 1785/2003 by maximální náhrada neměla být stanovena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 21. až 24. února 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhrady pro omletou kulatozrnnou, střednězrnnou a dlouhozrnnou rýži A určenou pro vývoz do určitých třetích zemí, které bylo zahájeno nařízením (ES) č. 2031/2004, nebudou učiněny další kroky.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. února 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 341/2005
ze dne 25. února 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1432/94 a nařízení (ES) č. 1458/2003, co se týče maximálního množství, na které se musí vztahovat žádosti na dovozní licence na vepřové maso
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2759/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vepřovým masem [1], a zejména na články 11 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 774/94 ze dne 29. března 1994 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro vysoce jakostní hovězí maso, vepřové maso, drůbeží maso, pšenici, sourež a otruby, krupičné otruby a jiná rezidua [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [3], a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1432/94 [4] ze dne 22. června 1994, kterým se stanoví prováděcí pravidla k dovoznímu režimu v odvětví vepřového masa podle nařízení Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro vepřové maso a některé další zemědělské produkty a nařízení Komise (ES) č. 1458/2003 ze dne 18. srpna 2003 o otevření a správě celní kvóty v odvětví vepřového masa [5] otevřela dovozní kvóty pro vepřové maso a stanovila přesné podmínky pro přístup hospodářských subjektů k uvedeným kvótám.
(2) Obě dovozní kvóty byly v posledních letech obecně využívány jenom slabě, přičemž poměrně malá maximální množství, na něž smí být podána žádost o licence, mohly být odrazujícím prvkem.
Pro usnadnění obchodu s vepřovým masem v rámci obou kvót je třeba zvýšit maximální množství.
(3) Proto je nutné podle toho změnit nařízení (ES) č. 1432/94 a (ES) č. 1458/2003.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro vepřové maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1432/94 se sazba "10 %" nahrazuje "20 %".
Článek 2
V čl. 4 písm. b) nařízení (ES) č. 1458/2003 se sazby "10 %" nahrazují "20 %".
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 342/2005
ze dne 28. února 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 343/2005
ze dne 28. února 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro slad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory stanovené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995 o určitých prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Náhradu použitelnou pro slad je třeba vypočítat s ohledem na množství obilovin nezbytné k výrobě uvažovaných produktů.
Tato množství byla stanovena nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle země jejich určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto předpisů v současné situaci na trzích s obilovinami, zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1784/2003 se stanovují ve výši uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 344/2005
ze dne 28. února 2005,
kterým se stanoví opravná částka pro poskytnutí náhrady u sladu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravnou částku uvedenou v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003, použitelnou pro předem stanovené vývozní náhrady pro slad, je třeba stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 345/2005
ze dne 28. února 2005,
kterým se mění opravná částka použitelná pro náhradu u obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Opravná částka použitelná pro náhradu u obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 333/2005 [2].
(2) Vzhledem k cenám CIF a dnešním cenám CIF pro termínované nákupy a s ohledem na předpokládaný vývoj trhu je třeba změnit nyní platnou opravnou částku použitelnou pro náhradu u obilovin.
(3) Opravnou částku je třeba stanovovat podle téhož postupu jako náhradu, přičemž je možné ji v době mezi dvěma stanoveními změnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (EHS) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se mění podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 346/2005
ze dne 28. února 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor por bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 19,129 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 347/2005
ze dne 28. února 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady pro olivový olej používaný při výrobě některých konzervovaných potravin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na článek 20a uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 20a nařízení č. 136/66/EHS se na výrobu olivového oleje používaného při výrobě některých konzervovaných potravin poskytuje náhrada.
Dle odstavce 6 tohoto článku, aniž je dotčen jeho odstavec 3, stanoví Komise tuto náhradu každé dva měsíce.
20a odst. 2 téhož nařízení se tato náhrada stanovuje na základě rozdílu mezi cenami na světovém trhu a na trhu Společenství, přičemž se bere v úvahu dovozní poplatek použitelný pro olivový olej, který spadá pod kód KN 15099000, a faktory používané pro stanovení vývozních náhrad pro ten samý olivový olej v rámci referenčního období.
Za referenční období se považuje období dvou měsíců, které předcházejí zahájení platnosti produkční náhrady.
(3) Při použití výše uvedených kritérií by měly být náhrady stanoveny následujícím způsobem,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro měsíce březen a duben 2005 se výše produkční náhrady uvedená v čl. 20a odst. 2 nařízení č. 136/66/EHS stanoví na 44,00 EUR/100kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 348/2005
ze dne 28. února 2005,
kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 174/1999, pokud jde o dobu platnosti vývozních licencí se stanovením náhrady předem v odvětví mléka a mléčných výrobků
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 6 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], stanoví doby platnosti vývozních licencí.
(2) Snížení intervenčních cen u másla a sušeného odstředěného mléka od 1. července 2005 může vést k nižším cenám na trhu mléka a mléčných výrobků v hospodářském roce 2005/2006.
(3) S cílem ochránit rozpočet Společenství před nadbytečnými výdaji a zamezit spekulativnímu použití režimu vývozních náhrad v odvětví mléka a mléčných výrobků by se platnost vývozních licencí se stanovením náhrady předem měla preventivně omezit do 30. června 2005.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylně od článku 6 nařízení (ES) č. 174/1999 jsou vývozní licence se stanovením náhrady předem pro produkty uvedené v písmenech a) až d) uvedeného článku, o něž se požádá po datu vstupu tohoto nařízení v platnost, platné do 30. června 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 349/2005
ze dne 28. února 2005,
kterým se stanoví pravidla pro financování nouzových opatření a opatření pro tlumení některých chorob zvířat uvedených v rozhodnutí Rady 90/424/EHS Společenstvím
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky [1], a zejména na čl. 3 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 3, 4, 6 a 11 rozhodnutí Rady 90/424/EHS ze dne 26. června 1990 o některých výdajích ve veterinární oblasti [2] stanoví, že členské státy obdrží finanční příspěvek Společenství pro eradikaci chorob v situacích uvedených v uvedených článcích za podmínky, že dodržují určitá pravidla.
(2) Ustanovení čl. 6 odst. 3 a čl. 11 odst. 5 rozhodnutí 90/424/EHS stanoví, že rozhodnutí týkající se tohoto finančního příspěvku musí stanovit způsobilé výdaje a články 4 a 11 odkazují na ustanovení, především procesní povahy, článku 3.
(3) Článek 40a rozhodnutí 90/424/EHS stanoví, že výdaje financované podle uvedeného rozhodnutí spravuje přímo Komise v souladu s článkem 148 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [3].
(4) Nařízení (ES) č. 1258/1999 však nestanoví pravidla týkající se správy těchto prostředků.
Rozhodnutí 90/424/EHS navíc stanoví podmínky způsobilosti pro finanční příspěvek Společenství.
Tyto podmínky by měly být vyjasněny.
(5) Z hlediska zjednodušení a dosažení větší průhlednosti finanční správy uvedených prostředků, jakož i z hlediska poskytnutí záruky rovného zacházení s členskými státy a předcházení riziku nadhodnocení zvířat nebo produktů způsobilých pro odškodnění se zdá být odůvodněné další upřesnění a stanovení pravidel pro podávání žádostí o náhradu členskými státy, týkající se zejména lhůty pro platbu vlastníkovi zvířat a produktů a způsobilých hodnot pro financování Společenstvím.
(6) K zajištění řádné finanční správy je zapotřebí mít co nejrychleji k dispozici informace týkající se tlumení choroby, zejména pravidelné odhady výdajů členských států.
(7) Podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999 jsou veterinární a rostlinolékařská opatření prováděná na základě předpisů Společenství financována záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu. Články 8 a 9 uvedeného nařízení se použijí pro účely finanční kontroly.
(8) Vzhledem ke zvláštnostem chovu koňovitých a důsledkům, které z toho vyplývají pro potírání chorob, které je postihují, je vhodné vyjmout koňovité z oblasti působnosti tohoto nařízení, aniž tím jsou dotčena ustanovení rozhodnutí 90/424/EHS.
(9) Je třeba upřesnit koeficient, který má být použit při přepočítání žádostí o náhradu předložených v národní měně ve smyslu čl. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 2799/98 ze dne 15. prosince 1998 o agromonetární úpravě pro euro [4].
(10) V oblasti auditů je zapotřebí upřesnit pravidla, kterými se provádění auditů bude řídit.
(11) Komise by měla mít možnost upravit lhůty a snížení způsobilých výdajů stanovené v tomto nařízení, pokud členské státy předloží oprávněné důvody týkající se zejména přijetí správních předpisů.
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na finanční příspěvky Společenství, které obdrží členské státy na způsobilé výdaje uvedené v článcích 3, 4 a 5 tohoto nařízení, týkající se opatření pro eradikaci chorob, a v situacích uvedených v čl. 3 odst. 1 rozhodnutí 90/424/EHS s výjimkou chorob, které postihují koňovité, čl. 4 odst. 1 a 2, čl. 6 odst. 2 a čl. 11 odst. 1 uvedeného rozhodnutí.
2. Aniž je dotčeno přijetí doplňkových kritérií způsobilosti, která mohou být stanovena v rozhodnutích uvedených v čl. 3 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a 3 a čl. 11 odst. 4 rozhodnutí 90/424/EHS (dále jen "zvláštní rozhodnutí"), působnost tohoto nařízení lze v rámci těchto rozhodnutí rozšířit na financování dalších opatření, než jsou opatření uvedená v odstavci 1 tohoto článku, a zejména na:
a) opatření na odškodnění podle čl. 11 odst. 4 písm. a) bod v) rozhodnutí 90/424/EHS v případě očkování;
b) na provozní výdaje spojené s opatřeními podle čl. 3 odst. 2a a čl. 6 odst. 2 rozhodnutí 90/424/EHS.
3. Tímto nařízením není dotčena zásada, podle které je způsobilost vzniklých výdajů uhrazených členskými státy pro finanční příspěvek Společenství podmíněna dodržováním pravidel Společenství.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "rychlým a přiměřeným odškodněním": vyplacení do 90 dnů od usmrcení zvířat odškodnění, které odpovídá tržní ceně zvířat;
b) "tržní cenou": cena, kterou by vlastník býval normálně mohl obdržet za zvíře bezprostředně před tím, než bylo nakaženo nebo usmrceno, vzhledem k jeho fyzickému stavu, jakosti a věku;
c) "rozumnými výdaji": výdaje vynaložené na nákup vybavení nebo služeb za ceny, které nejsou nepřiměřené vzhledem k tržním cenám, které platily před zjištěním choroby;
d) "nutnými výdaji": výdaje vynaložené na nákup vybavení nebo služeb uvedených v čl. 3 odst. 2 nebo v čl. 11 odst. 4 písm. a) body i) až iv) a písm. b) rozhodnutí 90/424/EHS, jejichž povaha a přímá souvislost se způsobilými výdaji vymezenými v článku 3 tohoto nařízení byly prokázány;
e) "povinným usmrcením": povinná usmrcení v hlášených ohniscích nákazy a pouze ta preventivní usmrcení (kontakt, sousedství, podezření, potlačující očkování), která jsou výslovně nařízena a provedena z důvodů zvláštního zdravotního rizika;
Definice uvedené v písmenech a) až d) se rovněž použijí v případě povinného zničení vajec.
Článek 3
Výdaje způsobilé pro finanční příspěvek Společenství
Členský stát obdrží finanční příspěvek Společenství na:
a) rychlé a přiměřené odškodnění vlastníků, kteří museli povinně usmrtit svá zvířata nebo popřípadě povinně zničit vejce podle čl. 3 odst. 2 první a sedmé odrážky a čl. 11 odst. 4 písm. a) bodu i) rozhodnutí 90/424/EHS;
b) zaplacené provozní výdaje spojené s usmrcením zvířat a povinným zničením kontaminovaných produktů, s očistou a dezinfekcí prostor a s očistou a dezinfekcí, nebo v případě nutnosti zničení kontaminovaného vybavení podle čl. 3 odst. 2 první, druhé a třetí odrážky a čl. 11 odst. 4 písm. a) bodu i) až iv) a písm. b) rozhodnutí 90/424/EHS;
c) zaplacené výdaje spojené s ostatními opatřeními, která mohou být přijata v rámci a v souladu se zvláštními rozhodnutími o finanční účasti Společenství na těchto opatřeních, zejména pokud jde o výdaje spojené s případnými očkovacími opatřeními.
Článek 4
Výpočet maximálního způsobilého odškodnění na jedno zvíře
1. Jednotková hodnota na zvíře nebo produkt, která se vezme v úvahu pro výpočet finanční účasti Společenství, je omezena na průměrnou jednotkovou hodnotu vypočtenou na základě celkové částky odškodnění za dotčená zvířata nebo produkty, vydělené počtem odpovídajících zvířat nebo produktů.
Tato hodnota nepřesáhne:
a) 900 EUR za jeden usmrcený kus skotu;
b) 125 EUR za jedno usmrcené prase;
c) 100 EUR za usmrcenou ovci nebo kozu;
d) 2,20 EUR za usmrcenou nosnici a 1,20 EUR za usmrceného brojlera;
e) 0,20 EUR za zničené násadové vejce a 0,04 EUR za zničené konzumní vejce.
Pokud vypočtená průměrná jednotková hodnota přesahuje stropy stanovené v prvním pododstavci a pokud tržní ceny sdělené členským státem podle čl. 6 odst. 1 a zjištění odhalená během auditů uvedených v článku 10 to odůvodňují, vezme Komise za základ výpočtu účasti Společenství vypočtenou hodnotu.
2. Stropy uvedené v odstavci 1 jsou aktualizovány nebo doplňovány Komisí pro celou jednu kategorii zvířat nebo její část a pro dotčené produkty s ohledem na vývoj tržních podmínek, a zejména míru inflace.
Článek 5
Výpočet příspěvku Společenství na provozní výdaje
1. Finanční příspěvek Společenství na výdaje uvedené v čl. 3 písm. b) a c) se vztahuje pouze na nutné a přiměřené výdaje týkající se způsobilých výdajů uvedených v příloze I.
2. Při výpočtu částky finančního příspěvku Společenství musí být z výdajů předložených členským státem vyloučeny zejména tyto výdaje:
a) daň z přidané hodnoty a jiné daně;
b) odměny zaměstnanců veřejné správy;
c) výdaje spojené s používáním veřejného vybavení, zejména dopravních prostředků, vyjma spotřebitelných věcí;
d) odškodnění za jiná než povinná usmrcení;
e) odškodnění poskytovaná zároveň s jinou podporou Společenství, jako je porážková prémie, v rozporu s pravidly Společenství;
f) odškodnění spojená se zničením nebo renovací hospodářských budov, náklady na infrastrukturu a náklady spojené s hospodářskými ztrátami a nezaměstnaností způsobenými výskytem choroby nebo zákazem repopulace.
Článek 6
Informace předcházející udělení finančního příspěvku Společenství
1. Pokud na území členského státu nastane některá ze situací uvedených v čl. 1 odst. 1, tento členský stát do 30 dnů od úředního potvrzení prvního ohniska nákazy uvědomí Komisi o kategoriích dotčených zvířat nebo produktů a zjištěných tržních cenách odpovídajících každé z těchto kategorií.
2. Nejpozději dva měsíce po úředním potvrzení prvního ohniska nákazy a následně každé dva měsíce předá členský stát, a to ve formě elektronického souboru a v podobě uvedené v příloze IIa, následující základní informace o nákladech na odškodnění: počet usmrcených zvířat podle kategorie, popřípadě počet zničených vajec a celkovou částku odškodnění již udělených pro každou kategorii.
3. Nejpozději tři měsíce po úředním potvrzení prvního ohniska nákazy a následně každé dva měsíce předá členský stát, a to ve formě elektronického souboru a v podobě uvedené v příloze IIb, následující základní informace o provozních nákladech: částky vynaložené na usmrcení, přepravu a zničení kadáverů, vajec a mléka, očistu, dezinfekci a dezinsekci hospodářství, zničení krmiv a případně i vybavení.
Článek 7
Podmínky výplaty a doklady
1. Finanční příspěvek Společenství podle článku 3 se vyplácí na základě:
a) úřední žádosti o náhradu a k ní připojené finanční zprávy podle odstavce 2 tohoto článku;
b) dokladů uvedených v příloze V, které dokládají náklady na různá opatření, pro která je žádáno o příspěvek Společenství;
c) epizootologické zprávy o každém hospodářství, jehož zvířata byla usmrcena a zničena;
d) popřípadě výsledků auditů uvedených v článku 10.
Doklady uvedené v písmenu b) a všechny náležité informace, včetně informací obchodní povahy, musí být na požádání k dispozici Komisi pro audit, který bude provádět na místě.
2. Část "přiměřené odškodnění" finanční zprávy uvedené v odst. 1 písm. a) se předloží ve formě elektronického souboru podle přílohy III ve lhůtě 60 kalendářních dnů od data oznámení zvláštního rozhodnutí o zřízení finančního příspěvku.
Část "provozní náklady" finanční zprávy uvedené v odst. 1 písm. a) se předloží ve formě elektronického souboru podle přílohy IV ve lhůtě šesti měsíců od data zjištění posledního ohniska nákazy.
Komise může prodloužit lhůty stanovené v prvním a druhém pododstavci, pokud členské státy předloží objektivní a oprávněné důvody.
3. Členské státy přijmou v souladu s vnitrostátními právními a správními předpisy opatření nutná:
a) k tomu, aby se ujistily o skutečném a řádném průběhu operací financovaných za účelem eradikace choroby;
b) pro předcházení nesrovnalostem a jejich postihování;
c) pro opětovné nabytí částek vyplacených v důsledku nesrovnalostí nebo nedbalosti;
d) pro poskytnutí rychlého a přiměřeného odškodnění vlastníků uvedených v čl. 3 písm. a);
e) k tomu, aby se předem připravily podmínky pro mobilizaci a veřejný nákup služeb a způsobilého vybavení, které jsou nezbytné pro řešení krizových situací, zejména pokud jde o usmrcování zvířat, převoz, ničení kadáverů, vajec a produktů, očistu a dezinfekci, za účelem řádné finanční správy svých vlastních výdajů.
Na žádost Komise informují členské státy Komisi o opatřeních, které za tímto účelem přijaly.
4. Úřední žádost o náhradu musí vždy obsahovat informace o průběhu vnitrostátních správních a soudních řízení, která se týkají financovaných operací, a zejména o neuzavřených případech, dotčených finančních částkách a důvodech těchto řízení.
Článek 8
Přepočítací koeficient
Přepočítací koeficient, který se použije na žádosti o náhradu předložené v národní měně ve smyslu čl. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 2799/98 v průběhu měsíce "n", je přepočítací koeficient desátého měsíce "n+1" nebo první předcházející den, pro který je koeficient k dispozici.
Článek 9
Snížení způsobilých výdajů
1. Nedodržení lhůt, které jsou stanoveny v článku 6, příslušnými orgány může mít za následek snížení způsobilých výdajů až o 5 % v závislosti na kvalitě shromážděných informací a rozsahu hlášené nákazy.
2. Zpoždění při plnění lhůt pro předložení stanovených v čl. 7 odst. 2 má za následek snížení finančního příspěvku Společenství o 25 % za každý kalendářní měsíc zpoždění.
3. Pokud příslušné orgány vyplatí odškodné po lhůtě uvedené v čl. 2 písm. a), uplatní se tato pravidla:
a) snížení způsobilých výdajů o 25 %, jsou-li platby uskutečněny mezi 91. a 105. dnem po usmrcení zvířat a/nebo zničení vajec;
b) snížení způsobilých výdajů o 50 %, jsou-li platby uskutečněny mezi 106. a 120. dnem po usmrcení zvířat a/nebo zničení vajec;
c) snížení způsobilých výdajů o 75 %, jsou-li platby uskutečněny mezi 121. a 135. dnem po usmrcení zvířat a/nebo zničení vajec;
d) snížení způsobilých výdajů o 100 %, jsou-li platby uskutečněny více než 135 dnů po usmrcení zvířat a/nebo zničení vajec.
Komise však může použít odlišné měřítko a/nebo nižší či nulovou míru snížení, pokud členské státy předloží objektivní a oprávněné důvody.
4. V případě námitky příjemců vůči náhradě jsou lhůty uvedené v odstavci 3 pro dotyčné případy pozastaveny.
Článek 10
Audity
Komise může ve spolupráci s příslušnými orgány provádět audity týkající se provádění opatření uvedených v článku 3 a čl. 7 odst. 3, způsobilosti souvisejících výdajů a audity na místě v členském státě.
Cílem auditů mohou být zejména kontroly dokladů a soulad finančních podkladů týkajících se cen, počtu, věku a hmotnosti zvířat, dne snůšky vajec, nových faktur, evidenčních záznamů hospodářství a poukázek na převzetí a na přepravu.
Článek 11
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 350/2005
ze dne 28. února 2005
o zahájení nabídkového řízení na udělení vývozních licencí v režimu A3 pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citrony a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 [2] stanovilo podrobná pravidla pro vývozní náhrady pro ovoce a zeleninu.
(2) Čl. 35 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/96 stanovil, že v míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství produktů mohou být pro produkty vyvážené Společenstvím stanoveny vývozní náhrady, a to v mezích vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy.
(3) V souladu s čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 je třeba zajistit, aby nebyly narušeny obchodní toky vzniklé již dříve na základě režimu náhrad. Z těchto důvodů a kvůli sezonnímu charakteru vývozů ovoce a zeleniny je třeba pro každý produkt stanovit kvóty v souladu s nomenklaturou zemědělských produktů pro vývozní náhrady zavedenou nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3]. Množství pro jednotlivé produkty je nutné přidělit s přihlédnutím k jejich skladovatelnosti.
(4) Čl. 35 odst. 4 nařízení (ES) č. 2200/96 stanovil, že při stanovení náhrad se bere v úvahu stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti ovoce a zeleniny na trhu Společenství na straně jedné a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na straně druhé. Je nutné zohlednit i náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu a také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 2200/96 se ceny na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Situace v mezinárodním obchodě nebo specifické požadavky konkrétních trhů mohou vyžadovat, aby se výše náhrady pro daný produkt lišila podle místa jeho určení.
(7) Rajčata, pomeranče, citrony a jablka tříd jakosti Extra, I a II stanovených na základě společných norem jakosti mohou být v současné době vyváženy v hospodářsky významném množství.
(8) Za účelem nejúčinnějšího využití dostupných zdrojů a na základě dané struktury vývozů Společenství je třeba přistoupit k otevřenému nabídkovému řízení a stanovit pro dané období směrné výše náhrad a předpokládaná množství.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto se otevírá nabídkové řízení na přidělení vývozních licencí v režimu A3.
Dotčené produkty, lhůty pro podání nabídek, směrné výše náhrad a předpokládaná množství jsou stanoveny v příloze.
2. Licence vydané za účelem potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4] se nezapočítávají do povolených množství uvedených v příloze.
3. Aniž je dotčeno provádění článku 5 odst. 6 nařízení (ES) č. 1961/2001, doba platnosti licence typu A3 se stanoví na dva měsíce.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 351/2005
ze dne 28. února 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1b nařízení Komise (EHS) č. 700/88 se pro období dvou po sobě následujících týdnů stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. března 2005.
Použije se od 2. do 15. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 352/2005
ze dne 28. února 2005,
kterým se pro období od 1. do 31. března 2005 stanoví produkční náhrada pro bílý cukr používaný v chemickém průmyslu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 pátou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že může být rozhodnuto poskytnout produkční náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) a písm. f) uvedeného nařízení, pro sirupy uvedené v písm. d) uvedeného odstavce, jakož i pro chemicky čistou fruktózu (levulózu) kódu KN 17025000 jako meziprodukt, pokud se tyto produkty nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 23 odst. 2 Smlouvy a používají se k výrobě určitých výrobků chemického průmyslu;
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování produkční náhrady pro některé výrobky z odvětví cukru používané v chemickém průmyslu [2], stanoví, že tyto náhrady jsou určovány v závislosti na náhradě stanovené pro bílý cukr.
(3) Článek 9 nařízení (ES) č. 1265/2001 stanoví, že produkční náhrada pro bílý cukr se stanovuje měsíčně na období od prvního dne každého měsíce.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkční náhrada pro bílý cukr uvedená v článku 4 nařízení (ES) č. 1265/2001 se stanoví ve výši 34,203 EUR/100 kg netto na období od 1. do 31. března 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 353/2005
ze dne 28. února 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 1. března 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 354/2005
ze dne 1. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 355/2005
ze dne 28. února 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2676/90, kterým se stanoví metody Společenství používané pro rozbor vín
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na čl. 46 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Metoda měření obsahu alkoholu ve vínech pomocí elektronického měření hustoty byla validována v souladu s mezinárodně uznávanými kritérii.
Nový popis této metody přijal Mezinárodní úřad pro révu a víno na svém valném shromáždění v roce 2000.
(2) Používání této metody měření může zabezpečit jednodušší a mnohem přesnější kontrolu obsahu alkoholu v % objemových ve vínech a zabránit sporům vyplývajícím z použití méně přesných kontrolních metod.
(3) Není již žádný důvod pro uznání rovnocennosti této metody s metodami uvedenými v kapitole 3 přílohy nařízení Komise (EHS) č. 2676/90 [2], a proto by měl zrušen čl. 3 odst. 2 uvedeného nařízení. Kromě toho by měl být spolu s experimentálními hodnotami pro validační parametry této metody zahrnut do kapitoly 3 přílohy uvedeného nařízení její aktualizovaný popis.
(4) Nařízení (EHS) č. 2676/90 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2676/90 se mění takto:
1. V článku 3 se zrušuje odstavec 2.
2. Příloha se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 356/2005
ze dne 1. března 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro označování a identifikaci pasivních lovných zařízení a vlečných sítí s výložníky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [1], a zejména na čl. 5 písm. c) a čl. 20a odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Je nezbytná kontrola a inspekce rybolovných činností, zejména některých technických opatření k zachování zdrojů, které mimo jiné určují velikost ok, omezení období rybolovu a jiné znaky pasivních lovných zařízení.
K tomuto účelu je třeba, aby bylo snadné identifikovat a kontrolovat lovná zařízení používaná rybářskými plavidly.
Ve snaze zajistit soulad s těmito požadavky je třeba stanovit prováděcí pravidla pro označování a identifikaci některých lovných zařízení používaných ve vodách Společenství.
(2) Ke správnému provádění tohoto nařízení je vhodné, aby bylo zakázáno používání lovných zařízení, které nesplňují požadavky v něm stanovené, a aby se na plavidlech nesměla nacházet zařízení, která nesplňují některá ustanovení tohoto nařízení.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví prováděcí pravidla pro označování a identifikaci pasivních lovných zařízení a vlečných sítí s výložníky.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na rybolov ve vodách Společenství.
2. Toto nařízení se nevztahuje do vzdálenosti 12 námořních mil naměřených od základních linií pobřežních členských státu.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
a) "pasivním zařízením" rozumí:
i) dlouhé lovné šňůry,
ii) tenatové sítě na chytání ryb za žábry, tenatové sítě, třístěnné tenatové sítě, unášené tenatové sítě, které se mohou skládat z jedné nebo více oddělených sítí, jež jsou vybaveny horními, spodními a spojovacími lany a mohou být opatřeny kotvícím, plovoucím a navigačním zařízením;
b) "vlečnými sítěmi s výložníky" rozumí vlečné sítě, které jsou vlečeny pomocí výložníků na bocích lodě.
Článek 4
Zákaz
1. Při rybolovu s pasivním zařízením se zakazuje používat bóje a vlečné sítě s výložníky, které nejsou označeny a identifikovatelné v souladu s tímto nařízením.
2. Je zakázáno, aby se na plavidle nacházely:
a) výložníky vlečných sítí s výložníky, na nichž nejsou vyznačena vnější evidenční písmena a číslice podle článku 5;
b) pasivní zařízení, které není opatřeno štítkem podle článku 7;
c) bóje, které nejsou označeny podle článku 10.
KAPITOLA II
VLEČNÉ SÍTĚ S VÝLOŽNÍKY
Článek 5
Povinnosti vztahující se k vlečným sítím s výložníky
Velitel rybářského plavidla nebo zástupce velitele zajistí, aby na každém výložníku vlečné sítě s výložníky, který se nachází na plavidle nebo je používán k rybolovu, byla jasně vyznačena vnější evidenční písmena a číslice plavidla, ke kterému patří, a to buď přímo na každém výložníku nebo na jeho patce.
KAPITOLA III
PASIVNÍ ZAŘÍZENÍ
Článek 6
Povinnosti vztahující se k pasivnímu zařízení
Velitel rybářského plavidla nebo zástupce velitele zajistí, aby každé pasivní zařízení, které se nachází na plavidle nebo je používané k rybolovu, bylo jasně označené a identifikovatelné v souladu s touto kapitolou.
Článek 7
Vyznačení identifikace
Na každém pasivním zařízení používaném k rybolovu se trvale vyznačí vnější evidenční písmena a číslice, která jsou vyznačena na trupu plavidla, k němuž zařízení patří:
a) na štítek připevněný k první horní řadě na obou koncích každého pasivního zařízení;
b) u pasivních zařízení, jejichž délka přesahuje 1 námořní míli, na štítek připevněný k první horní řadě pasivního zařízení v pravidelných odstupech nepřevyšujících 1 námořní míli tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce vyšší než 1 námořní míli nezůstala neoznačena.
Článek 8
Štítky
1. Každý štítek musí být:
a) vyroben z odolného materiálu;
b) bezpečně připevněn k zařízení;
c) široký alespoň 65 milimetrů;
d) dlouhý alespoň 75 milimetrů.
2. Písmena a číslice vyznačené na štítku nesmějí být smazány, pozměněny nebo být nečitelné.
KAPITOLA IV
BÓJE
Článek 9
Povinnosti vztahující se k bójím
Velitel rybářského plavidla nebo zástupce velitele zajistí, aby ke každému pasivnímu zařízení používanému k rybolovu byly připevněny dvě koncové signální bóje a vnitřní signální bóje, vybavené v souladu s přílohou, a rozmístěny podle této kapitoly.
Článek 10
Vyznačení identifikace
1. Na každé koncové a vnitřní signální bóji se trvale vyznačí vnější evidenční písmena a číslice, které jsou vyznačeny na trupu plavidla, ke kterému patří, takto:
a) písmena a číslice musejí být vyznačena co nejvýše nad vodní hladinou tak, aby byla jasně viditelná;
b) barvou kontrastující s povrchem, na kterém jsou vyznačeny.
2. Písmena a číslice vyznačené na signální bóji nesmějí být smazány, pozměněny nebo být nečitelné.
Článek 11
Lana
1. Lana spojující bóje s pasivním zařízením musejí být z materiálů, který je schopen se ponořit, nebo musejí být zatížena.
2. Lana spojující koncové signální bóje s každým zařízením jsou připevněna na konec tohoto zařízení.
Článek 12
Koncové signální bóje
1. Koncové signální bóje jsou rozmístěny tak, aby bylo možné kdykoli určit koncové body zařízení.
2. Stožár každé koncové signální bóje je vysoký alespoň 1,5 metru od hladiny moře, měřeno od vrchní části plováku.
3. Koncové signální bóje jsou zbarvené, ale nesmějí být červené nebo zelené.
4. Na každé koncové signální bóji se musí nacházet:
a) jedna nebo dvě obdélníkové vlajky, jejichž strana má rozměr alespoň 40 centimetrů; je-li nutné umístit na jednu bóji dvě vlajky, jsou od sebe umístěny ve vzdálenosti alespoň 20 centimetrů; první vlajka je umístěna od vodní hladiny ve vzdálenosti alespoň 80 centimetrů; vlajky ukazující konce té samé sítě jsou stejné velikosti a stejné barvy, ale nesmějí být bílé;
b) jedno nebo dvě žlutá světla, která každých pět sekund zablesknou (F1 Y5s) a jsou viditelná na vzdálenost alespoň dvou námořních mil;
c) koncová značka na vrcholu bóje, která má tvar koule o průměru alespoň 25 centimetrů a je označena jedním nebo dvěma svítivými proužky, jež nesmějí být červené nebo zelené barvy a musejí být alespoň 6 centimetrů široké.
Na označení vrcholu bóje lze použít radarový odražeč ve tvaru koule;
d) radarový odražeč vydávající signál alespoň do vzdálenosti dvou námořních mil.
Článek 13
Připevnění koncových signálních bójí
Koncové signální bóje musejí být připevněny k pasivnímu zařízení takto:
a) bóje v západním úseku (tj. polovina kruhu buzoly od jihu přes západ k severu včetně) musí být vybavena dvěma vlajkami, dvěma svítivými proužky, dvěma světly a štítkem podle článku 8.
b) bóje ve východním úseku (tj. polovina kruhu buzoly od severu přes východ k jihu včetně) musí být vybavena jednou vlajkou, jedním svítivým proužkem, jedním světlem a štítkem podle článku 8.
Štítek musí obsahovat údaje uvedené v článku 10.
Článek 14
Vnitřní signální bóje
1. Vnitřní signální bóje jsou umístěny na pasivním zařízení, jehož délka přesahuje 1 námořní míli.
2. Vnitřní signální bóje jsou umístěny ve vzdálenosti nepřesahují 1 námořní míli tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce přesahující 1 námořní míli nezůstala neoznačená.
3. Vnitřní signální bóje nesou stejné znaky jako koncová signální bóje ve východním úseku, s výjimkou těchto znaků:
a) vlajky jsou bílé;
b) radarovým odražečem vydávajícím signál od vzdálenosti alespoň dvou námořních mil je opatřena každá pátá vnitřní signální bóje.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 357/2005
ze dne 2. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 358/2005
ze dne 2. března 2005
o časově neomezeném povolení některých doplňkových látek a povolení nových použití doplňkových látek, které jsou již povoleny v krmivech
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [1], a zejména na článek 3 a čl. 9d odst. 1 a čl. 9e odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [2], a zejména na článek 25 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví povolení doplňkových látek používaných ve výživě zvířat v Evropské unii.
(2) Článek 25 nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví přechodná opatření pro žádosti o povolení doplňkových látek v krmivech podané v souladu se směrnicí 70/524 před dnem použitelnosti uvedeného nařízení.
(3) Žádosti o povolení doplňkových látek uvedených v přílohách tohoto nařízení byly podány před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(4) Úvodní připomínky členských států k těmto žádostem byly vzneseny podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/524/EHS a byly zaslány Komisi před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003. S těmito žádostmi bude nadále nakládáno v souladu s článkem 4 směrnice 70/524/EHS.
(5) Používání přípravku enzymů alfa-amyláza a endo-1,3(4)-beta-glukanáza z Bacillus amyloliquefaciens (DSM 9553) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 654/2000 [3] pro výkrm kuřat.
(6) Žádost o časově neomezené povolení tohoto přípravku enzymů byla podpořena novými údaji.
(7) Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) vydal dne 15. září 2004 příznivé stanovisko k potenciálu mikroorganismu produkujícího tento přípravek enzymů produkovat toxiny.
(8) Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
(9) Používání přípravku enzymů endo-1,3(4)-beta-glukanáza z Aspergillus aculeatus (CBS 589.94), endo-1,4-beta-glukanáza z Trichoderma longibrachiatum (CBS 592.94), alfa-amyláza z Bacillus amyloliquefaciens (DSM 9553), bacillolyzin z Bacillus amyloliquefaciens (DSM 9554) a endo-1,4-beta-xylanáza z Trichoderma viride (NIBH FERM BP 4842) bylo dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 2437/2000 [4] pro výkrm kuřat.
(10) Žádost o časově neomezené povolení tohoto přípravku enzymů byla podpořena novými údaji.
(11) Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
(12) Používání přípravku enzymů endo-1,3(4)-beta-glukanáza z Aspergillus aculeatus (CBS 589.94), endo-1,4-beta-glukanáza z Trichoderma longibrachiatum (CBS 592.94), alfa-amyláza z Bacillus amyloliquefaciens (DSM 9553) a endo-1,4-beta-xylanáza z Trichoderma viride (NIBH FERM BP 4842) bylo dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 2437/2000 pro výkrm kuřat.
(13) Žádost o časově neomezené povolení tohoto přípravku enzymů byla podpořena novými údaji.
(14) Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
(15) Používání přípravku enzymů endo-1,3(4)-beta-glukanáza a endo-1,4-beta-xylanáza z Trichoderma longibrachiatum (CBS 357.94) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 1436/98 [5] pro výkrm kuřat.
(16) Žádost o časově neomezené povolení tohoto přípravku enzymů byla podpořena novými údaji.
(17) Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
(18) Používání těchto čtyř přípravků enzymů uvedených v příloze I by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(19) Používání látky "tartrazin" jako barviva bylo dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 2697/2000 [6] pro okrasné ptactvo živící se zrním a malé hlodavce.
(20) Žádost o časově neomezené povolení tohoto barviva byla podpořena novými údaji.
(21) Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
(22) Používání látky "žluť SY (sunset yellow FCF)" jako barviva bylo dočasně povoleno nařízením (ES) č. 2697/2000 pro okrasné ptactvo živící se zrním a malé hlodavce.
(23) Žádost o časově neomezené povolení tohoto barviva byla podpořena novými údaji.
(24) Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
(25) Používání látky "patentní modř V" jako barviva bylo dočasně povoleno nařízením (ES) č. 2697/2000 pro okrasné ptactvo živící se zrním a malé hlodavce.
(26) Žádost o časově neomezené povolení tohoto barviva byla podpořena novými údaji.
(27) Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
(28) Používání látky "měďnaté komplexy chlorofylů" jako barviva bylo dočasně povoleno nařízením (ES) č. 2697/2000 pro okrasné ptactvo živící se zrním a malé hlodavce.
(29) Žádost o časově neomezené povolení tohoto barviva byla podpořena novými údaji.
(30) Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
(31) Používání těchto čtyř barviv uvedených v příloze II by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(32) Používání přípravku enzymu endo-1,4-beta-xylanáza z Bacillus subtilis (LMG S-15136) je nařízením Komise (ES) č. 1259/2004 [7] povoleno bez časového omezení pro výkrm kuřat a dočasně nařízením Komise (ES) č. 937/2001 [8] pro selata, nařízením (ES) č. 2188/2002 [9] pro výkrm krůt a nařízením Komise (ES) č. 261/2003 [10] pro výkrm prasat.
(33) Žádost o rozšíření povolení k používání tohoto přípravku enzymu i na nosnice byla podpořena novými údaji.
(34) Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) vydal stanovisko k používání tohoto přípravku, v němž dospěl k závěru, že tento přípravek za podmínek stanovených v příloze III tohoto nařízení nepředstavuje riziko pro tuto dodatečnou kategorii zvířat.
(35) Hodnocení prokazuje, že podmínky pro povolení takového přípravku stanovené v čl. 9e odst. 1 směrnice 70/524/EHS byly splněny.
(36) Používání přípravku enzymu 3-fytázy z Trichoderma reesei (CBS 528.94) je nařízením Komise (ES) č. 418/2001 [11] povoleno pro výkrm kuřat.
(37) Žádost o rozšíření povolení k používání tohoto přípravku enzymu i na výkrm krůt a prasnice byla podpořena novými údaji.
(38) Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) vydal stanovisko k používání tohoto přípravku, v němž dospěl k závěru, že tento přípravek za podmínek stanovených v příloze III tohoto nařízení nepředstavuje riziko pro tyto dodatečné kategorie zvířat.
(39) Použití těchto tří přípravků enzymů uvedených v příloze III by proto mělo být dočasně povoleno na dobu čtyř let.
(40) Používání přípravku mikroorganismu Enterococcus faecium je nařízením Komise (ES) č. 1288/2004 [12] povoleno bez časového omezení pro telata a nařízením Komise (ES) č. 866/1999 [13] dočasně do 30. června 2004 pro výkrm kuřat, selata, výkrm prasat, prasnice a výkrm skotu.
(41) Žádost o rozšíření povolení k používání tohoto přípravku mikroorganismu i na psy a kočky byla podpořena novými údaji.
(42) Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) vydal stanovisko k používání tohoto přípravku, v němž dospěl k závěru, že tento přípravek za podmínek stanovených v příloze IV tohoto nařízení nepředstavuje riziko pro tuto dodatečnou kategorii zvířat.
(43) Hodnocení prokazuje, že podmínky pro povolení takového přípravku stanovené v čl. 9e odst. 1 směrnice 70/524/EHS byly splněny.
(44) Používání tohoto přípravku mikroorganismu uvedeného v příloze IV by proto mělo být dočasně povoleno na dobu čtyř let.
(45) Hodnocení těchto žádostí dokazuje, že je třeba požadovat některé postupy na ochranu zaměstnanců před vystavením vlivu doplňkových látek uvedených v přílohách.
Tuto ochranu by mělo zajistit používání směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [14].
(46) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přípravky náležející do skupiny "enzymů" uvedené v příloze I se bez časového omezení povolují k použití jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze I.
Článek 2
Přípravky náležející do skupiny "barviv včetně pigmentů, ostatních barviv" uvedené v příloze II se bez časového omezení povolují k použití jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze II.
Článek 3
Přípravky náležející do skupiny "enzymů" uvedené v příloze III se dočasně na dobu čtyř let povolují k použití jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze III.
Článek 4
Přípravky náležející do skupiny "mikroorganismů" uvedené v příloze IV se dočasně na dobu čtyř let povolují k použití jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze IV.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 359/2005
ze dne 2. března 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 94/2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2826/2000 o informačních a propagačních opatřeních pro zemědělské produkty na vnitřním trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2826/2000 ze dne 19. prosince 2000 o informačních a propagačních opatřeních pro zemědělské produkty na vnitřním trhu [1], a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 7 nařízení (ES) č. 2826/2000 stanoví, že jestliže neexistují informační programy uvedené v čl. 2 písm. c) daného nařízení a předkládané oborovými nebo mezioborovými organizacemi, sestaví dotčený členský stát seznam úkolů a vybere subjekt, který pověří prováděním programu, na jehož financování se zaváže podílet.
(2) Termíny pro předkládání programů členskými státy v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 2826/2000 jsou stanoveny v článku 8 nařízení Komise (ES) č. 94/2002 [2]. Měly by být uvedeny v soulad s termíny pro předkládání programů navrhovaných oborovými a mezioborovými organizacemi, jež jsou stanoveny v čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 94/2002.
(3) Termíny stanovené v článku 7 nařízení (ES) č. 2826/2000 pro rozhodnutí Komise o programech by měly být uvedeny v soulad s termíny stanovenými v čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 94/2002 pro rozhodnutí Komise o programech navržených oborovými nebo mezioborovými organizacemi. Uvedená rozhodnutí by měla být přijata v souladu s čl. 6 odst. 4 nařízení (ES) č. 2826/2000.
(4) Nařízení (ES) č. 94/2002 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem vyjádřeným na schůzi Smíšeného řídicího výboru pro propagaci zemědělských produktů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 94/2002 se mění takto:
1. V článku 7 se odstavec 3 mění takto:
a) první pododstavec se nahrazuje tímto:
"Po kontrole revidovaných programů uvedených v čl. 6 odst. 3 třetím pododstavci nařízení (ES) č. 2826/2000 rozhodne Komise postupem podle čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení a nejpozději do 31. května nebo 15. prosince, které programy může spolufinancovat v rámci předběžných rozpočtů uvedených na seznamu v příloze III tohoto nařízení.";
b) v druhém pododstavci se zrušuje první věta.
2. Článek 8 se nahrazuje tímto:
"Článek 8
V případě použití článku 7 nařízení (ES) č. 2826/2000 se prozatímní seznam programů předkládá Komisi nejpozději do 15. března a 30. září každého roku.
Komise postupem podle čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 2826/2000 rozhodne nejpozději do 31. května a 15. prosince téhož roku, které programy může spolufinancovat v rámci předběžných rozpočtů uvedených v příloze III tohoto rozhodnutí."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 360/2005
ze dne 2. března 2005,
kterým se zahajuje veřejný prodej vinného alkoholu, který je určen k využití v Společenství jako bioethanol
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na článek 33 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000 určujícím podrobná pravidla pro implementaci nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu [2], stanoví mimo jiné pravidla pro odbyt alkoholu, který byl získán destilací podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 a je v zásobách intervenčních agentur.
(2) Veřejný prodej vinného alkoholu určeného k použití v odvětví paliv ve Společenství by měl být zorganizován podle článků 92 a 93 nařízení (ES) č. 1623/2000 s cílem snížit zásoby vinného alkoholu ve Společenství a do určité míry zajistit dodávky podnikům schváleným v smyslu článku 92 nařízení (ES) č. 1623/2000. Zásoby vinného alkoholu, který má původ v Společenství, umístěny ve skladech členských států pocházejí z destilace v souladu s články 35, 36 a 39 nařízení Rady (EHS) č. 822/87 ze dne 16. března 1987 o společné organizaci trhu s vínem [3], a v souladu s články 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999.
(3) Od 1. ledna 1999 podle nařízení Rady (ES) č. 2799/98 ze dne 15. prosince 1998 o agromonetární úpravě pro euro [4] musejí být prodejní ceny a jistoty vyjádřené v eurech.
(4) Protože existují rizika podvodu záměnou alkoholu, je nutné posílit kontroly konečného určení alkoholu a umožnit intervenčním agenturám požádat o pomoc mezinárodní kontrolní agentury a kontrolovat prodávaný alkohol pomocí analýz nukleární magnetické rezonance.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Přistupuje se k veřejnému prodeji čtyř šarží (čísel 42/2005 ES, 43/2005 ES, 44/2005 ES, 45/2005 ES, 46/2005 ES, 47/2005 ES a 48/2005 ES) obsahujících 40000 hektolitrů, 40000 hektolitrů, 40000 hektolitrů, 40000 hektolitrů, 55000 hektolitrů, 25000 hektolitrů a 30000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových, jenž je určen k využití v sektoru paliv ve Společenství.
2. Alkohol vznikl destilací v souladu s článkem 35 nařízení (EHS) č. 822/87 a články 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 a pochází ze zásob francouzské, španělské, italské a portugalské intervenční agentury.
3. Umístění a referenční čísla nádob, z kterých se skládá šarže, množství alkoholu v každé nádobě, obsah alkoholu a vlastnosti alkoholu jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
4. Šarže se přidělí podnikům schváleným podle článku 92 nařízení (ES) č. 1623/2000.
Článek 2
Veškerá korespondence týkající se tohoto veřejného prodeje se zasílá následujícímu odboru Komise:
Commission of the European Communities
Directorate-General for Agriculture and Rural Development, Unit D-2
Rue de la Loi 200
B-1049 Brussels
Fax (32-2) 298 55 28
Elektronická adresa: agri-d2@cec.eu.int
Článek 3
Veřejný prodej se uskuteční v souladu s články 92, 93, 94, 95, 96, 98, 100 a 101 nařízení (ES) č. 1623/2000 a článku 2 nařízení (ES) č. 2799/98.
Článek 4
Cena alkoholu nabízeného k veřejnému prodeji činí 23,5 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových.
Článek 5
Alkohol musí být vyskladněn do 6 měsíců ode dne oznámení o rozhodnutí Komise o přidělení prodeje.
Článek 6
Jistota na řádný průběh činí 30 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových.
Pokud není poskytnuta stálá záruka, složí společnosti, kterým byly přiděleny šarže, před převzetím jakéhokoli alkoholu a nejpozději v den vydání poukázky na převzetí, u intervenční agentury jistotu na řádný průběh, aby bylo zajištěno, že se dotyčný alkohol využije jako bioethanol v odvětví paliv.
Článek 7
Podniky, které jsou schválené v souladu s článkem 92 nařízení (ES) č. 1623/2000, mohou od dotyčné intervenční agentury získat v období do 30 dnů od zveřejnění oznámení o veřejném prodeji vzorky prodávaného alkoholu za 10 EUR na litr. Později je možné získat vzorky podle čl. 98 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1623/2000. Objem vzorků vydaných schváleným společnostem nepřekročí 5 litrů na jednu nádobu.
Článek 8
Intervenční agentury členských států, v nichž se skladuje alkohol nabízený k prodeji, provedou vhodné kontroly, aby ověřily povahu alkoholu v době konečného využití.
Za tímto účelem mohou:
a) využít obdobně ustanovení článku 102 nařízení (ES) č. 1623/2000 mutatis mutandis,
b) provést kontroly vzorků použitím analýzy nukleární magnetické rezonance, aby ověřily povahu alkoholu v době konečného použití.
Náklady nesou společnosti, jimž je alkohol prodán.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 361/2005
ze dne 3. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 362/2005
ze dne 3. března 2005,
kterým se zamítají žádosti o udělení vývozní licence v odvětví obilovin pro produkty spadající pod kód KN 11010015
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1342/2003 ze dne 27. července 2003 o zvláštních prováděcích pravidlech k režimu dovozních a vývozních licencí v odvětví obilovin a rýže [2], a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Podle čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1342/2003 se zamítají všechny žádosti o udělení vývozní licence pro produkty spadající pod kód KN 11010015 se stanovením náhrad předem předložené dne 1. března 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 363/2005
ze dne 3. března 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 4. března 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 364/2005
ze dne 3. března 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 365/2005
ze dne 3. března 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 20. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 20. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 39,898 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 366/2005
ze dne 3. března 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 367/2005
ze dne 3. března 2005,
kterým se stanoví náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže určené pro potravinovou pomoc Společenství a vnitrostátní potravinovou pomoc
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1] a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení Rady (EHS) č. 2681/74 ze dne 21. října 1974, týkající se financování výdajů vzniklých v souvislosti s dodávkou zemědělských produktů jako potravinové pomoci [3] ze strany Společenství, stanoví, že část výdajů odpovídající dle pravidel Společenství vývozním náhradám pro dané produkty je třeba naúčtovat Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu, oddělení záruk.
(2) Za účelem jednoduššího stanovení a řízení rozpočtu pro opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci a ve snaze informovat členské státy o míře účasti Společenství na financování vnitrostátních opatření potravinové pomoci je třeba určit výši náhrad poskytovaných pro tato opatření.
(3) Obecná a prováděcí pravidla stanovená článkem 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článkem 13 nařízení (ES) č. 3072/95 pro vývozní náhrady jsou přiměřeně použitelná pro výše uvedená opatření.
(4) Specifická kritéria, která je třeba vzít v úvahu při výpočtu vývozní náhrady pro rýži, jsou definována v článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
U vnitrostátních opatření a opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci prováděných v rámci mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i v rámci ostatních opatření Společenství ve formě bezplatných dodávek, se náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže stanovují podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 368/2005
ze dne 3. března 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 25. února do 3. března 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1757/2004 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 369/2005
ze dne 3. března 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1565/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 ze dne 3. září 2004 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2004/2005 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 25. února do 3. března 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1565/2004 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 370/2005
ze dne 3. března 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 25. února do 3. března 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 10,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 371/2005
ze dne 3. března 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u čiroku v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 2275/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2275/2004 Komise [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u čiroku dováženého ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným článkem 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 25. února do 3. března 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 2275/2004 se maximální snížení dovozního cla u čiroku stanoví na 22,47 EUR/t pro maximální celkové množství 32500 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 372/2005
ze dne 3. března 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2277/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 25. února do 3. března 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 30,18 EUR/t pro maximální celkové množství 153000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 373/2005
ze dne 3. března 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u kukuřice v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 2276/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2276/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené z třetích zemí do Portugalska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3], může Komise rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá maximálnímu snížení dovozního cla, nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 25. února do 3. března 2005 v rámci nabídkového řízení stanoveného v nařízení (ES) č. 2276/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 29,75 EUR/t pro celkové maximální množství 89500 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 374/2005
ze dne 28. února 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2007/2000, kterým se zavádějí mimořádná obchodní opatření pro země a území účastnící se procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií či s tímto procesem spjaté
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení (ES) č. 2007/2000 [1] rozšířilo Společenství neomezené osvobození od cla na dovoz téměř všech zemědělských produktů z dotčených zemí, včetně cukru.
(2) Neomezené osvobození od cla pro neomezená množství podpořilo produkci cukru zemí západního Balkánu ve výši, která není únosná vzhledem k předvídatelnému vývoji.
(3) Změna dovozního režimu pro jednotlivé země západního Balkánu připraví jejich odvětví cukru na nutná přizpůsobení pro vývozní činnost v rámci realistického a hospodářsky udržitelného prostředí, přičemž umožní dodržovat současné obchodní koncese.
(4) Je třeba změnit nařízení (ES) č. 2007/2000, aby se ujasnilo, že na preferenční dovoz vína do Společenství v rámci autonomních opatření se vztahují pouze celní kvóty, a nikoli neomezené osvobození od cla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2007/2000 se mění takto:
1. Článek 1 se mění takto:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. S výhradou zvláštních ustanovení uvedených v článcích 3 a 4 mohou být produkty, které pocházejí z Albánie, Bosny a Hercegoviny a Srbska a Černé Hory včetně Kosova, jiné než produkty čísel 0102, 0201, 0202, 1604, 1701, 1702 a 2204 kombinované nomenklatury, dováženy do Společenství bez množstevních omezení a opatření s rovnocenným účinkem a s osvobozením od cel a poplatků s rovnocenným účinkem.";
b) doplňuje se nový odstavec, který zní:
"3. Na dovoz produktů odvětví cukru čísel 1701 a 1702 kombinované nomenklatury pocházejících z Albánie, Bosny a Hercegoviny a Srbska a Černé Hory včetně Kosova se vztahují koncese stanovené v článku 4."
2. V článku 4 se doplňuje nový odstavec, který zní:
"4. Dovoz produktů odvětví cukru čísel 1701 a 1702 kombinované nomenklatury pocházejících z Albánie, Bosny a Hercegoviny a Srbska a Černé Hory včetně Kosova podléhá těmto ročním celním kvótám s neomezeným osvobozením od cla:
a) 1000 tun (čisté hmotnosti) pro produkty odvětví cukru pocházející z Albánie;
b) 12000 tun (čisté hmotnosti) pro produkty odvětví cukru pocházející z Bosny a Hercegoviny;
c) 180000 tun (čisté hmotnosti) pro produkty odvětví cukru pocházející ze Srbska a Černé Hory včetně Kosova."
3. Článek 6 se mění takto:
a) nadpis se nahrazuje tímto:
"Zavedení celních kvót pro produkty kategorií "baby beef" a cukr";
b) doplňuje se nový pododstavec, který zní:
"Podrobná pravidla pro zavedení celních kvót pro produkty odvětví cukru čísel 1701 a 1702 stanoví Komise postupem podle čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhu v odvětví cukru [2].
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 375/2005
ze dne 4. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 5. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 376/2005
ze dne 4. března 2005,
kterým se pozastavují nákupy másla v některých členských státech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení (ES) č. 2771/1999 stanoví, že Komise zahajuje nebo pozastavuje nákupy v členském státě, jakmile bylo zjištěno, že se tržní cena v tomto členském státě nacházela po dva týdny za sebou podle případu buď na úrovni, která je nižší, nebo na úrovni, která se rovná 92 % intervenční ceny nebo je vyšší.
(2) Komise vypracovala poslední seznam členských států, v nichž byla intervence pozastavena, v nařízení Komise (ES) č. 337/2005 [3].
Tento seznam musí být upraven, aby bral v úvahu nové tržní ceny, které oznámily Francie a Velká Británie podle článku 8 nařízení (ES) č. 2771/1999.
Z důvodů jasnosti je vhodné tento seznam nahradit a zrušit nařízení (ES) č. 337/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nákupy másla podle čl.
6 odst.
1 nařízení (ES) č.
1255/1999 se pozastavují
Nařízení Rady (ES) č. 377/2005
ze dne 4. března 2005,
kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 72/2005 o dočasném zrušení preferenčního cla a znovuzavedení sazby společného celního sazebníku na dovoz jednokvětých karafiátů (standardních) pocházejících ze Západního břehu Jordánu a z pásma Gazy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru a Maroka, jakož i ze Západního břehu Jordánu a z pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě rozhodnutí Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy Západního břehu Jordánu a pásma Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [2], není od 1. ledna 2005 nadále nezbytné stanovit minimální vstupní ceny růží a karafiátů dovezených ze Západního břehu Jordánu a z pásma Gazy, neboť na veškeré dovozy v rámci celní kvóty se vztahuje režim preferenčních cel.
(2) Tyto ceny však byly vypočítány a výpočty vedly k přijetí nařízení Komise (ES) č. 72/2005 [3].
(3) Proto je nezbytné znovu uplatňovat preferenční clo zavedené na základě nařízení Rady (ES) č. 747/2001 ze dne 9. dubna 2001 o správě celních kvót Společenství a referenčních množství v případě produktů, které mají na základě dohod s některými zeměmi Středomoří nárok na preference, a o zrušení nařízení (ES) č. 1981/94 a (ES) č. 934/95 [4].
(4) Nařízení (ES) č. 72/2005 by proto mělo být zrušeno s účinností ode dne jeho vstupu v platnost a úhradu cel vybíraných na základě uvedeného nařízení lze provádět v souladu s ustanoveními nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [5], a nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [6].
(5) Komise musí přijmout tato opatření v mezidobí schůzí Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 72/2005 se zrušuje s účinností ode dne 18. ledna 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 5. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 378/2005
ze dne 4. března 2005
o podrobných prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003, pokud jde o povinnosti a úkoly referenční laboratoře Společenství v souvislosti s žádostmi o povolení doplňkových látek v krmivech
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [1], a zejména na čl. 7 odst. 4 první pododstavec a článek 21 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví pravidla pro uvádění doplňkových látek pro výživu zvířat na trh a jejich použití.
Stanoví rovněž, že jakákoli osoba žádající o povolení pro doplňkovou látku nebo pro nové použití doplňkové látky musí v souladu s daným nařízením Komisi předložit žádost o povolení (dále jen "žádost").
(2) Nařízení (ES) č. 1831/2003 obsahuje ustanovení o referenční laboratoři Společenství (RLS), která vykonává povinnosti a úkoly stanovené v příloze II daného nařízení.
Obsahuje rovněž ustanovení, že RLS je Společným výzkumným střediskem Komise a že mu může být za účelem plnění úkolů stanovených v dané příloze nápomocno konsorcium národních referenčních laboratoří.
(3) V souladu s nařízením (ES) č. 1831/2003 je nutné přijmout podrobná prováděcí pravidla k příloze II daného nařízení, včetně praktických podmínek pro plnění povinností a úkolů RLS, a příslušným způsobem tuto přílohu změnit.
(4) Vzorky, které je třeba přiložit k žádosti, by navíc měly v souladu s nařízením (ES) č. 1831/2003 splňovat zvláštní požadavky s ohledem na povinnosti a úkoly RLS.
(5) Je nutné přesně stanovit, kdy musí RLS Evropskému úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen "úřad") předložit hodnotící zprávu, aby bylo možné dodržet postupy stanovené nařízením (ES) č. 1831/2003.
(6) RLS by měla být oprávněna účtovat žadatelům poplatek, kterým se přispěje na úhradu nákladů souvisejících s plněním povinností a úkolů RLS a konsorcia národních referenčních laboratoří.
(7) Aby bylo možné řádně vykonávat povinnosti a úkoly stanovené v nařízení (ES) č. 1831/2003, měly by být národní referenční laboratoře součástí konsorcia laboratoří, jež je nápomocno RLS, pouze pokud splňují určité požadavky.
Členským státům by mělo být povoleno žádat Komisi o jmenování těchto laboratoří.
(8) Aby bylo možné zajistit účinné fungování konsorcia, je třeba jmenovat pověřenou laboratoř, která bude provádět úvodní hodnocení metod(y) zkoušení u každé jednotlivé žádosti, a jasně stanovit povinnosti a úkoly takové laboratoře, jakož i ostatních laboratoří v konsorciu.
(9) Je nutné stanovit zvláštní postupy pro případy, kdy údaje v žádosti týkající se testování či validace metod(y) zkoušení nejsou dostačující.
(10) V zájmu stability a účinnosti a také aby konsorcium mohlo zahájit svoji činnost, je třeba jmenovat jednotlivé laboratoře konsorcia.
(11) Vztahy mezi členy konsorcia by měla upravovat smlouva, kterou mezi sebou tito členové uzavřou.
V této souvislosti RLS může vypracovat pokyny pro žadatele a laboratoře v konsorciu.
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví podrobná prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1831/2003, pokud jde o:
a) žádosti o povolení pro doplňkovou látku nebo pro nové použití doplňkové látky, jak stanoví čl. 4 odst. 1 daného nařízení (dále jen "žádost"), a
b) povinnosti a úkoly referenční laboratoře Společenství (dále jen "RLS").
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "referenčním vzorkem" reprezentativní vzorek doplňkové látky, která je předmětem žádosti, jak stanoví čl. 7 odst. 3 písm. f) nařízení (ES) č. 1831/2003;
b) "metodou zkoušení" postup pro určení účinné(ých) látky(ek) doplňkové látky a případně jejího (jejích) rezidua(í) nebo metabolitu(ů) v potravinách, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 1831/2003;
c) "hodnocením metody zkoušení" důkladné posouzení protokolu metody zkoušení, jak je popsán v žádosti, případně včetně studia literatury; daný proces však nemusí nutně zahrnovat experimentální práci;
d) "testováním metody zkoušení" použití metody zkoušení v laboratoři a porovnání výsledků s výsledky popsanými v žádosti;
e) "validací metody zkoušení" proces dokazování, že je daná metoda zkoušení vhodná pro stanovený účel, a to pomocí srovnávací studie podle ISO 5725-1 až 6 nebo podle jiných mezinárodně sladěných pokynů pro validaci metod pomocí srovnávací studie;
f) "testovacím materiálem krmiva" vzorek krmiva nebo premixu s doplňkovou látkou, která je předmětem žádosti, anebo bez ní, a použije se pro experimentální studie o metodě zkoušení pro stanovení doplňkové látky v krmivech a/nebo premixech;
g) "testovacím materiálem potraviny" potravinový vzorek pocházející ze zvířete, které bylo krmeno krmivy s doplňkovou látkou, která je předmětem žádosti, anebo bez ní, a použije se pro experimentální studie o metodě zkoušení pro stanovení dané doplňkové látky v reziduu(ích) nebo metabolitu(ech).
Článek 3
Referenční vzorky
1. Jakákoli osoba podávající žádost zašle referenční vzorky:
a) ve formě, v níž žadatel hodlá doplňkovou látku uvést na trh; nebo
b) které mohou být snadno přeměněny na formu, v níž žadatel hodlá doplňkovou látku uvést na trh.
2. Tři referenční vzorky musí doprovázet písemné prohlášení žadatele, že byl zaplacen poplatek podle čl. 4 odst. 1.
3. Na žádost RLS žadatel k daným vzorkům dodá příslušné testovací materiály pro krmiva a/nebo potraviny.
Článek 4
Poplatky
1. RLS žadateli za každou žádost naúčtuje poplatek ve výši 3000 EUR (dále jen "poplatek").
2. RLS využije poplatky na úhradu nákladů souvisejících s plněním povinností a úkolů stanovených v příloze II nařízení (ES) č. 1831/2003, zejména těch, které jsou uvedeny v bodech 2.1, 2.2 a 2.3 dané přílohy.
3. Výši poplatku uvedeného v odstavci 1 je možné jednou ročně upravit v souladu s postupem uvedeným v čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 1831/2003. Tato úprava bere v úvahu zkušenosti získané při uplatňování tohoto nařízení, a zejména možnost stanovit pro různé typy žádostí různé poplatky.
Článek 5
Hodnotící zprávy, které vyhotovuje RLS
1. Pro každou žádost RLS předkládá Evropskému úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen "úřad") úplnou hodnotící zprávu, a to do tří měsíců od data obdržení platné žádosti, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1831/2003, a zaplacení poplatku. Pokud RLS posoudí žádost jako velmi obsáhlou, může toto období o jeden měsíc prodloužit. RLS v případě takového prodloužení informuje o dané skutečnosti Komisi, úřad a žadatele.
2. Hodnotící zpráva uvedená v odstavci 1 obsahuje zejména:
a) hodnocení, které uvádí, zda jsou metody zkoušení v rámci údajů předložených v žádosti vhodné pro využití při odborném dozoru a zkoušení;
b) údaj o tom, zda se považuje za nutné provést testování metody zkoušení;
c) údaj o tom, zda se považuje za nutné provést validaci metody zkoušení pomocí srovnávací studie.
KAPITOLA II
NÁRODNÍ REFERENČNÍ LABORATOŘE
Článek 6
Národní referenční laboratoře
1. Referenční laboratoři Společenství napomáhá při plnění povinností a úkolů uvedených v bodech 2.2, 2.4 a 3 přílohy II nařízení (ES) č. 1831/2003 konsorcium národních referenčních laboratoří (dále jen "konsorcium").
2. Konsorcium je otevřeno národním referenčním laboratořím, které splňují požadavky stanovené v příloze I. Laboratoře uvedené v příloze II jsou tímto uznány národními referenčními laboratořemi konsorcia.
3. Členové konsorcia, včetně RLS, mezi sebou uzavřou smlouvu, která upravuje jejich vzájemné vztahy, zejména pak vztahy ve finančních záležitostech.
Smlouva může uvádět například skutečnost, že RLS musí část obdržených poplatků rozdělit mezi ostatní členy konsorcia.
S výhradou dodržení této smlouvy RLS může vypracovat pokyny pro členy konsorcia, jak stanoví článek 12.
4. Kterýkoli členský stát může Komisi předložit žádost o jmenování dalších národních referenčních laboratoří, aby se mohly stát součástí konsorcia.
Pokud se Komise domnívá, že takové laboratoře splňují požadavky stanovené v příloze I, změní v souladu s postupem uvedeným v čl. 22 odst.
1831/2003 seznam v příloze II. Tentýž postup se použije i v případě, že si členský stát přeje, aby některá z jeho národních referenčních laboratoří z konsorcia vystoupila.
S ohledem na provedené změny se upraví smluvní ustanovení mezi členy konsorcia.
Článek 7
Pověřené laboratoře
1. Pro každou žádost RLS jmenuje jednu laboratoř, která bude působit jako pověřená laboratoř (dále jen "pověřená laboratoř").
RLS však může jako taková laboratoř působit i sama.
2. Při jmenování pověřené laboratoře RLS bere v úvahu její odbornost, zkušenosti a pracovní vytížení.
3. Laboratoře zašlou pověřené laboratoři do 20 dnů od obdržení úvodní zprávy uvedené v čl. 8 písm. a) své připomínky.
Článek 8
Povinnosti a úkoly pověřených laboratoří
Pověřená laboratoř nese odpovědnost za:
a) vyhotovení úvodní hodnotící zprávy týkající se údajů uvedených v jednotlivých žádostech a za její předložení ostatním laboratořím, aby k ní mohly vyjádřit své připomínky;
b) shrnutí připomínek ostatních laboratoří a za přípravu revidované hodnotící zprávy;
c) včasné předložení revidované hodnotící zprávy RLS, aby RLS mohla svou úplnou hodnotící zprávu předložit úřadu ve lhůtě uvedené v čl. 5 odst. 1.
Článek 9
Povinnosti a úkoly laboratoří v konsorciu
1. Laboratoře v konsorciu přispívají v rámci své odpovědnosti do úvodní zprávy vyhotovené pověřenou laboratoří, a to tím, že jí do 20 dnů od obdržení této zprávy zašlou své připomínky.
2. Každá laboratoř sdělí RLS do 30. ledna každého roku odhadovaný počet žádostí, u nichž se v daném roce cítí schopna vykonávat úkoly pověřené laboratoře.
RLS zpřístupní roční přehled takových odhadů všem laboratořím konsorcia.
KAPITOLA III
TESTOVÁNÍ A VALIDACE METOD ZKOUŠENÍ, PODÁVÁNÍ ZPRÁV A POKYNY
Článek 10
Testování a validace metod zkoušení
1. RLS ve své hodnotící zprávě předkládané úřadu v souladu s čl. 5 odst. 2 uvede, zda se domnívá, že je nutné provést:
a) testování metod zkoušení;
a informuje o této skutečnosti žadatele a Komisi.
Zároveň předloží žadateli dokument, ve kterém je popsáno, jakou práci musí konsorcium vykonat, a kde je uveden časový rozvrh a odhadovaná výše zvláštního poplatku, který musí žadatel zaplatit.
Žadatel informuje RLS do 15 dnů ode dne, kdy sdělení obdržel, zda s uvedeným dokumentem souhlasí.
2. V souladu s čl. 5 odst. 1 RLS předloží úřadu zprávu, a to do 30 dnů ode dne, kdy dostane k dispozici výsledky testování a validace, včetně dodatku týkajícího se výsledku uplatňování postupu podle odstavce 1.
Článek 11
Podávání zpráv
RLS nese odpovědnost za přípravu výroční zprávy o činnostech vykonávaných v každém roce v rámci provádění tohoto nařízení a následně ji předkládá Komisi.
Konsorcium do této výroční zprávy přispívá.
V rámci přípravy výroční zprávy RLS může rovněž zorganizovat výroční setkání s konsorciem.
Článek 12
Pokyny
1. RLS může pro žadatele vyhotovit podrobné pokyny týkající se:
a) referenčních vzorků;
b) testování metod zkoušení, zejména včetně kritérií týkajících se otázky, kdy je možné takové testování vyžadovat;
c) validace metod zkoušení, zejména včetně kritérií týkajících se otázky, kdy je možné takovou validaci vyžadovat;
2. RLS vyhotoví podrobné pokyny pro referenční laboratoře, včetně kritérií pro jmenování pověřených laboratoří.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 13
Změna nařízení (ES) č. 1831/2003
Odstavce 2 a 3 přílohy II nařízení (ES) č. 1831/2003 se nahrazují zněním uvedeným v příloze III tohoto nařízení.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 379/2005
ze dne 4. března 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1168/1999, kterým se stanoví obchodní norma pro švestky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 2 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 537/2004 ze dne 23. března 2004, kterým se v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii upravuje několik nařízení o trhu s čerstvým ovocem a zeleninou [2], byly na nevyčerpávající seznam velkoplodých odrůd Prunus domestica doplněny četné odrůdy tím, že byl nahrazen dodatek k příloze nařízení Komise (ES) č.
1168/1999 [3]. Na základě doporučení Evropské hospodářské komise Spojených národů rozlišovat odrůdy Prunus domestica a Prunus salicina však nová příloha neobsahuje nevyčerpávající seznam velkoplodých odrůd Prunus salicina, který byl součástí přílohy před její změnou.
V zájmu průhlednosti světového trhu by měl být uvedený seznam znovu sestaven.
(2) Nařízení (ES) č. 1168/1999 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dodatek k příloze nařízení (ES) č. 1168/1999 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 380/2005
ze dne 7. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 381/2005
ze dne 7. března 2005,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 1702/2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro certifikaci letové způsobilosti letadel a souvisejících výrobků, letadlových částí a zařízení a certifikaci ochrany životního prostředí, jakož i pro certifikaci projekčních a výrobních organizací
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1592/2002 ze dne 15. července 2002 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro leteckou bezpečnost [1], a zejména na čl. 5 odst. 4 a čl. 6 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1592/2002 bylo provedeno nařízením Komise (ES) č. 1702/2003 ze dne 24. zaří 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro certifikaci letové způsobilosti letadel a souvisejících výrobků, letadlových částí a zařízení a certifikaci ochrany životního prostředí, jakož i pro certifikaci projekčních a výrobních organizací [2].
(2) Současný text bodu 21.A.163 c) přílohy nařízení (ES) č. 1702/2003 o právu organizace oprávněné k výrobě vydat pro výrobky osvědčení o uvolnění oprávněnou osobou (formulář EASA 1) umožňuje odchylné výklady a neodráží původní úmysl, tj. svěřit toto právo organizacím oprávněným k výrobě výrobků.
(3) Nařízení (ES) č. 1702/2003 proto musí být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření stanovená za tímto účelem v této směrnici jsou založena na stanovisku Evropské agentury pro leteckou bezpečnost [3] v souladu s čl. 12 odst. 2 písm. b) a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1592/2002.
(5) Opatření stanovená za tímto účelem v této směrnici jsou v souladu se stanoviskem výboru, který se zřizuje dle článku 54 nařízení (ES) č. 1592/2002,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V bodě 21A.163 c) přílohy nařízení (ES) č. 1702/2003 se zrušují slova "podle bodu 21A.307".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 382/2005
ze dne 7. března 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1786/2003 o společné organizaci trhu se sušenými krmivy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1786/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu se sušenými krmivy [1], a zejména na článek 20 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [2], a zejména na čl. 71 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Jelikož bylo nařízení Rady (ES) č. 603/95 [3] nahrazeno nařízením 1782/2003, je třeba přijmout nová prováděcí pravidla. Nařízení Komise (ES) č. 785/1995 ze dne 6. dubna 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 603/95 o společné organizaci trhu se sušenými krmivy [4], se tudíž zrušuje.
(2) V zájmu jasnosti je třeba podat definice určitých pojmů.
(3) S ohledem na kritéria uvedená v článku 9 nařízení (ES) č. 1786/2003 by měla být stanovena minimální jakost dotyčných produktů vyjádřená pomocí obsahu vlhkosti a proteinů.
S ohledem na obchodní zvyklosti by měl být obsah vlhkosti rozlišen podle určitých výrobních postupů.
(4) Krmiva pěstovaná na plochách, na něž již byla poskytnuta podpora podle hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003, by měla být v souladu s nařízením (ES) č. 1786/2003 vyloučena z režimu podpor.
(5) Podle článku 13 nařízení (ES) č. 1786/2003 zavedou členské státy režim kontrol, na jehož základě bude možné u každého zpracovatelského podniku nebo každého nákupčího krmiva k sušení ověřit, zda dodržuje podmínky stanovené v uvedeném nařízení.
Za účelem usnadnění takových kontrol a zabezpečení plnění podmínek nároku na podporu by zpracovatelské podniky a nákupčí krmiva k sušení měli podléhat schvalovacímu řízení.
Ze stejného důvodu by měly být přesně stanoveny údaje, které musí být obsaženy v žádostech o podporu, v účetních záznamech o zásobách a v prohlášeních o dodávkách zpracovatelských podniků. Rovněž je nutno upřesnit, jaké další doklady je nutno předkládat.
(6) Dodržování požadavků na jakost sušeného krmiva musí podléhat přísné kontrole založené na pravidelném odběru vzorků konečných produktů, které opouštějí podnik.
V případech, kdy jsou tyto produkty smíchány s jinými látkami, musí být vzorky odebrány před smícháním.
(7) Pro ověření shody mezi množstvím výchozích surovin dodaných do podniků a množstvím sušených krmiv, které podniky opouští, je třeba, aby tyto podniky soustavně vážily veškeré krmivo určené ke zpracování a stanovovaly jeho obsah vlhkosti.
(8) Ve snaze usnadnit uvádění krmiv ke zpracování na trh a pro umožnění příslušným orgánům provádět kontroly nezbytné k ověření nároku na podporu je třeba, aby byly smlouvy mezi zpracovatelskými podniky a zemědělci uzavřeny před dodávkou krmných surovin a aby byly uloženy u příslušných orgánů do určitého data, aby orgány znaly očekávaný objem produkce.
Pro tyto účely musí být smlouvy uzavřeny písemně, musí v nich být uvedeno datum uzavření smlouvy, doba platnosti smlouvy (hospodářský rok), jména a adresy smluvních stran, povaha produktů ke zpracování a přesné označení zemědělského pozemku, na kterém bylo krmivo určené ke zpracování vypěstováno.
(9) V určitých případech se smlouvy nepoužijí a zpracovatelské podniky musí vypracovat prohlášení o dodávkách podle podmínek, které se vztahují na smlouvy.
(10) K zajištění jednotného uplatňování režimu podpor by měla být vymezena pravidla pro jejich vyplácení.
(11) Nařízení (ES) č. 1786/2003 stanoví pro každou etapu výrobního procesu řadu kontrol, včetně návaznosti na integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení (ES) č.
1782/2003. Kontroly zaměřené na identifikaci příslušných zemědělských pozemků by měly být spojeny s kontrolami prováděnými v rámci tohoto systému.
(12) Jelikož se jedná o režim podle přílohy V nařízení (ES) č. 1782/2003, provádějí příslušné orgány, ve snaze zabránit neoprávněnému poskytnutí podpory, křížové kontroly zemědělských pozemků uvedených ve smlouvách a/nebo v prohlášeních, jakož i pozemků, jež producenti uvedli ve svých jednotných žádostech o podporu.
(13) S cílem zajistit dodržování podmínek stanovených v nařízení (ES) č. 1786/2003 a v tomto nařízení, zejména ohledně nároku na podporu, by měla být stanovena určitá krácení popř. vyloučení podpory, aby se zabránilo jejímu zneužití, přičemž je nutno uplatnit zásadu proporcionality a přihlédnout k určitým problémům, které vyplynou ze zásahu vyšší moci nebo z mimořádných okolností.
Krácení a vyloučení pomoci by mělo být odstupňováno podle závažnosti zjištěného pochybení a sahat až k naprostému vyloučení podpory na určitou dobu.
(14) K zajištění účinného řízení trhu se sušeným krmivem je nezbytné, aby byly Komisi pravidelně sdělovány určité informace.
(15) S cílem připravit zprávu o tomto odvětví, která má být podle článku 23 nařízení (ES) č. 1786/2003 předložena v roce 2003, je třeba zavést předkládání sdělení o krmných plochách a o spotřebě energie při přípravě sušených krmiv.
(16) Podle článku 21 nařízení (ES) č. 1786/2003 je nezbytné vydat přechodné opatření týkající se zásob k 31. březnu 2005.
(17) Pokud bude zavedeno nepovinné přechodné období podle článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003, je třeba stanovit podmínky podpory podle uvedeného článku.
(18) Nařízení (ES) č. 1786/2003 se použije ode dne 1. dubna 2005, kterým počíná hospodářský rok 2005/06.
Toto nařízení se tudíž musí použít od stejného data.
(19) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Společného řídícího výboru pro obiloviny a přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
ÚČEL, DEFINICE A PODMÍNKY ZPŮSOBILOSTI PRO POMOC
Článek 1
Účel
Tímto nařízením se stanoví podrobná prováděcí pravidla nařízení (ES) č. 1786/2003 pro společnou organizaci trhu v odvětví sušených krmiv.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "sušenými krmivy" produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1786/2003, v jejichž rámci se rozlišují:
a) "dehydratovaná krmiva", tj. produkty které byly uměle vysušeny teplem uvedené v písm. a) v první a třetí odrážce uvedeného článku, včetně "jiná obdobná krmiva", tím se rozumí všechna umělým teplem sušená krmiva kódu KN 12149090, zejména:
- nadzemní části luštěnin,
- traviny,
- obiloviny sklizené v zeleném stavu (celé rostliny, nezralá zrna), které jsou uvedeny v příloze IX bodu I nařízení (ES) č. 1782/2003;
b) "krmiva sušená na slunci", tj. produkty uvedené v čl. 1 písm. a) druhé a čtvrté odrážce nařízení (ES) č. 1786/2003, sušené jinak než uměle teplem a mleté;
c) "proteinové koncentráty", tj. produkty uvedené v čl. 1 písm. b) první odrážce nařízení (ES) č. 1786/2003;
d) "dehydratované produkty", tj. produkty uvedené v čl. 1 písm. b) druhé odrážce nařízení (ES) č. 1786/2003;
2. "zpracovatelským podnikem" podnik zpracovávající sušená krmiva uvedená v článku 7 nařízení (ES) č. 1786/2003, řádně schválený v členském státě, v němž má sídlo, a který se zabývá:
a) buďto dehydratací čerstvého krmiva pomocí sušicího zařízení, které splňuje tyto podmínky:
- teplota vzduchu u vstupního bodu není nižší než 250 ° Celsia; tento požadavek však neplatí pro pásové sušičky s teplotou vzduchu u vstupního bodu, která není nižší než 110 ° Celsia, jež byly schváleny před hospodářským rokem 1999/2000,
- doba dehydratace krmiva v sušičce nepřesahuje tři hodiny,
- v případě sušení krmiva ve vrstvách není ložná hloubka každé z vrstev vyšší než jeden metr;
b) nebo mletím krmiva sušeného na slunci;
c) anebo výrobou proteinových koncentrátů;
3. "nákupčího krmiva k sušení a mletí" fyzická nebo právnická osoba uvedená v čl.
10 písm. c) bodu iii) nařízení (ES) č. 1786/2003, řádně schválená členským státem, ve kterém má sídlo, která nakupuje čerstvé krmivo od producentů za účelem jeho dodávání do zpracovatelských podniků;
4. "šarží" určité množství krmiva stejné jakosti co do složení, obsahu vlhkosti a proteinů, které najednou opustilo zpracovatelský podnik.
5. "směsí" produkt určený k výživě zvířat obsahující sušená krmiva, která byla usušena a/nebo umleta ve zpracovatelském podniku, jakož i doplňkové látky.
"Doplňkovými látkami" jsou produkty jiné povahy než sušená krmiva, včetně pojiv, anebo stejné povahy, ale byly usušeny a/nebo umlety jinde.
Sušené krmivo, které obsahuje doplňkové látky do podílu 3 % celkové hmotnosti konečného produktu, však není považováno za směs, pokud celkový obsah dusíku v poměru k doplňkové látce v sušině nepřesáhne 2,4 %;
6. "zemědělskými pozemky", pozemky identifikované v souladu se systémem identifikace zemědělských pozemků stanoveným v integrovaném řídícím a kontrolním systému podle článků 18 a 20 nařízení (ES) č. 1782/2003 a článku 6 nařízení Komise (ES) 796/2004 [5];
7. "jednotnou žádostí o podporu" žádost o podporu podle článku 22 nařízení (ES) č. 1782/2003 a článků 12 a 14 nařízení (ES) č.
8. "konečným příjemcem šarže sušeného krmiva", poslední subjekt, který tuto šarži obdržel v téže podobě, kterou měla při opuštění zpracovatelského podniku, aby sušené krmivo zpracoval nebo je použil ke krmení zvířat.
Článek 3
Produkty způsobilé pro podporu
Pro účely tohoto nařízení jsou pro podporu podle článku 4 nařízení č. 1786/2003 způsobilá sušená krmiva, která odpovídají požadavkům pro uvádění krmiv na trh a
a) opouštějí prostory zpracovatelského podniku v nezměněném stavu nebo jako směs, anebo, pokud nejsou skladovány v jeho prostorách, kterékoliv místo meziskladu mimo jeho prostory, které poskytuje dostatečné záruky pro kontrolu uskladněného krmiva a bylo předem schváleno příslušným orgánem;
b) při výstupu ze zpracovatelského podniku mají tyto vlastnosti:
i) maximální obsah vlhkosti:
- 12 % u krmiva sušeného na slunci, mletého dehydratovaného krmiva, proteinových koncentrátů a dehydratovaných produktů,
- 14 % u ostatních dehydratovaných krmiv;
ii) minimální celkový obsah surových proteinů v sušině:
- 15 % u dehydratovaného krmiva, krmiva sušeného na slunci a dehydratovaných produktů,
- 45 % u proteinových koncentrátů.
Nárok na podporu je omezen na množství produktů získaných sušením krmiva vypěstovaného na pozemcích užívaných k zemědělským účelům ve smyslu článku 51 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 4
Vyloučení
Z podpor podle článku 4 nařízení (ES) č. 1786/2003 jsou vyloučena krmiva, která pocházejí z ploch, pro které platí režim podpory podle hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003.
Na plochách, pro něž je vyplácena podpora pro osivo podle hlavy 4 kapitoly 9 nařízení č. 1782/2003, je však vyloučení z podpory pro zpracování na sušená krmiva omezeno na pícniny, jejichž zrno bylo sklizeno.
Navíc lze vyplácet podporu na zpracování sušených krmiv na ty plochy, na něž jsou poskytovány platby na plochu pro plodiny na orné půdě podle hlavy IV kapitoly 10 nařízení (ES) č. 1782/2003, jestliže byly v souladu s místními podmínkami celoplošně osety plodinami na orné půdě.
KAPITOLA 2
ZPRACOVATELSKÉ PODNIKY A NÁKUPČÍ KRMIVA K SUŠENÍ A/NEBO MLETÍ
Článek 5
Schválení zpracovatelských podniků
Pro účely schválení podle čl. 2 bodu 2 zpracovatelské podniky musí:
a) předložit příslušnému orgánu dokumentaci obsahující:
i) popis prostor zpracovatelského podniku, zejména s údajem míst, kde se provádí příjem určitých produktů určených ke zpracování, dále míst, kde sušená krmiva tyto prostory opouštějí, míst, v nichž jsou uskladněny produkty použité ke zpracování a konečné produkty, i popis umístění zpracovatelských zařízení,
ii) popis technických zařízení k provádění prací podle čl. 2 bodu 2, zejména sušicích pecí a mlecích zařízení s udáním hodinové odpařovací kapacity a pracovní teploty, jakož i popis váhových zařízení,
iii) seznam doplňkových látek použitých před sušením nebo v jeho průběhu a neuzavřený seznam dalších produktů použitých v procesu výroby a obsažených ve konečných produktech,
iv) vzory knih k vedení účetních záznamů o zásobách podle článku 12;
b) zpřístupnit příslušnému orgánu aktualizované účetní záznamy o zásobách a finanční účetnictví;
c) usnadnit kontrolní činnosti;
d) dodržovat ustanovení nařízení (ES) č. 1786/2003 a tohoto nařízení.
V případě změny jednoho či více údajů v dokumentaci uvedené v prvním pododstavci písm. a) informuje zpracovatelský podnik příslušný orgán ve lhůtě deseti kalendářních dnů, aby mu bylo potvrzeno schválení.
Článek 6
Schválení nákupčího krmiva k sušení a/nebo mletí
Pro účely schválení podle čl. 2 bodu 3 musí nákupčí krmiva k sušení a/nebo mletí:
a) vést evidenci příslušných produktů alespoň v rozsahu denních nákupů a prodejů jednotlivých produktů s uvedením množství každé šarže, odkazu na smlouvu s producentem, který dodal produkt a popřípadě zpracovatelského podniku, jemuž je produkt určen;
b) zpřístupnit příslušnému orgánu aktualizované účetní záznamy o zásobách a finanční účetnictví;
c) usnadnit kontrolní činnosti;
d) dodržovat ustanovení nařízení (ES) č. 1786/2003 a tohoto nařízení.
Článek 7
Udělení a odnětí schválení
O schválení podle čl. 2 bodů 2 a 3 zažádají zájemci před začátkem hospodářského roku.
Schválení uděluje příslušný orgán každého členského státu před začátkem hospodářského roku.
Ve výjimečných případech může příslušný orgán udělit v období nepřekračujícím dva měsíce od počátku hospodářského roku předběžné schválení.
V takovém případě je podnik považován za schválený až do doby, kdy mu příslušný orgán udělí konečné schválení.
Aniž je dotčen článek 30 odejme příslušný orgán schválení, není-li nadále splňována jedna či více podmínek stanovených v článcích 5 nebo 6, ledaže zpracovatelský podnik nebo kupující krmiva k sušení a/nebo mletí provede ve lhůtě stanovené v závislosti na závažnosti daného problému potřebná opatření ke splnění výše uvedených podmínek.
Článek 8
Povinnosti při zpracování krmiva
Jestliže zpracovatelský podnik zpracovává jak dehydratované krmivo a/nebo proteinové koncentráty, tak krmivo sušené na slunci:
a) musí být dehydratované krmivo zpracováváno v objektech nebo na místech oddělených od těch, kde se zpracovává krmivo sušené na slunci;
b) produkty získané z těchto dvou zpracovatelských procesů musí být uskladněny na různých místech;
c) v rámci podniku je zakázáno smíchat produkt patřící do jedné z těchto skupin s produktem z druhé skupiny.
Článek 9
Povinnosti při přijetí a při vyskladnění produktů
Než jsou do prostor zpracovatelského podniku přijaty jiné produkty než krmivo k sušení a/nebo mletí za účelem přípravy směsí, musí o tom zpracovatelský podnik uvědomit příslušný orgán členského státu s udáním povahy a množství přijatých produktů.
Pokud se toto přijetí týká krmiva, které bylo usušeno a/nebo semleto jiným zpracovatelským podnikem, dotčený podnik uvědomí příslušný orgán též o původu a určení krmiva.
V takovém případě musí být přijetí provedeno pod kontrolou příslušného orgánu za podmínek stanovených tímto orgánem.
Sušené krmivo, které opustilo zpracovatelský podnik, může být znovu přijato do tohoto podniku pouze za účelem nového zpracování, avšak pod kontrolou příslušného orgánu a to za podmínek stanovených tímto orgánem.
Produkty přijaté nebo znovu přijaté do prostor zpracovatelského podniku ve smyslu tohoto článku nesmějí být uskladněny společně s krmivy sušenými a/nebo mletými daným podnikem.
Kromě toho musí být uvedeny v účetních záznamech o zásobách podle čl. 12 odst.
Článek 10
Stanovení hmotnosti, odběr vzorků a analýza sušených krmiv
1. Odběr vzorků a stanovení hmotnosti sušeného krmiva podle čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 1786/2003 provádí zpracovatelský podnik v okamžiku, kdy sušené krmivo opouští tento podnik.
Pokud však ve zpracovatelském podniku dojde ke smíchání sušených krmiv, odběr vzorků a stanovení hmotnosti se provede před tímto smícháním.
V případě, že ke smíchání dojde během sušení nebo před jeho započetím, vzorek se odebere po ukončení sušení; v doprovodných materiálech se poznamená, že se jedná o směs a uvede se povaha doplňkové látky, její označení, celkový obsah dusíku v poměru k látce v sušině a procentní podíl v konečném produktu.
2. Příslušný orgán může požadovat, aby mu každý zpracovatelský podnik oznámil přesné datum a množství sušeného krmiva, které opouští tento podnik nebo které je smícháno, nejméně dva pracovní dny předem, aby mohl provádět nezbytné kontroly.
V průběhu každého hospodářského roku příslušný orgán pravidelně odebere vzorky alespoň z 5 % hmotnosti sušených krmiv opouštějících podnik a alespoň z 5 % hmotnosti sušených krmiv, která byla v podniku smíchána.
3. Obsah vlhkosti a hrubých proteinů podle článku 3 se stanoví odběrem vzorků z každých 110 tun (maximálně) z každé šarže sušeného krmiva opouštějícího zpracovatelský podnik nebo smíchaného v prostorech podniku v souladu s metodou stanovenou nařízeními Komise č. 76/371/EHS [6], 71/393/EHS [7] a 72/199/EHS [8].
Pokud podnik opustilo nebo v jeho prostorech bylo smícháno několik šarží stejné jakosti s ohledem na složení, obsah vlhkosti a proteinů, jejichž celková hmotnost nepřesahuje 110 tun, odebere se vzorek z každé šarže.
Analýza se však provede na reprezentativní směsi těchto vzorků.
Článek 11
Vážení krmiv a měření obsahu vlhkosti krmiv určených k dehydrataci
1. Zpracovatelské podniky pravidelným vážením zjišťují přesné množství krmiva určeného k dehydrataci i krmiva sušeného na slunci, které jim bylo dodáno ke zpracování.
2. Povinnost systematického vážení odpadá, pokud produkce daného podniku za hospodářský rok nepřesáhne 1000 tun a pokud podnik přesvědčivě prokáže příslušnému orgánu členského státu, že nemá možnost využívat veřejnou váhu, která se nachází v okruhu pěti kilometrů.
V takových případech může být dodané množství určeno jakoukoli jinou metodou, kterou předem schválil uvedený příslušný orgán.
3. Průměrný obsah vlhkosti v krmivu určeném k dehydrataci stanoví zpracovatelský podnik na základě porovnání zpracovaného množství a množství konečného produktu.
4. Před koncem prvního měsíce každého čtvrtletí sdělí zpracovatelské podniky příslušnému orgánu průměrný obsah vlhkosti podle třetího odstavce zjištěný v průběhu předchozího čtvrtletí v krmivu určeném k dehydrataci, které zpracovaly.
Článek 12
Účetní záznamy o zásobách zpracovatelských podniků
1. Účetní záznamy o zásobách zpracovatelských podniků podle čl. 10 písm. a) nařízení (ES) č. 1786/2003 se sestavují ve spojení s finančním účetnictvím a umožňují denní sledování následujících údajů:
a) množství produktů přijatých k dehydrataci a/nebo mletí, přičemž je pro každé vstupní množství třeba uvést:
- datum přijetí,
- dané množství,
- druh nebo druhy krmiv uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1786/2003, která má být dehydratována, popřípadě i druhy krmiva sušeného na slunci,
- údaje o zjištěném obsahu vlhkosti krmiva určeného k dehydrataci,
- čísla jednací smlouvy a/nebo prohlášení o dodávkách uvedených v článku 14 nebo 15 tohoto nařízení;
b) vyrobená množství i případná množství jakýchkoli doplňkových látek použitých při výrobě;
c) vyskladněná množství pro každou šarži včetně data vyskladnění i zjištěného obsahu vlhkosti a proteinů;
d) množství sušeného krmiva, na něž již zpracovatelský podnik obdržel podporu a jež byla přijata nebo znovu přijata do prostor zpracovatelského podniku;
e) zásoby sušeného krmiva na konci každého hospodářského roku;
f) produkty, které byly smíchány nebo přidány do krmiv usušených a/nebo semletých podnikem s údajem o jejich druhu, označení, celkového obsahu dusíku v poměru k látce v sušině, jakož i jejich procentního podílu v konečném produktu.
2. Zpracovatelské podniky vedou oddělené účetní záznamy o zásobách dehydratovaného krmiva, krmiva sušeného na slunci, proteinových koncentrátů a dehydratovaných produktů.
3. Pokud zpracovatelský podnik dehydratuje nebo zpracovává i jiné produkty než sušená krmiva, musí vést oddělené účetní záznamy o těchto svých dalších činnostech v oblasti dehydratace nebo jiného zpracování.
Článek 13
Doklady ohledně účetních záznamů o zásobách
1. Zpracovatelské podniky předloží příslušnému orgánu na jeho žádost zejména tyto doklady:
a) údaje, na jejichž základě je možno stanovit výrobní kapacitu podniku;
b) údaje o zásobách paliva v podniku na počátku a na konci výrobního období;
c) faktury za nákup paliva a za odběr elektřiny během výrobního období;
d) údaje o počtu hodin provozu sušícího zařízení a u krmiva sušeného na slunci o počtu provozních hodin drtiček;
e) kompletní bilanci spotřeby energie podle přílohy I,
f) smlouvy a/nebo prohlášení o dodávkách.
2. Zpracovatelské podniky, které prodávají své produkty, předloží příslušnému orgánu, kromě dokladů vyjmenovaným v odstavci 1, faktury za nákup krmiva k sušení a/nebo mletí i faktury prodeje sušených krmiv, přičemž je nutno uvést zejména množství a složení prodaného produktu a jméno a adresu nákupčího.
Podniky, které zpracovávají krmivo vyprodukované jejich vlastními členy a které těmto členům dodávají sušené krmivo, předloží příslušnému orgánu kromě dokladů vyjmenovaných v odstavci 1 i dodací listy nebo jakékoli jiné účetní doklady schválené příslušným orgánem s uvedením zejména množství a složení dodaného zpracovaného krmiva a jmen příjemců tohoto krmiva.
Podniky, které zpracovávají sušené krmivo na účet zemědělce, a toto krmivo mu dodávají, předloží příslušnému orgánu kromě dokladů uvedených v odstavci 1 i faktury ohledně výrobních nákladů s uvedením zejména množství a složení vyprodukovaného sušeného krmiva a jména zemědělce.
KAPITOLA 3
SMLOUVY A PROHLÁŠENÍ O DODÁVKÁCH
Článek 14
Smlouvy
1. Každá smlouva podle čl. 10 písm. c) bodů i) a iii) nařízení (ES) č. 1786/2003 obsahuje kromě údajů stanovených v článku 12 uvedeného nařízení zejména:
a) jména, příjmení a adresy smluvních stran;
b) datum uzavření smlouvy;
c) příslušný hospodářský rok;
d) druh nebo druhy krmiv, která mají být zpracována, a jejich předpokládané množství;
e) identifikaci zemědělského pozemku nebo zemědělských pozemků, na nichž bylo krmivo určené ke zpracování vypěstováno, s odkazem na jednotnou žádost o podporu, v níž byly tyto pozemky deklarovány v souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 796/2004 a v případě, že byla uzavřena smlouva nebo vydáno prohlášení o dodávkách před předložením souhrnné žádosti o podporu, závazek uvést tyto pozemky v souhrnné žádosti.
2. Pokud zpracovatelský podnik použije smlouvu o dílo uvedenou v čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 1786/2003 uzavřenou s nezávislým zemědělským producentem nebo s jedním či více jeho vlastními členy, ve smlouvě se rovněž uvede:
a) konečný produkt, který má být dodán;
b) náklady hrazené producentem.
Článek 15
Prohlášení o dodávkách
1. Pokud podnik zpracovává svou vlastní produkci nebo v případě seskupení podniků zpracovávajících produkci svých členů, vypracuje se prohlášení o dodávkách obsahující alespoň:
a) datum dodávky nebo předpokládané datum, pokud k dodávce dojde až po uložení prohlášení o dodávkách u příslušného orgánu;
b) množství dodaného krmiva nebo množství, které má být dodáno;
c) druh nebo druhy krmiv, které mají být zpracovány;
d) případně jméno či název a adresa člena seskupení, který provádí dodávku;
e) identifikaci zemědělského pozemku nebo zemědělských pozemků, na němž (nichž) bylo krmivo určené ke zpracování vypěstováno, s odkazem na jednotnou žádost o podporu, v níž byly tyto pozemky deklarovány, a to v souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 796/2004 a v případě, že byla uzavřena smlouva nebo vydáno prohlášení o dodávkách před předložením souhrnné žádosti o podporu, závazek uvést tyto pozemky v souhrnné žádosti.
2. Pokud je podnik zásobován schváleným nákupčím, vypracuje se prohlášení o dodávkách uvádějící alespoň:
a) totožnost schváleného nákupčího;
b) datum dodávky nebo předpokládané datum, pokud k dodávce dojde až po uložení prohlášení o dodávkách u příslušného orgánu;
c) množství dodaného krmiva nebo množství krmiva, které má být dodáno, rozdělené podle jednotlivých smluv, jež schválený nákupčí uzavřel s producenty, s uvedením odkazu na tyto smlouvy;
d) druh či druhy plodin, které mají být zpracovány;
e) identifikaci zemědělských pozemků, na nichž bylo krmivo určené ke zpracování vypěstováno, s odkazem na jednotnou žádost o podporu, v níž byly tyto pozemky deklarovány, a to v souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 796/2004, a v případě, že byla uzavřena smlouva nebo vydáno prohlášení o dodávkách před předložením souhrnné žádosti o podporu, závazek uvést tyto pozemky v souhrnné žádosti o podporu.
Článek 16
Datum smlouvy nebo prohlášení
Smlouvy a prohlášení o dodávkách podle článků 14 a 15 se vyhotoví v písemné formě alespoň dva pracovní dny před datem dodávky.
Členské státy však mohou určit lhůtu dvou až osmi pracovních dnů před datem dodávky.
Článek 17
Sdělení
Zpracovatelské podniky a nákupčí krmiva k sušení a/nebo mletí předloží příslušnému orgánu nejpozději 15 dne každého měsíce souhrnný seznam uzavřených smluv v předchozím měsíci a prohlášení o dodávkách vydaných v předchozím měsíci.
Seznam obsahuje zejména:
a) totožnost smluvní strany zpracovatelského podniku nebo schváleného nákupčího popř. deklaranta v případě podniku zpracovávajícího svou vlastní produkci nebo seskupení podniků zpracovávajícího produkci svých členů;
b) datum smlouvy nebo prohlášení o dodávkách;
c) identifikační čísla zemědělských pozemků;
d) odkazy na příslušnou jednotnou žádost o podporu.
Příslušný orgán může vyžadovat předložení seznamu elektronickou cestou.
KAPITOLA 4
ŽÁDOSTI O PODPORU A VÝPLATA PODPORY
Článek 18
Datum předložení žádosti o podporu
1. Pro získání podpory uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1786/2003 musí zpracovatelský podnik předložit žádost o podporu na množství vyskladněné v během daného měsíce nejpozději do 45 pracovních dnů od konce daného měsíce.
2. Kromě případů vyšší moci nebo mimořádných okolností:
a) má předložení žádosti po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 1 za následek snížení podpory, na niž by podnik býval měl nárok, kdyby žádost byl předložil včas, o 1 % za každý pracovní den;
b) žádost předložená více než 25 kalendářních dnů po termínu již nemůže být přijata.
3. Kromě případů vyšší moci či mimořádných okolností nelze žádost o podporu podat po 15. dubnu následujícím po konci hospodářského roku.
Článek 19
Obsah žádosti
1. Žádost o podporu musí obsahovat alespoň:
a) jméno a příjmení žadatele, jeho adresu a podpis;
b) množství, na které je požadována podpora, rozdělené na jednotlivé šarže;
c) datum, kdy dotyčná šarže opustila podnik;
d) potvrzení, že z každé šarže byly v okamžiku jejího výstupu ze zpracovatelského podniku, popřípadě v okamžiku smíchání vyrobeného sušeného krmiva ve zpracovatelském podniku, odebrány vzorky v souladu s čl. 10 odst. 3 a veškeré informace nezbytné pro identifikaci odebraných vzorků;
e) údaje o případných doplňkových látkách v každé šarži s údajem o jejich druhu, označení, celkovém obsahu dusíku v poměru k doplňkové látce v sušině a o jejich procentním podílu ve konečném produktu;
f) v případě směsi údaj o celkovém obsahu surových proteinů každé šarži krmiva usušeného v podniku, jež je obsaženo ve směsi, po odečtení obsahu dusíku v doplňkových látkách.
2. Podpora, jež má být poskytnuta zpracovatelskému podniku se týká pouze krmiv, která byla v tomto podniku usušena a/nebo semleta, a to po odečtení hmotnosti všech doplňkových látek.
Článek 20
Zálohy
1. Pro obdržení zálohy podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 1786/2003 přiloží žadatel k žádosti o podporu osvědčení o složení jistoty stanovené ve výše uvedeném odstavci.
2. Členské státy provedou opatření nutná k přezkoumání nároku na podporu do 90 kalendářních dnů od podání žádosti.
Článek 21
Konečná částka podpory
1. Komise stanoví konečnou částku podpory podle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 1786/2003 postupem podle čl. 18 odst. 2 uvedeného nařízení. Uvedená částka podpory se vypočte na základě sdělení členských států podle čl. 33 odst. 1 druhého pododstavce tohoto nařízení.
2. Pokud po pozdějším přezkumu jeden či více členských států předloží další sdělení podle čl. 33 odst. 1 druhého pododstavce, které je dostatečně odůvodněno a zvyšuje původní požadavek, lze vzít toto další sdělení v úvahu pouze tehdy, jestliže není dotčena konečná částka podpory vypočtená na základě původního sdělení. Množství sušených krmiv, která nebyla na základě výše uvedené úpravy vzata v úvahu, se pak přenesou do dalšího hospodářského roku.
3. Případný zůstatek podle čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1786/2003 je vyplacen do 60 kalendářních dnů ode dne, kdy Komise zveřejnila konečnou částku podpory pro daný hospodářský rok v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 22
Směnný kurs
Rozhodující skutečnost pro směnný kurs použitelný pro podporu podle článku 4 nařízení (ES) 1786/2003 se datuje k prvnímu dni měsíce, v němž sušené krmivo určité šarže opustilo prostory schváleného zpracovatelského podniku.
KAPITOLA 5
KONTROLY
Článek 23
Obecné zásady kontrol
1. Správní kontroly a kontroly na místě podle tohoto nařízení se provádějí tak, aby bylo možno spolehlivě přezkoumat, zda byly dodrženy podmínky pro udělení podpory.
2. Příslušné žádosti o podporu budou zamítnuty, jestliže zpracovatelský podnik brání provedení kontroly na místě.
Článek 24
Správní kontroly
1. Správní kontroly mají za cíl zjistit nesrovnalosti, zejména na základě křížových kontrol.
Příslušné orgány provádějí křížové kontroly mezi zemědělskými pozemky uvedenými v souhrnných žádostech o podporu, ve smlouvách a/nebo v prohlášeních o dodávkách a referenčními pozemky zanesenými do systému identifikace zemědělských pozemků k přezkoumání, zda se tyto pozemky jako takové přicházejí v úvahu pro udělení podpory, a to s cílem zamezit neoprávněnému udělování podpor.
2. Pokud z křížových kontrol vyplyne podezření, že došlo k nesrovnalostem, následují další přiměřená správní opatření, a v případě nutnosti kontrola na místě.
Článek 25
Kontroly na místě
1. Kontroly na místě se provádějí bez předchozího ohlášení.
Není-li tím ohrožen účel kontroly, je však přípustné předchozí ohlášení, jehož lhůta však musí být omezena na nezbytné minimum.
Toto předchozí ohlášení nelze s výjimkou řádně odůvodněných případů provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly.
2. Je-li to vhodné, provádějí se kontroly na místě podle tohoto nařízení zároveň s dalšími kontrolami stanovenými v právních předpisech Společenství.
3. Jestliže kontroly na místě odhalí významné nesrovnalosti v určité zeměpisné oblasti nebo v určitém zpracovatelském podniku, příslušný orgán zvýší počet, frekvenci a rozsah kontrol na místě v daných podnicích v příslušném kalendářním roce i v roce následujícím.
4. Členské státy stanoví kritéria pro výběr vzorků k provedení namátkových kontrol.
Jsou-li při kontrole namátkového vzorku zjištěny nesrovnalosti, velikost tohoto vzorku se příslušným způsobem rozšíří.
Článek 26
Kontroly na místě ve zpracovatelských podnicích
1. Příslušné orgány ověřují nejméně jedenkrát za hospodářský rok účetní záznamy o zásobách všech zpracovatelských podniků uvedené v článku 12 a zejména vztah mezi účetními záznamy o zásobách a finančním účetnictvím.
2. Příslušné orgány namátkovým způsobem ověřují doklady finančního účetnictví zpracovatelských podniků.
U nově schválených podniků se však přezkoumávají všechny žádosti podané během prvního roku jejich provozu.
Článek 27
Kontroly na místě u jiných zúčastněných subjektů
1. Příslušné orgány pravidelně provádějí další kontroly u dodavatelů surovin i u hospodářských subjektů, jimž byla dodána sušená krmiva.
Tyto kontroly se týkají:
a) nejméně 5 % šarží, které byly předmětem žádosti o podporu, s cílem ověřit jejich vysledovatelnost až ke konečnému příjemci;
b) nejméně 5 % smluv a prohlášení o dodávkách s cílem ověřit, z kterého pozemku pocházejí produkty dodané zpracovatelským podnikům.
2. Příslušný orgán zvolí zúčastněné subjekty, u nichž bude provedena kontrola na místě, na základě analýzy rizik, při níž se zohlední tyto faktory:
a) částka podpor;
b) vývoj podpor ve srovnání s předchozím rokem;
c) výsledky kontrol provedených v předchozích letech;
d) další parametry, jež stanoví členské státy.
Příslušný orgán každoročně posoudí účinnost parametrů, na jejichž základě byla v předchozích letech provedena analýza rizik.
3. Příslušný orgán pravidelně zaznamenává důvody pro výběr určitého zemědělce pro kontrolu na místě.
Inspektor pověřený provedením kontroly na místě musí být před započetím kontroly řádně poučen.
Článek 28
Kontrolní zpráva
1. O každé kontrole na místě je nutno vyhotovit kontrolní zprávu, která obsahuje přesný popis různých aspektů kontroly.
2. Kontrolovaný subjekt má možnost zprávu podepsat a připojit k ní poznámky.
Obdrží jedno vyhotovení kontrolní zprávy.
KAPITOLA 6
SNÍŽENÍ A VYLOUČENÍ
Článek 29
Snížení a vyloučení v případech nadhodnocených prohlášení zpracovatelských podniků
Jestliže množství sušeného krmiva uvedené v jedné nebo více žádostech převyšuje množství, pro něž lze udělit podporu podle článku 3, použijí se tato pravidla:
a) pokud rozdíl zjištěný v žádosti o podporu nepřesahuje 20 % množství, pro něž lze podporu udělit, částka podpory se vypočte na základě množství, na něž lze podporu udělit, a to tak, že se z něj odečte dvojnásobek zjištěného rozdílu;
b) pokud rozdíl zjištěný v žádosti od podporu přesáhne 20 % množství, pro něž lze podporu udělit, žádost o podporu se zamítne;
c) pokud rozdíl zjištěný v žádosti o podporu nepřesáhne 20 % množství, pro něž lze podporu udělit, ale takovéto překročení bylo již v témže hospodářském roce zjištěno, žádost o podporu se zamítne;
d) pokud rozdíl zjištěný v žádosti o podporu přesáhne 20 % množství, pro něž lze podporu udělit, anebo pokud je v průběhu téhož hospodářského roku opětovně zjištěn rozdíl přesahující 20 %, ale nižší než 50 %, podpora se v běžném hospodářském roce neudělí.
Částka, kterou je nutno vrátit, bude stržena z plateb provedených na základě podpor, na které podnik bude mít nárok na základě žádostí o podporu podaných v hospodářských letech následujících po hospodářském roce zjištění.
Je-li zjištěno, že se zpracovatelský podnik dopustil nesrovnalostí uvedených v prvním pododstavci úmyslně, je tomuto příjemci odebrána podpora, na niž by jinak měl nárok v tomto a následujícím hospodářském roce.
Článek 30
Snížení a vyloučení v případě nedodržení určitých podmínek schválení ze strany zpracovatelského podniku a schválených nákupčích
Je-li zjištěno, že účetní záznamy o zásobách nesplňují podmínky podle článku 12, popřípadě nelze-li prokázat spojitost mezi účetními záznamy o zásobách a finančním účetnictvím, bude podpora, o niž zažádal zpracovatelský podnik, snížena v závislosti na předmětných porušeních předpisů o 10 až 30 %, aniž jsou tím dotčena snížení a vyloučení podle článku 29.
Jsou-li tytéž nesrovnalosti opětovně zjištěny v období dvou let od prvního zjištění, příslušný orgán odejme zpracovatelskému podniku schválení na období nejméně jednoho roku, nejvýše však tří hospodářských let.
KAPITOLA 7
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
Vyšší moc a mimořádné okolnosti
Případy vyšší moci a mimořádných okolností včetně příslušných důkazů uznaných příslušným orgánem je nutno písemně ohlásit příslušnému orgánu ve lhůtě deseti pracovních dnů ode dne, kdy je to odpovědný vedoucí zpracovatelského podniku schopen učinit.
Článek 32
Další opatření a vzájemná pomoc členských států
1. Členské státy přijmou veškerá další opatření k zajištění řádného uplatnění společné organizace trhu se sušenými krmivy a poskytnou si vzájemnou úřední pomoc při provádění kontrol podle tohoto nařízení.
V této souvislosti mohou členské státy v případech, kdy toto nařízení nepředvídá přiměřená snížení či vyloučení, uložit zpracovatelským podnikům či jiným hospodářským subjektům daného odvětví, například zemědělcům a nákupčím, kteří jsou účastníky řízení o udělování podpor, vhodné vnitrostátní sankce, aby se zajistilo dodržování podmínek pro udělování podpor.
2. Členské státy si poskytnou vzájemnou pomoc, aby zajistily účinnost kontrol a umožnily zjišťování pravosti předkládaných dokumentů a/nebo správnosti vyměňovaných údajů.
Článek 33
Sdělení členských států Komisi
1. Členské státy sdělí Komisi na začátku každého čtvrtletí množství sušeného krmiva, pro něž byly v předchozím čtvrtletí předloženy žádosti o podporu podle článku 4 nařízení (ES) č. 1786/2003 rozdělené podle měsíců, v nichž tato množství opustila jednotlivé zpracovatelské podniky.
Členské státy sdělí Komisi každoročně nejpozději do 31. května množství sušeného krmiva, pro něž byl v předchozím hospodářském roce přiznán nárok na podporu.
Sdělení údajů podle prvního a druhého pododstavce se rozdělí podle kategorií uvedených v článku 2 bodu 1).
Komise tyto údaje použije ke zjištění, zda bylo dodrženo zaručené maximální množství.
2. Členské státy sdělí Komisi:
a) každoročně nejpozději do 30. května odhad množství sušených krmiv, která byla k 31. březnu daného roku uskladněna ve zpracovatelských podnicích;
b) nejpozději do 30. dubna 2005 množství sušených krmiv, která byla k 31. březnu 2005 uskladněna ve zpracovatelských podnicích a vztahují se na ně ustanovení článku 34;
c) každoročně nejpozději do 31. května počet nových schválení, odebraných schválení a předběžných schválení za předchozí hospodářský rok;
d) každoročně nejpozději do 31. května statistické údaje podle přílohy III, jež se týkají kontrol provedených v předchozím hospodářském roce v souladu s články 23 až 28, jakož i snížení a vyloučení provedených v témže hospodářském roce v souladu s články 29, 30 a 31;
e) každoročně nejpozději do 31. května bilanci spotřeby energie využité při výrobě sušených krmiv podle přílohy I a při rozvoji pozemků pro pěstování luštěnin a jiných zelených pícnin podle přílohy II za období předchozího hospodářského roku;
f) v průběhu měsíce následujícího po konci každého čtvrtletí průměrné obsahy vlhkosti zjištěné v průběhu předchozího čtvrtletí v krmivu určeném k dehydrataci a sdělené zpracovatelskými podniky podle čl. 11 odst. 4;
g) nejpozději do 1. května 2005 opatření přijatá k provedení nařízení (ES) č. 1786/2003 a tohoto nařízení, zejména sankce zavedené jednotlivými členskými státy podle článku 30 tohoto nařízení.
KAPITOLA 8
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 34
Zásoby k 31. březnu 2005
1. Pro sušená krmiva vyrobená v hospodářském roce 2004/05, která neopustila zpracovatelské podniky nebo některé místo meziskladu podle čl. 3 bodu a) tohoto nařízení do 31. března 2005, lze v hospodářském roce 2005/06 poskytnout podporu podle článku 3 nařízení (ES) č. 603/95, pokud:
a) tato krmiva splňují podmínky uvedené v článku 3 tohoto nařízení;
b) v souladu s podmínkami stanovenými v článcích 10 a 11 tohoto nařízení byla pod kontrolou příslušných orgánů vyskladněna z určitého zpracovatelského podniku;
c) příslušná množství byla zaúčtována v rámci množství zaručených pro jednotlivé členské státy, jež byla těmto státům přidělena na hospodářský rok 2004/2005;
d) byla nahlášena a schválena v průběhu hospodářského roku 2004/2005.
2. Příslušné orgány členských států přijmou veškerá kontrolní opatření k zajištění dodržování ustanovení odstavce 1.
Článek 35
Nepovinné přechodné období
Členské státy, které zavedou fakultativní přechodné období podle článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003, vyplatí zpracovatelským podnikům podporu určenou k předání producentům podle čl. 71 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003 na základě množství uznaných pro podporu podle článku 4 nařízení (ES) č. 1786/2003 do horní hranice stanovené v příloze VII bodu D nařízení (ES) č. 1782/2003.
Je-li určitý zpracovatelský podnik zásobován krmivem pocházejícím z jiného členského státu, nebude podpora podle čl. 71 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003 vyplacena zpracovatelskému podniku, který ji předá producentovi, ledaže se tento producent nachází v členském státě, který uplatňuje nepovinné přechodné období.
Celková částka této podpory a podpory podle nařízení (ES) č. 1786/2003 nesmí přesáhnout maximální výši podpory stanovenou nařízením (ES) č. 603/95 pro celé odvětví.
Podpora podle čl. 71 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003 se stanoví postupem podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1786/2003 a bude vyplacena zpracovatelským podnikům, které ji do patnácti pracovních dnů předají producentům.
Článek 36
Ustanovení týkající se hospodářského roku 2004/2005
Nařízení (ES) č. 785/95 se zrušuje.
Jeho ustanovení týkající se správy úpravy podpor platná v hospodářském roce 2004/05 však zůstávají v platnosti až do konečného vyúčtování výsledků uvedeného hospodářského roku.
Článek 37
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 383/2005
ze dne 7. března 2005,
kterým se stanoví rozhodné skutečnosti pro směnné kurzy použitelné pro vinařské produkty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2799/98 ze dne 15. prosince 1998 o agromonetární úpravě pro euro [1], a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 2808/98 ze dne 22. prosince 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla k agromonetární úpravě pro euro v zemědělství [2], stanoví rozhodné skutečnosti pro použitelné směnné kurzy na základě kritérií uvedených v článku 3 nařízení (ES) č. 2799/98, aniž jsou dotčeny zvláštní definice nebo výjimky stanovené v předpisech pro příslušná odvětví na základě uvedených kritérií.
(2) Rozhodné skutečnosti pro směnné kurzy použitelné pro určitá opatření společné organizace trhu s vínem jsou specifické, a měly by být proto stanoveny ve zvláštním nařízení.
(3) Podle článku 8 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [3] může být za konečné vzdání se vinohradnictví na určité ploše vinic poskytnuta prémie. V čl. 8 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 1227/2000 ze dne 31. května 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají produkčního potenciálu [4], je stanovena maximální výše prémie na hektar. Z důvodu administrativně technické proveditelnosti by měla rozhodná skutečnost pro směnné kurzy pro částku uvedené prémie připadat na začátek hospodářského roku.
(4) Článkem 11 nařízení (ES) č. 1493/1999 se zavádí režim restrukturalizace a přeměny vinic.
Z důvodu administrativně technické proveditelnosti by se měl jako směnný kurz pro přidělení prostředků podle článku 14 uvedeného nařízení používat poslední směnný kurz stanovený Evropskou centrální bankou před 1. červencem předcházejícím finančnímu roku, pro který se prostředky přidělují.
(5) Články 27 a 28 nařízení (ES) č. 1493/1999 se stanoví nákupní cena, která má být zaplacena producentům, a podpora, kterou může palírna získat na destilaci vedlejších produktů vinifikace a na destilaci vína z odrůd s dvojím zatříděním.
S přihlédnutím k hospodářským cílům úkonů a k postupu jejich provádění by měla rozhodná skutečnost pro směnné kurzy pro tyto částky připadat na první den příslušného hospodářského roku.
(6) Článkem 29 nařízení (ES) č. 1493/1999 se stanoví minimální cena, která má být zaplacena producentům, a podpora, kterou může palírna získat na destilaci určenou na podporu odvětví konzumního alkoholu.
Článkem 30 uvedeného nařízení se stanoví opatření pro nouzovou destilaci v případě výjimečného narušení trhu následkem značných přebytků nebo problémů s jakostí.
Z důvodu administrativně technické proveditelnosti by měla být rozhodná skutečnost pro směnný kurz použitelný v těchto případech stanovena měsíčně.
1623/2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu [5], stanoví podporu, jež má být vyplácena producentům alkoholizovaného vína.
Výše této podpory souvisí s příslušnou destilací, a proto by se stanovení rozhodné skutečnosti mělo řídit stejnou zásadou.
(8) Články 34 a 35 nařízení (ES) č. 1493/1999 se stanoví podpory pro specifické využití.
Z důvodu administrativně technické proveditelnosti a v zájmu co největšího přiblížení rozhodné skutečnosti hospodářskému cíli by měla rozhodná skutečnost pro podporu stanovenou v článku 34 uvedeného nařízení připadat na první den měsíce, v němž se provádí první obohacování, a rozhodná skutečnost pro podporu stanovenou v článku 35 uvedeného nařízení na první den každého měsíce, ve kterém se uskuteční zpracování.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkční potenciál
1. Rozhodnou skutečností pro směnný kurz použitelný pro prémii za konečné vzdání se vinohradnictví podle článku 8 nařízení (ES) č. 1493/1999 je první den hospodářského roku, v němž byla podána žádost o prémii.
2. Jako směnný kurz pro přidělení prostředků na restrukturalizaci a přeměnu vinic podle článku 14 nařízení (ES) č. 1493/1999 se použije poslední směnný kurz stanovený Evropskou centrální bankou před 1. červencem předcházejícím finančnímu roku, pro který se prostředky přidělují.
Článek 2
Tržní mechanismy
1. Pokud jde o destilaci vedlejších produktů vinifikace, rozhodná skutečnost pro směnný kurz použitelný pro nákupní cenu uvedenou v čl. 27 odst. 9 nařízení (ES) č. 1493/1999 a pro výplatu podpory palírnám uvedenou v čl. 27 odst. 11 nařízení (ES) č. 1493/1999 připadá na první den hospodářského roku, pro který se vyplácí nákupní cena.
2. Pokud jde o destilaci vína z odrůd s dvojím zatříděním, rozhodná skutečnost pro směnný kurz použitelný pro nákupní cenu uvedenou v čl. 28 odst. 3 nařízení (ES) č. 1493/1999 a pro výplatu podpory palírnám uvedenou v čl. 28 odst. 5 nařízení (ES) č. 1493/1999 připadá na první den hospodářského roku, pro který se vyplácí nákupní cena.
3. Pokud jde o destilaci stolních vín a vín vhodných k získávání stolních vín určených pro trh konzumního alkoholu, rozhodná skutečnost pro směnný kurz použitelný pro hlavní podporu uvedenou v čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1493/1999 a pro minimální cenu uvedenou v čl. 29 odst. 4 nařízení (ES) č. 1493/1999 připadá na první den měsíce, v němž se uskuteční první smluvní dodávka vína.
4. Pokud jde o nouzovou destilaci stanovenou v článku 30 nařízení (ES) č. 1493/1999, rozhodná skutečnost pro směnný kurz použitelný pro minimální cenu připadá na první den měsíce, v němž se uskuteční první smluvní dodávka vína.
5. Pokud jde o podporu producentům alkoholizovaného vína uvedenou v čl. 69 odst. 3 třetím pododstavci nařízení (ES) č. 1623/2000, použije se tatáž rozhodná skutečnost jako při jednotlivých konkrétních destilačních opatřeních.
6. Rozhodná skutečnost pro směnný kurz použitelný pro výplatu podpory na použití zahuštěného hroznového moštu nebo rektifikovaného moštového koncentrátu k obohacení, stanovenou v čl. 34 odst. 1 nařízení (ES) č. 1493/1999 připadá na první den měsíce, v němž se uskuteční první obohacování.
7. Rozhodná skutečnost pro směnný kurz použitelný pro výplatu podpory na použití hroznového moštu a zahuštěného hroznového moštu stanovenou v čl. 35 odst. 1 nařízení (ES) č. 1493/1999 připadá na první den každého měsíce, v němž se uskutečňuje zpracování.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 384/2005
ze dne 7. března 2005
o přijetí programu ad hoc modulů na období 2007 až 2009 pro výběrové šetření pracovních sil, které je ustanoveno nařízením Rady (ES) č. 577/98
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 577/98 ze dne 9. března 1998 o organizaci výběrového šetření pracovních sil ve Společenství [1], a zejména na čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením (ES) č. 577/98 je nutné upřesnit prvky programu ad hoc modulů na období 2007 až 2009.
(2) Rozhodnutí Rady 2002/177/ES ze dne 18. února 2002 o hlavních směrech politiky zaměstnanosti členských států pro rok 2002 [2] stanoví, že členské státy a Komise potřebují specifické statistické údaje, aby mohly vytvořit vhodná programová opatření v oblasti pracovních úrazů a zdravotních problémů z povolání, situace na trhu práce migrujících osob a jejich potomků a vstupu mladých lidí na trh práce.
Tuto informaci je proto třeba zahrnout do ad hoc modulů na období 2007 až 2009.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přijímá se program ad hoc modulů pro výběrové šetření pracovních sil na období 2007 až 2009 stanovený v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 385/2005
ze dne 8. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 386/2005
ze dne 8. března 2005,
kterým se mění několik nařízení, pokud jde o kódy kombinované nomenklatury pro některé ovoce a zeleninu a některé produkty zpracované z ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 234/79 ze dne 5. února 1979 o postupu při přizpůsobování nomenklatury společného celního sazebníku používané pro zemědělské produkty [1], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1810/2004 ze dne 7. září 2004, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [2] stanoví změny kombinované nomenklatury pro některé ovoce a zeleninu a některé produkty zpracované z ovoce a zeleniny.
(2) Nařízení, kterými se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 [3], zavedla také v minulých letech změny kombinované nomenklatury pro některé ovoce a zeleninu a některé produkty zpracované z ovoce a zeleniny a ne všechny tyto změny jsou zohledněny v následujících nařízeních upravujících společnou organizaci trhu s ovocem a zeleninou a produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny: nařízení Komise (EHS) č. 1591/87 ze dne 5. června 1987, kterým se stanoví normy jakosti pro zelí a kapustu, růžičkovou kapustu, celer řapíkatý, špenát a pro švestky [4]; nařízení Komise (EHS) č. 1677/88 ze dne 15. června 1988, kterým se stanoví normy jakosti pro okurky [5]; nařízení Rady (ES) č. 399/94 ze dne 21. února 1994 o zvláštních opatřeních pro sušené vinné hrozny [6]; nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [7]; nařízení Komise (ES) č. 1555/96 ze dne 30. července 1996 o prováděcích pravidlech k dodatečným dovozním clům na ovoce a zeleninu [8] a nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 ze dne 8. října 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, pokud jde o vývozní náhrady v odvětví ovoce a zeleniny [9].
(3) Nařízení (EHS) č. 1591/87, (EHS) č. 1677/88, (ES) č. 399/94, (ES) č. 3223/94, (ES) č. 1555/96 a (ES) č. 1961/2001 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Změny by se měly používat od stejné doby jako nařízení (ES) č. 1810/2004.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu a Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ustanovení čl. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1591/87 se nahrazuje tímto:
"Normy jakosti pro tyto produkty jsou stanoveny v přílohách I, II, III a IV:
- zelí a kapustu kódu KN 070490,
- růžičkovou kapustu kódu KN 07042000,
- celer řapíkatý kódu KN 07094000,
- špenát kódu KN 07097000."
Článek 2
Ustanovení čl. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1677/88 se nahrazuje tímto:
"Normy jakosti pro okurky kódu 07070005 kombinované nomenklatury jsou stanoveny v příloze."
Článek 3
Ustanovení čl. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 399/94 se nahrazuje tímto:
"Zvláštní opatření týkající se jakosti sušených vinných hroznů produkovaných ve Společenství kódů KN 08062010 a 08062030 se přijímají postupem podle článku 4."
Článek 4
Část A přílohy nařízení (ES) č. 3223/94 se mění takto:
1. V pátém řádku tabulky se kódy KN pro sladké pomeranče, čerstvé "ex08051010, ex08051030 a ex08051050" nahrazují kódy KN "ex08051020".
2. V desátém řádku tabulky se kódy KN pro jablka "ex08081020, ex08081050 a ex08081090" nahrazují kódy KN "ex08081080".
Článek 5
Příloha nařízení (ES) č. 1555/96 se mění takto:
1. V pátém řádku tabulky se kódy KN pro pomeranče "ex08051010, ex08051030 a ex08051050" nahrazují kódem KN "ex08051020".
2. V desátém řádku tabulky se kódy KN pro jablka "ex08081020, ex08081050 a ex08081090" nahrazují kódem KN "ex08081080".
Článek 6
Ustanovení čl. 7 odst. 2 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 1961/2001 se mění takto:
1. Pátá odrážka se nahrazuje tímto:
- "— pomeranče kódu 08051020,".
2. Jedenáctá a dvanáctá odrážka se nahrazují tímto:
- "— citrony (Citrus limon, Citrus limonum) kódu KN 08055010,
- — limety (Citrus aurantifolia) kódu KN 08055090,".
3. Čtrnáctá odrážka se nahrazuje tímto:
- "— jablka kódů 08081010 a 08081080,".
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 387/2005
ze dne 8. března 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 831/97, kterým se stanoví obchodní norma pro avokádo
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 2 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Pracovní skupina pro normalizaci potravin podléhajících rychlé zkáze a rozvoj jakosti Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) nedávno pozměnila normu FFV-42 týkající se uvádění na trh a kontroly obchodní jakosti u avokáda.
V zájmu jasnosti a mezinárodní průhlednosti je třeba zohlednit tyto změny v nařízení Komise (ES) č. 831/97 [2].
(2) Zralost a stupeň vývoje avokáda lze posoudit podle jeho obsahu sušiny.
Pro vyloučení ovoce, které není schopno dozrát, je třeba zavést požadavek minimálního obsahu sušiny.
(3) Obchod s malým avokádem Hass narůstá a odpovídá poptávce některých spotřebitelů.
Je tudíž nezbytné snížit minimální velikost u avokáda této odrůdy.
(4) Nařízení (ES) č. 831/1997 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 831/1997 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 388/2005
ze dne 8. března 2005,
kterým se přijímají specifikace modulu ad hoc o odchodu z práce do důchodu pro rok 2006 podle nařízení Rady (ES) č. 577/98 a kterým se mění nařízení (ES) č. 246/2003
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 577/98 ze dne 9. března 1998 o organizaci výběrového šetření pracovních sil ve Společenství [1], a zejména na čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 246/2003 ze dne 10. února 2003, kterým se přijímá program modulů ad hoc pro výběrové šetření pracovních sil stanovený nařízením Rady (ES) č. 577/98 pro roky 2004 až 2006 [2], zahrnuje modul ad hoc o odchodu z práce do důchodu.
(2) Za účelem sledování pokroku dosaženého při plnění společných cílů evropské strategie zaměstnanosti a otevřené metody koordinace v oblasti důchodů, která byla zahájena na zasedání Evropské rady v Laekenu v prosinci 2001, je potřeba komplexní a srovnatelný soubor údajů o odchodu z práce do důchodu. Oba procesy si jako své prioritní akce stanovují podporu aktivního stárnutí a prodlužování pracovního života, a to zejména prostřednictvím zásady č.
5 nazvané "Zvýšit nabídku pracovních sil a podporovat aktivní stárnutí" tvořící součást hlavních zásad zaměstnanosti pro rok 2003, které přijala Rada dne 22. července 2003 [3], a prostřednictvím cíle č. 5 důchodového procesu, jenž byl uveden ve společné zprávě o cílech a pracovních metodách v oblasti důchodů, kterou schválila Evropská rada na svém zasedání v Laekenu ve dnech 14. a 15. prosince 2001, a ve společné zprávě Komise a Rady o přiměřených a udržitelných důchodech, která byla přijata na zasedání Rady v Bruselu ve dnech 20. a 21. března 2003.
(3) V souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1145/2002/ES ze dne 10. června 2002 o podpůrných opatřeních Společenství v oblasti zaměstnanosti [4] se v období od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2006 provádějí činnosti Společenství týkající se analýzy, výzkumu a spolupráce mezi členskými státy v oblasti zaměstnanosti a trhu práce a jedním z cílů těchto činností je rozvíjet, sledovat a hodnotit evropskou strategii zaměstnanosti se silným důrazem na budoucnost.
(4) Aby se co nejvíce rozšířily možnosti vzorku pro modul ad hoc pro účely analýzy, je rovněž nezbytné aktualizovat specifikaci vzorku v oddíle 3 přílohy nařízení (ES) č. 246/2003.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Podrobný seznam informací, které je třeba v roce 2006 shromažďovat v rámci modulu ad hoc o odchodu z práce do důchodu, je uveden v příloze.
Článek 2
V oddíle 3 přílohy nařízení (ES) č. 246/2003 se bod "Vzorek:" nahrazuje tímto:
"Vzorek : Cílová věková skupina pro vzorek tohoto ad hoc modulu se skládá z osob ve věku 50 až 69 let.
Pro dílčí vzorek používaný v modulu ad hoc se shromažďuje celá skupina proměnných pro šetření pracovních sil.
Je-li jednotkou výběrového šetření jednotlivec, nepožadují se informace o ostatních členech domácnosti."
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 389/2005
ze dne 8. března 2005,
kterým se stanoví odchylky od nařízení Rady (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 800/1999, pokud jde o některé cukry používané v některých výrobcích zpracovaných z ovoce a zeleniny vyvážených do jiných třetích zemí než do Švýcarska a Lichtenštejnska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s výrobky zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 18 odst. 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 16 a 18 nařízení (ES) č. 2201/96 a nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [2], se vztahují na vývozy některých cukrů používaných v některých výrobcích zpracovaných z ovoce a zeleniny.
(2) Podle čl. 18 odst. 6 nařízení (ES) č. 2201/96 je v případě rozlišené náhrady náhrada vyplacena, jestliže se prokáže, že produkty dosáhly místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena. Článek rovněž stanoví, že mohou být stanoveny odchylky od tohoto pravidla, pokud budou vymezeny podmínky, jež jsou schopny poskytnout rovnocenné záruky.
(3) Článek 3 nařízení (ES) č. 800/1999 stanoví, že nárok na vývozní náhradu vzniká při dovozu do určité třetí země, pokud se na tuto třetí zemi vztahuje rozlišená náhrada.
Články 14, 15 a 16 uvedeného nařízení stanoví podmínky pro platbu rozlišené náhrady, zejména doklady, které musejí být předloženy jako důkaz o dodání zboží na místo určení.
(4) V případě rozlišené náhrady stanoví čl. 18 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 800/1999, že se část náhrady, která se vypočte pomocí nejnižší sazby náhrady, vyplatí na žádost vývozce, jakmile se prokáže, že produkt opustil celní území Společenství.
(5) Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, kterou se mění Dohoda mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 22. července 1972, pokud jde o ustanovení použitelná pro zpracované zemědělské produkty [3], jež byla podepsána v říjnu 2004, je prozatímně použitelná od 1. února 2005 na základě rozhodnutí Rady 2005/45/ES [4] o uzavření a prozatímním používání uvedené dohody.
(6) Podle rozhodnutí 2005/45/ES není cukr (čísla HS 1701, 1702 a 1703) použitý při výrobě určitého zpracovaného zboží vyváženého do Švýcarska a Lichtenštejnska od 1. února 2005 způsobilý pro vývozní náhrady.
(7) Dohoda schválená rozhodnutím 2005/45/ES zavádí zvláštní ustanovení o správní spolupráci zaměřené na boj proti nesrovnalostem a podvodům v oblastech týkajících se celních a vývozních náhrad.
(8) V souvislosti s těmito ustanoveními a s cílem nezpůsobit hospodářským subjektům při obchodu s jinými třetími zeměmi zbytečné náklady je vhodné odchýlit se od nařízení (ES) č. 2201/96 a (ES) č.
800/1999 tehdy, jestliže se v případě rozlišených náhrad požaduje důkaz o dovozu. Pokud pro příslušné země určení nebyly stanoveny vývozní náhrady, je při stanovování nejnižší sazby náhrady rovněž vhodné tuto skutečnost nezohlednit.
(9) Vzhledem k tomu, že se opatření stanovená v dohodě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, schválené rozhodnutím 2005/45/ES, budou používat od 1. února 2005, mělo by se toto nařízení používat od téhož data.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylně od čl. 18 odst. 6 nařízení (ES) č. 2201/96 a článku 16 nařízení (ES) č. 800/1999 není důkaz o splnění dovozních celních formalit podmínkou pro vyplacení náhrady za některé cukry použité v některých výrobcích zpracovaných z ovoce a zeleniny, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 2201/96 a které jsou uvedeny v tabulkách I a II protokolu 2 k dohodě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 22. července 1972, pokud rozlišení náhrady je pouze výsledkem toho, že pro Švýcarsko a Lichtenštejnsko nebyla náhrada stanovena.
Článek 2
Skutečnost, že nebyly stanoveny vývozní náhrady, pokud jde o vývoz některých cukrů použitých v některých výrobcích zpracovaných z ovoce a zeleniny, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 2201/96 a které jsou uvedeny v tabulkách I a II protokolu 2 k dohodě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 22. července 1972, do Švýcarska a Lichtenštejnska, se při určení nejnižší sazby náhrady ve smyslu čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 800/1999 nezohlední.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 390/2005
ze dne 7. března 2005,
kterým se zastavuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření použitelných na dovoz polyethylentereftalátových (PET) filmů pocházejících mimo jiné z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 [1] ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise, po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Předcházející postup a stávající opatření
(1) Následně po šetření zahájeném v květnu 2000 (dále jen "původní šetření") uložila Rada nařízením (ES) č. 1676/2001 [2] v srpnu 2001 konečná antidumpingová cla z dovozu polyethylentereftalátových (PET) filmů pocházejících mimo jiné z Indie.
Cla z dovozu PET filmů pocházejících z Indie se pohybovala v rozmezí mezi 0 % až 62,6 %.
(2) Stávající antidumpingové clo použitelné na dovozy od Jindal Poly Films Limited, dříve Jindal Polyester Limited (oznámení o změně jména bylo zveřejněno dne 2. prosince 2004 [3]) je 0 %.
Dovozy PET filmů od této společnosti rovněž podléhají vyrovnávacímu clu ve výši 7 %, které bylo uloženo v roce 1999 nařízením Rady (ES) č. 2597/1999 [4].
2. Žádost o přezkum
(3) Žádost o částečný prozatímní přezkum omezený na dumping ve vztahu k Jindal Poly Films Limited byla podána následujícími výrobci Společenství: Du Pont Teijin Films, Mitsubishi Polyester Film GmbH a Nuroll SpA (dále jen "žadatelé").
Tito žadatelé představují hlavní podíl výroby PET filmů ve Společenství.
Společnost Toray Plastics Europe tuto žádost podpořila, i když není formálním žadatelem.
(4) Žadatelé uvedli, že dumpingové rozpětí Jindal Poly Films Limited se změnilo a je vyšší než v původním šetření vedoucím k přijetí stávajících opatření.
3. Šetření
(5) Komise po konzultaci s poradním výborem shledala, že žádost obsahuje dostatečné důkazy prima facie, a oznámila dne 19. února 2004 zahájení částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení oznámením zahájení zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie [5].
(6) Tento přezkum byl rozsahem omezen na přezkoumání dumpingu ve vztahu k Jindal Poly Films Limited.
Období šetření bylo od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2003.
(7) Komise oficiálně informovala společnost Jindal Poly Films Limited, zástupce vyvážející země a dotčené výrobce ve Společenství o zahájení přezkumu.
Dotčeným stranám byla poskytnuta možnost písemně vyjádřit své stanovisko a požádat o slyšení v daném časovém limitu stanoveném v oznámení o zahájení.
(8) Komise, aby získala informace pokládané z nezbytné pro své šetření, zaslala dotazník společnosti Jindal Poly Films Limited, dotčenému vyvážejícímu výrobci, který spolupracoval vyplněním dotazníku.
Ověřovací návštěva byla vykonána v prostorách této společnosti v New Delhi, aby byla zajištěna ucelenost podaných informací.
B. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotyčný výrobek
(9) Dotyčným výrobkem je, jak byl vymezen v původním šetření, polyethylen-tereftalátový (PET) film pocházející z Indie, běžně deklarovaný pod kódy KN ex39206219 a ex39206290.
2. Obdobný výrobek
(10) Stejně jako v původním šetření bylo zjištěno, že PET filmy vyráběné a prodávané na trhu v Indii a PET filmy vyvážené z Indie do Společenství, stejně jako PET filmy vyráběné a prodávané výrobním odvětvím Společenství, mají stejné fyzikální a technické vlastnosti a použití. Proto jsou ve smyslu čl.
1 odst. 4 základního nařízení obdobnými výrobky.
C. DUMPING
1. Běžná hodnota
(11) Pro zjištění běžné hodnoty bylo nejprve ověřeno, že celkový domácí prodej vyvážejícího výrobce byl reprezentativní v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení, tj. že činil 5 % a více z celkového objemu prodeje dotyčného výrobku vyváženého do Společenství.
(12) Poté bylo zjišťováno, zda celkový domácí prodej každého typu výrobku představoval 5 % nebo více z objemu prodeje téhož typu vyváženého do Společenství.
(13) Pro ty typy výrobků, které představovaly 5 % nebo více z objemu prodeje téhož typu vyváženého do Společenství, bylo přezkoumáno, zda byl dosažen dostatečný prodej v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst.
4 základního nařízení. Pro každý typ výrobku, pro který dosažený objem domácího prodeje tržeb nad výrobními náklady představoval nejméně 80 % prodeje, byla běžná hodnota stanovena na základě vážených průměrných cen skutečně zaplacených za veškerý domácí prodej.
Pro ty typy výrobků, pro které objem ziskových transakcí byl rovný nebo nižší než 80 %, ale nebyl nižší než 10 % z prodeje, běžná hodnota byla založena na vážených průměrných cenách skutečně zaplacených za pouze domácí ziskové transakce.
(14) Pro ty typy výrobků, pro které nemohly být využity domácí ceny vyvážejícího výrobce ke stanovení běžné hodnoty v důsledku nedostatečné reprezentativnosti nebo nedostatečného prodeje běžným obchodním stykem, běžná hodnota byla vypočtena na základě výrobních nákladů vynaložených dotyčným vyvážejícím výrobcem a připočtení přiměřeného zvýšení za náklady prodejní, správní a režijní a za zisk, v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(15) Náklady prodejní, správní a režijní byly založeny na nákladech vynaložených vyvážejícím výrobcem na dosažení svého domácího prodeje dotyčného výrobku, které byly shledány jako reprezentativní.
Zisk byla vypočten na základě váženého průměru zisku dotyčné společnosti, dosahovaného pro daný typ výrobku prodejem na domácím trhu v dostatečném množství v běžném obchodním styku.
2. Vývozní cena
(16) Vyvážející výrobce udal prodej (z jedné dodávky) dosažený partnerskou společností ve Společenství.
Vzhledem k tomu, že šlo o zanedbatelné množství, nebyl tento prodej uvažován.
(17) Ostatní vývozní prodeje dotyčného výrobku byly dosaženy v období šetření ve Společenství prodejem nezávislým zákazníkům. Proto byla vývozní cena zjištěna v souladu s čl.
2 odst. 8 základního nařízení na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo splatných.
3. Srovnání
(18) Srovnání běžné hodnoty a ceny vývozní bylo provedeno na základě srovnání mimo závod (úroveň ze závodu).
Spravedlivé srovnání bylo zajištěno použitím náležitých oprav ve formě korekcí rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen v souladu s čl. 2 odst.
10 základního nařízení. Podobně byly popřípadě provedeny opravy korigující rozdíly v nákladech na slevy z ceny, rabaty, dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, náklady na balení, úvěr, a provize, pokud byly doloženy ověřenými doklady.
a) Dovozní poplatky
(19) Jindal Poly Films Limited nárokoval opravu normální ceny za dovozní poplatky vybírané mimo režim Advance Licence Scheme (ALS) za dovoz surovin použitých k výrobě zboží na vývoz.
Režim ALS povoluje bezcelní dovážení surovin za předpokladu, že dotyčná společnost vyváží odpovídající množství a že hodnota konečného výrobku je určena v souladu s úředně stanovenými vstupními–výstupními normami.
Společnost uvedla, že pro splnění požadavků režimu ALS vzhledem k dováženým surovinám použila vývozy dotyčného výrobku do ES.
(20) Vzhledem k tomu, že by konečný výsledek přezkumného šetření nebyl nijak ovlivněn závěrem o ohledně uznání nárokované opravy, nebyl tento závěr učiněn.
b) Ostatní opravy
(21) Vyvážející výrobce pro malý počet vývozů nárokoval opravu vývozní ceny podle čl. 2 odst.
10 písm. k) základního nařízení na základě výše dávek, které obdržel na vývoz v režimu Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPB) na poexportním základu. V tomto režimu by mohly být úvěry získané při vývozu výrobků použity jako protiúčet k zaplacení cla z dovozu jakéhokoli zboží nebo by mohly být volně podány jiným společnostem.
Kromě toho neexistují žádná omezení, že dovážené zboží by mělo být využitou pouze k výrobě vyvážených výrobků.
Dotyčný výrobce neprokázal, že by sumy dávek na vývoz v režimu DEPB na poexportním základu ovlivnily cenovou srovnatelnost, zejména že by kupci soustavně platili různé ceny na domácím trhu v důsledku výhod DEPB.
Uvedený nárok byl proto zamítnut.
4. Dumpingové rozpětí
(22) Dumpingové rozpětí bylo zjištěno srovnáním váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozních cen v souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení.
(23) Toto srovnání vedlo k dumpingovému rozpětí 0 %.
D. ZÁVĚR
(24) Na základě výše uvedených skutečností a úvah a z hlediska dostupných informací bylo shledáno, že by v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení mělo být současné přezkumné šetření zastaveno a že antidumpingové clo 0 %, uložené nařízením (ES) č. 1676/2001 na dovozy PET filmů vyráběných a dovážených do Evropského spoelčenství společností Jindal Poly Films Limited by mělo být zachováno.
(25) Všechny dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na základě kterých bylo učiněno rozhodnutí zachovat stávající antidumpingové clo, a byla jim poskytnuta příležitost se vyjádřit.
(26) Žadatelé tvrdili, že by výpočet dumpingu měl být založen na srovnání váženého průměru běžné hodnoty a jednotlivých vývozních transakcí, neboť podle jejich tvrzení docházelo k dumpingu cílenému na "zvláštní kategorii zákazníků".
Tvrdili, že pokud by se konkrétní typ filmu prodával pouze zákazníkům v konkrétním segmentu konečného využití, docházelo by k rozlišování podle zákazníků.
Rovněž považovali tento přístup za odůvodněný s ohledem na růst indické výrobní kapacity, o němž se domnívali, že se týká zejména daného typu filmu.
V této souvislosti je třeba si nejdříve uvědomit, že dotčený typ filmu se neprodával jen zákazníkům, kteří by kupovali výhradně tento typ filmu, ale i zákazníkům, kteří nakupují jiné typy.
Srovnání cen stejných typů filmu prodávaných různým zákazníkům neprokázalo strukturu cenového rozlišení podle zákazníka. Vzhledem k tomu, že k uvedenému rozlišování nedocházelo, není v souladu s čl.
2 odst. 11 základního nařízení pro účely výběru postupu pro výpočet dumpingu existence údajné struktury dumpingu podle typu výrobku významná.
Navíc je třeba si rovněž uvědomit, že při určování postupu pro stanovení dumpingového rozpětí není významným činitelem ani změna výrobní kapacity.
Vzhledem k tomu, že nebylo zjištěno rozlišování mezi různými zákazníky, oblastmi nebo časovými obdobími, tvrzení žadatelů bylo odmítnuto a nadále se jako vhodný postup použije srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozní ceny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření použitelných na dovozy polyethylentereftalátových (PET) filmů pocházejících mimo jiné z Indie, obvykle deklarovaných pod kódy KN ex39206219 a ex39206290, se v rozsahu, v jakém se tato opatření týkají indického vyvážejícího výrobce, společnosti Jindal Poly Films Limited, zastavuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 391/2005
ze dne 9. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 392/2005
ze dne 8. března 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 393/2005
ze dne 9. března 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v sektoru hovězího a telecího masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 33 odst. 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 33 nařízení (ES) č. 1254/1999 může být rozdíl mezi cenami výrobků uvedených v článku 1 daného nařízení na světovém trhu a v Evropském společenství dorovnán vývozní náhradou.
(2) Podmínky pro přiznání zvláštních vývozních náhrad pro některé druhy hovězího a telecího masa, pro některé konzervy a pro některá místa určení byly stanoveny nařízeními Komise (EHS) č. 32/82 [2], (EHS) č. 1964/82 [3], (EHS) č. 2388/84 [4], (EHS) č. 2973/79 [5] a (ES) č. 2051/96 [6].
(3) Použití těchto pravidel a kritérií na očekávanou situaci na trhu s hovězím a telecím masem vede ke stanovení náhrad následujícím způsobem.
(4) V případě živých zvířat by se z důvodů zjednodušení neměly udělovat vývozní náhrady na kategorie zvířat, které se do třetích zemí vyvážejí v zanedbatelném množství.
Navíc by se s ohledem na dobré zacházení se zvířaty měly co nejvíce omezit vývozní náhrady na zvířata určená k porážce.
V důsledku toho je vhodné udělovat vývozní náhrady na taková zvířata jen při vývozu do třetích zemí, které z kulturních a/nebo náboženských důvodů tradičně dovážejí velké množství zvířat určených k porážce.
Aby se zabránilo zneužívání ustanovení týkajících se živých zvířat určených k reprodukci, je nutné omezit vývozní náhrady tak, aby se vztahovaly pouze na jalovice a krávy, které nejsou starší než 30 měsíců.
(5) Měly by být udělovány náhrady při vývozu určitého čerstvého nebo chlazeného masa uvedeného v příloze pod kódem KN 0201, určitého mraženého masa uvedeného v příloze pod kódem KN 0202, určitého masa nebo drobů uvedených v příloze pod kódem KN 0206 a některých dalších přípravků a konzerv z masa nebo drobů uvedených v příloze pod kódem KN 16025010 do určitých destinací.
(6) V případě vykostěného, soleného a sušeného hovězího a telecího masa existují tradiční obchodní toky do Švýcarska.
Aby byl tento obchod v nezbytném rozsahu zachován, doporučuje se stanovit náhrady v takové výši, která pokryje rozdíl mezi cenami na švýcarském trhu a vývozními cenami členských států.
(7) Pro některé další partie a konzervy masa nebo drobů uvedené v příloze pod kódem KN 16025031 až 16025080 může být podíl Společenství na mezinárodním obchodu zachován poskytnutím náhrady, jejíž výše odpovídá částce doposud přiznávané vývozcům.
(8) Pro ostatní produkty z hovězího a telecího masa není vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nutné stanovovat náhradu.
(9) Nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [7] byla zavedena nomenklatura pro účely vývozních náhrad u zemědělských produktů a náhrady se stanovují na základě kódů produktů definovaných v dané nomenklatuře.
(10) Je na místě přizpůsobit výše náhrad pro všechny zmrazené partie masa částkám přiznaným pro čerstvé nebo chlazené partie masa, kromě masa z dospělého skotu samčího pohlaví.
(11) Pro posílení kontroly produktů spadajících pod kód KN 160250 je na místě předem stanovit, že se na tyto produkty vztahují náhrady pouze v případě, že byly vyrobeny dle článku 4 nařízení Rady (EHS) č. 565/80 ze 4. března 1980 o vyplácení záloh vývozních náhrad pro zemědělské produkty [8].
(12) Náhrady by měly být udělovány pouze na produkty, které se mohou volně pohybovat po Společenství.
Z tohoto důvodu by měl nárok na udělení náhrady vzniknout jen produktům s označením zdravotní nezávadnosti podle směrnice Rady 64/433/EHS [9], směrnice Rady 94/65/ES [10] a směrnice Rady 77/99/EHS [11].
(13) Podmínky čl. 6. odst. 2 nařízení (EHS) č. 1964/82 vedou ke snížení zvláštní náhrady v případě, kdy je množství vykostěného masa určeného pro vývoz nižší než 95 %, ale vyšší než 85 % celkové váhy masa po vykostění.
(14) Cílem jednání o přijetí dodatečných koncesí vedených v rámci Evropských dohod mezi Evropským společenstvím a přidruženými zeměmi střední a východní Evropy je především liberalizace trhu s produkty, které spadají pod společnou organizaci trhu s hovězím a telecím masem.
Za tímto účelem bylo, mimo jiné, rozhodnuto o zrušení vývozních náhrad u produktů určených k vývozu do Rumunska.
Tato země by proto měla být vyřazena ze seznamu míst určení opravňujících k udělení náhrady a zároveň by mělo být zajištěno, že zrušení náhrad pro vývozy do této země nepovede k vytvoření diferencovaných náhrad pro vývozy do jiných zemí.
(15) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Seznam produktů, při jejichž vývozu se poskytují náhrady stanovené v článku 33 nařízení (ES) č. 1254/1999, výše těchto náhrad a místa určení jsou uvedena v příloze tohoto nařízení.
2. Produkty musejí splňovat podmínky pro označení zdravotní nezávadnosti dle:
- přílohy I kapitoly XI nařízení 64/433/EHS,
- přílohy I kapitoly VI nařízení 94/65/ES,
- přílohy B kapitoly VI nařízení 77/99/EHS.
Článek 2
V případě uvedeném v čl. 6 odst. 2 třetím pododstavci nařízení (EHS) č. 1964/82 se vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód 0201 30 00 9100 snižuje o 14,00 EUR/100 kg.
Článek 3
Nestanovení vývozních náhrad pro Rumunsko se nepovažuje za diferenciaci náhrady.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost následujícím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 394/2005
ze dne 8. března 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 795/2004, kterým se stanoví podrobná pravidla pro provádění režimu jednotné platby podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce, a kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 1782/2003
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [1], a zejména na čl. 145 písm. c), d) a q) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 795/2004 [2] zavádí prováděcí pravidla pro režim jednotné platby, který se použije od roku 2005.
Správní a funkční provádění režimu, které začalo na tomto základě na vnitrostátní úrovni, poukázalo na nutnost dalších podrobných pravidel týkajících se některých aspektů režimu a vyjasnění a přizpůsobení některých aspektů stávajících pravidel.
(2) Zvláště je vhodné upřesnit působnost definice víceletých plodin vzhledem k podmínkám pro poskytnutí podpory na vynětí půdy z produkce a vzhledem k režimu podpory pro energetické plodiny podle článku 88 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(3) Ze správních důvodů, aby se omezil vznik částí platebních nároků jen na nutné minimum, čl. 3 odst. 4 nařízení (ES) č. 795/2004 stanoví, že před rozdělením stávajícího nároku v případě převodu se musí využít všechny stávající části. Je vhodné upřesnit, že ustanovení má odkazovat na stávající části nároků stejného druhu, jako jsou normální nároky, nároky na vynětí půdy z produkce, nároky s povolením podle článku 60 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(4) Podle čl. 7 odst. 6 nařízení (ES) č. 795/2004 nemohou zemědělci, kteří pronajali nebo prodali hektary, využít mechanismu stanoveného v uvedeném článku. Pokud není účel uvedeného mechanismu narušen koupí a prodejem nebo pronájmem ekvivalentního počtu hektarů, mělo by být stanoveno, že se tento mechanismus použije také v uvedených případech.
(5) Článek 10 nařízení (ES) č. 795/2004 stanoví, že v mimořádných situacích se část referenčního obnosu vrací do národní rezervy.
Ze správních důvodů je vhodné, aby bylo členským státům umožněno použít toto snížení nad strop, který má být definován.
(6) Ustanovení čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 795/2004 staví naroveň pronájem a koupi půdy pro investiční účely. Investice do produkční kapacity ve formě pronájmu by se měly také zohlednit.
(7) Ustanovení čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 795/2004 má za cíl zohlednit případy zemědělců, kteří se nacházejí ve zvláštní situaci vyplývající z koupě půdy, která byla během referenčního období pronajata. Je vhodné upřesnit působnost ustanovení definováním podmínek pronájmu, které je třeba zohlednit.
(8) Ustanovení čl. 46 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví, že zemědělec může kromě případů vyšší moci nebo mimořádných okolností převést své platební nároky bez půdy teprve poté, co využil ve smyslu článku 44 uvedeného nařízení alespoň 80 % svých platebních nároků během nejméně jednoho kalendářního roku, nebo poté, co dobrovolně postoupil vnitrostátní rezervě všechny platební nároky, které nevyužil během prvního roku použití režimu jednotné platby. Je vhodné upřesnit podmínky použití uvedeného ustanovení.
(9) Nařízení (ES) č. 795/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
1782/2003 ve znění nařízení Rady (ES) č. 864/2004 [3] členským státům, aby povolily pěstování vedlejších plodin na hektarech, na které lze poskytnout podporu, během období maximálně tří měsíců každoročně počínaje 15. srpnem.
Vzhledem k tomu, že do 31. prosince 2004 jsou tyto postupy v souladu se stávajícími pravidly týkajícími se přímých plateb a že zemědělci k tomu mohou být podle nového ustanovení znovu oprávněni od 1. ledna 2006, přerušení těchto postupů na jeden rok by způsobilo zemědělcům, kteří jsou na tyto postupy zvyklí, vážné hospodářské problémy a vyvolalo by praktické a zvláštní problémy vzhledem k půdě, na kterou lze poskytnout podporu.
Aby se zajistila kontinuita opatření a umožnilo se zemědělcům v členských státech, kde by takové rozhodnutí bylo učiněno, aby včas rozhodli o výsevu, je nutné a řádně oprávněné stanovit odchylně od nařízení (ES) č. 1782/2003 použití této možnosti v roce 2005.
(11) Jelikož se režim jednotné platby použije od 1. ledna 2005, je vhodné, aby se toto nařízení použilo se zpětným účinkem od uvedeného data.
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 795/2004 se mění takto:
1. V článku 2 se písmena c) a d) nahrazují tímto:
"c) "trvalými plodinami" se rozumí plodiny, které nejsou pěstované systémem střídání plodin, jiné než stálé travní porosty, které jsou na dané půdě pěstovány nejméně pět let a lze je opakovaně sklízet, včetně školek podle definice přílohy I bodu G/5 I rozhodnutí Komise 2000/115/ES [4], vyjma víceletých plodin a školek pro tyto víceleté plodiny.
Pro účely čl. 54 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 a v případě oblastí, na které se také vztahuje žádost o podporu pro energetické plodiny podle článku 88 uvedeného nařízení se rychle rostoucí dřeviny (kód KN ex06029041) Miscanthus sinensis (kód KN ex06029051) Phalaris arundicea (chrastice rákosovitá "reed canary grass") (kód KN ex12149090) považují za víceleté plodiny. Nicméně pro účely čl. 44 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 se považují za hektary, na které lze poskytnout podporu:
- plochy osázené těmito plodinami mezi 30. dubnem 2004 a 10. březnem 2005,
- plochy osázené těmito plodinami před 30. dubnem 2004 a pronajaté nebo koupené mezi 30. dubnem 2004 a 10. březnem 2005 s ohledem na použití režimu jednotné platby.
d) "víceletými plodinami" se rozumí plodiny následujících produktů:
Kód KN _BAR_ _BAR_
07091000 _BAR_ Artyčoky _BAR_
07092000 _BAR_ Chřest _BAR_
07099090 _BAR_ Reveň _BAR_
081020 _BAR_ Maliny, moruše, ostružiny a ostružino-maliny _BAR_
081030 _BAR_ Černý, bílý nebo červený rybíz a angrešt _BAR_
081040 _BAR_ Brusinky, borůvky a jiné plody rodu Vaccinium _BAR_
2. V článku 3 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
"4. Odstavce 2 a 3 se použijí pouze, pokud zemědělec musí přihlásit nebo převést platební nárok nebo část platebního nároku s částí hektaru poté, co přihlásil nebo převedl stávající platební nároky nebo části platebních nároků stejného druhu."
3. V článku 7 se odstavec 6 nahrazuje tímto:
"6. Pro účely odstavců 1, 2, 3 a 4 se hektary převedené prodeji nebo pronájmem a nenahrazené odpovídajícím počtem hektarů započítají do počtu hektarů, které zemědělec přihlásí."
4. V článku 10 se vkládá nový odstavec 6, který zní:
"6. Členské státy mohou stanovit strop, při jehož překročení se použije odstavec 1."
5. V článku 21 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
"4. Pro použití odstavce 1 se dlouhodobý pronájem na šest a více let započatý nejpozději ode dne 15. května 2004 považuje za koupi půdy nebo investice do produkční kapacity."
6. V ustanovení čl. 22 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Pro účely použití tohoto odstavce se "půdou v pronájmu" rozumí půda, která byla v okamžiku koupě nebo po ní předmětem pronájmu, který nebyl nikdy obnoven kromě obnovení vyplývajícího z právní povinnosti."
7. V článku 25 se vkládá nový odstavec, který zní:
"4. Pro použití čl. 46 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003 se procento platebních nároků využitých zemědělcem, s výjimkou platebních nároků prodaných spolu s půdou, vypočítá na základě počtu platebních nároků, které mu jsou přiděleny v prvním roce použití režimu jednotné platby, a tyto platební nároky musí využít během jednoho kalendářního roku."
8. Článek 47 se nahrazuje tímto:
"Článek 47
Překročení stropů
Pokud výše částek k vyplacení u každého z režimů uvedených v článcích 66 až 71 nařízení (ES) č. 1782/2003 překročí strop stanovený v souladu s čl. 64 odst. 2 uvedeného nařízení, částka k výplatě se v daném roce poměrně sníží."
Článek 2
Odchylně od ustanovení článku 51 nařízení (ES) č. 1782/2003 mohou členské státy na rok 2005 rozhodnout o použití čl. 51 písm. b) druhého pododstavce uvedeného nařízení ve znění nařízení (ES) č. 864/2004.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 395/2005
ze dne 9. března 2005
o novém přidělení dovozních práv dle nařízení (ES) č. 1206/2004 o otevření a správě dovozní celní kvóty pro zmrazené hovězí maso určené ke zpracování
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1206/2004 ze dne 29. června 2004 o otevření a správě celní kvóty pro zmrazené hovězí maso určené ke zpracování (od 1. července 2004 do 30. června 2005 [1], zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Množství stanovené v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1206/2004 je celkem 1179,43 t.
2. Dle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1206/2004 dochází k následujícímu rozdělení:
- 930,57 t pro produkty A,
- 248,86 t pro produkty B.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 10. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) C. 396/2005
ze dne 23. února 2005
o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 a čl. 152 odst. 4 písm. b) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [1],
po konzultaci Výboru regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice Rady 76/895/EHS ze dne 23. listopadu 1976 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v ovoci a zelenině a na jejich povrchu [3], směrnice Rady 86/362/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách a na jejich povrchu [4], směrnice Rady 86/363/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v potravinách živočišného původu a na jejich povrchu [5] a směrnice Rady 90/642/EHS ze dne 27. listopadu 1990 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu [6] byly několikrát zásadně změněny.
V zájmu přehlednosti a jednoduchosti by tyto směrnice měly být zrušeny a nahrazeny jediným aktem.
(2) Toto nařízení se přímo dotýká veřejného zdraví a je významné pro fungování vnitřního trhu.
Rozdílné maximální limity reziduí pesticidů v jednotlivých členských státech mohou klást překážky obchodu s produkty uvedenými v příloze I Smlouvy a s produkty z nich odvozenými mezi členskými státy a obchodu mezi třetími zeměmi a Společenstvím.
V zájmu volného pohybu zboží, rovných podmínek hospodářské soutěže mezi členskými státy a vysoké úrovně ochrany spotřebitele je tedy vhodné, aby maximální limity reziduí (MLR) v produktech rostlinného a živočišného původu byly stanoveny na úrovni Společenství s přihlédnutím ke správné zemědělské praxi.
(3) Nařízení, kterým se stanoví MLR, nevyžaduje v členských státech provedení ve vnitrostátním právu.
Je tedy nejvhodnějším právním nástrojem, kterým lze stanovit MLR pro pesticidy v produktech rostlinného a živočišného původu, protože jeho přesné požadavky se mají uplatňovat současně a jednotně v celém Společenství, a tím umožňovat účinnější využití zdrojů členských států.
(4) Produkce a spotřeba rostlinných a živočišných produktů má ve Společenství velmi důležitou úlohu.
Výnosy z rostlinné výroby jsou neustále ohrožovány škodlivými organismy.
Je naprosto nezbytné chránit rostliny a rostlinné produkty před těmito organismy, aby se zabránilo poklesu výnosů nebo škodám na sklizených produktech a zjistila se jak vyšší jakost sklizených produktů, tak vysoká produktivita zemědělství.
Jsou k tomu k dispozici různé metody včetně nechemických metod, postupů jako je použití odolných odrůd, střídání plodin, mechanické odstraňování plevele, biologická kontrola, a chemické metody, například použití přípravků na ochranu rostlin.
(5) Jednou z nejběžnějších metod ochrany rostlin a rostlinných produktů před působením těchto škodlivých organismů je používání účinných látek v přípravcích na ochranu rostlin.
Avšak jejich použití může mít za následek přítomnost reziduí v ošetřených produktech, ve zvířatech krmených těmito produkty a ve včelím medu, které byly těmto látkám vystaveny.
Podle směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh [7] by měla být veřejnému zdraví dána přednost před požadavky na ochranu plodin, a proto je nezbytné zajistit, aby tato rezidua nebyla přítomna v úrovních představujících nepřijatelné riziko pro lidi a případně pro zvířata.
V souladu se správnou zemědělskou praxí by měly být MLR stanoveny na nejnižší dosažitelné úrovni pro všechny pesticidy, aby byly chráněny zranitelné skupiny, jako jsou děti a nenarozené děti.
(6) Rovněž je důležité pokračovat ve vývoji metodiky, která zohlední kumulativní účinky a účinky vzájemného působení.
Jelikož jsou lidé vystaveni kombinacím účinných látek a jejich kumulativním účinkům a možným celkovým účinkům a účinkům vzájemného působení na lidské zdraví, měly by být MLR stanoveny po konzultaci s Evropským úřadem pro bezpečnost potravin zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin [8] (dále jen "úřad").
(7) Směrnice Rady 91/414/EHS stanoví, že členské státy při vydávání povolení musí stanovit, že přípravky na ochranu rostlin musí být správně používány.
Správné použití zahrnuje uplatnění zásad správné zemědělské praxe a zásad integrované ochrany.
Pokud úroveň MLR vyplývající z povoleného použití pesticidů podle směrnice 91/414/EHS představuje riziko pro spotřebitele, mělo by být takové použití přezkoumáno za účelem snížení limitů reziduí pesticidů.
Společenství by mělo podporovat používání metod nebo přípravků zohledňujících snižování rizika a používání používaných pesticidů v množstvích, která jsou v souladu s účinnou ochranou rostlin proti škůdcům.
(8) Řada účinných látek je zakázána podle směrnice Rady 79/117/EHS ze dne 21. prosince 1978, kterou se zakazuje uvádění na trh a používání přípravků na ochranu rostlin obsahujících určité účinné látky [9].
Zároveň mnoho jiných účinných látek není v současné době povoleno podle směrnice 91/414/EHS.
Rezidua účinných látek v produktech rostlinného a živočišného původu vyplývající z nedovoleného používání nebo z kontaminace životního prostředí nebo z použití ve třetích zemích by měla být pečlivě kontrolována a sledována.
(9) Základní pravidla potravinového a krmivového práva jsou stanovena v nařízení (ES) č. 178/2002.
(10) Vedle těchto základních pravidel jsou potřebná podrobnější pravidla k zajištění účinného fungování vnitřního trhu a obchodu se třetími zeměmi ve vztahu k čerstvým, zpracovaným nebo složeným rostlinným a živočišným produktům určeným pro lidskou spotřebu nebo ke krmení zvířat, které mohou obsahovat rezidua pesticidů, přičemž tato pravidla stanoví základ pro zajištění vysoké úrovně ochrany lidského zdraví a zdraví zvířat a zájmů spotřebitelů.
Tato pravidla by měla zahrnovat stanovení zvláštní MLR pro každý pesticid ve všech potravinách a krmivech a kvalitu podkladových údajů pro tyto MLR.
(11) Ačkoli se zásady obecného potravinového práva stanovené v nařízení (ES) č. 178/2002 vztahují pouze na krmiva pro zvířata určená k produkci potravin, je vzhledem k obtížím oddělování produktů, které mají být použity jako krmivo pro zvířata, která nejsou určená k produkci potravin, a v zájmu usnadnění kontroly a vymáhání ustanovení tohoto nařízení vhodné uplatňovat tyto zásady rovněž na krmiva, která nejsou určena pro zvířata určená k produkci potravin.
Toto nařízení by však nemělo být na překážku zkouškám, které jsou nezbytné pro hodnocení pesticidů.
(12) Směrnice 91/414/EHS stanoví základní pravidla pro používání a uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh.
Zejména by používání těchto přípravků nemělo mít žádné škodlivé účinky na lidi a zvířata.
Rezidua pesticidů vyplývající z používání přípravků na ochranu rostlin mohou mít škodlivé účinky na zdraví spotřebitelů.
Je tedy vhodné, aby pravidla pro MLR v produktech určených pro lidskou spotřebu byla definována tak, že jsou spojena s povolením pro používání pesticidů, jak je stanoveno směrnicí 91/414/EHS.
Rovněž je uvedenou směrnici třeba upravit, aby bylo přihlédnuto k postupu Společenství pro stanovování MLR podle tohoto nařízení.
Podle uvedené směrnice může být členský stát určen jako zpravodaj pro hodnocení účinné látky.
Pro účely tohoto nařízení je vhodné využívat odborné znalosti dostupné v takovém členském státě.
(13) Je vhodné, aby byla zavedena zvláštní pravidla pro kontrolu reziduí pesticidů v zájmu doplnění obecných předpisů Společenství o kontrole potravin a krmiv.
(14) Při řešení otázky MLR pesticidů je nutno také konstatovat, že málo spotřebitelů si je vědomo rizik, která pesticidy představují.
Bylo by vhodné, aby byla tato rizika plně objasněna veřejnosti.
(15) Členské státy by měly zvážit možnost zveřejnění názvů společností, jejichž produkty obsahují vyšší hladiny reziduí pesticidů, než jsou maximální přípustné limity.
(16) Zvláštní pravidla pro krmiva včetně uvádění krmiv na trh, jejich skladování a krmení zvířat jsou stanovena ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech [10].
U některých produktů nelze určit, zda budou zpracovány na potraviny nebo krmiva.
Rezidua pesticidů v těchto produktech by proto měla být nezávadná jak pro lidskou spotřebu, tak případně pro výživu zvířat.
Je tedy vhodné, aby se pravidla stanovená v tomto nařízení vztahovala na tyto produkty vedle zvláštních pravidel pro výživu zvířat.
(17) Je nezbytné definovat na úrovni Společenství určité pojmy používané pro stanovení a kontrolu MLR a podávání zpráv o kontrolách MLR v produktech rostlinného a živočišného původu.
Je důležité, aby členské státy uplatňovaly vhodné sankce v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách pro ověření souladu s krmivovým a potravinovým právem a s ustanoveními týkajícími se zdraví a dobrých životních podmínek zvířat [11].
(18) Směrnice 76/895/EHS stanoví možnost povolit vyšší úrovně MLR členskými státy, než jsou v současné době povoleny na úrovni Společenství.
Tato možnost by měla být zrušena, neboť by s ohledem na vnitřní trh mohla vytvářet překážky obchodu uvnitř Společenství.
(19) Stanovení MLR u pesticidů vyžaduje zdlouhavé technické zkoumání a zahrnuje hodnocení případných rizik pro spotřebitele.
MLR proto nemohou být stanoveny okamžitě pro rezidua pesticidů v současné době upravená směrnicí 76/895/EHS nebo pro pesticidy, pro které MLR Společenství dosud nebyly stanoveny.
(20) Je vhodné, aby byly při stanovování MLR pesticidů na úrovni Společenství uplatňovány minimální požadavky na údaje.
(21) Ve výjimečných případech, a zejména pro nedovolené pesticidy, které se mohou vyskytovat v životním prostředí, je vhodné při stanovování MLR povolit používání údajů z monitoringu.
(22) MLR pesticidů by měly být neustále sledovány a měly by být měněny tak, aby se vzaly v úvahu nové informace a údaje.
Pokud povolená použití přípravků na ochranu rostlin nemají za následek zjistitelné hladiny úrovně reziduí pesticidů, měl by být MLR stanoven na úrovni meze stanovitelnosti.
Pokud není použití pesticidů na úrovni Společenství povoleno, měly by být MLR stanoveny na dostatečně nízké úrovni, aby byl spotřebitel chráněn před příjmem nedovolených nebo nadměrných úrovní reziduí pesticidů.
K usnadnění kontroly reziduí pesticidů by měla být stanovena standardní hodnota reziduí pesticidů přítomných v produktech nebo skupinách produktů zahrnutých v příloze I, pro které nebyl v přílohách II nebo III stanoven žádný MLR, jestliže dotyčná účinná látka není uvedena v příloze IV.
Je vhodné stanovit standardní hodnotu na 0,01 mg/kg a umožnit její stanovení na jiné úrovni pro účinné látky zahrnuté v příloze V při zohlednění obvyklých dostupných analytických metod nebo ochrany spotřebitele.
(23) Nařízení (ES) č. 178/2002 stanoví postupy pro přijímání mimořádných opatření u potravin a krmiv pocházejících ze Společenství nebo dovezených ze třetí země.
Tyto postupy umožňují Komisi přijmout tato opatření v situacích, kdy potraviny mohou představovat vážné riziko pro lidské zdraví, zdraví zvířat nebo životní prostředí a pokud se nelze s tímto rizikem úspěšně vypořádat pomocí opatření přijatých dotyčným členským státem nebo státy.
Je vhodné, aby úřad tato opatření a jejich vliv na lidi a případně zvířata vyhodnotil.
(24) Celoživotní expozice a případně akutní expozice spotřebitelů reziduím pesticidů z potravin by měla být vyhodnocena v souladu s postupy a praxí používanými ve Společenství, přičemž se zohlední pokyny vydané Světovou zdravotnickou organizací.
(25) Prostřednictvím Světové obchodní organizace by měly být vedeny konzultace s obchodními partnery Společenství ohledně navržených MLR a jejich připomínky by měly být zohledněny před přijetím MLR.
Při stanovování MLR Společenství by měly být také brány v úvahu MLR stanovené na mezinárodní úrovni Komisí pro Codex Alimentarius s přihlédnutím ke správné zemědělské praxi.
(26) Pokud jde o používání přípravků na ochranu rostlin, může se pro krmiva a potraviny produkované mimo Společenství dovoleně používat odlišná zemědělská praxe, jež má někdy za následek jiná rezidua pesticidů, než která vyplývají z dovoleně uplatňovaných použití ve Společenství.
Je tedy vhodné, aby pro dovážené produkty byly stanoveny MLR, které zohlední tato použití a výsledná rezidua, lze-li nezávadnost produktů prokázat při použití stejných kritérií jako pro domácí produkci.
(27) Je nezbytné, aby úřad vyhodnotil žádosti o MLR a hodnoticí zprávy připravené členskými státy s plným zohledněním toxikologických účinků, například poruch imunitního systému, endokrinních poruch a poruch vývoje, za účelem určení s nimi spojeného rizika pro spotřebitele a případně pro zvířata.
(28) Členské státy by měly stanovit pravidla pro sankce za porušení tohoto nařízení a zajistit jejich uplatňování.
Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(29) Rozvoj harmonizovaného systému Společenství pro MLR zahrnuje vypracovávání pokynů, databáze a jiné činnosti, s nimiž souvisejí náklady.
Je vhodné, aby Společenství v některých případech na tyto náklady přispělo.
(30) Je dobrou správní praxí a technicky žádoucí časově koordinovat rozhodnutí o MLR v účinných látkách s rozhodnutími přijatými pro tyto látky podle směrnice 91/414/EHS.
Pro mnoho látek, pro které ještě nebyly stanoveny MLR ve Společenství, by rozhodnutí podle uvedené směrnice neměla být přijímána před vstupem tohoto nařízení v platnost.
(31) Je tedy nezbytné přijmout samostatná pravidla, kterými se stanoví dočasné, avšak povinné harmonizované MLR, s cílem stanovit MLR postupně podle toho, jak budou rozhodnutí o jednotlivých účinných látkách přijímána v rámci hodnocení podle směrnice 91/414/EHS.
Takové dočasné harmonizované MLR by měly být založeny zejména na stávajících MLR stanovených jednotlivými členskými státy a měly by dodržovat vnitrostátní úpravu, podle které byly stanoveny, pokud daný MLR nepředstavuje nepřijatelné riziko pro spotřebitele.
(32) Po zahrnutí stávajících účinných látek do přílohy I směrnice 91/414/EHS by měly členské státy nově vyhodnotit každý přípravek na ochranu rostlin obsahující tyto účinné látky do čtyř let ode dne zahrnutí.
Dotyčné MLR by měly být zachovány po dobu nejvýše čtyř let, aby se zajistilo pokračování v udělování povolení, a měly by být po dokončení nového hodnocení stanoveny jako konečné, pokud jsou podpořeny dokumentací, která splňuje požadavky přílohy III směrnice 91/414/EHS, nebo by měly být stanoveny na standardní úrovni, nejsou-li takovou dokumentací podpořeny.
(33) Toto nařízení stanoví MLR pro kontrolu reziduí pesticidů v potravinách a krmivech.
Je tedy vhodné, aby členské státy stanovily národní programy pro kontrolu těchto reziduí.
Výsledky národních kontrolních programů by měly být předány Komisi, úřadu a ostatním členským státům a obsaženy ve výroční zprávě Společenství.
(34) Pro zajištění řádného informování spotřebitelů by členské státy měly v souladu s nařízením (ES) č. 882/2004 každoročně zveřejnit na internetu výsledky vnitrostátního monitoringu reziduí s poskytnutím všech jednotlivých údajů, včetně místa odběru a názvů maloobchodníků, velkoobchodníků nebo producentů.
(35) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [12].
(36) V souladu se zásadou proporcionality je pro dosažení základních cílů usnadnění obchodu při dodržení ochrany spotřebitele nezbytné a vhodné stanovit MLR v produktech rostlinného a živočišného původu.
Toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení sledovaných cílů, v souladu s čl. 5 odst.
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví v souladu s obecnými zásadami uvedenými v nařízení (ES) č. 178/2002, zejména s potřebou zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitele, harmonizovaná ustanovení Společenství týkající se maximálních limitů reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na produkty rostlinného a živočišného původu nebo na jejich části zahrnuté v příloze I určené k použití jako čerstvé, zpracované nebo složené potraviny nebo krmiva, ve kterých nebo na jejichž povrchu mohou být přítomna rezidua pesticidů.
2. Toto nařízení se nevztahuje na produkty zahrnuté v příloze I, pokud je možné náležitě prokázat, že jsou určeny pro
a) výrobu produktů jiných než potraviny nebo krmiva, nebo
b) setí nebo výsadbu, nebo
c) činnosti povolené vnitrostátním právem pro zkoušení týkající se účinných látek.
3. Maximální limity reziduí pesticidů stanovené v souladu s tímto nařízením se nevztahují na produkty zahrnuté v příloze I určené pro vývoz do třetích zemí a ošetřené před vývozem, pokud bylo náležitě prokázáno, že třetí země určení vyžaduje toto konkrétní ošetření nebo s ním souhlasí, aby se zabránilo zavlečení škodlivých organismů na její území.
4. Toto nařízení se použije, aniž jsou dotčeny směrnice 98/8/ES [13] a 2002/32/ES a nařízení (EHS) č. 2377/90 [14].
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice v nařízení (ES) č. 178/2002 a definice v čl. 2 bodech 1 a 4 směrnice 91/414/EHS.
2. Použijí se rovněž tyto definice:
a) "správnou zemědělskou praxí" se rozumí v členském státě doporučené, povolené nebo registrované nezávadné použití přípravků na ochranu rostlin podle současných podmínek na jakémkoli stupni produkce, skladování, přepravy, distribuce a zpracování potravin a krmiv.
V souladu se směrnicí 91/414/EHS zahrnuje také používání zásad integrované ochrany proti škůdcům v dané klimatické oblasti, jakož i používání minimálního množství pesticidů a stanovení dočasných MLR na nejnižší úrovni, která umožní dosažení žádoucího výsledku;
b) "kritickou správnou zemědělskou praxí" se rozumí správná zemědělská praxe, která v případech, kdy existuje více než jedna správná zemědělská praxe pro účinnou kombinaci látky a produktu, vede k maximálně přípustnému limitu reziduí pesticidů v ošetřených rostlinách a která představuje základ pro stanovení MLR;
c) "rezidui pesticidů" se rozumějí rezidua, včetně účinných látek, metabolitů nebo rozkladných produktů účinných látek, v současné době nebo v minulosti používané v přípravcích na ochranu rostlin, jak jsou definovány v čl. 2 bodu 1 směrnice 91/414/EHS, které jsou přítomné v produktech nebo na jejich povrchu zahrnutých v příloze I tohoto nařízení, včetně zejména těch, které mohou vzniknout následkem používání přípravků na ochranu rostlin, veterinárních přípravků a biocidů;
d) "maximálními limity reziduí" (MLR) se rozumějí horní přípustné limity koncentrace reziduí pesticidů v potravinách nebo krmivech nebo na jejich povrchu stanovené v souladu s tímto nařízením, založené na správné zemědělské praxi a na nejnižším vystavení spotřebitele nezbytném pro ochranu zranitelných spotřebitelů;
e) "CXL" se rozumí MLR stanovený Komisí pro Codex Alimentarius;
f) "mezí stanovitelnosti" se rozumí validovaná nejnižší koncentrace reziduí, která může být kvantifikována a zjištěna běžnou kontrolou validovanými kontrolními metodami;
- použití účinné látky v přípravku na ochranu rostlin není na daném produktu ve Společenství povoleno z důvodů jiných, než jsou důvody veřejného zdraví pro konkrétní produkt nebo konkrétní použití, nebo
- je vhodný jiný limit, protože stávající MLR ve Společenství byl stanoven z důvodů jiných, než jsou důvody veřejného zdraví pro konkrétní produkt nebo konkrétní použití;
h) "odbornostní zkouškou" se rozumí srovnávací zkouška, při které několik laboratoří provádí analýzy na totožných vzorcích, což umožňuje hodnocení kvality analýzy provedené každou laboratoří;
i) "akutní referenční dávkou" se rozumí odhadované množství látky v potravinách vyjádřené v poměru k váze lidského těla, které může být požito v krátké době, obvykle v jednom dni, bez citelného rizika pro spotřebitele na základě údajů z vhodných studií při zohlednění citlivých skupin obyvatelstva (například dětí a nenarozených dětí);
j) "přijatelným denním příjmem" se rozumí odhadované množství látek v potravinách vyjádřené v poměru k váze lidského těla, které může být požito denně po celý život, bez citelného rizika pro kteréhokoli spotřebitele na základě všech skutečností známých v době hodnocení, při zohlednění citlivých skupin obyvatelstva (například dětí a nenarozených dětí).
Článek 4
Seznam skupin produktů, u kterých se uplatňují harmonizované MLR
1. Produkty, skupiny produktů nebo části produktů uvedené v čl. 2 odst. 1, u kterých se uplatňují harmonizované MLR, budou vymezeny a zahrnuty v příloze I postupem podle čl. 45 odst. 2. Příloha I obsahuje všechny produkty, pro které jsou MLR výslovně stanoveny, jakož i ostatní produkty, u kterých je vhodné uplatňovat harmonizované MLR zejména vzhledem k jejich významu ve stravě spotřebitelů nebo v obchodu. Produkty jsou seskupeny tak, aby MLR mohly být pokud možno stanoveny pro skupinu podobných nebo příbuzných produktů.
2. Příloha I bude poprvé vypracována do tří měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost a přezkoumává se v případě potřeby, zejména na žádost členského státu.
Článek 5
Vytvoření seznamu účinných látek, pro které nejsou žádné MLR vyžadovány
1. Účinné látky přípravků na ochranu rostlin vyhodnocené podle směrnice 91/414/EHS, pro které se nevyžadují žádné MLR, budou vymezeny postupem podle čl. 45 odst. 2 tohoto nařízení a uvedeny v jeho příloze IV, přičemž se zohlední používání těchto účinných látek a záležitosti uvedené v čl. 14 odst. 2 písm. a), c) a d) tohoto nařízení.
2. Příloha IV bude poprvé vypracována do 12 měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
KAPITOLA II
POSTUP PRO ŽÁDOSTI O MLR
ODDÍL 1
Podávání žádostí o stanovení MLR
Článek 6
Žádosti
1. Pokud členský stát zamýšlí udělit povolení nebo prozatímní povolení pro používání přípravků na ochranu rostlin v souladu se směrnicí 91/414/EHS, posoudí, zda je následkem tohoto použití třeba stávající MLR stanovený v přílohách II a III tohoto nařízení změnit, zda je nezbytné stanovit nový MLR nebo zda by účinná látka měla být umístěna v příloze IV.
Je-li to nezbytné, požádá osobu, která žádá o povolení, o podání žádosti v souladu s článkem 7.
2. Všechny osoby, které náležitě prokáží oprávněný zájem v oblasti zdraví, včetně organizací občanské společnosti a osob s obchodním zájmem, jako jsou výrobci, pěstitelé, dovozci a producenti produktů zahrnutých v příloze I, mohou rovněž podat členskému státu žádost podle článku 7.
3. Pokud se členský stát domnívá, že je nezbytné stanovit, změnit nebo zrušit MLR, může rovněž sám sestavit a vyhodnotit žádost o stanovení, změnu nebo zrušení MLR podle článku 7.
4. Žádosti o přípustné odchylky pro dovoz se podávají zpravodajským členským státům určeným podle směrnice 91/414/EHS, nebo pokud nebyl jmenován žádný zpravodaj podle uvedené směrnice, členským státům určeným Komisí postupem podle čl. 45 odst. 2 tohoto nařízení na žádost žadatele. Tyto žádosti se sestavují podle článku 7 tohoto nařízení.
Článek 7
Požadavky týkající se žádostí o stanovení MLR
1. Žadatel uvede v žádosti o stanovení MLR tyto údaje a dokumenty:
a) jméno a adresu žadatele;
i) shrnutí žádosti,
ii) hlavních věcných argumentů,
iii) seznamu dokumentace,
iv) kopie odpovídající správné zemědělské praxe, která se vztahuje ke zvláštnímu použití dané účinné látky;
c) komplexní přehled významných otázek vznesených v dostupné vědecké literatuře o daném přípravku na ochranu rostlin nebo jeho reziduích;
d) údaje stanovené v přílohách II a III směrnice 91/414/EHS týkající se požadavků na údaje pro stanovení MLR reziduí pesticidů, včetně případných toxikologických údajů a údajů o běžných analytických metodách pro použití v kontrolních laboratořích, jakož i údaje o metabolismu rostlin a zvířat.
Pokud jsou však již související údaje veřejně dostupné, zejména pokud již byla účinná látka vyhodnocena podle směrnice 91/414/EHS nebo pokud existuje CXL a je žadatelem předložen, může členský stát při vyhodnocování žádosti použít rovněž tyto informace.
V těchto případech musí hodnoticí zpráva obsahovat zdůvodnění pro použití nebo nepoužití těchto údajů.
2. Členský stát, který vyhodnocuje žádost, může případně požádat žadatele, aby předložil doplňující informace k informacím požadovaným podle odstavce 1 ve lhůtě stanovené členským státem.
Tato lhůta nesmí v žádném případě přesáhnout dva roky.
Článek 8
Hodnocení žádostí
1. Členský stát, kterému je žádost splňující požadavky článku 7 podána podle článku 6, ji neprodleně postoupí úřadu a Komisi a vypracuje bez zbytečného prodlení hodnotící zprávu.
2. Žádosti se hodnotí podle odpovídajících ustanovení jednotných zásad pro hodnocení přípravků na ochranu rostlin obsažených v příloze VI směrnice 91/414/EHS nebo zvláštních hodnotících zásad, které budou stanoveny nařízením Komise postupem podle čl. 45 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Odchylně od odstavce 1 může na základě dohody mezi dotyčnými členskými státy hodnocení žádosti provádět zpravodajský členský stát určený podle směrnice 91/414/EHS pro danou účinnou látku.
4. Pokud členský stát narazí na obtíže při hodnocení žádosti, nebo za účelem zamezení zdvojení činnosti může být postupem podle čl. 45 odst. 2 rozhodnuto, který členský stát vyhodnotí konkrétní žádosti.
Článek 9
Podávání vyhodnocených žádostí Komisi a úřadu
1. Po dokončení hodnotící zprávy ji členský stát předá Komisi.
Komise neprodleně uvědomí členské státy a postoupí žádost, hodnotící zprávu a podpůrnou dokumentaci úřadu.
2. Úřad neprodleně písemně potvrdí obdržení žádosti žadateli, hodnotícímu členskému státu a Komisi.
V potvrzení se uvede datum obdržení žádosti a přiložených dokumentů.
ODDÍL 2
Posuzování žádostí o stanovení MLR úřadem
Článek 10
Stanovisko úřadu k žádostem o stanovení MLR
1. Úřad posoudí žádosti a hodnotící zprávy a vydá odůvodněné stanovisko zejména o rizicích pro spotřebitele a případně pro zvířata, která jsou spojená se stanovením, změnou nebo zrušením MLR.
Stanovisko zahrnuje:
a) posouzení, zda je analytická metoda pro běžnou kontrolu navržená k používání vhodná pro zamýšlené kontrolní účely;
b) předpokládanou mez stanovitelnosti pro kombinaci pesticidu a produktu;
c) hodnocení rizik, že přijatelný denní příjem nebo akutní referenční dávka budou překročeny následkem změny MLR; údaje o podílu reziduí v produktu, pro který je MLR požadován, na příjmu;
d) jakékoli jiné údaje důležité pro hodnocení rizika.
2. Úřad předá své odůvodněné stanovisko žadateli, Komisi a členským státům.
Odůvodněné stanovisko jasně uvede podklad pro každý vyvozený závěr.
3. Aniž je dotčen článek 39 nařízení (ES) č. 178/2002, úřad své odůvodněné stanovisko zveřejní.
Článek 11
Stanovisko úřadu k žádostem o MLR
1. Úřad vydá odůvodněné stanovisko podle článku 10 co nejdříve a nejpozději do tří měsíců ode dne obdržení žádosti.
Ve výjimečných případech, v nichž je nutné provést podrobnější hodnocení, může být lhůta uvedená v prvním pododstavci prodloužena na šest měsíců ode dne obdržení platné žádosti.
2. Pokud úřad požádá o doplňující informace, staví se běh lhůty stanovené v odstavci 1 do předložení této informace.
Na toto stavení se vztahuje článek 13.
Článek 12
Hodnocení stávajících MLR úřadem
1. Úřad předloží Komisi a členským státům ve lhůtě 12 měsíců ode dne zahrnutí nebo nezahrnutí účinné látky do přílohy I směrnice 91/414/EHS po vstupu tohoto nařízení v platnost odůvodněné stanovisko, založené zejména na hodnotící zprávě vypracované podle směrnice 91/414/EHS:
a) ke stávajícím MLR pro danou účinnou látku stanoveným v přílohách II nebo III tohoto nařízení;
b) k potřebě stanovení nových MLR pro tuto účinnou látku nebo jejího zahrnutí do přílohy IV tohoto nařízení;
c) ke zvláštním zpracovatelským faktorům uvedeným v čl. 20 odst. 2 tohoto nařízení, kterých může být třeba pro tuto účinnou látku;
d) k MLR, u kterých může Komise vzít v úvahu zahrnutí do přílohy II nebo přílohy III tohoto nařízení, a k MLR, které se týkají této účinné látky a mohou být zrušeny.
2. Pro látky zahrnuté v příloze I směrnice 91/414/EHS před vstupem tohoto nařízení v platnost bude odůvodněné stanovisko podle odstavce 1 vydáno ve lhůtě 12 měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 13
Správní přezkum
Všechna rozhodnutí přijatá při výkonu pravomoci, kterou úřadu svěřuje toto nařízení, nebo jeho nečinnost mohou být přezkoumány Komisí z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu nebo kterékoli osoby bezprostředně a osobně dotčené.
K tomuto účelu je třeba podat žádost Komisi do dvou měsíců ode dne, ve kterém se tato osoba o dotyčném aktu nebo opomenutí dozví.
Komise přijme do dvou měsíců rozhodnutí, ve kterém případně požádá úřad, aby vzal své rozhodnutí zpět nebo napravil svou nečinnost ve stanovené lhůtě.
ODDÍL 3
Stanovení, změna nebo zrušení MLR
Článek 14
Rozhodnutí o žádostech týkajících se MLR
1. Po obdržení stanoviska úřadu a jeho zohlednění připraví Komise neprodleně a nejpozději do tří měsíců nařízení o stanovení, změně nebo zrušení MLR, anebo rozhodnutí, kterým se žádost zamítá, a předloží je k přijetí postupem podle čl. 45 odst. 2.
2. U aktů uvedených v odstavci 1 se berou v úvahu
a) dostupné vědecké a technické znalosti;
b) možná přítomnost reziduí pesticidů vyplývající ze zdrojů jiných než současných použití účinných látek na ochranu rostlin a jejich známých kumulativních účinků a účinků vzájemného působení, pokud existují metody pro jejich hodnocení;
c) výsledky hodnocení veškerých možných rizik pro spotřebitele s vysokým příjmem daných látek a vysokou zranitelností a případně pro zvířata;
d) výsledky veškerých hodnocení a rozhodnutí změnit použití přípravků na ochranu rostlin;
e) CXL nebo správná zemědělská praxe prováděné ve třetí zemi pro dovolené použití účinné látky v této třetí zemi;
f) jiná opodstatněná hlediska významná pro danou záležitost.
3. Komise může kdykoli požádat žadatele nebo úřad o předložení doplňujících informací.
Komise zpřístupní veškeré obdržené doplňující informace členským státům a úřadu.
Článek 15
Zahrnutí nových nebo změněných MLR do příloh II a III
1. Nařízení uvedené v čl. 14 odst. 1:
a) stanoví nové nebo změněné MLR a uvede je v příloze II tohoto nařízení, pokud již účinné látky byly zahrnuty do přílohy I směrnice 91/414/EHS;
b) pokud účinné látky dosud nebyly zahrnuty do přílohy I směrnice 91/414/EHS a nejsou zahrnuty do přílohy II tohoto nařízení, stanoví nebo změní dočasné MLR a uvede je v příloze III tohoto nařízení nebo
c) v případech uvedených v článku 16 stanoví dočasné MLR a uvede je v příloze III tohoto nařízení.
2. Pokud je stanoven dočasný MLR podle odst. 1 písm. b), zruší se v příloze III postupem podle čl. 45 odst. 2 nařízením přijatým jeden rok po dni zahrnutí nebo nezahrnutí dotyčné účinné látky do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Pokud však o to jeden nebo více členských států požádá, může být zachován další rok až do potvrzení, že byly provedeny vědecké studie nezbytné pro podporu žádosti o stanovení MLR. Je-li takové potvrzení poskytnuto, je dočasný MLR zachován na další dva roky, pokud nejsou zjištěny žádné nepřijatelné bezpečnostní otázky pro spotřebitele.
Článek 16
Postup pro stanovení dočasných MLR za určitých okolností
1. Nařízení uvedené v čl. 14 odst. 1 může rovněž stanovit dočasný MLR, který se zařadí do přílohy III, za těchto okolností:
a) ve výjimečných případech, zejména pokud se rezidua pesticidů mohou vyskytovat v důsledku kontaminace životního prostředí nebo jiné kontaminace nebo v důsledku používání přípravků na ochranu rostlin podle čl. 8 odst. 4 směrnice 91/414/EHS nebo
b) pokud dotyčné produkty tvoří nevýznamnou složku stravy spotřebitelů, přičemž netvoří významnou složku stravy žádné významné podskupiny, nebo případně výživy zvířat nebo
c) pro med nebo
d) pro bylinné odvary nebo
e) jestliže se v rozhodnutí nezařadit nebo zrušit účinnou látku v příloze I směrnice 91/414/EHS uvádějí významná použití přípravků na ochranu rostlin nebo
f) jestliže jsou do přílohy I zahrnuty nové produkty, skupiny produktů nebo části produktů a pokud to vyžaduje jeden nebo více členských států, aby se umožnilo provádění a hodnocení všech vědeckých studií potřebných na podporu MLR, pokud nebyla zjištěna žádná nepřijatelná rizika pro bezpečnost spotřebitele.
2. Zahrnutí dočasných MLR podle odstavce 1 musí být založeno na stanovisku úřadu, údajích z monitoringu a na hodnocení, z nichž vyplývá, že neexistují žádná nepřijatelná rizika pro spotřebitele nebo zvířata.
Pokračující platnost dočasných MLR uvedených v odst. 1 písm. a), b), c) a d) se znovu vyhodnotí alespoň jednou za každých deset let a veškeré takové MLR se změní nebo případně zruší.
MLR uvedené v odst. 1 písm. e) se hodnotí znovu po uplynutí doby, na kterou bylo významné použití povoleno.
MLR uvedené v odst. 1 písm. f) se hodnotí po ukončení a vyhodnocení vědeckých studií, nejpozději však do čtyř let po jejich zahrnutí do přílohy III.
Článek 17
Změny MLR v důsledku zrušení povolení přípravků na ochranu rostlin
Změny příloh II a III potřebné pro zrušení určitého MLR v důsledku zrušení stávajícího povolení pro určitý přípravek na ochranu rostlin mohou být přijaty, aniž by byl úřad žádán o stanovisko.
KAPITOLA III
MLR PRO PRODUKTY ROSTLINNÉHO A ŽIVOČIŠNÉHO PŮVODU
Článek 18
Soulad s MLR
1. Produkty zahrnuté v příloze I nesmějí obsahovat od doby svého uvedení na trh jako potraviny nebo krmiva anebo od doby předložení zvířatům ke krmení žádná rezidua pesticidů převyšující:
a) MLR pro tyto produkty stanovené v přílohách II a III;
b) 0,01 mg/kg pro ty produkty, pro které není v přílohách II nebo III stanoven žádný zvláštní MLR, nebo pro účinné látky neuvedené v příloze IV, jestliže nejsou stanoveny odlišné standardní hodnoty pro účinnou látku postupem podle čl. 45 odst.
2, přičemž se vezmou v úvahu obvyklé dostupné analytické metody. Takové standardní hodnoty se uvedou v příloze V.
2. Členské státy nesmějí na svých územích zakázat ani zabránit uvedení produktů zahrnutých v příloze I na trh nebo jejich zkrmování zvířaty určenými k produkci potravin z důvodů, že obsahují rezidua pesticidů, pokud
a) tyto produkty splňují požadavky odstavce 1 a článku 20 nebo
b) účinná látka je uvedena v příloze IV.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy na vlastním území povolit v případě ošetření po sklizni prostřednictvím fumigantů limity reziduí účinných látek, které přesahují úrovně uvedené v přílohách II a III pro produkt zahrnutý v příloze I, jsou-li tyto kombinace účinné látky a produktu uvedeny v příloze VII, pokud
a) tyto produkty nejsou určeny pro okamžitou spotřebu;
b) jsou zavedeny vhodné kontroly k zajištění toho, aby produkty nebyly zpřístupněny konečným uživatelům nebo spotřebitelům, pokud jsou dodávány přímo spotřebiteli, až do doby, kdy rezidua již nepřevyšují maximální limity uvedené v přílohách II nebo III;
c) ostatní členské státy a Komise byly informovány o přijatých opatřeních.
Kombinace účinné látky a produktu uvedené v příloze VII budou vymezeny postupem podle čl. 45 odst. 2.
4. Ve výjimečných případech, a zejména po použití přípravků na ochranu rostlin podle čl. 8 odst. 4 směrnice 91/414/EHS nebo při plnění povinností podle směrnici 2000/29/ES [15], může členský stát na vlastním území povolit uvádění na trh ošetřených potravin nebo krmiv, které nesplňují požadavky odstavce 1, nebo krmení zvířat takovými krmivy, pokud tyto potraviny nebo krmiva nevytvářejí nepřijatelné riziko. Tato povolení se neprodleně oznámí ostatním členským státům, Komisi a úřadu spolu s odpovídajícím hodnocením rizika, aby byla bez zbytečného odkladu posouzena postupem podle čl. 45 odst. 2 s cílem stanovit dočasný MLR na určité období, anebo přijmout jakékoli jiné nezbytné opatření ve vztahu k těmto produktům.
Článek 19
Zákaz týkající se zpracovaných nebo složených produktů
Zakazuje se zpracovávat nebo mísit pro účely rozředění produkty zahrnuté v příloze I, které nesplňují požadavky čl. 18 odst. 1 nebo článku 20, se stejnými nebo jinými produkty s cílem uvádět je na trh jako potraviny nebo krmiva nebo krmit jimi zvířata.
Článek 20
MLR pro zpracované nebo složené produkty
1. Pokud nejsou MLR stanoveny v přílohách II nebo III pro zpracované nebo složené potraviny nebo krmiva, jsou pro daný produkt nezahrnutý v příloze I použitelné MLR stanovené v čl. 18 odst. 1 při zohlednění změn v úrovních reziduí pesticidů způsobených zpracováním nebo mísením.
2. Do seznamu v příloze VI mohou být postupem podle čl. 45 odst. 2 zahrnuty zvláštní koncentrace nebo faktory ředění pro určité zpracovávací nebo mísicí operace nebo pro určité zpracované nebo složené produkty.
KAPITOLA IV
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O ZAČLENĚNÍ STÁVAJÍCÍCH MLR DO TOHOTO NAŘÍZENÍ
Článek 21
První stanovení MLR
1. MLR pro produkty zahrnuté v příloze I budou poprvé stanoveny a uvedeny v příloze II postupem podle čl. 45 odst. 2, přičemž se začlení MLR stanovené podle směrnic 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS, s přihlédnutím ke kritériím uvedeným v čl. 14 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Příloha II bude vypracována do 12 měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 22
První stanovení dočasných MLR
1. Dočasné MLR pro účinné látky, pro které rozhodnutí o zahrnutí nebo nezahrnutí do přílohy I směrnice 91/414/EHS dosud nebylo přijato, budou poprvé stanoveny a uvedeny v příloze III, pokud již nebudou uvedeny v příloze II, postupem podle čl. 45 odst. 2, přičemž se vezmou v úvahu informace poskytnuté členskými státy, případně odůvodněné stanovisko uvedené v článku 24, faktory uvedené v čl. 14 odst. 2 a tyto MLR:
a) zbývající MLR v příloze směrnice 76/895/EHS a
b) dosud neharmonizované MLR členských států.
2. Příloha III bude vypracována do 12 měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost v souladu s články 23, 24 a 25.
Článek 23
Informace poskytované členskými státy o vlastních MLR
Není-li účinná látka dosud zahrnuta v příloze I směrnice 91/414/EHS a stanovil-li členský stát nejpozději ke dni vstupu přílohy I tohoto nařízení v platnost vlastní MLR pro tuto účinnou látku pro produkt zahrnutý v příloze I tohoto nařízení nebo rozhodl, že se pro tuto účinnou látku žádný MLR nevyžaduje, oznámí dotyčný členský stát Komisi způsobem a ve lhůtě, jež budou stanoveny postupem podle čl. 45 odst. 2, vlastní MLR nebo skutečnost, že pro tuto účinnou látku není žádný MLR vyžadován, a případně na žádost Komise
a) správnou zemědělskou praxi;
b) je-li v členském státě uplatňována kritická správná zemědělská praxe a jsou-li dostupné, souhrnné údaje o cílených kontrolních zkouškách nebo údaje z monitoringu;
c) přijatelný denní příjem a případně akutní referenční dávky používané pro vnitrostátní hodnocení rizika a výsledek tohoto hodnocení.
Článek 24
Stanovisko úřadu k podkladovým údajům pro MLR stanovené členskými státy
1. Úřad vydá odůvodněné stanovisko o možných rizicích pro zdraví spotřebitele vyplývajících z
a) dočasných MLR, které mohou být zahrnuty v příloze III;
b) účinných látek, které mohou být zahrnuty v příloze IV.
2. Při přípravě odůvodněného stanoviska uvedeného v odstavci 1 zohlední úřad dostupné vědecké a technické znalosti, a zejména informace poskytnuté členskými státy podle článku 23.
Článek 25
Stanovení dočasných MLR
S přihlédnutím ke stanovisku úřadu, je-li nezbytné, mohou být dočasné MLR pro účinné látky uvedené v článku 23 stanoveny a uvedeny v příloze III v souladu s čl. 22 odst. 1, nebo může být účinná látka popřípadě zahrnuta do přílohy IV v souladu s čl. 5 odst. 1. Dočasné MLR se stanoví na nejnižší hladině, které lze ve všech členských státech dosáhnout na základě správné zemědělské praxe.
KAPITOLA V
ÚŘEDNÍ KONTROLY, ZPRÁVY A SANKCE
ODDÍL 1
Úřední kontroly MLR
Článek 26
Úřední kontroly
1. Aniž je dotčena směrnice 96/23/ES [16], provádějí členské státy úřední kontroly reziduí pesticidů k zajištění dodržování tohoto nařízení v souladu s odpovídajícími právními předpisy Společenství týkajícími se úředních kontrol potravin a krmiv.
2. Tyto kontroly reziduí pesticidů sestávají zejména z odběru a následného rozboru vzorků a zjištění přítomných pesticidů a úrovní jejich reziduí.
Tyto kontroly se provádějí také v místě dodávky spotřebiteli.
Článek 27
Odběr vzorků
1. Každý členský stát odebere dostatečný počet a rozsah vzorků k zajištění reprezentativnosti výsledků pro celý trh s přihlédnutím k výsledkům předchozích kontrolních programů.
Tento odběr vzorků se provede tak blízko bodu dodání, jak je proveditelné, aby bylo možné přijmout případná následná donucovací opatření.
2. Metody odběru vzorků potřebné pro provádění těchto kontrol reziduí pesticidů v produktech jiné než uvedené ve směrnici 2002/63/ES [17] budou stanoveny postupem podle čl. 45 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 28
Analytické metody
1. Metody analýzy reziduí pesticidů musí splňovat kritéria stanovená v odpovídajících právních předpisech Společenství týkajících se úředních kontrol potravin a krmiv.
2. Technické pokyny zabývající se konkrétními kritérii validace a postupy řízení jakosti ve vztahu k analytickým metodám ke zjišťování reziduí pesticidů mohou být přijaty postupem podle čl. 45 odst. 2.
3. Všechny laboratoře provádějící rozbory vzorků pro úřední kontroly reziduí pesticidů se účastní odbornostních zkoušek Společenství na rezidua pesticidů, pořádaných Komisí.
ODDÍL 2
Kontrolní program Společenství
Článek 29
Kontrolní program Společenství
1. Komise vypracuje koordinovaný víceletý kontrolní program Společenství označující konkrétní vzorky, které mají být zahrnuty do národních kontrolních programů, a beroucí v úvahu obtíže zjištěné souvislosti s dodržováním MLR stanovených v tomto nařízení, s cílem vyhodnotit expozici spotřebitelů a uplatňování stávajících právních předpisů.
2. Kontrolní program Společenství bude přijat a každoročně aktualizován postupem podle čl. 45 odst. 2. Návrh kontrolního programu Společenství bude předložen výboru uvedenému v čl. 45 odst. 1 nejpozději šest měsíců před koncem každého kalendářního roku.
ODDÍL 3
Národní kontrolní programy
Článek 30
Národní kontrolní programy pro rezidua pesticidů
1. Členské státy zavedou víceleté národní kontrolní programy pro rezidua pesticidů.
Své víceleté programy každoročně aktualizují.
Tyto programy vycházejí z míry rizika a směřují zejména k hodnocení expozice spotřebitelů a dodržování stávajících právních předpisů.
Blíže určují alespoň:
a) produkty, ze kterých mají být odebírány vzorky;
b) počet vzorků, jenž má být odebrán, a analýzy, které mají být provedeny;
c) pesticidy, které mají být analyzovány;
i) zvolených kombinací pesticidů a produktů,
ii) počtu odebraných vzorků zvlášť pro produkty domácího a zahraničního původu,
iii) spotřeby daných produktů jako podílu na národních stravovacích zvyklostech,
iv) kontrolního programu Společenství a
v) výsledků předchozích kontrolních programů.
2. Členské státy předloží své aktualizované národní kontrolní programy pro rezidua pesticidů podle odstavce 1 Komisi a úřadu nejpozději tři měsíce před koncem každého kalendářního roku.
Členské státy se účastní kontrolního programu Společenství stanoveného v článku 29. Každoročně zveřejňují na internetu všechny výsledky vnitrostátního monitoringu reziduí.
Pokud jsou MLR překročeny, mohou členské státy uvést jména dotyčných maloobchodníků, velkoobchodníků nebo producentů.
ODDÍL 4
Informace poskytované členskými státy a výroční zpráva
Článek 31
Informace poskytované členskými státy
1. Členské státy poskytnou do 31. srpna každého roku Komisi, úřadu a ostatním členským státům tyto informace za předchozí kalendářní rok:
a) výsledky úředních kontrol stanovených v čl. 26 odst. 1;
b) meze stanovitelnosti uplatňované v národním kontrolním programu uvedeném v článku 30 a podle kontrolního programu Společenství uvedeného v článku 29;
c) podrobnosti účasti analytických laboratoří na odbornostních zkouškách Společenství uvedených v čl. 28 odst. 3 a na dalších odbornostních zkouškách významných pro kombinace pesticidů a výrobků vzorkované v rámci národního kontrolního programu;
d) podrobnosti o stavu akreditace analytických laboratoří účastnících se kontrol uvedených v písmenu a);
e) podrobnosti o přijatých donucovacích opatřeních, pokud to vnitrostátní právní předpisy dovolují.
2. Prováděcí opatření týkající se poskytování informací členskými státy mohou být zavedena postupem podle čl. 45 odst. 2 po konzultaci s úřadem.
Článek 32
Výroční zpráva o reziduích pesticidů
1. Na základě informací poskytnutých členskými státy podle čl. 31 odst. 1 vypracuje úřad výroční zprávu o reziduích pesticidů.
2. Úřad do výroční zprávy zahrne alespoň tyto informace:
a) rozbor výsledků kontrol stanovených v čl. 26 odst. 2;
b) vyjádření k možným důvodům, pro které došlo k překročení MLR, a související poznámky týkající se možných způsobů řízení rizika;
c) rozbor trvalého a náhle vzniklého ohrožení zdraví spotřebitelů z reziduí pesticidů;
d) hodnocení expozice spotřebitelů reziduím pesticidů na základě informací poskytnutých v souladu s písmenem a) a veškerých dalších významných dostupných informací, včetně zpráv předložených podle směrnice 96/23/ES.
3. Pokud členský stát neposkytl informace v souladu s článkem 31, nemusí brát úřad informace vztahující se k tomuto členskému státu při sestavování výroční zprávy v úvahu.
4. Úprava výroční zprávy může být určena postupem podle čl. 45 odst. 2.
5. Úřad předloží Komisi výroční zprávu do posledního dne měsíce února každého roku.
6. Zpráva může zahrnovat stanovisko o pesticidech, jež mají být zahrnuty do budoucích programů.
7. Úřad výroční zprávu zveřejní spolu s případnými poznámkami Komise nebo členských států.
Článek 33
Předložení výroční zprávy o reziduích pesticidů výboru
Komise neprodleně předloží výroční zprávu o reziduích pesticidů uvedenou v čl. 45 odst. 1 výboru, aby ji posoudil a případně doporučil, jaká opatření je třeba přijmout s ohledem na oznámená porušení MLR stanovených v přílohách II a III.
ODDÍL 5
Sankce
Článek 34
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily jejich uplatňování.
Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy neprodleně oznámí Komisi tato pravidla a jejich případné následné změny.
KAPITOLA VI
NOUZOVÁ OPATŘENÍ
Článek 35
Nouzová opatření
Články 53 a 54 nařízení (ES) č. 178/2002 se použijí, pokud nové informace nebo přehodnocení stávajících informací ukáží, že rezidua pesticidů nebo MLR zahrnuté v tomto nařízení mohou ohrozit lidské zdraví nebo zdraví zvířat způsobem, který vyžaduje okamžitý zásah.
Lhůta, ve které musí Komise přijmout rozhodnutí, se v případě čerstvých produktů zkracuje na sedm dní.
KAPITOLA VII
PODPŮRNÁ OPATŘENÍ K HARMONIZOVANÝM MLR PESTICIDŮ
Článek 36
Podpůrná opatření k harmonizovaným MLR pesticidů
1. Na úrovni Společenství budou stanovena podpůrná opatření k harmonizovaným MLR pesticidů, včetně:
a) konsolidované databáze právních předpisů Společenství o MLR reziduí pesticidů, jež umožní přístup veřejnosti k těmto informacím;
b) odbornostních zkoušek Společenství uvedených v čl. 28 odst. 3;
c) studií a dalších potřebných opatření pro přípravu a vývoj právních předpisů a technických pokynů o reziduích pesticidů, zaměřených zejména na rozvíjení a užívání metod hodnocení celkových a kumulativních účinků a účinků vzájemného působení;
d) studií potřebných k odhadu expozice spotřebitelů a zvířat reziduím pesticidů;
e) studií potřebných k podpoře kontrolních laboratoří, pokud analytické metody nejsou schopny určovat stanovené MLR.
2. Případné nezbytné prováděcí předpisy k opatřením uvedeným v odstavci 1 mohou být přijaty postupem podle čl. 45 odst. 2.
Článek 37
Příspěvek Společenství k podpůrným opatřením pro harmonizované MLR pesticidů
1. Společenství může poskytnout finanční příspěvek až do 100 % nákladů na opatření stanovená v článku 36.
2. Rozpočtové položky budou schváleny v každém rozpočtovém roce v rámci rozpočtového procesu.
KAPITOLA VIII
KOORDINACE UPLATŇOVÁNÍ MLR
Článek 38
Určení vnitrostátních orgánů
Každý členský stát určí jeden nebo více vnitrostátních orgánů, jež budou pro účely tohoto nařízení koordinovat spolupráci s Komisí, úřadem, ostatními členskými státy, výrobci, producenty a pěstiteli.
Určí-li členský stát více orgánů, uvede, který z určených orgánů bude kontaktním místem.
Vnitrostátní orgány mohou přenést své úkoly na další subjekty.
Každý členský stát sdělí Komisi a úřadu názvy a adresy určených vnitrostátních orgánů.
Článek 39
Koordinace informací o MLR úřadem
Úřad
a) koordinuje se zpravodajským členským státem určeným v souladu se směrnicí 91/414/EHS pro určitou účinnou látku;
b) koordinuje s členskými státy a s Komisí ohledně MLR, zejména za účelem splnění požadavků článku 41.
Článek 40
Informace poskytované členskými státy
Členské státy poskytují úřadu na jeho žádost veškeré dostupné informace potřebné k hodnocení bezpečnosti MLR.
Článek 41
Databáze úřadu o MLR
Aniž jsou dotčeny použitelné předpisy Společenství a vnitrostátní předpisy o přístupu k dokumentům, úřad vyvine a povede databázi přístupnou Komisi a příslušným orgánům členských států, jež bude obsahovat významné vědecké informace a správné zemědělské praxe týkající se MLR, účinných látek a zpracovatelských faktorů stanovených v přílohách II, III, IV a VII.
Zejména bude obsahovat hodnocení příjmu ve stravě, zpracovatelské faktory a toxikologické dílčí hodnoty.
Článek 42
Členské státy a poplatky
1. Členské státy mohou krýt náklady na práci spojenou se stanovením, změnou nebo zrušením MLR nebo s jakýmikoli jinými úkony vyplývajícími z povinností uložených touto směrnicí prostřednictvím poplatku.
2. Členské státy zajistí, aby poplatek uvedený v odstavci 1
a) byl vypočten průhledným způsobem a
b) odpovídal skutečným nákladům na vykonanou práci.
Předpis může zahrnovat sazebník pevných poplatků založený na průměrných nákladech na práci uvedenou v odstavci 1.
KAPITOLA IX
PROVÁDĚNÍ
Článek 43
Vědecké stanovisko úřadu
Komise nebo členské státy mohou požádat úřad o vědecké stanovisko a konzultovat s ním jakékoli opatření týkající se posouzení rizik podle tohoto nařízení.
Komise může stanovit lhůtu, ve které bude takové stanovisko vydáno.
Článek 44
Postup přijímání stanovisek úřadu
1. Pokud stanoviska úřadu podle tohoto nařízení vyžadují pouze vědeckou nebo technickou činnost zahrnující použití zavedených vědeckých nebo technických zásad, může je úřad vydat, aniž by byl konzultován vědecký výbor nebo vědecké komise uvedené v článku 28 nařízení (ES) č. 178/2002, pokud Komise nebo členský stát nemají námitky.
2. Prováděcí pravidla podle čl. 29 odst. 6 písm. a) nařízení (ES) č. 178/2002 určí případy, ve kterých se použije odstavec 1 tohoto článku.
Článek 45
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, zřízený článkem 58 nařízení (ES) č. 178/2002 (dále jen "výbor").
2. Odkazuje-li se na tento článek, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 46
Prováděcí opatření
Postupem podle čl. 45 odst. 2 a případně s přihlédnutím ke stanovisku úřadu budou stanoveny nebo mohou být změněny:
a) prováděcí opatření k zajištění jednotného uplatňování tohoto nařízení;
b) data uvedená v článku 23, čl. 29 odst. 2, čl. 30 odst. 2, čl. 31 odst. 1 a čl. 32 odst. 5.
c) technické pokyny k pomoci při uplatňování tohoto nařízení;
d) podrobná pravidla týkající se vědeckých údajů požadovaných pro stanovení MLR.
Článek 47
Zpráva o provádění tohoto nařízení
Nejpozději do deseti let po vstupu tohoto nařízení v platnost předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jeho provádění a veškeré vhodné návrhy.
KAPITOLA X
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 48
Zrušení a přizpůsobení právních předpisů
1. Směrnice 76/895/EHS, 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS se zrušují ode dne uvedeného v čl. 50 druhém pododstavci.
2. V čl. 4 odst. 1 směrnice 91/414/EHS se písmeno f) nahrazuje tímto:
"f) maximální limity reziduí v zemědělských produktech ovlivněných použitím uvedeným v povolení byly případně stanoveny nebo změněny v souladu s nařízením (ES) č. 396/2005 [18]."
Článek 49
Přechodná opatření
1. Požadavky kapitoly III se nevztahují na produkty dovoleně vyrobené nebo dovezené do Společenství přede dnem uvedeným v čl. 50 druhém pododstavci.
K zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitele však mohou být postupem podle čl. 45 odst. 2 přijata vhodná opatření týkající se těchto produktů.
2. Je-li to nezbytné pro umožnění běžného uvádění na trh, zpracování a spotřeby produktů, mohou být stanovena další přechodná opatření pro zavádění určitých MLR stanovených v článcích 15, 16, 21, 22, a 25.
Tato opatření, která se nedotýkají povinnosti zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitele, budou přijata postupem podle čl. 45 odst. 2.
Článek 50
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Kapitoly II, III a V se použijí po šesti měsících ode dne vyhlášení posledního z nařízení, kterými se vypracovávají přílohy I, II, III, a IV.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. Ve Štrasburku dne 23. února 2005. Za Evropský parlament předseda J.P. Borrell fontelles Za Radu předseda N. Schmit
Nařízení Komise (ES) č. 397/2005
ze dne 10. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 398/2005
ze dne 10. března 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor por bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 19,209 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 399/2005
ze dne 10. března 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví vepřového masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2759/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vepřovým masem [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (EHS) č. 2759/75 může být rozdíl mezi cenou produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 daného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na současnou situaci na trhu v odvětví vepřového masa vede ke stanovení této náhrady níže uvedeným způsobem.
(3) V případě produktů spadajících pod kód KN 02101981 je třeba, aby výše vývozní náhrady zohledňovala kvalitativní povahu jednotlivých produktů spadajících pod tyto kódy a také předpokládaný vývoj výrobních nákladů na světovém trhu.
Je důležité, aby se Společenství nadále podílelo na mezinárodním obchodu, pokud jde o některé typické italské produkty spadající pod kód KN 02101981.
(4) Vzhledem k podmínkám hospodářské soutěže v některých třetích zemích, které jsou tradičně nejdůležitějšími dovozci produktů spadajících pod kódy KN 160100 a 1602, by měla být vývozní náhrada pro tyto produkty stanovena tak, aby zohledňovala tuto situaci.
Je třeba přijmout taková opatření, aby se zajistilo, že se náhrada bude poskytovat pouze pro čistou váhu jedlých látek, s výjimkou čisté váhy kostí případně obsažených v dotyčných polotovarech.
(5) Článek 13 nařízení (EHS) č. 2759/75 stanoví, že situace na světovém trhu či zvláštní požadavky některých trhů mohou vyžadovat, aby se vývozní náhrada pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2759/75 lišila podle místa určení.
(6) Náhradu je třeba stanovit s ohledem na úpravy nomenklatury náhrad dle nařízení Komise (EHS) č. 3846/87 [2].
(7) Náhrady je třeba poskytovat pouze pro produkty, které se mohou volně pohybovat po Společenství.
Aby byl produkt způsobilý pro poskytnutí náhrady, je proto třeba vyžadovat, aby měl označení zdravotní nezávadnosti dle směrnice Rady 64/433/EHS [3], směrnice Rady 94/65/ES [4] a směrnice Rady 77/99/EHS [5].
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro vepřové maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Seznam produktů, pro které se poskytuje vývozní náhrada uvedená v článku 13 nařízení (EHS) č. 2759/75, a výše této náhrady jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Dotyčné produkty musejí být v souladu s příslušnými ustanoveními o označení zdravotní nezávadnosti stanovenými v:
- příloze I kapitole XI směrnice 64/433/EHS,
- příloze I kapitole VI směrnice 94/65/ES,
- příloze B kapitole VI směrnice 77/99/EHS.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 400/2005
ze dne 10. března 2005
o dovozních licencích pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí a telecí maso vysoké kvality
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 936/97 ze dne 27. května 1997 o otevření a správě celních kvót pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality a pro zmrazené buvolí maso [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 4 a 5 podmínky pro žádosti o udělení dovozních licencí pro maso uvedené v čl. 2 písm. f) tohoto nařízení.
(2) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 2 písm. f) množství čerstvého, chlazeného nebo zmrazeného hovězího a telecího masa vysoké kvality které odpovídá definici stanovené vestejném ustanovení, které může být v období od 1. července 2004 do 30. června 2005 za zvláštních podmínek dovezeno, na 11500 tun.
(3) Je třeba připomenout, že licence, které jsou předmětem tohoto nařízení, mohou být použity po celou dobu jejich platnosti pouze za předpokladu, že splňují podmínky veterinární hygieny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozní licence pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality dle čl. 2 písm. f) nařízení (ES) č. 936/97 podané v období od 1. do 5. března 2005 se vyhovuje.
2. Žádosti o licence mohou být v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 936/97 podány během prvních pěti dnů měsíce dubna 2005 pro množství 8553,508 tun.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 11. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 401/2005
ze dne 10. března 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 402/2005
ze dne 10. března 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 8. března 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 8. března 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 11. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 403/2005
ze dne 10. března 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 8. března 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 8. března 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 31,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 404/2005
ze dne 10. března 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 4. do 10. března 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1757/2004 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 405/2005
ze dne 10. března 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1565/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 ze dne 3. září 2004 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2004/2005 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 4. do 10. března 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1565/2004 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 406/2005
ze dne 10. března 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 4. do 10. března 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 10,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 407/2005
ze dne 10. března 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2275/2004 pro dovoz čiroku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2275/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u čiroku dováženého ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č. 1784/2003, nevyhovět žádné nabídce.
(3) Zejména vzhledem ke kritériím uvedeným v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č. 1839/95 se nedoporučuje stanovovat maximální snížení cla.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 4. do 10. března 2005 v rámci nabídkového řízení pro snížení dovozního cla dle nařízení (ES) č. 2275/2004 pro čirok se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 408/2005
ze dne 10. března 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2277/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 4. do 10. března 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 25,70 EUR/t pro maximální celkové množství 50000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 409/2005
ze dne 10. března 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u kukuřice v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 2276/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2276/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené z třetích zemí do Portugalska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3], může Komise rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá maximálnímu snížení dovozního cla, nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 4. do 10. března 2005 v rámci nabídkového řízení stanoveného v nařízení (ES) č. 2276/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 26,66 EUR/t pro celkové maximální množství 40350 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 410/2005
ze dne 11. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 411/2005
ze dne 11. března 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 159. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 159. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 412/2005
ze dne 11. března 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 159. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 159. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 413/2005
ze dne 11. března 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 331. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 331. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 66,6 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 74 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 414/2005
ze dne 11. března 2005,
které se týká 78. dílčího nabídkového řízení uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 nařízení (ES) č. 2799/1999 se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ve 78. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek uplynula dne 8. března 2005, se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 415/2005
ze dne 11. března 2005,
které se týká pro 15. dílčího nabídkového řízení, uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) S přihlédnutim k podaným nabidkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení,
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 15. dílčím nabídkovém řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 8. března 2005 se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 12. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 416/2005
ze dne 11. března 2005,
kterým se mění příloha XI nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002, pokud jde o dovoz některých vedlejších produktů živočišného původu určených k technickým účelům z Japonska
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu [1], a zejména na čl. 29 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví požadavky pro dovoz krevních výrobků a jiných vedlejších produktů živočišného původu určených k technickým účelům, včetně farmaceutického využití, do Společenství.
Členské státy povolí dovoz těchto vedlejších produktů, pokud splňují příslušné požadavky stanovené v kapitole IV nebo případně v kapitole XI přílohy VIII uvedeného nařízení.
(2) Nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví, že vedlejší produkty musejí pocházet ze třetí země nebo části třetí země uvedené na seznamu v části VI přílohy XI.
Japonsko není v části VI přílohy XI uvedeno.
(3) Příslušný orgán Japonska (oddělení pro zdraví zvířat a bezpečnost živočišných produktů ministerstva zemědělství, lesnictví a rybolovu) poskytlo Komisi nezbytné záruky, že krevní výrobky a jiné vedlejší produkty určené k technickému využití z Japonska mohou být získány a zaslány do Společenství v souladu s příslušnými požadavky na dovoz. Japonsko zejména schválilo a zaregistrovalo příslušná zařízení v souladu s čl. 29 odst. 5 nařízení (ES) č. 1774/2002.
(4) Je proto vhodné zahrnout do části VI přílohy XI i Japonsko.
(5) Rovněž je vhodné změnit část VI přílohy XI tak, aby byla použita stejná terminologie jako v kapitole XI přílohy VIII téhož nařízení.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změna nařízení (ES) č. 1774/2002
Část VI přílohy XI nařízení (ES) č. 1774/2002 se nahrazuje tímto:
"ČÁST VI
Seznam třetích zemí, ze kterých mohou členské státy povolit dovoz krevních výrobků (s výjimkou koňovitých) určených k technickým účelům, včetně farmaceutického využití (veterinární osvědčení v kapitolách 4 (C) a 8 (B)).
A. Krevní výrobky:
1. Krevní výrobky z kopytníků:
Třetí země nebo části třetích zemí uvedených v části 1 přílohy II rozhodnutí Rady 79/542/EHS, ze kterých je povolen dovoz všech kategorií čerstvého masa příslušných druhů, a tyto země:
- (JP) Japonsko.
2. Krevní výrobky z jiných druhů:
Třetí země uvedené v části 1 přílohy II rozhodnutí Rady 79/542/EHS a tyto země:
- (JP) Japonsko.
B. Vedlejší živočišné produkty určené k farmaceutickému využití:
Třetí země uvedené v části 1 přílohy II rozhodnutí Rady 79/542/EHS, v příloze rozhodnutí Komise 94/85/ES [2] nebo v příloze I rozhodnutí Komise 2000/585/ES [3] a tyto země:
- (JP) Japonsko
- (PH) Filipíny a
- (TW) Tchaj-wan.
C. Vedlejší živočišné produkty určené k jiným technickým účelům než k farmaceutickému využití:
Třetí země uvedené v části 1 přílohy II rozhodnutí Rady 79/542/EHS, ze kterých je povolen dovoz dané kategorie čerstvého masa příslušných druhů, a v příloze rozhodnutí Komise 94/85/ES nebo v příloze I rozhodnutí Komise 2000/585/ES.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 417/2005
ze dne 11. března 2005,
kterým se stanoví maximální náhrada pro vývoz celoomleté dlouhozrnné rýže B do určitých třetích zemí v souvislosti s nabídkovým řízením zahájeným nařízením (ES) č. 2032/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2032/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise(EHS) č. 584/75 [3], může Komise na základě předložených nabídek a v souladu s postupem uvedeným v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout o stanovení maximální vývozní náhrady. Při stanovení této náhrady je nutné přihlédnout ke kritériím uvedeným v článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003. Vyberou se nabídky všech uchazečů, které se rovnají maximální vývozní náhradě nebo jsou nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií na současnou situaci na trhu dané rýže vede ke stanovení maximální vývozní náhrady ve výši uvedené v článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na základě nabídek předložených mezi dny 7. až 10. března 2005 v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2032/2004 se maximální vývozní náhrada pro celoomletou dlouhozrnnou rýži B určenou pro vývoz do určitých třetích zemí stanoví na 57,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 418/2005
ze dne 11. března 2005
o nabídkách předložených v rámci nabídkového řízení týkajícího se subvence pro vývoz loupané dlouhozrnné rýže B na ostrov Réunion podle nařízení (ES) č. 2033/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2692/89 ze dne 6. září 1989, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro vývozy rýže na Réunion [2], a zejména na čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2033/2004 [3] bylo zahájeno nabídkové řízení na subvenci při vývozu rýže na ostrov Réunion.
(2) Podle článku 9 nařízení (EHS) č. 2692/89 může Komise na základě předložených nabídek a podle postupu stanoveného v čl. 26 odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v článcích 2 a 3 nařízení (EHS) č. 2692/89 by neměla být stanovena maximální subvence.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 7 až 10. března 2005 v rámci nabídkového řízení na stanovení subvence na vývoz omleté dlouhozrnné rýže B kódu KN 10062098 na ostro
Nařízení Komise (ES) č. 419/2005
ze dne 11. března 2005
o nabídkách podaných na vývoz omleté kulatozrnné, střednězrnné a dlouhozrnné rýže A určené k vývozu do určitých třetích zemí v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2031/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1] a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2031/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na stanovení vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (EHS) č. 584/75 [3], může Komise podle postupu stanoveného v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 a na základě předložených nabídek rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v čl. 14, odst. 4 nařízení (ES) č. 1785/2003 by maximální náhrada neměla být stanovena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 7. až 10. března 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhrady pro omletou kulatozrnnou, střednězrnnou a dlouhozrnnou rýži A určenou pro vývoz do určitých třetích zemí, které bylo zahájeno nařízením (ES) č. 2031/2004, nebudou učiněny další kroky.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 420/2005
ze dne 14. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 421/2005
ze dne 14. března 2005
o vydávání licencí na dovoz některých upravených nebo konzervovaných citrusových plodů (konkrétně mandarinek atd.) v období od 11. dubna 2005 do 10. dubna 2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3285/94 ze dne 22. prosince 1994 o společných pravidlech dovozu a o zrušení nařízení (ES) č. 518/94 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 519/94 ze dne 7. března 1994 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí a o zrušení nařízení (EHS) č. 1765/82, (EHS) č. 1766/82 a (EHS) č. 3420/83 [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 658/2004 ze dne 7. dubna 2004, kterým se ukládají konečná ochranná opatření proti dovozům upravených nebo konzervovaných citrusových plodů (konkrétně mandarinek atd.) [3], a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Množství, pro která dle článku 5 nařízení (ES) č. 658/2004 předložili žádosti o vydání licence tradiční i noví dovozci, přesahují množství, jež jsou k dispozici pro produkty pocházející z Čínské lidové republiky (ČLR).
(2) Nyní je pro každou kategorii dovozců nutné z množství, jež je uvedeno v žádosti, stanovit podíl, který lze v rámci licence dovézt,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní licence, o něž se žádá dle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 658/2004, se vydávají pro procentní sazby požadovaných množství, a to v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. dubna 2005 a jeho použitelnost končí dnem 10. dubna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 422/2005
ze dne 14. března 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 94/2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2826/2000 o informačních a propagačních opatřeních pro zemědělské produkty na vnitřním trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2826/2000 ze dne 19. prosince 2000 o informačních a propagačních opatřeních pro zemědělské produkty na vnitřním trhu [1], a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 3 nařízení (ES) č. 2826/2000 stanoví podmínky, podle kterých se určí odvětví a produkty, pro která lze na vnitřním trhu uskutečnit propagační a informační opatření.
Tato témata a tyto produkty jsou uvedeny v seznamu v příloze I nařízení Komise (ES) č. 94/2002 [2].
(2) Článek 4 nařízení (ES) č. 2826/2000 požaduje, aby Komise sestavila každé dva roky seznam témat a produktů uvedených v článku 3 uvedeného nařízení.
(3) Semenné oleje původem ze Společenství, zejména řepkový olej, stejně jako med a včelařské produkty, jsou produkty, u kterých je možné zlepšit rovnováhu na trhu pomocí informačních a/nebo propagačních opatření, zejména poskytováním adekvátních a aktuálních informací spotřebitelům o jejich dobrých vlastnostech, nutriční hodnotě, chuti, platných normách a pravidlech o označování těchto produktů.
Z tohoto důvodu je třeba tyto produkty zařadit do přílohy I nařízení (ES) č. 94/2002.
(4) Za účelem propagace spotřeby jakostních produktů v masném odvětví je třeba učinit všechna jakostní masa získaná v souladu s národním programem jakosti nebo programem jakosti Společenství způsobilými pro propagační opatření.
Z tohoto důvodu je třeba tyto produkty zařadit do přílohy I nařízení (ES) č. 94/2002.
(5) Z důvodu jasnosti a zjednodušení je třeba zapracovat témata v příloze I písmenu a) a produkty v příloze I písmenu b) nařízení (ES) č. 94/2002 do jediného seznamu, který bude obsahovat jak témata, tak produkty, a který bude pro každé téma a produkt obsahovat ustanovení, která se jich týkají, v odpovídajících obecných zásadách pro propagaci na vnitřním trhu v příloze III uvedeného nařízení.
(6) Produkty s chráněným označením původu (CHOP), s chráněným zeměpisným označením (CHZO) nebo zaručené tradiční speciality (ZTS) v souladu s nařízením rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin [3] nebo nařízením Rady (EHS) č. 2082/92 ze dne 14. července 1992 o osvědčeních o zvláštní povaze zemědělských produktů a potravin [4] a produktů ekologického zemědělství v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 2092/91 ze dne 24. června 1991 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícímu označování zemědělských produktů a potravin [5], jsou jakostními produkty, jejichž produkce a spotřeba se považuje za prioritní v souvislosti se společnou zemědělskou politikou. Z tohoto důvodu je třeba tyto produkty zařadit do přílohy I nařízení (ES) č. 94/2002, aby mohly čerpat výhody ze všech informačních a propagačních opatření stanovených pro režim propagace na mezinárodních trzích.
(7) Je nezbytné vytvořit nové obecné zásady týkající se nově přidaných produktů, za účelem dosažení očekávaných výsledků propagačních opatření a přezkoumat stávající obecné zásady s uvážením vývoje situace na trhu a ve společné zemědělské politice. stejně jako dostupných zkušeností z hodnocení naposledy prováděných propagačních a informačních opatření.
(8) Z tohoto důvodu je třeba odpovídajícím způsobem pozměnit nařízení (ES) č. 94/2002.
(9) Příštím termínem pro přijetí těchto opatření na předložení žádostí o podporu Společenství pro propagační programy je 31. leden.
Navrhující organizace a členské státy mají omezený čas pro přizpůsobení nebo vypracování návrhů tak, aby zohledňovaly nedávno pozměněné nařízení.
Je tudíž nezbytné, aby toto nařízení vstoupilo v platnost po 31. lednu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem předneseným na zasedání společného řídícího výboru pro propagaci zemědělských produktů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 94/2002 se mění takto:
1. Příloha I se nahrazuje zněním přílohy I tohoto nařízení.
2. Příloha III se nahrazuje zněním přílohy II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 423/2005
ze dne 14. března 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 16. do 29. března 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 424/2005
ze dne 15. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 425/2005
ze dne 15. března 2005,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003, pokud jde o seznam zemí a území
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 ze dne 26. května 2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a o změně směrnice Rady 92/65/EHS [1], a zejména na články 10 a 21 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví seznam třetích zemí a území, ze kterých lze povolit přesuny zvířat v zájmovém chovu do Společenství, pokud jsou splněny určité podmínky.
(2) Prozatímní seznam třetích zemí byl sestaven v nařízení (ES) č. 998/2003 ve znění nařízení Komise (ES) č.
592/2004 [2]. Uvedený seznam zahrnuje země prosté vztekliny a země, pro které se stanovilo, že riziko zavlečení vztekliny následkem přesunů zvířat v zájmovém chovu z jejich území do Společenství není vyšší než riziko spojené s přesuny mezi členskými státy.
(3) Z informací poskytnutých Tchaj-wanem vyplývá, že Tchaj-wan je prostý vztekliny a že riziko zavlečení vztekliny následkem přesunů zvířat v zájmovém chovu z Tchaj-wanu do Společenství není vyšší než riziko spojené s přesuny mezi členskými státy.
Proto by měl být Tchaj-wan zařazen na seznam zemí a území uvedený v nařízení (ES) č. 998/2003.
(4) V zájmu jasnosti uvedeného seznamu zemí a území byl měl být seznam v celém rozsahu nahrazen.
(5) Nařízení (ES) č. 998/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 998/2003 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 426/2005
ze dne 15. března 2005
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovozy některých hotových oděvních textilií z polyesterových nekonečných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení
(1) Komise dne 17. června 2004 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie [2] informovala o zahájení antidumpingového řízení s ohledem na dovozy některých hotových oděvních textilií z polyesterových nekonečných vláken (dále jen "HOTPNV") pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR" nebo "dotčená země").
(2) Řízení bylo zahájeno na základě stížnosti podané společností AIUFFASS (dále jen "stěžovatel"), přidruženým členem Euratexu, jménem 7 jednotlivých výrobců, kteří mají většinový podíl na výrobě dotčeného výrobku v EU, tj. v tomto případě 26 % výroby Společenství.
Stížnost obsahovala důkazy o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě, která v jeho důsledku nastala, přičemž tyto důkazy se považují za postačující pro ospravedlnění zahájení řízení.
2. Strany řízením dotčené
(3) Komise oficiálně informovala stěžovatele, vyvážející výrobce, dovozce, dodavatele a uživatele, jakož i sdružení uživatelů, o nichž je známo, že se jich tato záležitost týká, a zástupce ČLR o zahájení řízení.
Účastníci řízení dostali příležitost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(4) Stěžující si výrobci, další spolupracující výrobci ze Společenství, vyvážející výrobci, dovozci, dodavatelé, uživatelé a jejich příslušná sdružení vyjádřili své názory.
Všichni účastníci řízení, kteří o to požádali a kteří prokázali, že mají důvod ke slyšení, byli vyslyšeni.
(5) Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o nichž je známo, že se jich to týká, a všem dalším společnostem, které se samy přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
Odpovědělo šest ze sedmi výrobců ze Společenství zahrnutých ve stížnosti (jedna společnost nebyla schopna plně spolupracovat z důvodu řízení o úpadku a vyrovnání), jeden další výrobce ve Společenství, jeden dodavatel, jeden nespřízněný dovozce a devět nespřízněných uživatelů ve Společenství.
(6) Aby se vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří měli zájem, umožnilo předložit žádost o přiznání statutu společnosti působící v podmínkách tržního hospodářství (statut tržního hospodářství, "STH") nebo o individuální zacházení ("IZ"), zaslala Komise rovněž tiskopisy žádosti o STH a IZ těm čínským společnostem, o nichž bylo známo, že se jich to týká, a všem dalším společnostem, které se ozvaly ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení. V této věci požádalo 49 společností o STH v souladu s čl.
2 odst. 7 základního nařízení a 7 společností požádalo pouze o IZ.
(7) S ohledem na zjevně velký počet vyvážejících výrobců, dovozců a výrobců ze Společenství se v souladu s článkem 17 základního nařízení pro stanovení dumpingu a újmy v oznámení o zahájení předpokládá výběr vzorku.
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný a, bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci, dovozci a výrobci ze Společenství požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli v průběhu období šetření (od 1. dubna 2003 do 31. března 2004) základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem.
Po posouzení předložených údajů se rozhodlo, že výběr vzorku je nutný pouze u vývozců.
Vybraný vzorek je založen na největším reprezentativním objemu vývozů, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán.
Sestává z 8 největších čínských vyvážejících výrobců (a jejich spřízněných stran), kteří představují více než 50 % objemu vývozu do Společenství ze strany spolupracujících stran.
(8) Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému určení existence dumpingu, výsledné újmy a zájmu Společenství.
Inspekce na místě proběhly v prostorách spolupracujících výrobců ze Společenství a těchto společností:
a) Výrobci ze Společenství
- Inspekce na místě proběhly v prostorách sedmi výrobců ze Společenství se sídlem ve čtyřech různých zemích.
Spolupracující výrobci ze Společenství požádali ve smyslu článku 19 základního nařízení, aby jejich údaje nebyly uveřejněny, neboť jejich uveřejnění by je nepříznivě ovlivnilo.
Bylo shledáno, že žádost je dostatečně odůvodněná, a proto jí bylo vyhověno.
b) Vyvážející výrobci v ČLR
- Wujiang Chemical Fabric Mill Co. Ltd.
- Shaoxing Tianlong import and export Ltd.
- Wujiang Canhua Import & Export Co. Ltd.
- Fuzhou Fuhua Textile & Printing Dyeing Co. Ltd.
- Fuzhou Ta Tung Textile Works Co. Ltd.
- Hangzhou Delicacy Co. Ltd.
- Shaoxing County Huaxiang Textile Co. Ltd.
- Shaoxing Ronghao Textiles Co. Ltd (a spřízněná společnost Shaoxing County Qing Fang Cheng Textile import and export Co. Ltd)
c) Nespříznění dovozci
- LE-GO – Hof – (Německo)
d) Průmysloví dodavatelé ze Společenství
- Elana SA – Toruń (Polsko)
e) Uživatelé ve Společenství
- LE-GO – Hof (Německo)
(9) S ohledem na potřebu stanovit běžnou hodnotu pro vyvážející výrobce v ČLR, jimž nebylo možné přiznat STH, proběhla inspekce na místě s cílem stanovit běžnou hodnotu na základě údajů z analogické země, v tomto případě Turecka, a to v prostorách následující společnosti:
- Italteks Expo Grup A.A., Istanbul
3. Období šetření
(10) Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 ("OŠ").
Posuzování trendů v souvislosti s analýzou újmy se týkalo období od 1. ledna 2000 do konce období šetření ("uvažované období").
4. Dotčený výrobek a obdobný výrobek
4.1. Dotčený výrobek
(11) Dotčeným výrobkem jsou hotové oděvní textilie z polyesterových nekonečných vláken (dále jen "HOTPNV"), což jsou tkaniny z nití ze syntetických nekonečných vláken obsahující 85 % hmotnostních nebo více tvarovaných nebo netvarovaných polyesterových nekonečných vláken, která jsou barvená nebo potištěná.
Běžně se používá při výrobě oděvních aplikací, mj. při výrobě podšívek oděvů a výrobě větrovek, sportovního oblečení, lyžařského oblečení, spodního prádla a módních výrobků.
(12) Dotčený výrobek se vyrábí tkaním nití z polyesterových nekonečných vláken (které nejsou předem barveny) a jejích následným potiskem či barvením za účelem získání určitého vzoru nebo barvy.
Z tohoto důvodu se odlišuje od nebělené nebo bělené tkaniny z nití ze syntetických nekonečných vláken, která se získává po tkaní, ale před barvením, a je surovinou pro výrobu dotčeného výrobku.
Může se také odlišovat od tkaných textilií z polyesterových vláken, u nichž jsou předbarvené nitě setkány do látky a design je utvořen tkaním vzoru.
Posledně zmíněný výrobek má jiné základní fyzikální a chemické charakteristiky, protože použitá surovina (předbarvené nitě) je odlišná a design se získává tkaním, a nikoliv potiskem či barvením.
Tento typ hotové textilie je navíc běžně používán jako dekorační látka, zatímco dotčený výrobek je používán téměř výhradně pro výrobu oděvů.
(13) Šetření ukázalo, že všechny typy dotčeného výrobku dle definice v 11. bodě odůvodnění, navzdory rozdílům v řadě faktorů, jako např. barva, velikost nití a konečné zpracování, mají stejné fyzikální a chemické charakteristiky a jsou používány ke stejným účelům.
Z tohoto důvodu a z důvodu současného antidumpingového řízení jsou všechny typy dotčeného výrobku považovány za jediný výrobek.
Dotčený výrobek spadá pod kódy KN 54075200, 54075400, 54076130, 54076190 a ex54076990.
4.2. Obdobný výrobek
(14) Nebyly zjištěny žádné rozdíly mezi dotčeným výrobkem a HOTPNV vyráběnými a prodávanými na domácích trzích ČLR nebo Turecka, které posloužilo jako analogická země pro účely zjištění běžné hodnoty s ohledem na některé dovozy z ČLR.
Oba totiž mají stejné základní fyzikální a chemické charakteristiky a použití.
(15) Žádné rozdíly nebyly shledány ani mezi dotčeným výrobkem a HOTPNV vyráběnými výrobním odvětvím Společenství a prodávanými na trhu Společenství.
Bylo rovněž shledáno, že oba výrobky mají stejné fyzikální a chemické charakteristiky a použití.
(16) Proto se tyto výrobky prozatímně považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
B. DUMPING
1. Statut společnosti působící v podmínkách tržního hospodářství (STH)
(17) Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se běžná hodnota v antidumpingovém šetření týkajícím se dovozů pocházejících z ČLR stanoví v souladu s odstavcem 1 až 6 uvedeného článku pro ty výrobce, u kterých se zjistilo, že splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(18) Ve stručnosti a pouze jako referenční vodítka jsou kritéria STH uvedena v souhrnné formě níže:
1) obchodní rozhodnutí a náklady reagují na tržní podmínky a bez státních zásahů;
2) účetnictví prochází nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy a používá se ve všech oblastech;
3) neexistují výrazná zkreslení přenesená z předchozího netržního hospodářského systému;
4) právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zajišťují právní jistotu a stabilitu;
5) převod měn se provádí podle tržních kursů.
(19) V současném šetření se přihlásilo 49 vyvážejících výrobců v ČLR a požádalo o STH v souladu s čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení.
Každá jednotlivá žádost o STH byla analyzována. Vzhledem k velkému počtu dotčených společností proběhly inspekce na místě pouze v prostorách osmi společností (viz 7. bod odůvodnění).
U ostatních společností byla provedena podrobná analýza všech jimi poskytnutých informací a s dotčenými společnostmi došlo k obsáhlé výměně korespondence, pokud některé prvky v jejich podání chyběly nebo nebyly jasné.
Pobočky nebo jiné osoby spřízněné s žadatelem v Čínské lidové republice, které jsou výrobcem a/nebo vývozcem dotčeného výrobku, byly rovněž vyzvány k vyplnění tiskopisu žádosti o STH.
STH totiž může být přiznán pouze tehdy, pokud všechny spřízněné společnosti splňují výše uvedená kritéria.
(20) Co se týče společností, u kterých proběhly inspekce na místě, ukázalo se, že tři z osmi čínských vyvážejících výrobců splňují všechny podmínky pro STH (viz seznam společností v 23. bodě odůvodnění).
Ostatních pět žádostí muselo být zamítnuto.
Kritéria nesplněná těmito pěti vyvážejícími výrobci jsou uvedena v tabulce níže.
(21) Co se týče ostatních 41 společností, individuální analýzy provedené u všech z nich vedly k závěru, že STH nemá být přiznán 19 společnostem, neboť ty výrazně nesplňují kritéria čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení. Bylo vzato v úvahu, že 10 z těchto 19 společností nedostatečně spolupracovalo při šetření tím, že neposkytlo nezbytné informace tak, jak byly vyzvány.
Ani po písemném upozornění na tyto nedostatky tyto společnosti nebyly schopny dostatečně prokázat, že ony samy nebo některá ze spřízněných společností/spřízněné společnosti, zapojené do výroby/prodeje dotčeného výrobku, splňují příslušná kritéria pro STH.
U 9 z těchto 19 společností jsou nesplněná kritéria rovněž uvedena v tabulce níže.
Zbývajících 22 společností úspěšně prokázalo, že splňují oněch pět relevantních kritérií pro STH.
(22) Následující tabulka shrnuje zjištění pro jednotlivé společnosti, kterým nebyl přiznán STH, na základě pěti kritérií stanovených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení:
Společnost _BAR_ Kritéria _BAR_
Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 1 _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 2 _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 3 _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 4 _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 5 _BAR_
1 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
2 _BAR_ Splněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
3 _BAR_ Splněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
4 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
5 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
6 _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
7 _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
8 _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
9 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
10 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
11 _BAR_ Splněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
12 _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
13 _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
14 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
(23) Na tomto základě získali STH tyto vyvážející výrobci v ČLR:
1. Fuzhou Fuhua Textile & Printing Dyeing Co. Ltd.
2. Fuzhou Ta Tung Textile Works Co. Ltd.
3. Hangzhou Delicacy Co. Ltd.
4. Far Eastern Industries (Shangai) Ltd.
5. Hangzhou Hongfeng Textile Co. Ltd.
6. Hangzhou Jieenda Textile Co. Ltd.
7. Hangzhou Mingyuan Textile Co. Ltd.
8. Hangzhou Shenda Textile Co. Ltd.
9. Hangzhou Yililong Textile Co. Ltd.
10. Hangzhou Yongsheng Textile Co. Ltd.
11. Hangzhou ZhenYa Textile Co. Ltd.
12. Huzhou Styly Jingcheng Textile Co. Ltd.
13. Nantong Teijin Co. Ltd.
14. Shaoxing Ancheng Cloth industrial Co. Ltd.
15. Shaoxing County Jiade Weaving and Dyeing Co. Ltd.
16. Shaoxing County Pengyue Textile Co. Ltd.
17. Shaoxing County Xingxin Textile Co. Ltd.
18. Shaoxing Yinuo Printing Dyeing Co. Ltd.
19. Wujiang Longsheng Textile Co. Ltd.
20. Wujiang Xiangshen Textile Dyeing Finishing Co. Ltd.
21. Zheijang Tianyuan Textile printing and Dying Co. Ltd.
22. Zhejiang Shaoxing Yongli Printing and Dyeing Co. Ltd.
23. Zhejiang Xiangsheng Group Co. Ltd.
24. Zhejiang Yonglong enterprises Co. Ltd.
25. Zhuji Bolan Textile Industrial development Co. Ltd.
2. Individuální zacházení (IZ)
(24) V návaznosti na čl. 2 odst. 7 písm. a) se při ukládání cla pro země spadající pod čl. 2 odst. 7 základního nařízení ukládá clo celostátní kromě případů, kdy společnosti mohou prokázat podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení, že splňují všechna kritéria pro individuální zacházení.
(25) Vyvážející výrobci, kteří požádali o STH, požádali rovněž o individuální zacházení pro případ, že jim STH nebude přiznán.
Sedm dalších vyvážejících výrobců požádalo pouze o individuální zacházení.
(26) Zaprvé, pokud se týče společností, které žádaly o STH, ale nezískaly jej, bylo zjištěno, že 13 společností splnilo veškeré požadavky na IZ, stanovené v čl. 9 odst.
5 základního nařízení. Co se týče dalších společností, deset z nich dostatečně nespolupracovalo v zájmu získání STH a úroveň jejich spolupráce byla natolik nízká, že ani neposkytly dostatek důkazů opravňujících jejich žádost o IZ.
Jedna další společnost nemohla obdržet IZ, neboť nemohla řádně a dostatečně dokázat, že o jejích vývozních cenách a množství, jakož i podmínkách prodeje se rozhoduje svobodně.
U většiny vývozních prodejů totiž nebylo možné ověřit konečného zákazníka nebo platby za zboží a společnost nebyla schopná rozptýlit silné obavy, že za těchto okolností byl do její cenové tvorby zapojen stát.
(27) Za druhé, ze sedmi společností, které požádaly pouze o IZ, se o pěti zjistilo, že splnily požadavky stanovené v čl. 9 odst.
5 základního nařízení. Další dvě společnosti nebyly schopné dostatečně prokázat, že jejich vývozní ceny a množství, jakož i podmínky prodeje byly stanoveny svobodně a bez jakéhokoliv zásahu ze strany státu.
Ani jedna z nich totiž neposkytla nezbytné požadované informace, zejména stanovy obchodní společnosti, platné po celé trvání OŠ, a o jedné z nich se zjistilo, že byla po většinu trvání OŠ vlastněna státem.
(28) Závěrem tedy bylo, že IZ by mělo být přiznáno následujícím 18 společnostem:
1. Hangzhou CaiHong Textile Co. Ltd.
2. Hangzhou Fuen Textile Co. Ltd.
3. Hangzhou Jinsheng Textile Co. Ltd.
4. Hangzhou Xiaonshan Phoenix Industry Co. Ltd.
5. Hangzhou Zhengda Textile Co. Ltd.
6. Wujiang Canhua Import & Export Co. Ltd.
7. Shaoxing China Light & Textile Industrial City Somet Textile Co. Ltd.
8. Shaoxing County Fengyi Textile Printing and Dying Co. Ltd.
9. Shaoxing County Huaxiang Textile Co. Ltd.
10. Shaoxing Nanchi Textile Printing Dyeing Co. Ltd.
11. Shaoxing Ronghao Textiles Co. Ltd. (a spřízněná společnots Shaoxing County Qing Fang Cheng Textile import and export Co. Ltd.).
12. Shaoxing Xinghui Textiles Co. Ltd.
13. Shaoxing Yongda Textile Co. Ltd.
14. Shaoxing Tianlong import and export Ltd.
15. Zhejiang Huagang Dyeing and Weaving Co. Ltd.
16. Zheijang Golden time printing and Dying knitwear Co. Ltd.
17. Zheijang Golden tree SLK printing Dying and Sandwshing Co. Ltd.
18. Zheijang Shaoxiao Printing and Dying Co. Ltd.
3. Výběr vzorku
(29) Připomínáme, že vzhledem k velkému počtu dotčených společností bylo rozhodnuto o použití výběru vzorku a že pro tento účel byl po dohodě s čínskými orgány vybrán vzorek osmi společností s největšími objemy vývozu do EU.
(30) V tomto ohledu analýza následně zjistila, že z osmi původně vybraných společností mohl být STH přiznán třem společnostem a IZ čtyřem z dotčených společností.
Ustanovení o výběru vzorku byla tedy použita na tomto základě.
4. Běžná hodnota
4.1. Určení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, jimž je přiznán STH
(31) Komise při stanovení běžné hodnoty nejprve u každého vyvážejícího výrobce zjišťovala, zda jeho celkové prodeje HOTPNV na domácím trhu byly reprezentativní v porovnání s jeho celkovým vývozem do Společenství. V souladu s čl.
2 odst. 2 základního nařízení se prodeje na domácím trhu považovaly za reprezentativní, pokud celkový objem prodejů každého vyvážejícího výrobce na domácím trhu dosáhl alespoň 5 % jeho celkového objemu vývozu do Společenství.
(32) U vyvážejících výrobců s celkovými reprezentativními prodeji na domácím trhu Komise následně určila typy HOTPNV prodávané na domácím trhu, které byly shodné či přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Společenství.
(33) Pro každý z těchto typů se stanovilo, zda prodeje na domácím trhu jsou dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst.
2 základního nařízení. Prodeje konkrétního typu na domácím trhu se považovaly za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem prodejů tohoto typu na domácím trhu v průběhu OŠ představoval 5 % a více celkového objemu prodeje srovnatelného typu vyváženého do Společenství.
(34) Rovněž proběhlo posouzení, zda prodeje jednotlivých typů dotčeného výrobku na domácím trhu lze považovat za prodeje v běžném obchodním styku, a to tím, že se určil podíl ziskových prodejů daného typu nezávislým odběratelům.
(35) V případech, kdy objem prodeje některého typu HOTPNV, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou nebo přesahující výrobní náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu, a v případech, kdy vážená průměrná cena tohoto typu byla rovna nebo přesahovala výrobní náklady, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu.
Tato cena byla vypočtena jako vážený průměr cen všech prodejů tohoto typu na domácím trhu uskutečněných v průběhu OŠ, bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový či ne.
(36) V případech, kdy objem ziskových prodejů některého typu HOTPNV představoval 80 % nebo méně z celkového objemu prodeje tohoto typu, nebo v případech, kdy vážená průměrná cena tohoto typu byla nižší než výrobní náklady, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla vypočtena jako vážený průměr cen pouze ziskových prodejů tohoto typu, pokud tyto prodeje představovaly alespoň 10 % celkového objemu prodejů tohoto typu.
(37) Konečně v případech, kdy objem ziskových prodejů některého typu HOTPNV představoval méně než 10 % celkového objemu prodejů tohoto typu, se uznalo, že tento konkrétní typ se za cenu na domácím trhu prodával v množství nepostačujícím pro to, aby bylo možno stanovit odpovídající základnu pro určení běžné hodnoty.
(38) V případech, kde nebylo možno použít u konkrétního typu prodávaného vyvážejícím výrobcem ceny na domácím trhu, byla použita početně zjištěná běžná hodnota, a to přednostně před cenami na domácím trhu jiných vyvážejících výrobců.
Vzhledem k množství různých typů a k různým ovlivňujícím faktorům (např. typ vlákna, velikost nití, povrchová úprava tkanin) by v takovém případě použití cen na domácím trhu jiných vyvážejících výrobců znamenalo nutnost různých úprav, z nichž by většina musela vycházet z odhadů.
Proto se mělo za to, že početní zjištění běžné hodnoty pro každého z vyvážejících výrobců bude vhodnější metoda.
2 odst. 3 základního nařízení běžná hodnota početně zjistila tím, že se k výrobním nákladům na vyvážené typy všech vývozců, případně upraveným, připočetla přiměřená částka za prodejní, správní a režijní ("PSR") náklady a přiměřené ziskové rozpětí.
Za tímto účelem Komise zkoumala, zda vynaložené PSR náklady a uskutečněný zisk na domácím trhu každého z vyvážejících výrobců představují spolehlivé údaje.
(40) Skutečné domácí PSR náklady se považovaly za spolehlivé, když celkový objem prodejů dotčené společnosti na domácím trhu mohl být pokládán za reprezentativní ve srovnání s objemem vývozních prodejů do Společenství.
Ziskové rozpětí na domácím trhu se stanovilo na základě prodejů typů na domácím trhu, které byly prodány v běžném obchodním styku.
Pro tento účel byla uplatněna metodika uvedená ve 34. bodě odůvodnění.
V případech, kdy tato kritéria nebyla splněna, byly použity vážené průměrné PSR náklady a/nebo ziskové rozpětí jiných společností s reprezentativními prodeji v běžném obchodním styku v dotčené zemi.
(41) Dvě společnosti měly celkové reprezentativní prodeje, ale bylo zjištěno, že pouze určité typy dotčených výrobků, které byly vyvezeny, byly prodávány na domácím trhu nebo prodány na domácím trhu v běžném obchodním styku.
U zbývajících typů HOTPNV vyvážených touto společností, musela být běžná hodnota početně zjištěna podle metody vysvětlené v 38. až 40. bodě odůvodnění.
(42) U jedné společnosti bylo zjištěno, že nemá celkové reprezentativní prodeje HOTPNV, a proto musela být normální hodnota početně zjištěna podle metody vysvětlené v 38. až 40. bodě odůvodnění.
(43) Je třeba poznamenat, že v případě dvou společností inspekce odhalila skutečnost, že výrobní náklady udávané těmito společnostmi neobsahovaly údaje o všech relevantních prvcích nákladů, takže byly provedeny příslušné úpravy.
4.2. Určení běžné hodnoty pro všechny vyvážející výrobce, jimž není přiznán STH
a) Analogická země
(44) Podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení byla běžná hodnota pro společnosti, kterým nemohl být přiznán STH, stanovena na základě cen nebo početně zjištěné hodnoty v analogické zemi.
(45) V oznámení o zahájení řízení naznačila Komise záměr použít Mexiko jako vhodnou analogickou zemi pro účely určení běžné hodnoty pro ČLR a účastníci řízení byli vyzváni, aby se k tomu vyjádřili.
(46) Proti tomuto návrhu vzneslo námitky mnoho vyvážejících výrobců v ČLR, kterým nebyl přiznán STH.
Jejich hlavním argumentem bylo to, že Mexiko není považováno za vhodnou analogickou zemi z důvodu omezeného objemu výroby a omezeného počtu výrobců v porovnání s Čínou.
Dotazníky byly rozeslány všem známým vyvážejícím výrobcům v Mexiku, ale žádná odpověď nepřišla.
Proto Mexiko nemohlo být vybráno jako analogická země.
(47) Útvary Komise proto zvažovaly alternativní řešení a bylo zjištěno, že za vhodnou analogickou zemi lze považovat Turecko.
Šetření totiž prokázalo, že Turecko je pro dotčený výrobek konkurenční trh, neboť má různé domácí výrobce rozdílné velikosti a významné dovozy ze třetích zemí.
Bylo zjištěno, že domácí výrobci vyrábí podobné typy výrobků jako v ČLR a používají podobných výrobních metod.
Turecký trh byl proto shledán dostatečně reprezentativním pro účely určení běžné hodnoty.
(48) Všichni známí vyvážející výrobci v Turecku byli kontaktováni a jedna společnost přistoupila na spolupráci.
Tomuto výrobci byl tedy zaslán dotazník a údaje uvedené v jeho odpovědi byly ověřeny na místě.
b) Určení běžné hodnoty
2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebyl přiznán STH, stanovena na základě ověřených informací získaných od výrobce v analogické zemi, tj. na základě cen placených nebo splatných na domácím trhu Turecka za typy výrobků, u kterých bylo zjištěno, že byly prodány v běžném obchodním styku, a to v souladu s metodou uvedenou ve 35. bodě odůvodnění.
Podle potřeby byly tyto ceny upraveny v zájmu zajištění spravedlivého porovnání s typy výrobků, které dotčení čínští výrobci vyvážejí do Společenství.
(50) Důsledkem toho byla běžná hodnota určena jako vážená průměrná prodejní cena na domácím trhu, kterou spolupracující výrobce v Turecku účtoval nespřízněným odběratelům.
5. Vývozní cena
(51) Ve všech případech, kdy byl dotčený produkt vyvezen nezávislým odběratelům ve Společenství, byla proto vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, a to na základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen.
(52) V případě společností, jimž bylo přiznáno IZ, byl dotčený výrobek přímo vyvezen nespřízněným odběratelům ve Společenství, a proto byla vývozní cena vypočtena v souladu s metodou uvedenou v 51. bodě odůvodnění.
6. Srovnání
(53) Běžná hodnota a vývozní ceny byly srovnány na základě parity ze závodu (ex-works).
Pro zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst.
10 základního nařízení provedeny náležité úpravy u rozdílů ovlivňujících ceny a srovnatelnost cen. Příslušné úpravy týkající se dopravy a pojištění, úvěrů, provize a bankovních poplatků byly přiznány ve všech případech, kdy byly shledány za vhodné, přesné a doložené ověřenými důkazy.
Úpravy byly provedeny také v případech, kdy byly vývozní prodeje uskutečňovány prostřednictvím spřízněné společnosti, nacházející se v jiné zemi než v zemi dotčené nebo ve Společenství, a to v souladu s čl. 2 odst.
(54) Bylo zjištěno, že u vývozních prodejů dochází k náhradě nižší úrovně DPH než v případě prodejů na domácím trhu. Vzhledem k tomuto rozdílu byly vývozní ceny upraveny na základě rozdílu uhrazených úrovní DPH vývozních a domácích prodejů, tj. 2 % v r. 2003 a 4 % v r. 2004.
7. Dumpingové rozpětí
7.1. Pro spolupracující vyvážející výrobce, jimž je přiznán STH/IZ
a) STH
(55) Pro tři společnosti, jimž byl přiznán STH na základě inspekce na místě a které byly zařazeny do vzorku, byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu dotčeného výrobku vyváženého do Společenství srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku, a to podle ustanovení čl. 2 odst.
11 základního nařízení. Jelikož jsou tyto tři společnosti spřízněné, prozatímní dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl dovozní ceny CIF na hranicích Společenství, bylo vypočteno jako vážený průměr dumpingových rozpětí všech tří spolupracujících výrobců, a to v souladu s politikou Společenství vůči spřízněným vyvážejícím výrobcům.
(56) Zbývajícím 22 společnostem, jimž byl přiznán STH, ale které nebyly zařazeny do vzorku, bylo připsáno prozatímní dumpingové rozpětí ve výši váženého průměrného dumpingového rozpětí prozatímně stanoveného pro strany zařazené ve vzorku, jimž byl přiznán STH.
b) IZ
(57) Pro čtyři společnosti ze vzorku, jimž bylo přiznáno IZ, byla vážená průměrná běžná hodnota, stanovená pro analogickou zemi, srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou při vývozu do Společenství, a to podle čl. 2 odst.
11 základního nařízení. V případě zbývajících 18 společností, jimž bylo přiznáno IZ, ale které nebyly zařazeny do vzorku, je prozatímní dumpingové rozpětí stanoveno ve výši váženého průměrného dumpingového rozpětí prozatímně stanoveného pro strany zařazené do vzorku, jimž bylo přiznáno IZ.
(58) Na tomto základě jsou prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procentní podíl nezaplaceného cla ceny CIF na hranicích Společenství, následující:
Společnost _BAR_ Prozatímní dumpingové rozpětí _BAR_
Fuzhou Fuhua Textile & Printing Dyeing Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Fuzhou Ta Tung Textile Works Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou Delicacy Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Far Eastern Industries (Shangai) Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou Hongfeng Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou Jieenda Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou Mingyuan Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou Shenda Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou Yililong Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou Yongsheng Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou ZhenYa Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Huzhou Styly Jingcheng Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Nantong Teijin Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Shaoxing Ancheng Cloth industrial Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Shaoxing County Jiade Weaving and Dyeing Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Shaoxing County Pengyue Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Shaoxing County Xingxin Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Shaoxing Yinuo Printing Dyeing Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Wujiang Longsheng Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Wujiang Xiangshen Textile Dyeing Finishing Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Zheijang Tianyuan Textile printing and Dying Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Zhejiang Shaoxing Yongli Printing and Dyeing Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Zhejiang Xiangsheng Group Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Zhejiang Yonglong enterprises Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Zhuji Bolan Textile Industrial development Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou CaiHong Textile Co. Ltd. _BAR_ 42,3 % _BAR_
Hangzhou Fuen Textile Co. Ltd. _BAR_ 42,3 % _BAR_
Hangzhou Jinsheng Textile Co. Ltd. _BAR_ 42,3 % _BAR_
Hangzhou Xiaonshan Phoenix Industry Co. Ltd. _BAR_ 42,3 % _BAR_
Hangzhou Zhengda Textile Co. Ltd. _BAR_ 42,3 % _BAR_
Wujiang Canhua Import & Export Co. Ltd. _BAR_ 81,9 % _BAR_
Shaoxing China Light & Textile Industrial City Somet Textile Co. Ltd. _BAR_ 42,3 % _BAR_
Shaoxing County Fengyi Textile Printing and Dying Co. Ltd. _BAR_ 42,3 % _BAR_
Shaoxing County Huaxiang Textile Co. Ltd. _BAR_ 26,7 % _BAR_
Shaoxing Nanchi Textile Printing Dyeing Co. Ltd. _BAR_ 42,3 % _BAR_
Shaoxing Ronghao Textiles Co. Ltd. _BAR_ 36,3 % _BAR_
Shaoxing County Qing Fang Cheng Textile import and export Co. Ltd. _BAR_ 36,3 % _BAR_
Shaoxing Xinghui Textiles Co. Ltd. _BAR_ 42,3 % _BAR_
Shaoxing Yongda Textile Co. Ltd. _BAR_ 42,3 % _BAR_
Shaoxing Tianlong import and export Ltd. _BAR_ 70,3 % _BAR_
Zhejiang Huagang Dyeing and Weaving Co. Ltd. _BAR_ 42,3 % _BAR_
Zheijang Golden time printing and Dying knitwear Co. Ltd. _BAR_ 42,3 % _BAR_
Zheijang Golden tree SLK printing Dying and Sandwshing Co. Ltd. _BAR_ 42,3 % _BAR_
Zheijang Shaoxiao Printing and Dying Co. Ltd. _BAR_ 42,3 % _BAR_
7.2. Pro všechny ostatní vyvážející výrobce
(59) Pro výpočet celostátního dumpingového rozpětí platného pro všechny vývozce v ČLR Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce.
Bylo provedeno srovnání celkových dovozů dotčeného výrobku pocházejícího v ČLR vypočtených na základě Eurostatu a skutečných odpovědí v dotazníku, obdržených od vývozců v ČLR.
Na tomto základě a s přihlédnutím k vysokému stupni fragmentace, která charakterizuje strukturu vývozního výrobního odvětví, bylo stanoveno, že úroveň spolupráce je vysoká, tj. 77 % všech čínských vývozů do Společenství.
(60) Dumpingové rozpětí bylo následně vypočteno s použitím vážené průměrné vývozní ceny oznámené spolupracujícím vývozcem, jemuž nebyl přiznán STH ani IZ, společně s vývozní cenou získanou od Eurostatu, a srovnáním výsledné ceny s váženou průměrnou běžnou hodnotou stanovenou pro analogickou zemi pro srovnatelné typy výrobků.
Použití Eurostatu jako skutečností zjištěných v souladu s článkem 18 základního nařízení bylo nutné vzhledem k absenci většího množství informací o vývozních cenách ke stanovení celostátního cla.
(61) Na tomto základě byla celostátní úroveň dumpingu prozatímně stanovena na 109,3 % ceny CIF na hranicích Společenství.
C. ÚJMA
1. Výroba ve Společenství
(62) Během doby šetření vyrábělo obdobný výrobek:
- sedm výrobců ze Společenství, kteří podali stížnost, a jeden výrobce s výrobou 97 milionů běžných metrů, jenž stížnost plně podporuje, z nichž sedm plně spolupracovalo s Komisí v průběhu šetření a jeden byl schopen spolupracovat pouze částečně vzhledem k platební neschopnosti,
- dvanáct dalších výrobců s výrobou cca 59 milionů běžných metrů, kteří podporovali řízení a poskytli některé obecné informace o výrobě a prodejích,
- –ostatní výrobci ve Společenství, kteří nepodali stížnost a nespolupracovali, ale ani nenamítali proti tomuto řízení
(63) Výroba všech výše zmíněných společností představuje celkovou výrobu FPFAV ve Společenství a je odhadována na cca 330 milionů běžných metrů.
2. Definice výrobního odvětví Společenství
(64) Souhrn výroby sedmi výrobců ze Společenství, kteří plně spolupracovali při šetření, činil během období šetření 97 milionů běžných metrů, neboli zhruba 30 % odhadované celkové výroby HOTPNV ve Společenství. Těchto sedm plně spolupracujících výrobců ze Společenství je proto prozatímně považováno za výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
3. Spotřeba ve Společenství
(65) Viditelná spotřeba HOTPNV ve Společenství byla zjišťována na základě:
- celkových dovozů HOTPNV do Společenství podle údajů Eurostatu a údajů předložených vyvážejícími výrobci,
- celkových ověřených prodejů výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství, uváděných v ověřených dotazníkových odpovědích sedmi spolupracujících výrobců ze Společenství,
- údajů o prodejích 12 ostatních výrobců ze Společenství, kteří poskytli některé obecné informace, a
- údajů o prodejích všech ostatních výrobců ve Společenství, odhadovaných na základě údajů o výrobě.
(66) Spotřeba HOTPNV ve Společenství v dotčeném období byla relativně stabilní.
Vrcholu, 754 milionů běžných metrů, dosáhla v r. 2001 a v průběhu OŠ činila 732,34 milionu běžných metrů, tj. o 0,92 % méně, než byla úroveň spotřeby na počátku uvažovaného období.
Lehký pokles spotřeby HOTPNV byl způsoben zvýšenými dovozy hotových oděvů, neboť výroba oděvů se stále více stěhuje do oblastí mimo Společenství.
To vedlo ke stabilizaci úrovně výroby oděvů ve Společenství i přes rostoucí spotřebu hotových oděvů.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Spotřeba EU _BAR_ 739169985 _BAR_ 754214336 _BAR_ 747754113 _BAR_ 735991749 _BAR_ 732342190 _BAR_
2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 101 _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_
4. Dovozy z dotčené země do Společenství
4.1. Objem dotčených dovozů a jejich podíl na trhu
(67) Vývoj dovozů z ČLR z hlediska objemu a podílu na trhu byl následující:
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
ČLR _BAR_ 134554007 _BAR_ 185488587 _BAR_ 221465186 _BAR_ 268129534 _BAR_ 287748753 _BAR_
2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 138 _BAR_ 165 _BAR_ 199 _BAR_ 214 _BAR_
Podíl na trhu (%) _BAR_ 18,2 _BAR_ 24,6 _BAR_ 29,6 _BAR_ 36,4 _BAR_ 39,3 _BAR_
(68) V uvažovaném období dovozy z ČLR neustále rostly, a to ze 134 milionů běžných metrů v r. 2000 na 287 milionů běžných metrů v OŠ, tj. o 114 %. Jejich podíl na trhu ve spotřebě Společenství se zvýšil z 18,2 % v r. 2000 na 36,4 % v r. 2002 a během období šetření dosáhl 39,3 %.
4.2. Ceny dovozů a cenové podbízení
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
ČLR €/běžný metr _BAR_ 1,41 _BAR_ 1,44 _BAR_ 1,33 _BAR_ 1,15 _BAR_ 1,08 _BAR_
2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 94 _BAR_ 82 _BAR_ 77 _BAR_
(69) Průměrné ceny dovozů CIF z ČLR lehce vzrostly v období 2000–2001 a v r. 2002 klesly o osm procentních bodů.
V r. 2003 tento pokles zrychlil (12 bodů) a v období šetření pokračoval.
Za celé období bylo dosaženo poklesu o 23 procentní body.
(70) Pro účely analýzy cenového podbízení byly ceny HOTPNV prodávaných výrobním odvětvím Společenství srovnány s cenami dovozů z ČLR do Společenství v průběhu OŠ na základě vážených průměrných cen podle typu výrobku.
Toto srovnání proběhlo po odečtení slev a rabatů.
Ceny výrobního odvětví Společenství byly upraveny podle cen ze závodu (ex-works) a ceny dovozů sestávaly z CIF na hranicích Společenství plus cel s úpravami vůči úrovni obchodních a manipulačních nákladů na základě informací získaných během šetření, zejména od spolupracujících nespřízněných dovozců.
(71) Srovnání ukázalo, že v průběhu OŠ byly HOTPNV pocházející z ČLR prodávány ve Společenství za ceny, které byly oproti cenám výrobního odvětví Společenství při vyjádření v jejich procentech nižší o 8,8 % až 51,1 %.
Navíc docházelo ke stlačování cen, neboť cena získaná výrobním odvětvím Společenství nepokrývala jejich výrobní náklady.
5. Situace výrobního odvětví Společenství
(72) V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení sestávalo zkoumání dopadu dumpingových dovozů na výrobní odvětví Společenství z vyhodnocení všech ekonomických faktorů a indexů, které mají vliv na stav výrobního odvětví od r. 2000 (základní rok) až po OŠ.
(73) Níže uvedené údaje o výrobním odvětví Společenství představují agregované informace o sedmi spolupracujících výrobcích ze Společenství.
5.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(74) Výrobní kapacita byla stanovena na základě teoretického maximálního hodinového výkonu instalovaných strojů, vynásobeného teoretickým počtem pracovních hodin za rok s přihlédnutím k údržbě a dalším podobným přerušením výroby.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Výroba (běžné metry) _BAR_ 121863189 _BAR_ 116251098 _BAR_ 106323467 _BAR_ 97293397 _BAR_ 96478634 _BAR_
Index (2000 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 95 _BAR_ 87 _BAR_ 80 _BAR_ 79 _BAR_
Výrobní kapacita _BAR_ 189100207 _BAR_ 192687309 _BAR_ 178904418 _BAR_ 172766620 _BAR_ 171653883 _BAR_
Index (2000 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 95 _BAR_ 91 _BAR_ 91 _BAR_
Využití kapacity _BAR_ 64 % _BAR_ 60 % _BAR_ 59 % _BAR_ 56 % _BAR_ 56 % _BAR_
Index (2000 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 94 _BAR_ 92 _BAR_ 88 _BAR_ 88 _BAR_
(75) Jak ukazuje tabulka výše, výroba během uvažovaného období klesla o 21 % navzdory poměrně stálé spotřebě ve Společenství (celkový pokles o 1 %).
Ve stejném období se výrobní kapacita snížila o 9 %.
I přes klesající výrobní kapacitu vykazuje využití kapacity v uvažovaném období ještě strmější sestupný trend, kdy míra využití kapacity během OŠ činila 56 %, tj. osm procentních bodů pod úrovní na začátku období.
5.2. Zásoby
(76) Níže uvedená čísla představují objem zásob na konci každého období.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Zásoby (běžné metry) _BAR_ 16580068 _BAR_ 15649118 _BAR_ 16398108 _BAR_ 14491370 _BAR_ 15283152 _BAR_
Jako % výroby _BAR_ 13,6 _BAR_ 13,5 _BAR_ 15,4 _BAR_ 14,9 _BAR_ 15,8 _BAR_
(77) Úroveň zásob v absolutních číslech vykazovala určité výkyvy, ale v období od r. 2000 do OŠ celkově klesala.
Ale jako procentní podíl výroby zásoby vlastně vzrostly z 13,6 % v r. 2000 na 14,9 % v r.
2003 a 15,8 % během OŠ. To odráží rostoucí úroveň zásob výrobního odvětví Společenství v poměru k úrovním výroby.
5.3. Objem prodeje, podíly na trhu a ceny v ES
(78) Níže uvedená čísla představují prodej výrobního odvětví Společenství nezávislým odběratelům ve Společenství.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Objem prodeje (běžné metry) _BAR_ 90860385 _BAR_ 79328799 _BAR_ 76225554 _BAR_ 73913243 _BAR_ 71771114 _BAR_
Index (2000 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 87 _BAR_ 84 _BAR_ 81 _BAR_ 79 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 12,3 % _BAR_ 10,5 % _BAR_ 10,2 % _BAR_ 10,0 % _BAR_ 9,8 % _BAR_
Index (2000 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 85 _BAR_ 83 _BAR_ 81 _BAR_ 80 _BAR_
Průměrné jednotkové ceny (EUR/běžný metr) _BAR_ 1,29 _BAR_ 1,38 _BAR_ 1,36 _BAR_ 1,40 _BAR_ 1,38 _BAR_
Index (2000 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 107 _BAR_ 105 _BAR_ 109 _BAR_ 107 _BAR_
(79) Objemy prodeje výrobního odvětví Společenství se neustále snižují.
V uvažovaném období klesly o 21 %.
Pokles objemů prodeje je třeba vidět ve světle rostoucích dovozů z Číny, které ve stejném období vzrostly o 114 %.
(80) V období od r. 2000 do r. 2001 podíly výrobního odvětví Společenství na trhu poklesly z 12,3 % na 10,5 %, přestože došlo ke dvouprocentnímu zvýšení spotřeby ve Společenství. V období od r. 2001 do OŠ podíl výrobního odvětví Společenství na trhu dále klesal na 9,8 %.
(81) Průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Společenství v období 2000–2001 vzrostly o 7 % a od té doby zůstávají relativně stabilní, s výkyvy od 1,36 EUR do 1,40 EUR.
Nárůst cen v období 2000–2001 byl výsledkem změny ve skladbě sortimentu, neboť výrobní odvětví Společenství se stále více soustředilo na vyšší specifikace a technologicky pokročilejší výrobky s vyššími náklady, ale také s vyšší přidanou hodnotou.
Tento nárůst byl nicméně nižší, než se dalo očekávat vzhledem k růstu kvality, specifikací a následného zvýšení nákladů.
Výrobní odvětví Společenství následně dále zkvalitňovalo svou skladbu sortimentu dalším příklonem k pokročilejším výrobkům s vyšší přidanou hodnotou, která s sebou nese vyšší ceny.
Avšak výrobní odvětví Společenství nebylo schopno účtovat vyšší ceny i přes vyšší kvalitu a specifikace prodávaného zboží.
Během OŠ klesly ceny zpět na úroveň roku 2001.
5.4. Růst
(82) Během celého období byl růst z pohledu výroby, objemu prodeje a podílu na trhu záporný.
To vedlo k záporným finančním výsledkům.
5.5. Ziskovost, zhodnocení investic a peněžní tok
(83) Níže uplatněné pojetí zisku znamená zisk před zdaněním, který u položky "ziskovost prodeje ES" představuje zisk vytvořený prodejem FPAFF na trhu Společenství, ale u položek "zhodnocení investic" a "peněžní tok" představuje zisk vytvořený na úrovni společnosti a je nejužší skupinou výrobků, obsahujících stejný výrobek, o kterém lze získat nezbytné informace v souladu s čl. 3 odst. 8 základního nařízení.
(84) Zhodnocení investic bylo vypočteno na základě zhodnocení čistého jmění, neboť zhodnocení čistého jmění je považováno za významnější pro analýzu trendu.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Ziskovost prodeje ES _BAR_ 1,2 % _BAR_ 1,1 % _BAR_ – 2,7 % _BAR_ – 4,0 % _BAR_ – 3,9 % _BAR_
Zhodnocení investic _BAR_ – 5,6 % _BAR_ – 9,2 % _BAR_ – 10,7 % _BAR_ – 25,7 % _BAR_ – 24,2 % _BAR_
Peněžní tok _BAR_ 13701583 _BAR_ 13442402 _BAR_ 12186295 _BAR_ 12438496 _BAR_ 12922951 _BAR_
(85) Jak je uvedeno výše, průměrná jednotková cena výrobního odvětví Společenství vzrostla v uvažovaném období celkově o 7 % z důvodu změny ve skladbě sortimentu.
Avšak ziskovost prodeje v ES klesla z 1,2 % v r. 2000 na – 4 % v r.
2003 a – 3,9 % během OŠ. To odráží skutečnost, že přes kroky podniknuté výrobním odvětvím Společenství v zájmu odklonu od základních výrobků k výrobkům dokonalejším, a tím i zachování ziskovosti, se výrobní odvětví Společenství vlastně stalo ztrátovým.
(86) Zhodnocení investic vykazuje stejný celkový trend jako ziskovost.
V uvažovaném období kleslo z – 5,6 % na – 24,2 %.
Je třeba poznamenat, že tento poměr se vztahuje na veškerou činnost uvedených společností, neboť nebylo možné přičlenit investice k dotčenému výrobku.
(87) Peněžní tok se v období 2000–2002 snížil o 11 % a od r. 2002 do OŠ se zvýšil o 6 %.
V uvažovaném období se peněžní tok snížil o 6 %.
5.6. Investice a schopnost získat kapitál
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Investice _BAR_ 7072559 _BAR_ 12470883 _BAR_ 4591730 _BAR_ 7164078 _BAR_ 7081586 _BAR_
(88) V roce 2001 úroveň investic vzrostla o 76 %, poté však v r. 2002 klesla o 63 % a na svoji původní úroveň (kolem 7,1 mil. EUR) se vrátila v r. 2003 a během OŠ. Velký nárůst v r. 2001 a pokles v r. 2002 byl způsoben datem zápisu investic, nikoliv změnou investiční strategie v těchto letech.
(89) Navzdory potížím výrobní odvětví Společenství dále investovalo.
Tyto investice však nebyly zaměřeny na zvyšování kapacity, nýbrž na zajištění plně aktuálního strojního vybavení, schopného vyrábět v konzistentně vysoké kvalitě a současně snižovat náklady pomocí efektivnějšího využívání energií, vody a dalších zdrojů a vyššího podílu automatizace.
(90) Mezi rozhodnutím investovat do velkých projektů a okamžikem, kdy je investice realizována a připravena k použití, uplynou přibližně dva roky.
To částečně vysvětluje, proč byla v uvažovaném období udržena úroveň investic i přes zhoršující se finanční výsledky.
(91) Většina výrobního odvětví Společenství sestává z malých a středních podniků.
V důsledku toho byla v uvažovaném období schopnost výrobního odvětví Společenství získat kapitál v určité míře omezená, zejména pak v jeho druhé polovině, kdy se ziskovost stala zápornou.
5.7. Zaměstnanost, produktivita a mzdy
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Počet zaměstnanců _BAR_ 928 _BAR_ 894 _BAR_ 866 _BAR_ 840 _BAR_ 790 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 96 _BAR_ 93 _BAR_ 91 _BAR_ 85 _BAR_
Náklady na zaměstnanost (v tisících EUR) _BAR_ 35285 _BAR_ 35209 _BAR_ 34391 _BAR_ 33010 _BAR_ 32228 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 94 _BAR_ 91 _BAR_
Produktivita(kilometry/zaměstnanec) _BAR_ 131 _BAR_ 130 _BAR_ 123 _BAR_ 120 _BAR_ 122 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 94 _BAR_ 92 _BAR_ 93 _BAR_
(92) Jak je vidět z výše uvedeného, snížilo výrobní odvětví Společenství v uvažovaném období svou výrobu o 21 %.
V důsledku tohoto snížení a rovněž investic do automatizovaných systémů bylo také nuceno snížit počty zaměstnanců. Počet zaměstnanců průběžně klesal z 928 v r.
2000 na 790 v OŠ, což je pokles o 15 %. Současně v důsledku snížení počtu zaměstnanců náklady na zaměstnanost klesly z 35,3 mil.
2000 na 32,2 mil. EUR v OŠ, což je pokles o 9 %.
(93) I přes toto snížení pracovních sil a zvýšený podíl automatizace produktivita klesala, neboť po snížení objemu prodeje bylo výrobní odvětví Společenství nuceno snížit výrobu.
Důsledkem toho v určité míře nedošlo k realizaci prospěchu z investic do nového strojního vybavení.
5.8. Rozsah vlastního dumpingového rozpětí
(94) S ohledem na objem a cenu dumpingových dovozů nelze dopad vlastního dumpingového rozpětí považovat za zanedbatelný.
5.9. Překonání účinků dřívějšího dumpingu
(95) Výrobní odvětví Společenství se neocitlo v situaci, kdy by muselo překonávat dřívější účinky dumpingu vyvolávajícího újmu.
6. Závěry k újmě
(96) Prakticky všechny ekonomické ukazatele sledují během uvažovaného období celkový negativní trend.
Objem výroby se snížil o 21 %, výrobní kapacita se snížila o 9 % a využití kapacity se snížilo o 12,5 %.
Ačkoliv zásoby v absolutních číslech poklesly, jako procentní podíl výroby se zvýšily.
Objemy prodeje ES klesly o 20 % a podíl na trhu o 21 %.
Ačkoliv ceny celkově vzrostly o 7 %, tento růst nebyl dostatečný pro promítnutí změn ve skladbě sortimentu, neboť výrobní odvětví Společenství stále více přecházelo na dokonalejší výrobky, čímž docházelo ke zvyšování nákladů.
Obtížná situace, v níž se ocitlo výrobní odvětví Společenství, se odrazila v poklesu ziskovosti z 1,2 % v r. 2000 na ztrátu – 3,9 % během OŠ.
Zhodnocení jmění bylo též stále zápornější a peněžní tok se zmenšil.
Zaměstnanost a mzdy poklesly, neboť počet pracovníků byl snížen v zájmu snížení nákladů ve světle klesající výroby, prodeje a ziskovosti.
Produktivita rovněž poklesla, neboť snížení výroby zabránilo projevení přínosu omezení počtu pracovníků a pokračujících investic do moderního výrobního a strojového vybavení.
(97) Ačkoliv se výrobnímu odvětví Společenství dosud daří udržovat dobrou úroveň investic, jeho schopnost získat kapitál je zřetelně ovlivněna růstem utrpěných ztrát a nemůže očekávat, že bude moci dále investovat na této úrovni, nezlepší-li se jeho finanční situace.
(98) Vzhledem k výše uvedeným okolnostem zní prozatímní závěr tak, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu článku 3 základního nařízení.
D. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Předběžné poznámky
(99) V souladu s čl. 3 odst. 6 základního nařízení bylo zkoumáno, zda podstatná újma utrpěná výrobním odvětvím Společenství byla způsobena dumpingovými dovozy z dotčené země. V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení Komise rovněž zkoumala další známé faktory, které mohly poškodit výrobní odvětví Společenství, aby zajistila, že žádná újma způsobená těmito faktory nebude nesprávně připisována dumpingovým dovozům.
2. Účinky dumpingových dovozů
(100) Objem HOTPNV pocházejících z ČLR během uvažovaného období významně vzrostl.
Jak je patrné z tabulky v 67. bodu odůvodnění, dovozy z ČLR se zvýšily ze zhruba 135 milionů běžných metrů v r. 2000 na úroveň 288 milionů běžných metrů v OŠ, tj. o 114 %.
Důsledkem toho se podíl dovozů HOTPNV z ČLR na trhu více než zdvojnásobil, tj. zvýšil se z 18,2 % na 39,3 %.
(101) Jak dokazuje 73. bod odůvodnění výše, dovozy pocházející z ČLR způsobily výrazné cenové podbízení vzhledem k průměrným prodejním cenám výrobního odvětví Společenství a rozpětí cenového podbízení dosahovalo od 8,8 % do 51,1 %.
Cenový tlak dotčených dovozů zabránil výrobnímu odvětví Společenství zvýšit své ceny tak, aby odrážely vyšší přidanou hodnotu, která je výsledkem specifikací skladby sortimentu prodávaného výrobním odvětvím Společenství.
(102) Podstatné zvýšení objemu dovozů pocházejících z ČLR a jejich zisk podílu na trhu v období od r. 2000 do OŠ při cenách hluboko pod cenami výrobního odvětví Společenství se časově shodovaly se zhoršením situace výrobního odvětví Společenství ve stejném období, jak ukazuje trend u téměř všech ukazatelů újmy.
Výrobní odvětví Společenství bylo nuceno snažit se přizpůsobit ceny ve snaze udržet svůj podíl na trhu a tím i svou výrobu.
Kde ale ceny byly příliš nízké k pokrytí proměnných nákladů, bylo výrobní odvětví Společenství nuceno vzdát se podílu na trhu, aby zabránilo ještě větším ztrátám.
(103) Prozatímní závěr tedy je, že tlak vyvíjený dotčenými dovozy, které od roku 2000 významně nabyly na objemu a podílu na trhu a které byly uskutečněny za nízkých dumpingových cen, hrál určující úlohu při snižování cen a stlačování a ztrátě podílu na trhu výrobního odvětví Společenství, a tím i při zhoršování jeho finanční situace.
3. Účinky ostatních faktorů
3.1. Dovozy pocházející z ostatních třetích zemí
(104) Dovozy z třetích zemí, kterých se toto šetření netýká, vykazovaly během uvažovaného období tento vývoj:
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Všechny ostatní země _BAR_ 263755593 _BAR_ 268396949 _BAR_ 270063373 _BAR_ 233948972 _BAR_ 227822323 _BAR_
2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 102 _BAR_ 89 _BAR_ 86 _BAR_
Podíl na trhu (%) _BAR_ 35,7 _BAR_ 38,4 _BAR_ 36,1 _BAR_ 31,8 _BAR_ 31,1 _BAR_
(105) Po růstu objemů v letech 2001 a 2002 během uvažovaného období klesly celkové dovozy ze všech ostatních zemí celkově o 14 %.
Podobně, i když podíl všech dalších zemí na trhu nejprve v r. 2001 vzrostl na 38,4 %, od té doby klesl na 31,1 %.
Dovozy ze všech ostatních zemí tedy ztratily na objemu i na podílu na trhu, zatímco současně se zvýšily objemy dovozů a podíl ČLR na trhu.
Ceny dovozů ze všech ostatních zemí byly stále vyšší než ceny dovozů z ČLR.
(106) Prozatímní závěr tedy je, že dovozy HOTPNV pocházejících z jiných zemí než ČLR nepřispěly k újmě utrpěné výrobním odvětvím Společenství.
3.2. Změny ve spotřebním vzorci
(107) Jak je zmíněno v 66. bodě odůvodnění, spotřeba HOTPNV ve Společenství během uvažovaného období klesla o méně než 1 %.
Kdyby bylo výrobní odvětví Společenství schopno udržet si svůj podíl na trhu, bylo by následkem tohoto poklesu spotřeby utrpělo ztrátu na objemech prodeje ES ve výši pouhých 900000 běžných metrů.
Skutečný pokles objemu prodeje ES však činil 19000000 běžných metrů, tj. jednadvacetkrát víc.
Proto spotřební vzorec prozatím není považován za podstatnou příčinu žádné újmy utrpěné výrobním odvětvím Společenství.
3.3. Výkonnost ostatních výrobců ve Společenství
(108) Ačkoliv jsou k dispozici pouze omezené informace o výkonnosti jiných výrobců ve Společenství, ve světle skutečnosti, že stížnost podpořilo dvanáct výrobců, a s přihlédnutím k obecným tržním informacím o tomto odvětví je možné rozumně předpokládat, že rovněž utrpěli podstatnou újmu kvůli dumpingovým dovozům.
Při absenci jakýchkoli náznaků, že by se jejich situace lišila od situace výrobního odvětví Společenství, nelze ostatní výrobce ve Společenství považovat za příčinu újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství.
3.4. Závěr učiněný o příčinných souvislostech
(109) Během uvažovaného období došlo k významným zvýšením objemů a podílů dovozů z ČLR na trhu, které rovněž způsobily výrazné cenové podbízení vzhledem k cenám výrobního odvětví Společenství a vykazovaly nápadnou časovou shodu se zhoršením situace výrobního odvětví Společenství.
(110) Nebyly představeny ani nalezeny žádné jiné faktory, které by byly mohly významným způsobem ovlivnit situaci výrobního odvětví Společenství.
(111) Na základě výše uvedené analýzy, která řádně odlišila a oddělila účinky všech známých faktorů ovlivňujících situaci výrobního odvětví Společenství od škodlivých účinků dumpingových dovozů, tudíž prozatímní závěr zní, že dovozy z ČLR způsobily Společenství podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
E. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Obecné úvahy
(112) Bylo zkoumáno, zda i přes zjištění o dumpingu vyvolávajícím újmu existují přesvědčivé důvody, které by mohly vést k závěru, že v tomto konkrétním případě by přijetí antidumpingových opatření bylo proti zájmu Společenství. Za tímto účelem a v souladu s čl.
21 odst. 1 základního nařízení bylo stanovení zájmu Společenství založeno na vyhodnocení veškerých zúčastněných zájmů, tj. zájmů výrobního odvětví Společenství, ostatních výrobců ve Společenství, dovozců/obchodníků a rovněž uživatelů a dodavatelů surovin týkajících se zvažovaného výrobku.
(113) Komise rozeslala dotazníky dovozcům/obchodníkům, dodavatelům surovin, průmyslovým uživatelům a různým sdružením uživatelů.
Pouze jeden dodavatel a jeden dovozce/uživatel poskytli podstatné odpovědi.
2. Zájem výrobního odvětví Společenství a ostatních výrobců ve Společenství
(114) Připomínáme, že výrobní odvětví Společenství sestává ze 7 výrobců, kteří přímo zaměstnávají kolem 1800 pracovníků, z nichž 790 pracovalo ve výrobě a prodeji HOTPNV v průběhu OŠ.
Odhaduje se, že jejich výroba představuje kolem 30 % celkové výroby ve Společenství.
(115) Očekává se, že uložená opatření obnoví spravedlivou konkurenci na trhu a zabrání dalším újmám výrobního odvětví Společenství.
Výrobní odvětví Společenství by pak mělo být schopno zvýšit prodej a podíl na trhu a znovu se stát ziskovým.
To by mělo vést ke všeobecnému zlepšení finanční situace výrobního odvětví Společenství.
(116) Na druhé straně stojí úvaha, že při absenci antidumpingových opatření vůči dovozům HOTPNV z ČLR by se situace výrobního odvětví Společenství zhoršila kvůli vzrůstajícím dovozům a dumpingovým cenám z ČLR, což by vedlo ke zvýšení finančních ztrát.
Nutná životaschopnost výrobního odvětví by byla ohrožena absencí opatření k vymýcení dumpingu vyvolávajícího újmu a jeden z navrhovatelů se již ocitl v platební neschopnosti.
(117) Co se týče ostatních výrobců ve Společenství, část z nich vyjádřila podporu stížnosti a žádný z nich se nepostavil proti ní.
Můžeme tedy rozumně prozatím předpokládat, že antidumpingová opatření by nebyla proti jejich zájmům.
(118) Prozatímní závěr tedy zní, že zavedení antidumpingových opatření by umožnilo výrobnímu odvětví Společenství překonat účinky dumpingu vyvolávajícího újmu a bylo by v zájmu výrobního odvětví Společenství.
3. Zájem nespřízněných dovozců
(119) Komisi se ohlásil pouze jeden dovozce.
Tento dovozce prohlásil, že nakupuje HOTPNV z ČLR kvůli jejich odlišnému složení a nižším cenám, nevyjádřil se však ve věci možného zavedení opatření.
Tento dovozce, který reprezentoval zanedbatelnou část dovozů z Číny, ale v dotazníku neuvedl podloženou odpověď.
Komisi se neohlásili žádní obchodníci.
(120) Proto nebylo možné v případě dovozců a obchodníků patřičně vyhodnotit možné účinky přijetí či nepřijetí opatření.
Je třeba rovněž poznamenat, že záměrem antidumpingových opatření není zamezit dovozy, nýbrž zajistit stav, kdy dovozy nejsou uskutečňovány za dumpingových cen vyvolávajících újmu.
Jelikož dovozy se spravedlivými cenami budou dále mít přístup na trh Společenství a dovozy z třetích zemí budou rovněž pokračovat, je pravděpodobné, že tradiční předmět podnikání dovozců nebude podstatně ovlivněn ani zavedením antidumpingových opatření proti dumpingovým dovozům.
Tento závěr dále potvrzuje absence vyjádření ze strany nespřízněných dovozců.
(121) Prozatímní závěr tedy zní, že zavedení opatření by nemělo žádný významný účinek na dovozce.
4. Zájem dodavatelů surovin
(122) Připomínáme, že někteří výrobci ve Společenství získávají suroviny od koncernů (integrovaných výrobců).
Ostatní výrobci spoléhají na dodavatele nezávislé na výrobcích ve Společenství.
(123) Stížnost výrobního odvětví Společenství byla podpořena Mezinárodním výborem pro umělé hedvábí a syntetická vlákna, reprezentativním sdružením výrobců vláken včetně nití z polyesterových nekonečných vláken, tj. suroviny pro výrobu HOTPNV.
Výbor poukázal na skutečnost, že prodej nití výrobcům HOTPNV ve Společenství představuje 25 % celkové výroby jeho členů a je tedy pro jeho členy velmi důležitý.
(124) Navíc se Komisi přihlásil jeden individuální dodavatel surovin výrobního odvětví Společenství.
Tento dodavatel argumentoval tím, že jeho schopnost nadále investovat by utrpěla, kdyby měly pokračovat dumpingové dovozy z ČLR.
(125) Po zvážení výše uvedených argumentů zní prozatímní závěr, že zavedení opatření ohledně HOTPNV z ČLR není proti zájmům dodavatelů surovin.
5. Zájem uživatelů
(126) HOTPNV se užívají hlavně v oděvním průmyslu.
Podle přesných specifikací jsou používány při výrobě podšívek, nočního oblečení a spodního prádla a sportovního, pracovního a venkovního oblečení.
V určité míře jsou používány také při výrobě takových artiklů, jako např. dětských sedaček do automobilů, sportovních kočárků atd.
(127) Bylo přijato devět podání od uživatelů HOTPNV.
Pouze jeden z nich v současné době dováží část HOTPNV z ČLR.
Tento dovozce namítal, že ceny účtované výrobním odvětvím Společenství jsou vyšší a že opatření by neměla být zavedena, neboť by zvýšila jeho ceny a snížila konkurenceschopnost jeho výrobků, zejména v porovnání s dovozem konfekce z ČLR.
Tento uživatel dále namítal, že vzhledem k tomu, že v současné době získává HOTPNV jak ze Společenství, tak i z ČLR, nárůst nákladů vedoucí ke ztrátě konkurenceschopnosti by měl negativní dopad nejen na něj, ale i na výrobní odvětví Společenství, od něhož také nakupuje.
Další uživatelé poznamenali, že uložení cel by pravděpodobně vedlo ke zvýšeným nákladům na dovážený výrobek, ale že by nejspíš nebyli přímo ovlivněni takovým zvýšením.
(128) S ohledem na výše uvedené poznámky se má za to, že by jakékoliv zvýšení nákladů pro uživatele pravděpodobně nebylo významné.
Navíc je třeba poznamenat, že dovozy z ČLR mohou dále vstupovat na trh Společenství, ale za spravedlivé ceny, a že k dispozici zůstanou jiné nedumpingové zdroje.
Ve světle tohoto prozatímní závěr zní, že prozatímní opatření vůči ČLR se významně nedotknou zájmů uživatelů.
6. Závěr k zájmu Společenství
(129) Zavedení opatření je v zájmu výrobního odvětví Společenství, ostatních výrobců ve Společenství a dodavatelů výrobního odvětví Společenství.
Výrobnímu odvětví Společenství umožní zvýšit výrobu, prodej a podíl na trhu, jakož i návrat ke ziskovosti.
Pokud by opatření nebyla zavedena, očekává se, že by výrobní odvětví Společenství utrpělo významné ztráty kvůli dalšímu snižování prodeje a pokračujícímu stlačování cen na trhu Společenství, což by vedlo k další ztrátě podílu na trhu oproti zvýšeným dovozům pocházejícím z ČLR a dalšímu zhoršování jeho prodejních cen, neboť by se snažilo zpomalit pokles svého podílu na trhu.
Tyto negativní účinky na výrobní odvětví Společenství by pak negativně ovlivnily dodavatele výrobního odvětví Společenství, kteří by také utrpěli vinou snížené poptávky, což by je nutilo snižovat výrobu.
(130) Ačkoliv by se dalo očekávat, že taková opatření zvýší cenu dovozů, dovozci nevyjádřili obavy z možných opatření a má se za to, že by nebyli významně dotčeni zavedením opatření.
Co se týče uživatelů, bylo zjištěno, že zavedení opatření by nemělo významný účinek na jejich ziskové rozpětí nebo následně na jejich činnost vzhledem k tomu, že existují alternativní zdroje nabídky a že převážná část uživatelů nereagovala.
(131) Po zvážení zájmů různých účastníků řízení Komise dochází k prozatímnímu závěru, že neexistují přesvědčivé důvody, proč nezavést prozatímní antidumpingová opatření vůči dovozům HOTPNV pocházejících z ČLR.
F. NÁVRH PROZATÍMNÍCH ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(132) S ohledem na prozatímní závěry učiněné o dumpingu, újmě, příčinných souvislostech a zájmu Společenství je třeba zavést prozatímní opatření, aby se zabránilo další újmě způsobené výrobnímu odvětví Společenství dumpingovými dovozy.
(133) Pro účely stanovení úrovně prozatímních opatření se přihlédlo ke zjištěnému dumpingovému rozpětí a k výši cla nezbytné pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství.
(134) Prozatímní opatření by měla být zavedena na dostatečné úrovni tak, aby odstranila újmu způsobenou těmito dovozy bez překročení zjištěného dumpingového rozpětí.
Při výpočtu výše cla nezbytné pro odstranění účinků dumpingu vyvolávajícího újmu bylo přihlíženo k tomu, aby veškerá opatření umožňovala výrobnímu odvětví Společenství pokrýt jeho výrobní náklady a celkově dosáhnout takového zisku před zdaněním, který by rozumně mohl být dosažen jakýmkoli průmyslem tohoto typu v daném odvětví za normálních konkurenčních podmínek, tj. při absenci dumpingových dovozů, z prodeje obdobného výrobku ve Společenství. Ziskové rozpětí před zdaněním použité pro tento výpočet činilo 8 % z obratu (tj.
5,7 mil. EUR) a je v souladu se ziskem výrobního odvětví Společenství v letech 1998 a 1999, před tím než se vývoz z Číny stal problémem.
Na tomto základě byla vypočtena cena výrobního odvětví Společenství pro obdobný výrobek, která nevyvolává újmu, přidáním výše zmíněného ziskového rozpětí 8 % k výrobním nákladům.
(135) Nezbytné zvýšení cen bylo stanoveno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny tak, jak bylo stanoveno pro výpočet cenového podbízení, s průměrnou cenou nevyvolávající újmu.
Rozdíly plynoucí z tohoto srovnání se následně vyjádřily jako procento průměrné hodnoty CIF dovozů. Ve všech případech byly tyto rozdíly nad zjištěným dumpingovým rozpětím.
2. Prozatímní opatření
(136) S ohledem na výše uvedené se uznává, že v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení je třeba uložit prozatímní antidumpingové clo ve výši nižší hodnoty z hodnot zjištěného dumpingového rozpětí a rozpětí k odstranění újmy.
(137) Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení se stanovily na základě nálezů tohoto šetření.
Proto odrážejí stav těchto společností zjištěný v průběhu šetření.
Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na "všechny ostatní společnosti") jsou proto výlučně použitelné na dovozy výrobků pocházejících z dotčené země a vyráběných uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami.
Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení spolu s názvem a adresou, včetně subjektů spřízněných se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na "všechny ostatní společnosti".
(138) Evropská komise
Generální ředitelství pro obchod
ředitelství B
kancelář J-79 5/16
B-1049 Brusel
[3] a připojit veškeré relevantní údaje, zejména pak údaje o změnách v činnostech společnosti spojených s výrobou či domácími a vývozními prodeji, které souvisejí např. se změnou názvu nebo se změnou ve výrobních či prodejních subjektech.
Bude-li to vhodné, bude nařízení příslušně změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(139) Navrhovaná antidumpingová cla:
Společnost _BAR_ Antidumpingové clo _BAR_
Fuzhou Fuhua Textile & Printing Dyeing Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Fuzhou Ta Tung Textile Works Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou Delicacy Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Far Eastern Industries (Shangai) Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou Hongfeng Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou Jieenda Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou Mingyuan Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou Shenda Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou Yililong Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou Yongsheng Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Hangzhou ZhenYa Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Huzhou Styly Jingcheng Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Nantong Teijin Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Shaoxing Ancheng Cloth industrial Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Shaoxing County Jiade Weaving and Dyeing Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Shaoxing County Pengyue Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Shaoxing County Xingxin Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Shaoxing Yinuo Printing Dyeing Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Wujiang Longsheng Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Wujiang Xiangshen Textile Dyeing Finishing Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Zheijang Tianyuan Textile printing and Dying Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Zhejiang Shaoxing Yongli Printing and Dyeing Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Zhejiang Xiangsheng Group Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Zhejiang Yonglong enterprises Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Zhuji Bolan Textile Industrial development Co. Ltd. _BAR_ 20,0 % _BAR_
Wujiang Canhua Import & Export Co. Ltd. _BAR_ 74,8 % _BAR_
Shaoxing County Huaxiang Textile Co. Ltd. _BAR_ 26,7 % _BAR_
Shaoxing Ronghao Textiles Co. Ltd. _BAR_ 33,9 % _BAR_
Shaoxing County Qing Fang Cheng Textile import and export Co. Ltd. _BAR_ 33,9 % _BAR_
Shaoxing Tianlong import and export Ltd. _BAR_ 63,4 % _BAR_
Hangzhou CaiHong Textile Co. Ltd. _BAR_ 39,4 % _BAR_
Hangzhou Fuen Textile Co. Ltd. _BAR_ 39,4 % _BAR_
Hangzhou Jinsheng Textile Co. Ltd. _BAR_ 39,4 % _BAR_
Hangzhou Xiaonshan Phoenix Industry Co. Ltd. _BAR_ 39,4 % _BAR_
Hangzhou Zhengda Textile Co. Ltd. _BAR_ 39,4 % _BAR_
Shaoxing China Light & Textile Industrial City Somet Textile Co. Ltd. _BAR_ 39,4 % _BAR_
Shaoxing County Fengyi Textile Printing and Dying Co. Ltd. _BAR_ 39,4 % _BAR_
Shaoxing Nanchi Textile Printing Dyeing Co. Ltd. _BAR_ 39,4 % _BAR_
Shaoxing Xinghui Textiles Co. Ltd. _BAR_ 39,4 % _BAR_
Shaoxing Yongda Textile Co. Ltd. _BAR_ 39,4 % _BAR_
Zhejiang Huagang Dyeing and Weaving Co. Ltd. _BAR_ 39,4 % _BAR_
Zheijang Golden time printing and Dying knitwear Co. Ltd. _BAR_ 39,4 % _BAR_
Zheijang Golden tree SLK printing Dying and Sandwshing Co. Ltd. _BAR_ 39,4 % _BAR_
Zheijang Shaoxiao Printing and Dying Co. Ltd. _BAR_ 39,4 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 85,3 % _BAR_
G. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(140) V zájmu řádného úředního postupu se stanoví lhůta, během které účastníci řízení, kteří se sami přihlásili ve lhůtě uvedené v oznámení o zahájení řízení, mohou písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení.
Rovněž je třeba uvést, že nálezy týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a pro účely jakýchkoli konečných cel je možná bude třeba znovu uvážit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovozy tkanin z nití ze syntetických nekonečných vláken obsahující 85 % hmotnostních nebo více tvarovaných a/nebo netvarovaných polyesterových nekonečných vláken, barvených nebo potištěných, pocházejících z Čínské lidové republiky, kódů KN 54075200, 54075400, 54076130, 54076190 a ex54076990 (kód TARIC 5407699010).
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství, před zaplacením cla, pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanovní takto:
Společnost _BAR_ Antidumpingové clo _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Fuzhou Fuhua Textile & Printing Dyeing Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Fuzhou Ta Tung Textile Works Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou Delicacy Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Far Eastern Industries (Shangai) Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou Hongfeng Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou Jieenda Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou Mingyuan Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou Shenda Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou Yililong Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou Yongsheng Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou ZhenYa Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Huzhou Styly Jingcheng Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Nantong Teijin Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Shaoxing Ancheng Cloth industrial Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Shaoxing County Jiade Weaving and Dyeing Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Shaoxing County Pengyue Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Shaoxing County Xingxin Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Shaoxing Yinuo Printing Dyeing Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Wujiang Longsheng Textile Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Wujiang Xiangshen Textile Dyeing Finishing Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Zheijang Tianyuan Textile printing and Dying Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Zhejiang Shaoxing Yongli Printing and Dyeing Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Zhejiang Xiangsheng Group Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Zhejiang Yonglong enterprises Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Zhuji Bolan Textile Industrial development Co. Ltd. _BAR_ 20,00 % _BAR_ A617 _BAR_
Wujiang Canhua Import & Export Co. Ltd. _BAR_ 74,80 % _BAR_ A618 _BAR_
Shaoxing County Huaxiang Textile Co. Ltd. _BAR_ 26,70 % _BAR_ A619 _BAR_
Shaoxing Ronghao Textiles Co. Ltd. _BAR_ 33,90 % _BAR_ A620 _BAR_
Shaoxing County Qing Fang Cheng Textile import and export Co. Ltd. _BAR_ 33,90 % _BAR_ A621 _BAR_
Shaoxing Tianlong import and export Ltd. _BAR_ 63,40 % _BAR_ A622 _BAR_
Hangzhou CaiHong Textile Co. Ltd. _BAR_ 39,40 % _BAR_ A623 _BAR_
Hangzhou Fuen Textile Co. Ltd. _BAR_ 39,40 % _BAR_ A623 _BAR_
Hangzhou Jinsheng Textile Co. Ltd. _BAR_ 39,40 % _BAR_ A623 _BAR_
Hangzhou Xiaonshan Phoenix Industry Co. Ltd. _BAR_ 39,40 % _BAR_ A623 _BAR_
Hangzhou Zhengda Textile Co. Ltd. _BAR_ 39,40 % _BAR_ A623 _BAR_
Shaoxing China Light & Textile Industrial City Somet Textile Co. Ltd. _BAR_ 39,40 % _BAR_ A623 _BAR_
Shaoxing County Fengyi Textile Printing and Dying Co. Ltd. _BAR_ 39,40 % _BAR_ A623 _BAR_
Shaoxing Nanchi Textile Printing Dyeing Co. Ltd. _BAR_ 39,40 % _BAR_ A623 _BAR_
Shaoxing Xinghui Textiles Co. Ltd. _BAR_ 39,40 % _BAR_ A623 _BAR_
Shaoxing Yongda Textile Co. Ltd. _BAR_ 39,40 % _BAR_ A623 _BAR_
Zhejiang Huagang Dyeing and Weaving Co. Ltd. _BAR_ 39,40 % _BAR_ A623 _BAR_
Zheijang Golden time printing and Dying knitwear Co. Ltd. _BAR_ 39,40 % _BAR_ A623 _BAR_
Zheijang Golden tree SLK printing Dying and Sandwshing Co. Ltd. _BAR_ 39,40 % _BAR_ A623 _BAR_
Zheijang Shaoxiao Printing and Dying Co. Ltd. _BAR_ 39,40 % _BAR_ A623 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 85,30 % _BAR_ A999 _BAR_
3. Propuštění výrobku uvedeného v prvním odstavci do volného oběhu ve Společenství podléhá složení jistoty ve výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 384/96, mohou účastníci řízení požádat o zveřejnění závažných skutečností a úvah, na jejichž základě bylo přijato toto nařízení, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě 30 dní od data vstupu tohoto nařízení v platnost.
V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 384/96 se mohou účastníci řízení vyjádřit k uplatnění tohoto nařízení ve lhůtě 30 dní od data vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 427/2005
ze dne 15. března 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 16. března 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 428/2005
ze dne 10. března 2005
o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky a Saúdské Arábie, změně nařízení (ES) č. 2852/2000 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Korejské republiky a o zastavení antidumpingového řízení týkajícího se dovozů pocházejících z Tchaj-wanu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 9 a čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. PLATNÁ OPATŘENÍ
(1) V červenci 1999 Rada nařízením (ES) č. 1728/1999 [2] uložila konečná antidumpingová cla z dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Tchaj-wanu.
(2) V prosinci 2000 Rada nařízením (ES) č. 2852/2000 [3] uložila konečná antidumpingová cla z dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících mimo jiné z Korejské republiky.
(3) Výše těchto konečných antidumpingových cel stanovených na základě výše uvedených šetření pro vyvážející výrobce z Korejské republiky a z Tchaj-wanu byla vyjádřena v procentech hodnoty CIF na hranicích, a to takto:
Tchaj-wan
Far Eastern Textile Ltd. 6,8 %
Nan Ya Plastics Corporation 5,9 %
Shingkong Synthetic Fibres Co. 13,0 %
Všechny ostatní společnosti 13,0 %
Korejská republika
Daehan Synthetic Fibre Co. Ltd. 0 %
Huvis Corporation 4,8 %
SK Global Co. Ltd. 4,8 %
Sung Lim Co. Ltd. 0 %
Všechny ostatní společnosti 20,2 %
2. SOUČASNÁ ŠETŘENÍ
(4) Dne 19. prosince 2003 Komise oznámením (dále jen "oznámení o zahájení řízení") zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie [4] informovala o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR") a ze Saúdské Arábie do Společenství.
(5) Téhož dne podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie [5] informovala o zahájení prozatímního přezkumu konečných antidumpingových cel uložených nařízeními (ES) č. 1728/1999 a (ES) č. 2852/2000 z dovozů polyesterových střižových vláken pocházejících z Korejské republiky a z Tchaj-wanu.
(6) Tato antidumpingová šetření byla zahájena na základě stížnosti a žádosti podaných Comité International de la Rayonne et des Fibres Synthétiques (dále jen "CIRFS" nebo "žadatel") dne 10. listopadu 2003 jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě přesahující 40 %, celkové výroby polyesterových střižových vláken ve Společenství.
Uvedená stížnost obsahovala důkazy o dumpingu zmíněného výrobku a o podstatné újmě, která tím vznikla, což bylo považováno za dostačující zdůvodnění pro zahájení řízení.
3. ŠETŘENÍ TÝKAJÍCÍ SE JINÝCH ZEMÍ A JINÝCH PLATNÝCH OPATŘENÍ
(7) Momentálně jsou v platnosti konečná antidumpingová opatření, která se vztahují na dovozy polyesterových střižových vláken pocházejících i) z Austrálie, Indonésie a Thajska, uložená nařízením (ES) č. 1522/2000 [6]; ii) z Indie, uložená nařízením (ES) č. 2852/2000; a též (3) z Běloruska, uložená nařízením (ES) 1799/2002 [7].
4. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(8) Komise o zahájení tohoto řízení oficiálně informovala známé vyvážející výrobce v ČLR, Saúdské Arábii, Koreji a na Tchaj-wanu, dovozce/obchodníky a jejich sdružení, dodavatele a uživatele, o nichž bylo známo, že se jich tato záležitost týká, zástupce dotčených vyvážejících zemí, žadatele a jiné známé výrobce ve Společenství.
Účastníci řízení dostali příležitost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtách stanovených v oznámeních o zahájení řízení.
(9) S ohledem na velký počet čínských, tchajwanských a korejských vyvážejících výrobců uvedených ve stížnosti a v žádosti a s ohledem na velký počet dovozců dotyčného výrobku ve Společenství se v obou oznámeních o zahájení řízení pro posouzení dumpingu a újmy počítalo s výběrem vzorku, v souladu s článkem 17 základního nařízení.
(10) Aby Komise mohla rozhodnout, zda bude třeba k výběru vzorku přistoupit a aby v případě kladného rozhodnutí mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v zemích uvedených v bodě odůvodnění 9, jakož i dovozci ve Společenství požádáni, aby se přihlásili Komisi a aby podle specifikace uvedené v oznámeních o zahájení řízení podali základní informace o svých činnostech týkajících se dotyčného výrobku v období od 1. ledna 2003 do 30. listopadu 2003 (dále jen "období pro výběr vzorku").
(11) Po prošetření informací poskytnutých čínskými vyvážejícími výrobci a s ohledem na nízký počet došlých odpovědí na otázky týkající se výběru vzorku bylo rozhodnuto, že pokud jde o čínské vyvážející výrobce, není výběr vzorku zapotřebí.
(12) V případě Korey na dotazy zaměřené na výběr vzorku odpovědělo devět vyvážejících výrobců.
Do vzorku byli vybráni tři vyvážející výrobci s největšími objemy vývozu.
Jedna z takto vybraných společností však později spolupráci odmítla, a byla proto nahrazena společností, která svým objemem vývozu byla na čtvrtém místě.
Konečný vzorek představoval více než 80 % nahlášených vývozů dotyčného výrobku do Společenství za období pro výběr vzorku a zahrnoval tyto společnosti:
- Huvis Corporation
- Sung Lim Co. Ltd.
- Saehan Industries Inc.
(13) V případě Tchaj-wanu na dotazy zaměřené na výběr vzorku odpovědělo pět společností, které nahlásily své vývozní prodeje dotyčného výrobku do Společenství za období pro výběr vzorku.
Do vzorku byly zařazeny tři společnosti s největšími objemy vývozu.
Později se však ukázalo, že jedna z vybraných společností dotyčný výrobek během období pro výběr vzorků nevyvážela za účelem jeho spotřeby ve Společenství.
Musela být proto ze vzorku vyloučena.
Poté byla k vyplnění dotazníku vyzvána čtvrtá největší společnost, ale ukázalo se, že ta se nacházela ve stejné situaci.
Další zařazení jakékoli jiné společnosti do vzorku by nutně vedlo k oddálení lhůty pro vyplnění dotazníku, což by ohrozilo včasné dokončení dané fáze šetření.
Každopádně dvě zbývající společnosti představovaly během období pro výběr vzorků přes 95 % vývozů dotyčného výrobku do Společenství, a byly proto považovány za reprezentativní.
Vzorek tedy sestával z těchto společností:
- Far Eastern Textile Ltd.
- Nan Ya Plastics Corporation
(14) Pokud se jednalo o dovozce do Evropského společenství, bylo původně pro zařazení do vzorku vybráno pět společností, které nebyly spřízněné se zmiňovanými vyvážejícími výrobci, a to na základě objemů jejich dovozů z dotčených zemí.
Ohledně jedné ze tří vybraných společností se později došlo k závěru, že nespolupracuje, a na její zařazení do vzorku již nadále nebyl brán zřetel.
Zbývající čtyři společnosti vybrané do vzorku pokrývají 14,6 % celkového objemu dotčených dovozů.
Konečný vzorek sestával z těchto společností:
- S.I.M.P., SpA, Itálie
- Highams Group Ltd., Spojené království
- Tob Herman Industries, N.V., Belgie
- Marubeni Europe plc Hamburg Branch, Německo
(15) Čínským vyvážejícím výrobcům, o nichž se vědělo, že se jich tato záležitost týká, byly rozeslány formuláře žádostí pro zacházení jako v tržním hospodářství nebo pro individuální zacházení. Žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, respektive o individuální zacházení v případě, kdy se šetřením prokáže, že vyvážející výrobci nesplňují podmínky pro udělení zacházení jako v tržním hospodářství, došly od pěti vyvážejících výrobců a od dvou spřízněných společností.
(16) Komise zaslala dotazníky všem stranám, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká, a všem dalším společnostem, které se ve lhůtách vymezených v oznámeních o zahájení řízení přihlásily.
Odpovědi došly od pěti čínských vyvážejících výrobců, od dvou saúdskoarabských vyvážejících výrobců, od tří korejských vyvážejících výrobců vybraných do vzorku, od dvou tchajwanských vyvážejících výrobců vybraných do vzorku, od pěti dovozců ve Společenství spřízněných se saúdskoarabským vývozcem, od jednoho dovozce ve Společenství dovážejícího dotyčný výrobek z Koreje, od dvou nespřízněných dovozců vybraných do vzorku, od šesti průmyslových výrobců ve Společenství, dvou výrobců, kteří nepatřili mezi žadatele, dvou dodavatelů surovin, deseti uživatelů a jednoho výrobce v analogické zemi – Spojených státech amerických (dále jen "USA").
(17) Komise prozkoumala a ověřila veškeré informace, jež považovala za potřebné pro účely určení dumpingu, vzniklé újmy a zájmu Společenství.
Byly uskutečněny inspekce na místě těchto společností:
a) výrobců z výrobního odvětví Společenství
- Catalana de Polimers, S.A., Španělsko
- Dupont Sabanci Polyester GmbH, Německo
- Industrias Químicas Textiles, S.A., Španělsko
- Tergal Fibres, S.A., Francie
- Trevira GmbH, Německo
- Wellman International Limited, Irsko
b) výrobců, kteří nepatřili mezi žadatele
- Freudenberg Politex, S.r.l., Itálie
- Realplastic, S.r.l., Itálie
c) vyvážejících výrobců z Čínské lidové republiky
- AnShun Pettechs Group:
- Hangzhou AnShun Pettechs Fibre Industry Co. Ltd.
- Deqing AnShun Pettechs Fibre Industry Co. Ltd.
- Kunshan AnShun Pettechs Fibre Industry Co. Ltd.
- Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd.
- Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd.
- Jiangyin Changlong Chemical Fibre Co. Ltd.
- Xiake Color Spinning Co. Ltd.
d) vyvážejících výrobců v Saúdské Arábii
- National Polyester Fibers Factory
- Saudi Basic Industries Corporation (Sabic), a spřízněný výrobce Arabian Industrial Fibres Company (Ibn Rushd)
e) vyvážejících výrobců v Korejské republice
- Huvis Corporation, Soul
- Saehan Industries Inc., Soul
- Sung Lim Co. Ltd., Kumi-si
f) vyvážejících výrobců na Tchaj-wanu
- Nan Ya Plastics Corporation, Taipei
- Far Eastern Textile Ltd., Taipei
g) spřízněných dovozců
- Sabic Global Ltd., Nizozemsko
h) dovozce dovážejícího dotyčný výrobek z Koreje
- Saehan Industries Deutschland (Eschborn, Německo)
i) nespřízněných dovozců
- S.I.M.P. SpA, Itálie
- Highams Group Ltd., Spojené království
- Tob Herman Industries, N.V., Belgie
- Marubeni Europe plc Hamburg Branch, Německo
(18) S ohledem na to, že bylo třeba stanovit běžnou hodnotu pro vyvážející výrobce v ČLR, kterým možná nebude zacházení jako v tržním hospodářství uděleno, se s cílem určit běžnou hodnotu na základě údajů z analogické země (USA) uskutečnila inspekce na místě této společnosti:
- Wellman Inc., Spojené státy americké
5. OBDOBÍ ŠETŘENÍ
(19) Šetření dumpingu a újmy pokrývalo období od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2003 (dále jen "období šetření" nebo "OŠ").
Zkoumání trendů v kontextu analýzy újmy zahrnovalo období od 1. ledna 2000 do konce období šetření (dále jen "uvažované období").
6. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(20) Všichni účastníci řízení byli informováni o závažných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě mělo být doporučeno
i) uložení konečných antidumpingových cel z dovozů polyesterových střižových vláken pocházejících z ČLR a ze Saúdské Arábie;
ii) zastavení řízení vedeného proti dovozům polyesterových střižových vláken pocházejících z Tchaj-wanu;
iii) pozměnění nařízení (ES) č. 2852/2000 o uložení konečných antidumpingových cel z dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících mimo jiné z Korejské republiky.
V souladu se základním nařízením byla těmto účastníkům řízení poskytnuta lhůta, ve které mohli po tomto poskytnutí informací učinit svá prohlášení.
(21) V úvahu byly vzaty připomínky, které účastníci řízení předložili ústní nebo písemnou formou, a tam, kde to bylo uznáno za vhodné, byly konečné závěry patřičně upraveny.
B. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. DOTYČNÝ VÝROBEK
(22) Definice dotyčného výrobku odpovídá definici, jíž bylo použito při šetřeních zmiňovaných v 1. a 2. bodě odůvodnění.
(23) Dotyčným výrobkem jsou syntetická polyesterová střižová vlákna, nemykaná, nečesaná ani jinak nezpracovaná pro spřádání, která je v současné době možno zařadit do kódu KN 55032000.
Běžně se tento výrobek označuje jako polyesterová střižová vlákna.
(24) Tento výrobek se používá jako základní materiál v různých fázích procesu výroby textilních výrobků.
Polyesterová střižová vlákna spotřebovávaná ve Společenství se užívají buď ke spřádání, tj. k výrobě nekonečných vláken pro výrobu textilií ve směsích s jinými vlákny, např. bavlněnými nebo vlněnými, nebo na netkané textilie jako jsou výplně, tj. vycpávky nebo čalounění některých textilních výrobků, např. polštářů, sedadel automobilů, sak a kabátů.
(25) Výrobek se prodává v různých druzích, které je možno identifikovat podle odlišných vlastností, např. hmotnosti, pevnosti, lesku či silikonové úpravy, nebo podle jejich zařazení do skupin výrobků, jako např. skupiny kruhových, dutých nebo dvousložkových vláken, nebo se může jednat o speciální výrobky, např. o barevná a trojlaločná vlákna.
Z hlediska výroby je možno rozlišovat mezi poprvé použitým polyesterovým střižovým vláknem vyrobeným z dosud nepoužitých surovin a umělým polyesterovým střižovým vláknem vyrobeným z recyklovaného polyesteru.
Konečně jakost může být snížená nebo prvotřídní.
(26) Šetření ukázalo, že všechny druhy dotyčného výrobku ve smyslu definice v 23. bodě odůvodnění, přestože se navzájem liší celou řadou faktorů popsaných v předchozím bodě odůvodnění, mají stejné základní fyzické a chemické vlastnosti a užívá se jich ke stejným účelům.
Z těchto důvodů a pro účely tohoto antidumpingového řízení se všechny druhy dotyčného výrobku považují za jediný výrobek.
2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(27) Zjistilo se, že jak polyesterová střižová vlákna dovážená z uvažovaných vyvážejících zemí a prodávaná na tuzemském trhu těchto zemí, tak i výrobek vyráběný a prodávaný na tuzemském trhu analogické země (USA), jakož i výrobek, který výrobní odvětví Společenství vyrábí a prodává ve Společenství, mají stejné základní fyzické a chemické vlastnosti a stejné použití. Proto se tyto výrobky považují za výrobky obdobné ve smyslu čl.
1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. OBECNÝ POSTUP
(28) Níže popsaný obecný postup byl použit pro všechny vyvážející výrobce v Korejské republice, na Tchaj-wanu a v Saúdské Arábii a přiměřenou měrou též pro vyvážející výrobce v ČLR.
Dále uvedené závěry o dumpingu týkající se dotčených zemí proto pouze popisují otázky, které jsou pro tyto jednotlivé vyvážející země specifické.
2. BĚŽNÁ HODNOTA
(29) V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení se nejdříve u každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce zjišťovalo, zda jeho tuzemský prodej polyesterových střižových vláken je reprezentativní, tj. zda celkový objem jeho prodeje na tuzemském trhu představuje alespoň 5 % celkového objemu vývozu tohoto výrobce do Společenství.
(30) Dále Komise zjišťovala, které druhy polyesterových střižových vláken prodávaných na tuzemském trhu jsou stejné jako druhy prodávané na vývoz do Společenství nebo jsou s nimi srovnatelné.
S ohledem na šetření na základě druhů výrobku a ve shodě s tím, co bylo uvedeno v 27. bodě odůvodnění, Komise považovala za přímo srovnatelné takové druhy výrobku, které jsou prodávány na tuzemském trhu i na vývoz a které měly podobný původ, denier, složení, průřez, lesk, barvu, silikonovou úpravu, jakost i použití.
(31) Pro každý z druhů výrobku prodávaných vyvážejícími výrobci na jejich příslušných tuzemských trzích, u nichž bylo zjištěno, že jsou přímo srovnatelné s druhem polyesterových střižových vláken prodávaných na vývoz do Společenství, se zjišťovalo, zda jeho prodej na tuzemském trhu byl dostatečně reprezentativní ve smyslu čl. 2 odst.
2 základního nařízení. Prodej určitého druhu polyesterových střižových vláken na tuzemském trhu byl považován za dostatečně reprezentativní tehdy, jestliže celkový objem prodeje takového druhu výrobku na tuzemském trhu představoval během období šetření alespoň 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného druhu polyesterových střižových vláken vyvážených do Společenství.
(32) Komise dále zjišťovala, zda může být prodej na tuzemském trhu u každého z druhů polyesterových střižových vláken, které byly na tuzemském trhu prodávány v reprezentativním množství, považován za prodej realizovaný v běžném obchodním styku ve smyslu čl. 2 odst.
4 základního nařízení, a to tím, že stanovila podíl ziskových prodejů dotčeného druhu polyesterových střižových vláken nezávislým odběratelům. V těch případech, kdy objem prodeje takového druhu polyesterových střižových vláken prodávaný za čistou prodejní cenu, která se rovná alespoň vypočteným výrobním nákladům, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje střiže daného druhu výrobku a kde vážená průměrná cena daného druhu výrobku byla rovna výrobním nákladům nebo byla vyšší, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na tuzemském trhu, která byla početně zjištěna jako vážený průměr cen všech prodejů daného druhu výrobku na tuzemském trhu během období šetření bez ohledu na jejich ziskovost nebo ztrátovost.
V těch případech, kdy objem ziskového prodeje polyesterových střižových vláken daného druhu představoval nanejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného druhu výrobku nebo kde vážená průměrná cena daného druhu výrobku byla nižší než výrobní náklady, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na tuzemském trhu početně zjištěné jako vážený průměr pouze ziskových prodejů daného druhu výrobku, pokud tento prodej představoval alespoň 10 % celkového objemu prodeje daného druhu výrobku.
(33) V případech, kdy objem ziskového prodeje jakéhokoli druhu výrobku představoval méně než 10 % celkového objemu prodeje daného druhu výrobku, se objem prodeje dotyčného konkrétního druhu výrobku považoval na nedostačující k tomu, aby jeho cena na tuzemském trhu mohla poskytnout odpovídající základ pro stanovení běžné hodnoty.
Ve všech případech, kdy ceny konkrétního druhu výrobku prodávaného vyvážejícím výrobcem na jeho tuzemském trhu nebylo možno použít ke stanovení běžné hodnoty, bylo třeba použít jiný postup.
(34) Zjišťovalo se, zda by bylo možno běžnou hodnotu stanovit na základě tuzemských cen jiných výrobců podle čl. 2 odst. 1 základního nařízení. Jelikož spolehlivé údaje o tuzemských cenách jiných výrobců nebyly k dispozici, bylo ve shodě s čl. 2 odst. 3 základního nařízení použito početně zjištěné běžné hodnoty.
(35) V souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení byla běžná hodnota vypočtena na základě vlastních výrobních nákladů každého z výrobců, k nimž byly připočteny přiměřené částky za prodejní, správní a režijní náklady a za zisky.
(36) Komise proto prošetřovala, zda se v případě prodejních, správních a režijních nákladů a zisků vzniklých při prodeji na tuzemském trhu u těchto jednotlivých vyvážejících výrobců jednalo o spolehlivé údaje.
(37) Skutečné tuzemské prodejní, správní a režijní náklady byly považovány za spolehlivé, pokud objem prodeje dotčené společnosti na tuzemském trhu mohl být považován za reprezentativní ve smyslu definice dle čl. 2 odst.
2 základního nařízení. Ziskové rozpětí na tuzemském trhu byl určováno na základě objemu prodeje na tuzemském trhu v běžném obchodním styku.
(38) Ve všech případech, kdy tyto podmínky nebyly splněny, Komise prošetřovala, zda by bylo možno ve shodě s čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení použít údajů jiných vývozců nebo výrobců na tuzemském trhu dotčené země původu. Tam, kde byly spolehlivé údaje k dispozici jen u jednoho vyvážejícího výrobce, nebylo možno stanovit průměr podle čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení a prošetřovalo se, zda jsou splněny podmínky čl. 2 odst. 6 písm. b), tj. zda je možno pro dotčeného výrobce nebo vývozce použít údaje o výrobě a prodeji výrobků spadajících do téže obecné kategorie. Tam, kde takové údaje buď nebyly k dispozici, nebo je dotčený vyvážející výrobce neposkytl, byly údaje o prodejních, správních a režijních nákladech a o ziscích stanoveny podle čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení, tj. použitím jakéhokoli jiného přiměřeného postupu.
3. VÝVOZNÍ CENA
(39) Ve všech případech, kdy byl dotyčný výrobek vyvážen nezávislým odběratelům ve Společenství, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, konkrétně na základě skutečně zaplacených vývozních cen nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit.
2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu, řádně upravené s ohledem na náklady, které vznikly mezi dovozem a opětovným prodejem, jakož i na přiměřené rozpětí prodejních, správních a režijních nákladů a na zisky.
Použily se vlastní prodejní, správní a režijní náklady dotčeného spřízněného dovozce.
Útvary Komise obvykle postupují tak, že ziskové rozpětí stanovují na základě informací, které mají k dispozici od spolupracujících nespřízněných dovozců.
(41) Je třeba poznamenat, že tímto šetřením bylo zjištěno, že jeden nespřízněný dovozce okrajově obchoduje s dotyčným výrobkem. Proto nebylo ziskové rozpětí tohoto dovozce vzato v úvahu.
4. SROVNÁNÍ
(42) Běžná hodnota byla porovnávána s vývozními cenami pro srovnatelné druhy výrobků na základě cen ze závodu.
Aby bylo zajištěno, že běžná hodnota a vývozní ceny budou porovnávány spravedlivě, byly provedeny náležité úpravy o rozdíly u činitelů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen, v souladu s čl. 2 odst.
10 základního nařízení. Patřičné úpravy byly povoleny ve všech případech, kdy byly považovány za rozumné, přesné a doložené ověřenými údaji.
5. DUMPINGOVÁ ROZPĚTÍ PRO ŠETŘENÉ SPOLEČNOSTI
(43) Podle čl. 2 odst. 11 základního nařízení, s výjimkou případů popsaných níže v bodě odůvodnění 45, bylo dumpingové rozpětí pro každého vyvážejícího výrobce stanoveno srovnáním váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozní ceny pro každý druh výrobku.
(44) V jednom případě muselo být prošetřeno, zda by bylo možné provést vzájemné porovnání transakcí, protože postup porovnání průměrů nevyjadřoval plnou výši prováděného dumpingu (viz níže uvedené body odůvodnění 133 až 134).
Vzájemné porovnání transakcí však nebylo možné provést, protože počet transakcí uskutečněných na tuzemském trhu a počet vývozních transakcí se významně lišily.
Navíc se nepodařilo nalézt žádné takové transakce na tuzemském trhu, které by se časově shodovaly s vývozními transakcemi.
(45) Tam, kde se struktura vývozních cen v jednotlivých časových obdobích významně lišila a kde postup popsaný v bodě odůvodnění 43 nepodával plný obraz o dumpingu, ke kterému docházelo, byl vážený průměr běžné hodnoty porovnán s cenami všech jednotlivých vývozních transakcí v souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení.
(46) Pro ty vyvážející výrobce, u kterých se zjistilo, že se jedná o spřízněné společnosti, bylo průměrné dumpingové rozpětí vypočteno v souladu s běžnou praxí, kterou Komise uplatňuje u spřízněných vyvážejících výrobců.
6. ZBYTKOVÉ DUMPINGOVÉ ROZPĚTÍ
(47) U společností, které nespolupracovaly, bylo stanoveno "zbytkové" dumpingové rozpětí v souladu s článkem 18 základního nařízení, na základě faktů, které byly k dispozici.
(48) Pro stanovení zbytkového dumpingového rozpětí byla nejdříve stanovena úroveň spolupráce.
Úroveň spolupráce byla považována za vysokou, pokud se objem vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců blížil objemu uváděnému Eurostatem pro dotčenou zemi a nebyl důvod se domnívat, že některý vyvážející výrobce se spolupráce zdržel.
V takovém případě bylo rozhodnuto nastavit zbytkové dumpingové rozpětí na úroveň té spolupracující společnosti, jejíž dumpingové rozpětí bylo nejvyšší, aby bylo zajištěno, že jakékoli opatření, které bude podniknuto, bude účinné.
(49) Tam, kde úroveň spolupráce byla nízká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí určeno na základě výrobce s nejvyšším dumpingem, který mohl být reprezentativním vzorem pro jiného spolupracujícího výrobce.
Tento přístup byl považován za nezbytný též proto, aby se zabránilo zvýhodnění některé společnosti za to, že nespolupracovala, a též s ohledem na skutečnost, že nic nenasvědčovalo tomu, že by některá nespolupracující společnost prováděla dumping v menší míře.
7. ČÍNSKÁ LIDOVÁ REPUBLIKA
7.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(50) Při antidumpingových šetřeních týkajících se dovozů pocházejících z ČLR se běžná hodnota v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení určuje pro ty výrobce, u kterých bylo shledáno, že splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c).
(51) Pouze s cílem poskytnout odkazovou informaci jsou níže ve stručnosti souhrnnou formou uvedena kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, jejichž splnění jsou žádající společnosti povinny prokázat:
1) podnikatelská rozhodnutí jsou činěna a náklady jsou vynakládány na základě tržních podmínek a bez významných zásahů státu;
2) účetnictví je prověřováno nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používáno ve všech oblastech;
3) nedochází k žádným podstatným zkreslením způsobeným bývalým systémem netržního hospodářství;
4) právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zajišťují právní jistotu a stabilitu;
5) směny měn se provádí podle tržních kursů.
(52) Pět vyvážejících výrobců v ČLR požádalo o status zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst.
7 písm. b) základního nařízení a vyplnilo formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství pro vyvážející výrobce. Pro tyto společnosti Komise v jejich prostorách zjišťovala a prověřovala veškeré informace uváděné v žádostech o zacházení jako v tržním hospodářství, u kterých to považovala za potřebné.
(53) Šetření ukázalo, že pouze jediná z pěti výše zmiňovaných společností splňovala všechna kriteria, a té byl tedy status zacházení jako v tržním hospodářství udělen. Tímto vyvážejícím výrobcem v ČLR, kterému byl udělen status zacházení jako v tržním hospodářství, je společnost:
- Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd
(54) Zbývající čtyři žádosti musely být zamítnuty.
Následující tabulka shrnuje závěry pro zmíněné čtyři společnosti, kterým status zacházení jako v tržním hospodářství udělen nebyl, vždy v srovnání s každým z pěti kritérií stanovených v čl. 2 odst.
Zdroj: Ověřené odpovědi na dotazník spolupracujících čínských vývozců
Společnost _BAR_ Kritéria _BAR_
Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 1 _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 2 _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 3 _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 4 _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 5 _BAR_
1 _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
2 _BAR_ splněno _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ Splněno _BAR_
3 _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
4 _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
(55) Dotčeným společnostem byla dána příležitost uplatnit své připomínky k výše uvedeným závěrům.
Všechny čtyři společnosti, jimž status zacházení jako v tržním hospodářství udělen nebyl, s těmito závěry nesouhlasily a tvrdily, že jim status zacházení jako v tržním hospodářství měl být udělen.
(56) Pokud jde o první kritérium, tj. že podnikatelská rozhodnutí jsou činěna na základě tržních podmínek a bez významných zásahů státu a že náklady odrážejí tržní hodnoty, protestovala jedna společnost proti závěru Komise, podle něhož obdržela státní subvenci, a její náklady tudíž plně neodrážely tržní hodnoty.
V tomto případě se jednalo o akcionáře v kolektivním vlastnictví, který přispěl k majetku společnosti při jejím založení a neobdržel náhradu za zvýšenou hodnotu společnosti, když později své akcie prodal.
Při ověřování na místě byl zajištěn průkazní materiál, který potvrdil, že uvedený akcionář ve státním vlastnictví neobdržel za tento nárůst hodnoty náhradu.
Díky tomuto finančnímu přínosu nemusela společnost uhradit tržní hodnotu majetku, který potřebovala k zajištění výroby dotyčného výrobku. Proto bylo uznáno, že rozhodnutí o nákladech a vstupech nebyla činěna podle signálů trhu.
(57) Vedle toho se dotčená společnost pokoušela skrýt možné zásahy státu.
Při revizi překladu čínské verze živnostenského oprávnění uvedené společnosti se skutečně zjistilo, že informace o předmětech činnosti jejího akcionáře a zejména odkaz na řízení a provozování majetku ve vlastnictví města byly bezostyšně vynechány.
Proto se nezbytně dospělo k závěru, že uvedený vyvážející výrobce neposkytl dostatek informací o tom, že by fungoval za podmínek tržního hospodářství.
Žádný z argumentů předložených dotčenou společností v návaznosti na toto odhalení nemohl tento závěr zvrátit, a její žádost musela být zamítnuta.
(58) Pokud jde o druhé kritérium, tj. aby společnosti měly jednoznačné a jasné účetnictví prověřované nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy, čtyři společnosti uvedly, že toto kritérium splňují, neboť jejich účetnictví prochází nezávislým auditem.
Zjistilo se však, že auditorské zprávy třech z těchto společností se nezmiňovaly o několika závažných problémech (včetně nedodržování základních mezinárodních účetních pravidel), které byly zjištěny při ověření na místě, ani nevysvětlovaly změny, ke kterým došlo v účetní politice dotčených společností. U další společnosti bylo zjištěno, že ve svém účetnictví nereagovala na doporučení svého auditora.
Z toho nutně vyplynul závěr, že účetnictví všech čtyř dotčených společností neprošlo auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy, jak je to požadováno v čl.
2 odst. 7 písm. c) druhé odrážce základního nařízení, a jejich žádosti byly tedy zamítnuty.
(59) Pokud jde o třetí kritérium, tři společnosti uváděly, že navzdory závěrům Komise u nich nedošlo k žádným podstatným zkreslením způsobeným bývalým systémem netržního hospodářství.
V jednom případě bylo nutno toto tvrzení odmítnout, jelikož se zjistilo, že dotčená společnost obdržela bezúročnou státní půjčku a několik dalších subvencí.
To znamená, že u ní došlo k podstatným zkreslením způsobeným bývalým systémem netržního hospodářství, která ovlivnila výrobní náklady.
Pokud jde o druhou dotčenou společnost, nepodařilo se porovnat zaplacené částky a částky, které měly být zaplaceny, za využívání pozemků společností.
Dále, rovněž vzhledem k druhému kritériu, nebyly odpisy nehmotných aktiv této společnosti provedeny v souladu s účetními standardy. Třetí společnost argumentovala, že skutečnost, že nemohla předložit důkaz o tom, že uhrazení základního kapitálu proběhlo tak, jak je uvedeno v jejích stanovách, nikterak nesouviselo s jakýmkoli podstatným zkreslením způsobeným bývalým systémem netržního hospodářství, jelikož dotčené zájmy byly zájmy soukromých subjektů.
Šetření nicméně odhalilo, že nebyla dodržena pravidla o vkladu kapitálu společnosti.
Z toho vyplynul závěr, že tato společnost byla vystavena podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství a že její náklady, zejména ve vztahu k odpisům majetku, byly významnou měrou zkresleny. Závěr tudíž byl, že dotčené společnosti nesplňují podmínky stanovené v čl.
2 odst. 7 písm. c) třetí odrážce základního nařízení, a jejich žádosti musely být tedy zamítnuty.
(60) Jedna společnost argumentovala tím, že Komise ke svému závěru ohledně žádosti společnosti o zacházení jako v tržním hospodářství došla posouzením, které časově přesahovalo lhůtu tří měsíců uvedenou v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a že její závěr tudíž není platný.
(61) V tomto ohledu se poznamenává, že Komise dotčeným čínským vyvážejícím výrobcům, včetně výše zmiňované společnosti, několikrát prodloužila lhůtu, ale že tito výrobci měli značné potíže s vyplněním formulářů žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství v lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(62) Rovněž se konstatuje, že většina došlých žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství nebyla v pořádku, takže ve více bodech vyžadovaly podstatné vyjasňování a dodatečné informace, což šetření zpozdilo.
Nakonec se analýza protáhla vlivem složitosti celé řady otázek, např. struktur společností a jejich prodejních kanálů, jakož i vlivem závažných problémů zjištěných při ověření na místě ohledně účetnictví společností, takže nebylo možno o došlých žádostech o zacházení jako v tržním hospodářství rozhodnout do tří měsíců od zahájení řízení.
(63) Ohledně této věci se poznamenává, že nedodržení uvedené lhůty nemá žádné zjevné právní důsledky, jelikož společnostem bylo rovněž poskytnuta příležitost uplatnit připomínky.
Navíc se konstatuje, že výše zmiňovaná společnost netvrdila, že by pro ni z prodloužení období potřebného k rozhodnutí o žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství vyplynuly nějaké negativní dopady.
Skutečností je, že ani žádný jiný účastník řízení netvrdil, že by takto byl nějak poškozen.
(64) S ohledem na výše uvedené byl závěr takový, že platné rozhodnutí ohledně zacházení jako v tržním hospodářství je možno učinit i po uplynutí tříměsíčního období, a žádost dotčené společnosti byla tudíž zamítnuta.
(65) Byl konzultován poradní výbor a přímo dotčení účastníci řízení byli patřičně informováni.
Výrobnímu odvětví Společenství se dostalo příležitosti uplatnit své připomínky, ale žádné připomínky ohledně rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství nebyly obdrženy.
7.2. Individuální zacházení
(66) Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se případně stanoví celostátní clo pro země spadající pod čl. 2 odst. 7 základního nařízení, s výjimkou těch případů, kdy jsou společnosti schopny v souladu s čl. 9 odst. 5 základního nařízení prokázat, že a) mohou svobodně repatriovat základní kapitál a zisky; b) jejich vývozní ceny a množství a prodejní a dodací podmínky byly svobodně určeny; c) většinu akcií vlastní soukromé osoby; d) směny měn se provádí podle tržních kurzů; a e) nedochází k žádným takovým zásahům státu, které by umožňovaly obcházení opatření, pokud jsou vývozcům stanoveny různé celní sazby.
(67) Zmíněných pět vyvážejících výrobců, kteří žádali o zacházení jako v tržním hospodářství, též žádalo o individuální zacházení, pokud jim status zacházení jako v tržním hospodářství nebude udělen.
Jak bylo uvedeno výše, tyto společnosti musí prokázat, že splňují kritéria stanovená v čl. 9 odst.
5 základního nařízení. Jak bylo popsáno v bodě odůvodnění 57, jedna z těchto společností poskytla zavádějící informace o předmětu činnosti jednoho ze svých akcionářů, aby skryla možný zásah státu.
Tato společnost tudíž nemohla prokázat, že má naprostou volnost při určování vývozních cen a objemů, jakož i při určování prodejních a dodacích podmínek.
Kromě toho se jí nepodařilo prokázat, že zásah státu není takového charakteru, aby dovoloval obcházení opatření, pokud by tomuto vývozci nebyla udělena individuální celní sazba. Jelikož tato společnost nesplnila všechna kritéria vymezená v čl.
9 odst. 5 základního nařízení, bylo rozhodnuto neudělit jí individuální zacházení.
(68) Jedna ze tří dalších společností, kterým nebyl status zacházení jako v tržním hospodářství udělen, byla zčásti ve vlastnictví zahraničních subjektů a mohla svobodně repatriovat zisk.
Zbývající dvě společnosti patří subjektům se sídly v ČLR, a proto pod toto kritérium nespadají.
Na základě ověřených informací poskytnutých zmíněnými třemi společnostmi bylo zjištěno, že stát neovlivňoval možnost těchto společností svobodně stanovovat své vývozní ceny a objemy i své prodejní a dodací podmínky.
Též míra zásahů státu nebyla u těchto společností považována za takovou, aby umožňovala obcházení opatření, jelikož většina akcií těchto společností náleží ryze soukromým společnostem.
Jelikož se jedná o společnosti, které si navzájem konkurují na tuzemském i na vývozním trhu, využije každá z nich výhod svého individuálního rozpětí, spíše než aby dovolila jakékoli obcházení. Jak již bylo popsáno v bodě odůvodnění 54, všechny společnosti splnily páté kritérium stanovené v čl.
2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, aby veškeré směny měn byly prováděny podle tržních kurzů.
Závěr proto byl, že tři z těchto společností, jimž nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, splňují požadavky na udělení individuálního zacházení uvedené v čl. 9 odst.
(69) Závěrem bylo proto rozhodnuto, že individuální zacházení by mělo být uděleno těmto třem vyvážejícím výrobcům v ČLR:
- skupině AnShun Pettechs Group zahrnující tyto spřízněné vývozce:
- Hangzhou AnShun Pettechs Fibre Industry Co. Ltd.
- Deqing AnShun Pettechs Fibre Industry Co. Ltd.
- Kunshan AnShun Pettechs Fibre Industry Co. Ltd.
- společnosti Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd.
- společnosti Jiangyin Changlong Chemical Fibre Co. Ltd.
7.3. Běžná hodnota
7.3.1. Stanovení běžné hodnoty pro spolupracující vyvážející výrobce, kterým bylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství
(70) Čínský vyvážející výrobce, kterému bylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, byl vyzván, aby předložil kompletně vyplněný dotazník, včetně informací o prodeji na tuzemském trhu a informací o výrobních nákladech dotyčného výrobku.
Tato odpověď byla ověřena přímo v prostorách dotčené společnosti.
(71) Při určování běžné hodnoty se Komise řídila týmž postupem jako je postup vysvětlený v bodech odůvodnění 29 až 38.
7.3.2. Stanovení běžné hodnoty pro všechny vyvážející výrobce, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství
i) Analogická země
(72) Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení musí být běžná hodnota pro vyvážející výrobce, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, stanovena podle cen nebo podle početně zjištěné hodnoty pro třetí zemi s tržním hospodářstvím ("analogická země").
(73) V oznámení o zahájení řízení bylo uvedeno, že jako třetí země s tržním hospodářstvím, která je vhodná pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR, bylo navrženo USA. Účastníci řízení byli vyzváni, aby se k tomu vyjádřili.
Tři vyvážející výrobci tuto volbu napadli ve stanovených lhůtách a jeden navrhl vybrat jako analogickou zemi některou vyvážející zemi zúčastněnou v tomto řízení, kde by zjištěná běžná hodnota byla nejnižší.
Byl uváděn argument, že úroveň hospodářského rozvoje je v USA jiná než v ČLR a že náklady, včetně cen surovin, jsou v USA relativně vyšší.
(74) Aby se zjistilo, zda je navrhovaná volba USA jakožto analogické země vhodná, vyžádala si Komise nejdříve informace o prodejních a tržních podmínkách od známých výrobců polyesterových střižových vláken z jiných zemí s tržním hospodářstvím, jmenovitě z USA, Indie, Indonésie a Thajska.
Odpovědi s požadovanými informace došly od jednoho výrobce z USA, jednoho výrobce z Indie a dvou výrobců z Indonésie.
Též se prošetřovalo, zda by Tchaj-wan nebo Korejská republika, pro které souběžně probíhá prozatímní přezkum zmíněný v bodě odůvodnění 5, zaměřený na tentýž výrobek, mohly být považovány za vhodné analogické země.
(75) Pokud jde o Tchaj-wan, informace dostupné ze souběžně probíhajícího prozatímního přezkumu ukázaly, že na tuzemském trhu se prodávají pouze polyesterová střižová vlákna z dosud nepoužité suroviny, kdežto čínští vývozci, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, prodávají výhradně recyklovaná polyesterová střižová vlákna, což by při srovnávání běžné hodnoty s vývozní cenou vyžadovalo značné úpravy.
Pokud jde o Koreu, bylo zjištěno, že vyvážející výrobci vyvážejí do Společenství za dumpingové ceny (viz body odůvodnění 108 až 127), což naznačovalo, že s velkou pravděpodobností na tuzemském trhu této země dochází ke zkreslení.
Kromě toho většinu prodeje na korejském trhu tvoří polyesterová střižová vlákna z dosud nepoužité suroviny, přičemž pouze jedna společnost (ze tří) vyrábí recyklovaná polyesterová střižová vlákna.
Naproti tomu v USA se polyesterová střižová vlákna jak z dosud nepoužité suroviny, tak recyklovaná prodávají ve značných objemech.
Z toho vyplynul závěr, že není žádného zjevného důvodu, proč by Korea nebo Tchaj-wan měly být jako analogické země vhodnější než USA.
Pro tyto další potenciální analogické země platí antidumpingová a/nebo vyrovnávací cla, která by mohla naznačovat, že na jejich tuzemských trzích s uvedeným výrobkem dochází ke zkreslením.
(76) Rozbor všech těchto informací, které měla Komise k dispozici, ukázal, že v USA má dotyčný výrobek rozsáhlý trh s velkou konkurencí, s více než deseti výrobci a s významným podílem dovozů ze třetích zemí.
I když dovozy dotyčného výrobku z Korejské republiky a Tchaj-wanu byly zatíženy antidumpingovými cly, pořád se ještě dovážela značná množství polyesterových střižových vláken z jiných zemí.
(77) Jak již bylo zmíněno v bodě odůvodnění 27, výrobek vyráběný a prodávaný na tuzemském trhu USA byl obdobný výrobku vyváženému z Číny do Společenství.
V tomto ohledu byly pro srovnávací účely vzaty v úvahu pouze ty druhy výrobku vyráběné v USA, pro jejichž výrobu bylo použito téhož výrobního procesu, tj. polyesterová střižová vlákna z recyklovaného odpadu.
(78) V Číně byla hlavní používaná surovina, tj. recyklovaný odpad, velkou měrou opatřována na tuzemském trhu, ale některá její množství byla rovněž dovážena z USA a Evropy.
Výrobce v analogické zemi nakupoval suroviny výhradně od tuzemských dodavatelů.
Z toho bylo odvozeno, že dostupnost surovin v USA je lepší než v ČLR nebo jsou tam tyto suroviny dostupné přinejmenším podobnou měrou.
(79) Bylo rozhodnuto, že výběr analogické země podle nejnižší zjištěné běžné hodnoty není rozumný, neboť by nebyl založen na jasných kritériích, nýbrž spíše na konečném výsledku.
Stejně tak i skutečnost, že náklady jsou údajně vyšší ve třetí zemi s tržním hospodářstvím, nemůže být považována za důvod, pro který by taková země neměla být považována za vhodnou analogickou zemi.
Jedním možným cílem zásahu státu může být udržování nízké výše nákladů na podporu některých tuzemských výrobních odvětví a na udržení jejich konkurenceschopnosti.
V těchto případech by nižší náklady byly jednoduše důsledkem zásahu státu a nebyly by výsledkem působení tržních sil. Cílem čl.
2 odst. 7 písm. a) základního nařízení je vybrat analogickou zemi tak, aby běžná hodnota vycházela z cen a nákladů neovlivněných podmínkami netržního hospodářství.
(80) Pokud jde o rozdílnost úrovně hospodářského rozvoje v USA a v ČLR, nepředstavuje sama o sobě relevantní faktor pro výběr analogické země. Vskutku platí, že výběr moderního a nákladově efektivního trhu charakterizovaného intenzívní konkurencí by měl vést k nastavení nižší běžné hodnoty, než kdyby byl hospodářský rozvoj analogické země srovnatelný se zemí s netržním hospodářstvím.
(81) Po uvážení výše uvedeného se došlo k závěru, že USA je tou nejvhodnější analogickou zemí a že za těchto okolností se volba USA jeví jako rozumná a oprávněná v souladu s čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
(82) Komise poté odeslala výrobci v USA podrobnější dotazník se žádostí o informace o tuzemských prodejních cenách a o výrobních nákladech obdobného výrobku.
Odpovědi výrobce byly ověřovány na místě.
(83) Po uplynutí lhůty k podání připomínek ke zveřejněným informacím dva čínští vyvážející výrobci tvrdili, že USA nejsou vhodnou analogickou zemí, protože tam od ledna 2001 probíhá vyšetřování jednání v rozporu s hospodářskou soutěží a určování cen na americkém trhu s polyesterovými střižovými vlákny, jenž zahrnuje nejen spolupracující společnosti, ale i dalších osm společností v USA.
V rámci tohoto šetření dva ze spoluobviněných doznali vinu a jednomu z nich byla udělena pokuta.
Bylo argumentováno, že jako vhodné analogické země by se místo USA měla použít Jižní Korea nebo Tchaj-wan.
(84) Je však nutné upozornit na to, že výše uvedené šetření se týká postupů, k nimž docházelo více než rok před zahájením období šetření a že k dispozici nebyly žádné informace, jež by naznačovaly, že takové postupy prováděné dvěma hráči na trhu, kteří doznali vinu, by ovlivnily ceny během období šetření, které se použily jako základ pro výpočet běžné hodnoty.
Při srovnání ziskového rozpětí dosaženého výrobcem v analogické zemi na prodeji obdobného výrobku na domácím trhu se ziskovým rozpětím dosaženým výrobci v Koreji a na Tchaj-wanu bylo naopak zjištěno, že takové rozpětí je buď podobné nebo nižší.
Výsledkem šetření navíc nebyla obvinění vůči spolupracujícímu americkému výrobci (společnost Wellman Inc), kterému americké orgány v září 2004 oznámily, že neměly v úmyslu obvinit společnost nebo její zaměstnance.
S ohledem na výše uvedené se dospělo k závěru, že informace poskytnuté americkým spolupracujícím výrobcem a používané jako základ pro stanovení běžné hodnoty, nebyly narušeny jednáním v rozporu s hospodářskou soutěží, které mohlo existovat na americkém trhu v minulosti.
Za těchto okolností se USA potvrzují jako vhodný výběr analogické země.
Avšak je třeba poznamenat, že v každém případě, pokud šetření zjistí, že takové postupy, které jsou v rozporu s hospodářskou soutěží, byly používány během období šetření nebo narušily závěry tohoto šetření, mohou současné závěry podléhat přezkumu.
ii) Stanovení běžné hodnoty v analogické zemi
(85) Podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce, kterým nebylo zacházení jako v tržním hospodářství uděleno, stanovena na základě ověřených informací získaných od výrobce v analogické zemi, tj. na základě všech cen, které byly zaplaceny nebo měly být zaplaceny na tuzemském trhu USA za srovnatelné druhy výrobků, jelikož se zjistilo, že se jednalo o druhy výrobků v běžném obchodním styku a v reprezentativních množstvích.
(86) Při určování běžné hodnoty se Komise řídila týmž postupem jako je postup vysvětlený v bodech odůvodnění 29 až 38.
7.4. Vývozní cena
(87) Veškeré vývozní prodeje do Společenství u těch vyvážejících výrobců, kterým bylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství nebo individuální zacházení, proběhly přímo prodejem nezávislým odběratelům ve Společenství, vývozní cena tedy byla stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení podle cen, které byly zaplaceny nebo měly být zaplaceny.
7.5. Srovnání
(88) Tam, kde to bylo patřičné a oprávněné, byly provedeny požadované úpravy vzhledem k navrácení cla, dopravě, pojištění a manipulačním výdajům, nákladům na obaly a úvěrům, bankovním poplatkům a provizím.
(89) Některé druhy výrobku vyvezené čínskými vyvážejícími výrobci, jimž bylo uděleno individuální zacházení, se některými svými fyzickými vlastnostmi odlišovaly od srovnatelných druhů výrobku prodávaných v analogické zemi, např. leskem, barvou, průřezem nebo silikonovou úpravou. Proto byla v souladu s čl.
2 odst. 10 písm. a) základního nařízení provedena odpovídající úprava.
Tam, kde spolehlivější informace nebyly k dispozici, byla výše této úpravy stanovena podle cenového rozdílu, který byl pro konkrétní vlastnosti zjištěn v analogické zemi.
(90) Šetřením se zjistilo, že v analogické zemi se výrobek prodával výhradně konečným uživatelům, kdežto čínští vyvážející výrobci ho rovněž prodávali prostřednictvím jiných prodejních kanálů. Tam, kde stejné prodejní kanály v analogické zemi neexistovaly, byla povolena zvláštní úprava v souladu s čl.
2 odst. 10 písm. d) podbodem ii) základního nařízení, a to odečtení částky odpovídající 10 % hrubého ziskového rozpětí od běžné hodnoty pro konečné uživatele.
(91) Na základě výše uvedeného byla stanovena běžná hodnota pro přibližně 70 až 90 % dotyčného výrobku vyvezeného do Společenství společnostmi, jimž bylo uděleno individuální zacházení.
To bylo považováno za reprezentativní pro uplatňovanou míru dumpingu.
(92) Pro čínského vyvážejícího výrobce byla provedena též úprava s ohledem na rozdíly při vracení DPH.
7.6. Dumpingové rozpětí
(93) Pro společnost, které byl udělen status zacházení jako v tržním hospodářství, bylo dumpingové rozpětí stanoveno srovnáním běžné hodnoty určené váženým průměrem pro dotčenou společnost s jejími vývozními cenami též vyjádřenými váženými průměry pro jednotlivé druhy výrobku, jak bylo stanoveno výše.
(94) Pro tři společnosti, kterým bylo uděleno individuální zacházení, se běžná hodnota vyjádřená váženým průměrem pro druhy výrobku vyvážené do Společenství, stanovená pro analogickou zemi, porovnávala s váženým průměrem vývozních cen odpovídajícího druhu výrobku do Společenství, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 základního nařízení.
(95) Pro spolupracující společnost, které nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, ani individuální zacházení, jakož i pro všechny nespolupracující vývozce bylo celostátně platné dumpingové rozpětí stanoveno jako vážený průměr mezi dumpingovým rozpětím zjištěným pro výrobce v netržním hospodářství bez nároku na individuální zacházení a pro výrobce s nejvyšším dumpingem, který je reprezentativním vzorem pro jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce v netržním hospodářství, jak bylo vysvětleno v bodě odůvodnění 49.
(96) Dumpingová rozpětí vyjádřená v procentech čisté ceny CIF s dodáním na hranice Společenství, před zaplacením cla, jsou:
Společnost _BAR_ Dumpingové rozpětí _BAR_
Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd. _BAR_ 26,3 % _BAR_
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd. _BAR_ 4,9 % _BAR_
Hangzhou AnShun Pettechs Fibre Industry Co. Ltd. _BAR_ 49,0 % _BAR_
Deqing AnShun Pettechs Fibre Industry Co. Ltd. _BAR_
Kunshan AnShun Pettechs Fibre Industry Co. Ltd. _BAR_
Jiangyin Changlong Chemical Fibre Co. Ltd. _BAR_ 63,2 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 85,8 % _BAR_
8. SAÚDSKÁ ARÁBIE
(97) Vyplněné dotazníky došly od dvou vyvážejících výrobců a od pěti dovozců spřízněných s jedním z těchto vývozců.
8.1. Saudi Basic Industries Corporation ("Sabic")
8.1.1. Běžná hodnota
(98) Tento vyvážející výrobce prodával reprezentativní množství obdobného výrobku na tuzemském trhu.
Takovýto prodej však nelze z důvodu ceny považovat za prodej uskutečňovaný v běžném obchodním styku.
Z tohoto důvodu a též proto, že spolehlivé údaje od jiných výrobců ve vyvážející zemi chyběly, bylo nutno běžnou hodnotu vypočítat, a to postupem podle čl. 2 odst.
(99) Pro výpočet běžné hodnoty byly k vlastním průměrným výrobním nákladům dotčeného spolupracujícího vyvážejícího výrobce pro každý vyvážený druh v období šetření připočteny jeho skutečné prodejní, správní a režijní náklady na tuzemské prodeje obdobného výrobku.
(100) Jelikož nebyly k dispozici spolehlivé údaje pro jiné vyvážející výrobce ze Saúdské Arábie (viz body odůvodnění 102 až 104) a jelikož dotčeným vyvážejícím výrobcem nebyly zpřístupněny žádné informace týkající se výroby a prodeje výrobků spadajících do téže obecné kategorie, bylo nutno ziskové rozpětí určit pomocí jakéhokoli jiného přiměřeného postupu, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení. V tomto ohledu se za přiměřené považovalo ziskové rozpětí ve výši 5 %. Nebyly k dispozici žádné informace, které by naznačovaly, že by takovéto ziskové rozpětí přesahovalo zisk běžně realizovaný jinými vývozci nebo výrobci při prodeji výrobků téže obecné kategorie na tuzemském trhu Saúdské Arábie, jak je požadováno v čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení.
8.1.2. Vývozní cena
(101) Veškeré prodeje do Společenství se uskutečnily prostřednictvím spřízněného dovozce, který výrobek dále prodával jak spřízněným, tak nespřízněným odběratelům.
Tito spříznění odběratelé zase dotyčný výrobek dále prodávali jiným nezávislým odběratelům. V důsledku toho byla vývozní cena vypočtena podle čl.
2 odst. 9 základního nařízení.
8.1.3. Srovnání
(102) Byly provedeny úpravy pro zohlednění rozdílů v nákladech na dopravu, pojištění, obaly a úvěry.
(103) Uvedený vyvážející výrobce rovněž požadoval úpravu běžné hodnoty vzhledem k poprodejním nákladům na tuzemském trhu.
Vedle toho, že k dispozici nebyl žádný materiál, který by nárokovanou částku doložil, nemohl být na základě poskytnutých informací učiněn závěr, že by tento faktor ovlivňoval srovnatelnost cen.
Zejména se nepodařilo prokázat, že by domácí odběratelé vlivem tohoto faktoru soustavně platili odlišné ceny.
Vedle toho bylo zjištěno, že tyto výdaje se týkaly nejen prodeje obdobného výrobku na tuzemském trhu, ale též prodeje na jiných trzích, včetně prodeje dotyčného výrobku ve Společenství.
Na základě výše uvedeného bylo nutno požadavek na tuto úpravu odmítnout, jelikož nebyly splněny požadavky čl. 2 odst.
8.2. National Polyester Fibers Factory ("NPF")
(104) Vyplněný dotazník předložený tímto vyvážejícím výrobcem měl ve svých údajích významné mezery a obsahoval protichůdné informace.
I když byla tato společnost požádána, aby své odpovědi opravila, doplnila a objasnila, tak chybějící informace nedodala a patřičné opravy neprovedla.
Navíc pak bylo ověřením na místě odhaleno, že společnost NPF více než polovinu svého prodeje polyesterových střižových vláken na tuzemském trhu za období šetření nenahlásila.
Kromě toho se nepodařilo porovnat společností nahlášené údaje o celkovém prodeji, včetně vývozních prodejů do Společenství, s účetními doklady společnosti.
Proto bylo konstatováno, že údaje o prodeji předložené ve vyplněném dotazníku nelze považovat za spolehlivý základ pro určení dumpingového rozpětí.
(105) Navíc pak údaje týkající se výrobních nákladů nebylo možno porovnat s vnitřními účetními doklady společnosti a nebyl zpřístupněn žádný průkazní materiál, který by doložil, že uváděné údaje jsou vskutku úplné a správné.
Závěr proto byl, že předložené informace o výrobních nákladech obdobného výrobku nejsou spolehlivé a nemohou být použity jako základ pro stanovení běžné hodnoty.
(106) S ohledem na výše uvedené se došlo k závěru, že dumpingové rozpětí pro tohoto vyvážejícího výrobce nelze stanovit na základě jeho vlastních údajů.
Proto bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě zjištěných skutečností, jak předpokládá článek 18 základního nařízení.
V této věci a též s ohledem na nedostatečnost informací předložených společností NPF nebylo důvodu k závěru, že by společnost NPF prodávala výrobek za jiné dumpingové ceny než druhý zmiňovaný vyvážející výrobce ze Saúdské Arábie.
Proto bylo považováno za správné nastavit dumpingové rozpětí pro společnost NFP na stejnou úroveň jako pro druhého vyvážející výrobce ze Saúdské Arábie.
(107) Společnost vznesla námitky vůči přístupu a tvrdila, že jednala zcela průhledně a že chybné údaje v poskytnutých informacích nebyly záměrné a byly čistě administrativního rázu.
Nicméně neposkytla žádné další ověřitelné informace, na základě kterých by Komise přezkoumala své závěry.
(108) Další saúdskoarabský vyvážející výrobce nesouhlasil s výše uvedeným přístupem a tvrdil, že tento přístup zvýhodňuje odmítání spolupráce.
Dále tvrdil, že společnost NPF vyvážela další druhy výrobků, které nejsou srovnatelné s druhy výrobků vyváženými společností Sabic.
V této souvislosti je nutné poznamenat, že dumpingové rozpětí pro společnost NPF bylo stanoveno na základě nejlepších dostupných informací.
Protože velkou většinu (81 %) dotyčných výrobků ze Saúdské Arábie do Společenství vyvážela společnost Sabic a protože neexistuje žádná jiná vhodná metoda, byla uvedená metoda považována za vhodný základ pro stanovení dumpingového rozpětí pro společnost NPF.
Dále, jak je uvedeno výše, neexistovaly důvody pro závěr, že společnost NPF používala dumping na jiné úrovni než ostatní vyvážející výrobci v Saúdské Arábii.
Co se týče různých druhů výrobků vyvážených těmito dvěma společnostmi, je nutné poznamenat, že všechny spadají do definice dotyčného výrobku.
Za těchto okolností se přístup uplatňovaný Komisí považuje za přiměřený.
8.2.1. Dumpingové rozpětí
(109) Dumpingové rozpětí bylo stanoveno srovnáním běžné hodnoty, která byla určena váženým průměrem pro danou společnost, s jejími vývozními cenami, též vyjádřenými váženými průměry pro jednotlivé druhy výrobku, jak je stanoveno výše.
Jak bylo vysvětleno v bodě odůvodnění 104, bylo dumpingové rozpětí pro druhého vyvážejícího výrobce v Saúdské Arábii, jmenovitě pro společnost NPF, nastaveno na stejnou úroveň jako rozpětí zjištěné pro spolupracujícího výrobce v Saúdské Arábii (společnost Sabic).
(110) Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny prokázalo existenci dumpingu.
Dumpingová rozpětí vyjádřená v procentech čisté ceny CIF s dodáním na hranice Společenství, před zaplacením cla, jsou:
National Polyester Fibers Factory 31,7 %
Saudi Basic Industries Corporation (Sabic) 31,7 %
(111) Jelikož dvě výše uvedené společnosti představovaly veškerý objem vývozu ze Saúdské Arábie do Společenství, jak bylo vysvětleno v bodě odůvodnění 48, bylo zbytkové clo stanoveno též na úrovni spolupracující společnosti s největším dumpingovým rozpětím.
Zbytkové clo vyjádřené v procentech čisté ceny CIF s dodáním na hranice Společenství, před zaplacením cla, je proto stanoveno ve výši 31,7 %.
9. KOREJSKÁ REPUBLIKA
(112) Odpovědi na dotazník došly od tří vyvážejících výrobců vybraných do vzorku.
(113) Jeden vyvážející výrobce původně předložil údaje pro všechny výrobky obsahující polyester.
Jelikož však tento přezkum postihuje pouze syntetická polyesterová střižová vlákna, nemykaná, nečesaná ani jinak nezpracovaná pro spřádání, která je v současné době možno zařadit do kódu KN 55032000 (tj. s 50 nebo více % polyesteru), byly všechny výrobky, o kterých vyvážející výrobce deklaroval, že obsahují méně než 50 % polyesteru, při šetření pominuty.
9.1. Běžná hodnota
(114) Pro tři uvedené vyvážející výrobce vybrané do vzorku byly objemy prodeje obdobného výrobku reprezentativní ve smyslu definice uvedené v bodech odůvodnění 29 až 31. Běžná hodnota byla z velké míry založena na cenách, které byly zaplaceny nebo měly být zaplaceny v běžném obchodním styku nezávislými odběrateli v Korejské republice, v souladu s čl. 2 odst. 1 základního nařízení. Avšak pro ty druhy výrobku, jejichž objem prodeje na tuzemském trhu nepostačoval k tomu, aby je bylo možno považovat za reprezentativní, nebo které nebyly realizovány v běžném obchodním styku, byla běžná hodnota vypočítána v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení, jak bylo vysvětleno v bodě odůvodnění 34.
(115) Jeden vyvážející výrobce v Korejské republice uváděl objemy prodávané korejským výrobním společnostem jako tuzemské prodeje, přestože dotyčný výrobek byl nakonec určen na vývoz.
Vyvážející výrobce argumentoval tím, že tyto prodeje byly zamýšleny pro domácí spotřebu.
U těchto prodejů se však postupovalo podle administrativních pravidel specifických pro prodej na vývoz, jelikož zde nebyla počítána tuzemská daň z obratu. Tyto prodeje byly též běžně fakturovány v USD a hrazeny akreditivy, platily pro ně předpisy o vracení cla a v účetních výkazech společnosti byly běžně zařazovány jako místní prodeje na vývoz.
Za těchto okolností a v souladu s přístupem použitým při šetření zmiňovaném v bodě odůvodnění 2 ("původní šetření") byly tyto prodeje vyřazeny z výpočtu běžné hodnoty pro danou společnost.
(116) Tentýž korejský vyvážející výrobce měl prospěch z národního programu, jehož cílem bylo pomáhat korejským společnostem ve finančních potížích, tzv. "programu úspěchu" (work out programme).
V rámci tohoto programu mohla společnost kapitalizovat své dluhy, takže značnou částku zaúčtovala jako příjem, kterým uměle vyrovnala velkou část svých prodejních, správních a režijních nákladů.
Z toho byl odvozen závěr, že tato částka by neměla být považována za běžný příjem, který by měl být započten do výpočtu prodejních, správních a režijních nákladů.
Proto uváděná částka prodejních, správních a režijních nákladů, která zahrnovala tento umělý příjem, nezobrazovala přiměřeným způsobem náklady vzniklé při výrobě a prodeji obdobného výrobku. Z tohoto důvodu a v souladu s čl.
2 odst. 5 základního nařízení nebyla tato částka při výpočtu výše prodejních, správních a režijních nákladů vzata v úvahu.
(117) Společnost také vykázala zisk tím, že nesplacené pohledávky zahrnula do výpočtu prodejních, správních a režijních nákladů.
Protože se tyto pohledávky netýkaly dotyčného výrobku a vztahovaly se na přínosy v rámci "programu úspěchu", nejsou běžným příjmem, který je nutné brát při výpočtu prodejních, správních a režijních nákladů v úvahu.
Společnost tvrdila, že zahrnutí nesplacených pohledávek používá každý rok, a proto by neměly být z výpočtu vyloučeny.
To je v rozporu s auditorskými zprávami společnosti, které uvádějí, že v posledních dvou letech k takovému nezahrnutí nedošlo a že toto nezahrnutí souvisí zvláště s "programem úspěchu".
Proto zůstává vyloučení tohoto zisku z výpočtu prodejních, správních a režijních nákladů zachováno.
(118) Společnost tvrdila, že úpravy prodejních, správních a režijních nákladů byly výsledkem běžných obchodních operací, a proto by se neměly brát v úvahu.
Po zveřejnění informací poskytla společnost nové informace, které však naznačovaly, že se tyto dva zisky uvedené v předchozích bodech odůvodnění netýkají dotyčného výrobku.
Nové neověřené informace byly navíc v rozporu s informacemi shromážděnými během ověření na místě, a proto je nelze přijmout.
Z těchto důvodů se námitky týkající se "program úspěchu" zamítají.
(119) Tentýž vyvážející výrobce deklaroval vysoké pojistné plnění během období šetření z titulu požáru jedné z výrobních linek, kde se dotyčný výrobek vyrábí, k němuž došlo před začátkem období šetření.
Společnost tento příjem odečetla ze svých prodejních, správních a režijních nákladů spojených s tuzemským prodejem dotyčného výrobku.
Na druhé straně ale nezapočetla náklady, které jí z titulu požáru během období šetření vznikly.
Proto byly prodejní, správní a režijní náklady silně podhodnoceny.
Pojistné plnění bylo použito na instalaci nové výrobní linky, na které se už dotyčný výrobek dále nevyráběl.
Z toho byl učiněn závěr, že jakékoli náklady a příjmy spojené s uvedeným požárem buď vznikly mimo období šetření, nebo neměly vztah k dotyčnému výrobku, a měly by proto být při výpočtu výše prodejních, správních a režijních nákladů pro účely výpočtu běžné hodnoty vynechány.
(120) Po poskytnutí informací tato společnost vznesla námitky proti výše uvedeným závěrům a tvrdila, že jí vznikly náklady vzhledem ke ztrátám v podnikání.
Avšak tato námitka již byla prošetřena během ověření na místě, když společnost nepředložila žádné podpůrné důkazy, které by ukázaly část pojistného plnění určeného na ztráty v podnikání.
Tato námitka se proto zamítá.
9.2. Vývozní cena
(121) Jeden vyvážející výrobce oznámil, že při původním šetření měla společnost ve Společenství spřízněného dovozce.
Tento vyvážející výrobce tvrdil, že se situace změnila a že dovozce ve Společenství, přestože dosud existuje, již s jejich společností není spřízněný.
Je třeba poznamenat, že na tohoto dovozce připadal významný objem prodeje dotyčného výrobku do Společenství realizovaného korejským vyvážejícím výrobcem.
Tato záležitost byla pečlivě prošetřena, aby se zjistilo, zda je pro daný případ oprávněné použít čl. 2 odst.
(122) Byl proveden rozbor cen účtovaných spřízněnému dovozci korejským vyvážejícím výrobcem.
Zjistilo se, že ceny zde byly soustavně na stejné úrovni jako ceny účtované během období šetření nespřízněným dovozcům.
Za těchto okolností bylo konstatováno, že při účtování cen byl mezi spřízněnými společnostmi udržován odstup a že tedy tyto ceny byly spolehlivé. Jelikož tedy vývozní ceny byly spolehlivé, nebylo třeba se uchylovat k čl.
2 odst. 9 základního nařízení a konstatovat, že obě tyto společnosti byly spřízněné.
(123) Proto byla pro případ tohoto vyvážejícího výrobce vývozní cena založena na cenách, které byly zaplaceny nebo měly být zaplaceny všemi odběrateli ve Společenství.
(124) V případě zbývajících dvou vyvážejících výrobců byla vývozní cena založena na cenách, které byly zaplaceny nebo měly být zaplaceny nespřízněnými odběrateli ve Společenství.
9.3. Srovnání
(125) Aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání, byly uplatněny úpravy o rozdíly dovozních poplatků a nepřímých daní, cel, nákladů na dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejších nákladů, nákladů na balení, bankovních poplatků, nákladů na úvěry a provizí tam, kde to bylo možné a oprávněné.
(126) Všichni tři vyvážející výrobci žádali o vrácení cla z tohoto důvodu, že jejich dovozní poplatky byly přičítány k tíži obdobného výrobku tam, kde byl zamýšlen pro spotřebu ve vývozní zemi, avšak byly refundovány, pokud byl tento výrobek prodán na vývoz do Společenství.
V každém z těchto případů se ukázalo, že nárokovaná částka byla vyšší než výše cla připadajícího na obdobný výrobek na tuzemském trhu, a proto byly provedeny příslušné úpravy.
(127) Po poskytnutí informací dvě společnosti vznesly námitky vůči postupu použitému při úpravě o částku odpovídající clu, částečně na základě toho, že se tato částka lišila od částky použité v původním šetření.
Tvrdily, že by se místo tohoto postupu měl použít postup, který použily v odpovědích na dotazníku.
(128) Bylo zjištěno, že metoda výpočtu používaná společnostmi, která se podobá metodě použité v původním šetření, neodpovídá skutečné výši dovozních cel, která platí pro obdobný výrobek. Proto nebyla v souladu s požadavky čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení a musí se zamítnout. Postup používaná v současném šetření je v souladu s podmínkami uvedenými v čl. 2 odst. 10 písm. b), a proto je považována za nejvhodnější a je dále používán.
(129) Vedle toho všichni tři vyvážející výrobci nárokovali náklady na úvěry na základě skutečného trvání úvěrového období, kdy úvěr byl odběratelům poskytnut v rámci systému "otevřeného účtu", kterého se na korejském tuzemském trhu používá.
Byla zjištěna obecná skutečnost, že u tohoto systému vyvážející výrobci ve skutečnosti konkrétní úvěrové lhůty neposkytují a že navíc nelze přesně určit, na jak dlouho byl úvěr poskytnut,protože účtenky nelze spárovat s konkrétními fakturami.
Za těchto okolností nebylo možno úlevy poskytnout.
(130) Po poskytnutí informací dvě společnosti tvrdily, že skutečnost, že použily systém otevřených účtů není sama a sobě důvodem k zamítnutí úprav o úvěrové náklady.
Šetření však ukázalo, že neexistoval přímý vztah mezi cenami a ohlášenými úvěrovými podmínkami.
Nebylo možné prokázat, že zákazník před prodejem s konkrétními úvěrovými podmínkami souhlasil a že tyto podmínky proto neměly vliv na ceny a srovnatelnost cen.
Námitka vyvážejících výrobců se proto zamítá.
(131) Jeden vyvážející výrobce požadoval zohlednění jiných faktorů v souladu s čl. 2 odst.
10 písm. k) základního nařízení z toho titulu, že prodej na vývoz se uskutečňoval na odlišné úrovni obchodování než prodej na tuzemském trhu, což ovlivnilo srovnatelnost cen.
Tvrdilo se, že prodej na tuzemském trhu vskutku spočíval hlavně v prodeji konečným uživatelům, kdežto prodej na vývoz do Společenství probíhal hlavně jako prodej distributorům. Jelikož společnost nebyla schopna příslušnou úpravu kvantifikovat, zakládala svůj nárok na čl.
10 písm. d) podbodu i) základního nařízení. Uvedená společnost později tvrdila, že úprava by měla vycházet z rozdílu cen účtovaných na tuzemském trhu konečným uživatelům a distributorům.
Společnost však nebyla schopna existenci žádných takových soustavných a zřetelných cenových rozdílů prokázat.
Proto nebylo možno dospět k závěru, že by tento rozdíl v úrovni obchodování ovlivnil srovnatelnost cen, takže tento požadavek musel být zamítnut.
(132) Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že zohlednění rozdílů fyzických vlastností je ospravedlněno tím, že se různé druhy výrobku odlišují denierem a leskem.
Tato společnost však nebyla schopna doložit, že by tento rozdíl denieru nebo lesku vlákna ovlivnil cenu nebo cenovou srovnatelnost, takže tento požadavek musel být zamítnut.
9.4. Dumpingové rozpětí
(133) Srovnání běžné hodnoty dané váženým průměrem s vývozní cenou ze závodu danou váženým průměrem pro každý druh výrobku u dvou vyvážejících výrobců ukázalo, že zde docházelo k dumpingu.
Navíc pak je třeba ohledně jednoho vyvážejícího výrobce poznamenat, že se zjistilo, že jeho vývozní ceny v posledním měsíci období šetření ("druhé období") byly obecně a v průměru vyšší než ceny účtované před tímto měsícem ("první období").
I když vývozní ceny za druhé období byly vysoké a většinou na takové úrovni, že k dumpingu nedocházelo, byl praktikován výrazný dumping v prvním období, kdy vývozní ceny byly nižší.
Byla tedy zjištěna struktura vývozních cen, kde byl významný rozdíl mezi první a druhou částí období šetření.
Navíc se zjistilo, že srovnáním průměrných hodnot s průměrnými hodnotami by se nepoznalo, že v první části období šetření docházelo k významnému dumpingu, jelikož tento postup by neumožnil patřičným způsobem zohlednit významné rozdíly ve struktuře vývozních cen mezi první a druhou částí období šetření.
Z tohoto důvodu a též s ohledem na závěry uvedené v bodě odůvodnění 124 se došlo k závěru, že běžná hodnota založená na váženém průměru by měla být porovnávána s cenami všech jednotlivých případě vývozu v souladu s čl. 2 odst.
(134) Z důvodů uvedených v bodě odůvodnění 44 nebylo možno provést srovnání individuálních běžných hodnot a individuálních vývozních cen pro jednotlivé transakce.
Jelikož jeden vyvážející výrobce vydával každý měsíc pouze jedinou fakturu pro každého odběratele, nebylo ve skutečnosti možné nalézt přiměřené přiřazení jednotlivých vývozních transakcí a jednotlivých transakcí prodeje na tuzemském trhu.
U většiny těchto případů by při takovém porovnávání bylo nutno zjišťovat průměry cen za tentýž měsíc (takže už by se pak neporovnávaly jednotlivé transakce), nebo by bylo třeba přistoupit k libovolnému výběru vývozních cen pro účely takového porovnávání.
(135) Vyvážející výrobce, pro kterého byl porovnáván vážený průměr běžné hodnoty s cenami všech jednotlivých vývozních transakcí, proti tomuto postupu protestoval. Společnost tvrdila, že pro tento omezený počet transakcí za ceny bez dumpingu v posledním měsíci období šetření existuje hospodářský důvod, a proto není oprávněné domnívat se, že tato struktura vývozních cen existovala v době šetření.
Je však třeba poznamenat, že hospodářský důvod těchto faktur – bez ohledu na to, zda je takový důvod v tomto kontextu relevantní – nemůže konečný odběratel ověřit.
Navíc, tvrzení vyvážejícího výrobce, že existuje hospodářský důvod pro omezený počet transakcí, je v rozporu s informacemi poskytnutými samotnou společností, která během vyšetřování tvrdila, že cenová náhrada byla uskutečněna po období šetření.
Navíc dumpingové rozpětí pro společnost vypočtené jako vážený průměr k základu váženého průměru za jedenáct měsíců období šetření (kromě prosince), a za první pololetí období šetření, mělo obdobnou úroveň, jaká byla zjištěna při používání váženého průměru podle postupu porovnáním transakcí pro celé období šetření.
Vzhledem k výše uvedenému je metodika porovnávání váženého průměru běžné hodnoty s cenami všech jednotlivých vývozních transakcí v tomto případě odpovídající.
(136) Pro spolupracující společnosti nevybrané do vzorku bylo dumpingové rozpětí vypočteno jako vážený průměr dumpingových rozpětí společností vybraných do vzorku. Společnost Sung Lim Co. Ltd., jejíž dumpingové rozpětí je zanedbatelné, nebyla pro tento účel v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení uvažována.
(137) Stanovená dumpingová rozpětí vyjádřená v procentech dovozní ceny CIF s dodáním na hranice Společenství, před zaplacením cla, jsou:
- Huvis Corporation, Soul 5,7 %
- Saehan Industries Inc., Soul 10,6 %
- Sung Lim Co. Ltd., Kumi-si 0,9 % (zanedbatelné)
- spolupracující společnosti nevybrané do vzorku 6,0 %
- všechny ostatní společnosti 10,6 %
10. TCHAJ-WAN
(138) Odpovědi na dotazník došly od dvou vyvážejících výrobců vybraných do vzorku.
(139) Oba vyvážející výrobci původně předložili údaje pro všechny výrobky obsahující polyester.
Jelikož však tento přezkum postihuje pouze syntetická polyesterová střižová vlákna, nemykaná, nečesaná ani jinak nezpracovaná pro spřádání, která je v současné době možno zařadit do kódu KN 55032000 (tj. s 50 nebo více % polyesteru), byly všechny výrobky, o kterých vyvážející výrobce deklaroval, že obsahují méně než 50 % polyesteru, při šetření pominuty.
10.1. Běžná hodnota
(140) Prodej obdobného výrobku byl pro oba vyvážející výrobce reprezentativní. Běžná hodnota byla z velké míry založena na cenách, které byly zaplaceny nebo měly být zaplaceny v běžném obchodním styku nezávislými odběrateli na Tchaj-wanu, v souladu s čl. 2 odst. 1 základního nařízení. Avšak pro ty druhy výrobku, jejichž objemy prodeje na tuzemském trhu nebyly dostačující nebo nebyly realizovány v běžném obchodním styku, byla běžná hodnota vypočítána v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení, jak bylo vysvětleno v bodě odůvodnění 34. Prodejní, správní a režijní náklady a zisk byly založeny na skutečných údajích o výrobě a prodeji obdobného výrobku vyvážejícího výrobce, který je předmětem šetření, v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 6 základního nařízení.
10.2. Vývozní cena
(141) Pro oba vyvážející výrobce byly vývozní ceny stanoveny podle cen skutečně zaplacených nespřízněnými odběrateli ve Společenství v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
10.3. Srovnání
(142) Aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání, byly provedeny úpravy pro zohlednění rozdílů v nákladech na dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejších nákladů, nákladů na balení, bankovních poplatků, rabatů, slev, nákladů na úvěry a provizí tam, kde to bylo možné a oprávněné.
10.4. Dumpingové rozpětí
(143) Běžná hodnota vyjádřená váženým průměrem pro každý druh polyesterových střižových vláken byla porovnávána s vývozní cenou vyjádřenou váženým průměrem pro odpovídající druh výrobku, v souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení, na základě cen ze závodu a při stejné úrovni obchodování.
(144) Toto srovnání ukázalo, že u dvou šetřených tchajwanských vyvážejících výrobců docházelo k dumpingu, přičemž dumpingové rozpětí se rovnalo částce, o kterou běžná hodnota takto stanovená přesahovala cenu pro vývoz do Společenství.
(145) Stanovená dumpingová rozpětí vyjádřená v procentech dovozní ceny CIF s dodáním na hranice Společenství, před zaplacením cla, jsou:
- Nan Ya Plastics Corporation, Taipei 1,7 %
- Far Eastern Textile Ltd., Taipei 1,8 %
(146) Jelikož obě dumpingová rozpětí jsou zanedbatelná, tj. činí méně než 2 %, mělo by být ve shodě se zavedeným postupem Komise řízení proti Tchaj-wanu zastaveno bez uložení opatření, pokud jsou okolnosti, ze kterých tyto výsledky vyplynuly, považovány za trvalé.
D. TRVALÁ POVAHA ZMĚNY OKOLNOSTÍ A PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ/OPĚTOVNÉHO VÝSKYTU POŠKOZUJÍCÍHO DUMPINGU
1. OBECNĚ
(147) V rámci prozatímního přezkumu, který zahrnoval Tchaj-wan a Korejskou republiku, Komise rovněž prošetřovala, zda změny okolností, pokud jde o původní šetření v souvislosti s dumpingem a újmou, lze rozumně považovat za změny, které jsou trvalé povahy podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(148) Pro Tchaj-wan pak v souladu s čl. 11 odst. 7 základního nařízení bylo navíc prošetřováno, zda je pravděpodobné, že by dumping mohl pokračovat nebo se znovu vyskytnout, pokud budou opatření odvolána.
2. KOREJSKÁ REPUBLIKA
(149) Jak bylo uvedeno výše, současné šetření ukázalo, že k dumpingu docházelo u dvou ze tří vyvážejících výrobců vybraných do vzorku, byť i na nižší úrovni než při původním šetření.
Pokud se jednalo o třetího vyvážející výrobce, byl stejně jako při původním šetření zjištěn dumping jen na zanedbatelné úrovni.
(150) Rozbor prováděný vzhledem k závěru, zda změněné okolnosti ohledně dumpingu jsou trvalé povahy, vzal v úvahu výrobní kapacitu, vývoj objemu prodeje na tuzemském trhu, na trhu Společenství a na trhu vývozů do třetích zemí, jakož i ceny dotyčného výrobku prodávaného na každém z těchto trhů tří vyvážejících výrobců v Korejské republice vybraných do vzorku, kteří v období šetření představovali přes 80 % vývozů dotyčného výrobku do Společenství.
2.1. Výrobní kapacita
(151) Objem výroby dotyčného výrobku od roku 2001 mírně vzrostl, a sice o 3,5 % (opatření byla uložena v prosinci 2000), přičemž výrobní kapacita poklesla zhruba o 4 %.
Využití kapacit tudíž dosáhlo vysoké úrovně (89 % v roce 2001 a 95 % během období šetření) a volných kapacit bylo málo.
Vyvážející výrobci na další léta nepředpovídali žádný nárůst výroby.
Jeden z největších vývozců dotyčného výrobku do Společenství v období šetření dokonce výrobu dotyčného výrobku v době po skončení období šetření zastavil.
2.2. Objem prodeje
(152) Tuzemský trh se v posledních letech relativně nezměnil.
I když tuzemská spotřeba může poklesnout vlivem možného přesunu některých výrobních operací uživatelů polyesterových střižových vláken mimo Koreu, nelze očekávat žádnou významnou a okamžitou změnu na tuzemském trhu.
Dokonce i kdyby spotřeba polyesterových střižových vláken na tuzemském trhu poklesla, může se výroba přesunout ve prospěch jiných polyesterových přízí, což je technicky docela dobře schůdné, nebo se dotyčný výrobek může vyvážet do jiných třetích zemí mimo trh Společenství, ať už takové země uplatňují nižší antidumpingová cla, nebo ne, nebo se může stát obojí.
Navíc se u korejských výrobců jedná o společnosti výrazně orientované na vývoz, neboť přes 70 % své produkce polyesterových střižových vláken prodávají na trzích třetích zemí.
S ohledem na poměrně nízkou závislost na tuzemském trhu by pokles tuzemské spotřeby významně neovlivnil ziskovost těchto společností.
Proto by se rozšiřování prodeje na jiné odběratele mimo Koreu nabídkou polyesterových střižových vláken za nižší ceny nemuselo jevit jako naléhavě nutné.
Na základě dostupných informací proto nelze dospět k závěru, že změnou velikosti tuzemského trhu by automaticky došlo k nárůstu vývozu polyesterových střižových vláken do Společenství s postupně narůstajícím dumpingem.
(153) Pokud jde o prodeje na vývoz do jiných třetích zemí, byl prodej po dobu posledních tří finančních roků stabilní a představoval kolem 68 % celkového objemu prodeje dotyčného výrobku.
Není důvodu se domnívat, že by trhy třetích zemí v budoucnosti již nemohly absorbovat další vývozy, zejména v situaci, kdy poptávka po polyesterových střižových vláknech celosvětově roste vlivem širšího používání dotyčného výrobku, které se již neomezuje na spřádané nebo tkané výrobky, nýbrž rostoucí měrou zahrnuje i netkané textilie.
(154) S ohledem na vysoký stupeň využívání kapacit korejskými výrobci, na nízký podíl volných kapacit a též na značně stabilní situaci na tuzemském trhu i na jiných vývozních trzích je rovněž nepravděpodobné, že by snížení výše antidumpingových opatření vedlo k výraznému nárůstu dovozů dotyčného výrobku do Společenství.
2.3. Prodejní ceny
(155) Zjišťovalo se, zda by snížení dumpingového rozpětí mohlo pravděpodobně vést k poklesu vývozních cen, což by pak mohlo vyústit ve zvyšování dumpingu.
Jelikož v tomto případě již opatření byla v platnosti a vývozy do Společenství probíhaly stabilně a ve značném rozsahu i přes tato opatření, nic nenasvědčuje tomu, že by z nižších dumpingových rozpětí měly vyplývat nižší vývozní ceny.
Právě naopak by bylo možno argumentovat tím, že pokud by dovozci měli platit nižší dumpingová cla, vytvářelo by to pro korejské společnosti možnost zvyšovat své ceny, aniž by se změnila konečná cena placená nespřízněným odběratelem.
2.4. Pravděpodobný vývoj běžné hodnoty
(156) Nic nenasvědčovalo tomu, že by běžnou hodnotu stanovenou tímto šetřením nebylo možno považovat za hodnotu trvalou.
(157) Argumentovat by se dalo tím, že vývoj cen surovin, který úzce souvisí s cenami ropy, by mohl běžnou hodnotu významně ovlivnit.
Bylo však konstatováno, že jelikož suroviny jsou komodity, jejichž cena je určována mezinárodně, měl by účinek nárůstu cen surovin tentýž dopad na vývozní cenu jako na běžnou hodnotu, jelikož všechny subjekty na trhu by byly ovlivněny stejně.
2.5. Závěry pro Korejskou republiku
(158) S ohledem na výše uvedené a v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení se došlo k závěru, že je možno rozumně usoudit, že změněné okolnosti, jež vedly k poklesu dumpingového rozpětí, jsou trvalé povahy.
(159) Pokud jde o společnost, u které bylo zjištěno zanedbatelné dumpingové rozpětí, je třeba poznamenat, že této společnosti již bylo uloženo antidumpingové clo ve výši 0 % od doby uložení konečných opatření v roce 2000.
I přes levné dovozy zejména z ČLR a ze Saúdské Arábie, které konkurovaly korejským dovozům, však nebylo možno u této společnosti v současném prozatímním přezkumu žádný dumping zjistit.
Proto není důvodu se domnívat, že tato společnost do budoucna své chování při vývozu změní.
(160) Vzhledem k tomu, že pro všechny dotčené společnosti v Koreji byla zjištěna nižší dumpingová rozpětí a že se nepočítá, že by se zde jednalo jen o krátkodobou situaci, měla by být opatření uložená nařízením (ES) č. 2852/2000 patřičně pozměněna.
(161) Ze stejných důvodů by mělo být potvrzeno zanedbatelné dumpingové rozpětí pro společnost Sung Lim Co. Ltd.
3. TCHAJ-WAN
(162) Při rozboru byla vzata v úvahu výrobní kapacita, vývoj objemu prodeje na tuzemském trhu, na trhu Společenství a na trhu vývozů do třetích zemí (s vyloučením Společenství), jakož i ceny dotyčného výrobku prodávaného na každém z uvedených trhů dvou vyvážejících výrobců na Tchaj-wanu vybraných do vzorku, kteří v období šetření představovali přes 90 % vývozu dotyčného výrobku do Společenství.
3.1. Výrobní kapacita
(163) Za poslední čtyři finanční roky se výrobní kapacita dvou vyvážejících výrobců na Tchaj-wanu snížila přibližně o 6,5 %.
I když využití kapacit je celkově pouze 73 %, zůstala tato hodnota využití kapacit po delší dobu stálá.
Na základě dostupných informací se zdá, že výroba se přesouvá do jiných zemí (Vietnam, Čína), kde je produktivita vyšší.
Proto i když je volná kapacita k dispozici, nárůst vývozů do Společenství v případě odvolání opatření není příliš pravděpodobný, protože volné kapacity se spíše budou přesouvat do jiných třetích zemí.
3.2. Objem prodeje
(164) Za poslední tři finanční roky nebylo hlavním odbytištěm dotyčného výrobku pro vyvážející výrobce Společenství, nýbrž jiné třetí země.
Objem prodeje na trhu Společenství byl pořád ještě značný, neboť představoval 24 % celkového objemu prodeje dotyčného výrobku za období šetření. Je však třeba si povšimnout, že tento poměr v průběhu času klesal (29 % v roce 2001).
Přes opatření uplatněná jinými třetími zeměmi (Čínou a Japonskem) objem vývozu do třetích zemí během tří let vzrostl o 14 %, což za období šetření představuje 62 % celkového objemu prodeje dotyčného výrobku.
(165) Prodej na tuzemském trhu za poslední tři finanční roky zůstal stabilní a za období šetření představoval 13,4 % celkového objemu prodeje dotyčného výrobku.
(166) Když se uváží, že vyvážející výrobci, přestože byli vystaveni antidumpingovým opatřením v několika třetích zemích, nadále objemy svého vývozu do třetích zemích mimo Společenství zvyšovali a že si i nadále udržovali výrazný podíl na trhu Společenství, není zde žádný jasný náznak, že by se nějaké volné kapacity měly přesouvat na trh Společenství, pokud bude řízení proti Tchaj-wanu zastaveno.
V této souvislosti se též došlo k závěru, že převádění výrobních kapacit do třetích zemí nemá žádný vztah k existenci opatření na ochranu obchodu namířených proti dovozům výrobku pocházejícího z Tchaj-wanu.
3.3. Prodejní ceny na vývozních trzích
(167) Bylo provedeno srovnání cen dotyčného výrobku prodávaného na vývoz do Společenství s jeho cenami při prodeji na vývoz do třetích zemí v průběhu období šetření.
(168) Zjistilo se, že pokud jde o celkové číselné údaje (zahrnující všechny druhy dotyčného výrobku), byly prodejní ceny dotyčného výrobku ve Společenství podstatně vyšší (o více než 10 % za poslední tři finanční roky) než ve třetích zemích.
Tento zjištěný cenový rozdíl mezi trhem Společenství a ostatními vývozními trhy by však bylo možno z velké míry vysvětlit existencí vysokého cenového rozptylu mezi různými druhy výrobků vyvážených vyvážejícími výrobci.
Jelikož se u vývozů do Společenství i přes existenci antidumpingových opatření jedná o významná množství, mohlo by ukončení těchto opatření dokonce poskytnout vývozcům prostor pro zvýšení vývozních cen.
(169) Na tomto základě nic v cenové úrovni uplatňované na jiných vývozních trzích nenasvědčuje tomu, že by společnosti mohly své ceny u vývozů do Společenství snižovat.
3.4. Pravděpodobný vývoj běžné hodnoty
(170) Nezjistilo se nic, co by naznačovalo, že by se běžná hodnota měla změnit.
Tuzemský trh zůstává stabilní a též situace ohledně nákladů se ve vztahu k domácímu trhu nemění.
(171) Pokud jde o vliv cen surovin na běžnou hodnotu, platí závěry uvedené v bodě odůvodnění 147 také pro Tchaj-wan.
3.5. Závěry ohledně Tchaj-wanu
(172) Z výše uvedeného rozboru nic nenasvědčuje tomu, že by po ukončení opatření mělo znovu začít docházet k dumpingu.
4. ZÁVĚRY OHLEDNĚ PRAVDĚPODOBNOSTI POKRAČOVÁNÍ/OPĚTOVNÉHO VÝSKYTU (POŠKOZUJÍCÍHO) DUMPINGU
(173) Současná opatření uplatňovaná vůči dovozům polyesterových střižových vláken pocházejících z Korejské republiky jdou nad rámec toho, co je nezbytné k zamezení poškozujícího účinku dovozů, u kterých je uplatňován dumping.
S ohledem na to, že je pravděpodobné, že by dumping pokračoval nebo by se znovu vyskytl, pokud by opatření byla ukončena, a s ohledem na závěry o existenci dumpingu i přes opatření uplatňovaná v současné době vůči Korejské republice se konstatuje, že tato opatření by měla být pozměněna a nastavena na úrovně zjištěné při tomto přezkumu.
(174) Opatření v současné době uplatňovaná vůči dovozům polyesterových střižových vláken pocházejících z Tchaj-wanu již nadále nemají oprávnění.
S ohledem na to, že nebyl zjištěn žádný prvek naznačující pravděpodobnost pokračování nebo opětovného výskytu dumpingu v případě, že opatření budou odvolána, a též s ohledem na závěr o dumpingu (ohledně jeho zanedbatelnosti), které vyplynuly ze současného přezkumu, se došlo k závěru, že řízení vedené proti Tchaj-wanu by mělo být zastaveno bez uložení opatření.
(175) Žadatelé představující výrobní odvětví Společenství, vznesli námitky k navrhovanému ukončení antidumpingového řízení proti dovozům z Tchaj-wanu.
Tvrdili, že je nutné analyzovat tchajwanský trh jako celek, a ne pouze situaci vývozních výrobců vybraných do vzorku, a to vzhledem ke skutečnosti, že se dá očekávat, že společnosti nevybrané do vzorku budou pokračovat ve vývozech za dumpingové ceny, pokud by byla opatření odvolána.
Tvrdili, že společnosti nevybrané do vzorku, by se vzhledem ke své špatné finanční situaci velmi pravděpodobně snažily maximalizovat své peněžní toky zvýšením objemu vývozu (za dumpingové ceny), což by potvrzovaly jejich cenové postupy týkající se vývozu do USA.
Dále tvrdili, že dopad těchto dovozů by byl značný, protože výrobní kapacita těchto společností by představovala asi 66 % spotřeby Společenství.
(176) Je třeba poznamenat, že vybraný vzorek nepředstavuje pouze 95 % tchajwanského vývozu do EU, ale také 43 % tchajwanského vývozu do jiných zemí, 71 % prodeje na tuzemském trhu a 57 % domácí výroby polyesterových střižových vláken, a proto byl poměrně reprezentativní v souladu s článkem 17 základního nařízení.
Také je nutné poznamenat, že žadatelé představující výrobní odvětví Společenství nevznesli vůči vzorku námitky v předchozí fázi šetření.
(177) Co se týče pravděpodobnosti opětovného výskytu poškozujícího dumpingu, žadatelé představující výrobní odvětví Společenství zakládají svoji výpověď pouze na tvrzeních, která nebyla doložena dostatečnými důkazy.
V souvislosti s tvrzením, že společnosti nevybrané do vzorku by vzhledem k jejich špatné finanční situaci usilovaly o maximalizaci svých peněžních toků zvýšením vývozního objemu do EU za dumpingové ceny, je třeba poznamenat, že peněžní hotovost lze získat několika jinými způsoby než jen zvýšením objemu prodeje, např. dalšími půjčkami, prodejem nevýnosných podnikatelských odvětví a zvýšením kapitálů vydáním akcií.
Podobně nebyly předloženy přesvědčivé důkazy týkající se údajných dumpingových cen vývozů do USA.
Analýza žadatelů představujících výrobní odvětví Společenství s ohledem na výrobní kapacitu na Tchaj-wanu nebere v úvahu možné snížení kapacity na Tchaj-wanu kvůli přesunutí tchajwanských výrobních závodů mimo Tchaj-wan a úpadek jednoho z tchajwanských výrobců.
(178) S ohledem na výše uvedené skutečnosti se závěr ve věci pravděpodobnosti opětovného výskytu dumpingu pro Tchaj-wan ponechává nezměněn.
E. ÚJMA
1. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
(179) Stížnost podpořili tito výrobci z Evropského společenství:
- Catalana de Polimers, S.A., Španělsko
- Dupont Sabanci Polyester GmbH, Německo
- Industrias Químicas Textiles, S.A., Španělsko
- Tergal Fibres, S.A., Francie
- Trevira GmbH, Německo
- Wellman International Limited, Irsko
(180) Jelikož těchto šest žadatelů z řad spolupracujících výrobců ve Společenství představuje 49 % celkové výroby dotyčného výrobku ve Společenství a jelikož žádný výrobce ve Společenství, který nepatřil mezi žadatele, výslovně nevyjádřil záporné stanovisko vůči zahájení současného řízení, má se za to, že žádající výrobci reprezentují výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení. Dva výrobci, kteří nepatřili mezi žadatele, poskytli Komisi obecné informace, avšak stížnost nepodpořili.
2. SPOTŘEBA SPOLEČENSTVÍ
(181) Spotřeba Společenství byla zjišťována na základě objemu dovozů dotyčného výrobku z dotčených zemí a ze všech ostatních třetích zemí, o nichž je známo, že dotyčný výrobek vyrábějí a vyvážejí jej do Společenství, a na základě objemu prodeje produkce výrobního odvětví Společenství a jiných výrobců Společenství na trhu Společenství.
Jelikož údaje o objemech svého prodeje poskytli jen dva z deseti nežádajících výrobců ve Společenství, byly hodnoty prodeje zbývajících osmi nežádajících výrobců vypočteny podle údajů uvedených ve stížnosti podané výrobním odvětvím Společenství.
Tyto údaje byly dále doloženy publikacemi nezávislé poradenské společnosti, která se specializuje na odvětví textilních vláken.
(182) Aby byla zachována konzistence, bylo pro stanovení objemu dovozů výrobků s příslušnými kódy KN v současném řízení využito údajů Eurostatu.
Připomíná se, že objem dovozů uváděný výrobci v dotčených vyvážejících zemích byl v souladu s příslušnými údaji Eurostatu.
(183) Na tomto základě spotřeba Společenství stagnovala, neboť ze 712773 tun v roce 2000 se změnila na 709828 tun v období šetření.
Tabulka 1
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Spotřeba Společenství (v tunách) _BAR_ 712773 _BAR_ 661227 _BAR_ 729916 _BAR_ 709828 _BAR_
_BAR_ 100 _BAR_ 94 _BAR_ 102 _BAR_ 99 _BAR_
3. DOVOZY POLYESTEROVÝCH STŘIŽOVÝCH VLÁKEN Z DOTČENÝCH ZEMÍ
3.1. Kumulace
(184) V případě Tchaj-wanu činilo zjištěné dumpingové rozpětí méně než 2 % (viz body odůvodnění 128 až 136). Proto podmínky stanovené v čl. 3 odst. 4 základního nařízení pro posuzování dovozů dotyčného výrobku z této země společně s dovozy dotyčného výrobku z ostatních uvažovaných zemí nebyly splněny.
(185) Komise dále uvažovala, zda účinky dovozů polyesterových střižových vláken pocházejících z ČLR, Saúdské Arábie a Jižní Koreje ("dotčené země") mají být posuzovány souhrnně podle čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(186) Tento článek stanoví, že účinky dovozů ze dvou nebo více zemí, které jsou současně předmětem téhož šetření, musí být posuzovány souhrnně, jestliže i) dumpingové rozpětí stanovené v poměru k dovozu výrobků z každé jednotlivé země není nepatrné ve smyslu čl. 9 odst. 3 základního nařízení; ii) objem dovezených výrobků z každé jednotlivé země není zanedbatelný; a iii) souhrnné posouzení účinků dovozu je vhodné s ohledem na podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými výrobky a na podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými výrobky a obdobným výrobkem Společenství.
3.1.1. Dumpingové rozpětí a objem dovozu
(187) Jak již bylo výše uvedeno, toto šetření ukázalo, že dumpingová rozpětí stanovená pro ČLR, Saúdskou Arábii a Jižní Koreu jsou dostatečně nad zanedbatelnou úrovní, a objem dovozů z uvedených zemí není nepatrný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení (podíly těchto zemí na trhu byly v období šetření 4,7 %, 3,1 % a 10 %).
3.1.2. Podmínky hospodářské soutěže
(188) Aby stanovila vhodnost souhrnného posuzování s ohledem na podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými výrobky a obdobným výrobkem Společenství, analyzovala Komise nejdříve chování vývozců na trhu, pokud jde o vývozní ceny a objemy vývozu.
(189) Pokud šlo o vývozní ceny, bylo u výrobců z ČLR, Saúdské Arábie a Jižní Koreje konstatováno podobné chování. Uvedené země ve skutečnosti po celé uvažované období uplatňovaly snížené průměrné jednotkové prodejní ceny polyesterových střižových vláken, přičemž snížení pro uvedené tři země činilo 27 %, 23 % a 15 %.
Vedle toho byly zjištěné úrovně cenového podbízení u dovozů ze všech těchto tří zemí velice podobné (viz bod odůvodnění 186).
(190) Všechny tři země rovněž mají na trhu Společenství významné podíly, i když zdaleka nejvýznamnější vývozní zemí mezi nimi je Jižní Korea (během období šetření byl tento podíl 4,7 % pro ČLR, 3,1 % pro Saúdskou Arábii a 10 % pro Jižní Koreu).
(191) Uvedeným šetřením se rovněž zjistilo, že pro dovozy z ČLR, Saúdské Arábie a Jižní Koreje bylo využíváno týchž prodejních kanálů, neboť v naprosté většině případů se uvedené dovozy realizovaly přes distributory, a ne přímým prodejem konečným odběratelům.
(192) Navíc, jak již bylo vysvětleno výše (viz body odůvodnění 22 a následující body odůvodnění), bylo zjištěno, že dotyčný výrobek dovážený z ČLR, Saúdské Arábie a Jižní Koreje má tytéž základní technické, fyzické a chemické vlastnosti jako výrobek vyráběný výrobním odvětvím Společenství, a tyto výrobky je třeba považovat za výrobky obdobné, pokud jde o jejich zaměnitelnost a nahraditelnost, takže si navzájem konkurují podle druhu.
(193) Jeden vyvážející výrobce ze Saúdské Arábie tvrdil, že polyesterová střižová vlákna dovážená z této země nekonkurují polyesterovým střižovým vláknům vyráběným jinými dotčenými zeměmi, zejména ČLR, ani výrobním odvětvím Společenství.
Podle tohoto výrobce se saúdskoarabská výroba polyesterových střižových vláken soustředí výhradně na základní či běžná polyesterová střižová vlákna, jmenovitě na ty druhy výrobků, které nejsou vhodné pro specifické aplikace, nýbrž se hodí pro obecné použití, kdežto výrobci v ČLR a ve Společenství mají výrobní kapacity pro výrobu "speciálních" výrobků nebo je přímo vyrábějí.
Tyto speciální druhy polyesterových střižových vláken se normálně označují a upravují pro konkrétní aplikace nebo pro konkrétní druhy konečného použití, např. jako vlákno vyznačující se vlastnostmi zpožďujícími hoření, antibakteriálními účinky nebo odolností proti žmolkování, a běžně vyžadují pokročilý výzkum a vývoj.
Někteří uživatelé dále prohlašovali, že tzv. "dutý konjugovaný" druh, který zmiňovaní uživatelé považují za "speciální" výrobek, dodávají do Společenství pouze výrobci z Jižní Koreje.
(194) Tyto argumenty se při šetření nepotvrdily.
Především se zjistilo, že u vývozů z ČLR se jedná výhradně o základní nebo běžná polyesterová střižová vlákna.
Za druhé se vývozy polyesterových střižových vláken z Jižní Koreje nesoustředí na uvedený "dutý konjugovaný" druh vlákna, neboť ten za období šetření představoval pouze 24 % celkového objemu vývozu do Evropského společenství.
Kromě toho podle výše uvedené definice "speciálních" druhů výrobku nelze polyesterová střižová vlákna s "dutým konjugovaným" vláknem za speciální druh výrobku považovat.
Vskutku byl získán technický průkazní materiál, který ukazuje, že všichni výrobci polyesterových střižových vláken normálně dokáží vyrábět duté konjugované polyesterové vlákno, ale většina z nich takto nepostupuje, protože tato výroba již není natrvalo udržitelná s ohledem na převažující cenové hladiny.
Konečně pokud jde o polyesterová střižová vlákna, soustřeďuje se podnikání výrobního odvětví Společenství hlavně na základní nebo běžné druhy výrobků, i když výrobní odvětví Společenství vyrábělo a prodávalo i "speciální" výrobky.
(195) Tím tedy bylo prokázáno, že vývozy dotyčného výrobku z dotčených zemí si konkurují navzájem a též konkurují polyesterovým střižovým vláknům vyráběným nebo zřejmě vyráběným výrobním odvětvím Společenství.
(196) Na základě výše uvedeného se došlo k závěru, že všechny podmínky, které ospravedlňují kumulování dovozů polyesterových střižových vláken pocházejících z ČLR, Saúdské Arábie a Jižní Koreje, jsou splněny.
3.2. Kumulovaný objem a podíl na trhu
(197) Objemy kumulovaného dumpingového dovozu z ČLR, Saúdské Arábie a Jižní Koreje z hodnoty 111905 tun v roce 2000 narostly na 125633 tun v období šetření, tj. o 12 %.
(198) Kumulovaný podíl na trhu vzrostl z hodnoty 15,6 % v roce 2000 na 17,6 % v období šetření.
Tabulka 2
ČLR, Saúdská Arábie & Jižní Korea _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Dovozy (v tunách) _BAR_ 111905 _BAR_ 89457 _BAR_ 120847 _BAR_ 125633 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 79 _BAR_ 107 _BAR_ 112 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 15,6 % _BAR_ 13,5 % _BAR_ 16,5 % _BAR_ 17,6 % _BAR_
3.3. Ceny a cenové podbízení
(199) Vážený průměr cen dumpingových dovozů pocházejících z ČLR, Saúdské Arábie a Jižní Koreje poklesl v období šetření z hodnoty pro rok 2000 o 18 %.
Tabulka 3
ČLR, Saúdská Arábie & Jižní Korea _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Cena vyjádřená váženým průměrem (EUR/kg) _BAR_ 1,08 _BAR_ 1,07 _BAR_ 0,9689 _BAR_ 0,89 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 88 _BAR_ 82 _BAR_
(200) S cílem stanovit cenové podbízení provedla Komise rozbor údajů vztahujících se k období šetření.
Relevantní prodejní ceny výrobního odvětví Společenství byly ceny pro nezávislé odběratele, podle potřeby upravené na cenu ze závodu, tj. s vyloučením nákladů na dopravu ve Společenství a po odečtení slev a rabatů.
Ceny různých druhů polyesterových střižových vláken definovaných v dotazníku se porovnaly s prodejními cenami, jaké účtovali vývozci jakožto čisté ceny beze slev s použitím potřebných a oprávněných úprav s cílem vyjádřit ceny na úrovni ceny CIF na hranicích Společenství.
(201) Za období šetření činil vážený průměr cenového podbízení 16 % pro ČLR, 16,8 % pro Saúdskou Arábii a 24 % pro Jižní Koreu.
4. SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
4.1. Výroba
(202) Objem výroby ve výrobním odvětví Společenství během uvažovaného období poklesl o 5 %.
Tabulka 4
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Výroba (v tunách) _BAR_ 236902 _BAR_ 229598 _BAR_ 225290 _BAR_ 224649 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 95 _BAR_ 95 _BAR_
4.2. Výrobní kapacita a její využití
(203) Kapacity pro výrobu polyesterových střižových vláken v průběhu uvažovaného období setrvaly na stabilní úrovni. Výrobní kapacita opravdu vzrostla z 271466 tun v roce 2000 pouze na 277561 tun v uvažovaném období.
Za období šetření činila výrobní kapacita výrobního odvětví Společenství 36 % celkové spotřeby ve Společenství.
(204) Využití kapacit se snížilo o 6 procentních bodů, a sice z 87 % na 81 %.
Jelikož výrobní kapacita se jako taková nesnížila, je tento pokles využití kapacit vyvolán pouze poklesem objemu výroby ve výrobním odvětví Společenství.
Tabulka 5
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Výrobní kapacita (v tunách) _BAR_ 271466 _BAR_ 272561 _BAR_ 277561 _BAR_ 277561 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 102 _BAR_
Využití kapacit _BAR_ 87 % _BAR_ 84 % _BAR_ 81 % _BAR_ 81 % _BAR_
4.3. Zásoby
(205) Zásoby v průběhu uvažovaného období vzrostly o 13 %.
To se však nepovažuje za indikaci vzniku újmy, neboť hladiny zásob odrážejí skutečnost, že výrobní odvětví Společenství sleduje politiku udržování zásob na úrovni v zásadě odpovídající jednoměsíční výrobě.
Tabulka 6
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Zásoby (v tunách) _BAR_ 20560 _BAR_ 22301 _BAR_ 21592 _BAR_ 23317 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 108 _BAR_ 105 _BAR_ 113 _BAR_
4.4. Investice
(206) Určení výše investic vycházelo z informací poskytnutých pěti společnostmi.
Od šesté společnosti nebyly spolehlivé informace získány.
V průběhu uvažovaného období těchto pět společností, které poskytly spolehlivé údaje o investicích, investovalo částku 34,5 milionů eur.
Jak vyplývá z tabulky 7, investice měly narůstající trend s výjimkou roku 2002, kdy oproti předchozímu roku poklesly.
Bylo však zjištěno, že u těchto investic se téměř výhradně jednalo o náhrady stávajícího zařízení.
Velká část investic přímo souvisela s výrobou dotyčného výrobku.
Pouze jeden z výrobců výrobního odvětví Společenství uskutečnil významnou investici do recyklačního závodu, který zajišťuje surovinu (polyethylentereftalátové (PET) vločky) pro výrobní proces polyesterových střižových vláken.
(207) Má se za to, že úroveň investování a povaha investic (hlavně na náhradu zařízení) je na toto odvětví s intenzivním využíváním kapitálu nízká.
Tabulka 7
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Investice (EUR) (5 ze 6 společností) _BAR_ 4325661 _BAR_ 12850473 _BAR_ 5833264 _BAR_ 11522994 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 297 _BAR_ 132 _BAR_ 238 _BAR_
4.5. Prodej a podíl na trhu
(208) V Evropském společenství prodej polyesterových střižových vláken vyrobených výrobním odvětvím Společenství mezi rokem 2000 a obdobím šetření poklesl o 6 %.
Jelikož spotřeba Společenství se v uvažovaném období zvýšila o 11 %, vyplývá z tohoto poklesu prodeje dílčí ztráta podílu na trhu.
Konkrétně podíl výrobního odvětví Společenství na trhu poklesl v období šetření z 31 % na 29 %.
Tabulka 8
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Prodej v ES (v tunách) _BAR_ 220695 _BAR_ 213322 _BAR_ 211609 _BAR_ 206926 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 96 _BAR_ 94 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 31 % _BAR_ 32 % _BAR_ 29 % _BAR_ 29 % _BAR_
4.6. Ceny
(209) Jednotková prodejní cena uplatňovaná výrobním odvětvím Společenství během uvažovaného období poklesla o 8 %.
Jak vyplývá z tabulky 9, došlo k tomuto poklesu po roce 2001, současně s náporem dovozů z dotčených zemí a se značným snížením ceny těchto dovozů.
Tabulka 9
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Cena vyjádřená váženým průměrem (EUR/kg) _BAR_ 1,48 _BAR_ 1,49 _BAR_ 1,38 _BAR_ 1,36 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 101 _BAR_ 93 _BAR_ 92 _BAR_
4.7. Ziskovost
(210) Ziskovost vyjádřená váženým průměrem pro čistý obrat výrobního odvětví Společenství se snížila ze 4,4 % v roce 2000 na – 3,2 % v období šetření.
Tabulka 10
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Ziskovost vyjádřená váženým průměrem pro čistý obrat _BAR_ 4,4 % _BAR_ 1,2 % _BAR_ – 2,9 % _BAR_ – 3,2 % _BAR_
4.8. Peněžní tok a návratnost čistých aktiv
(211) Peněžní tok se v uvažovaném období snížil z hodnoty 25687824 EUR v roce 2000 na hodnotu 12178328 EUR v období šetření.
(212) Návratnost čistých aktiv vycházela z informací poskytnutých pěti z uvedených společností.
Šestá společnost spolehlivé informace neposkytla.
Její celková návratnost čistých aktiv však sledovala tentýž trend jako ten, který byl pro dotyčný výrobek zjištěn u zmiňovaných pěti společností.
Získané informace ukázaly na pozoruhodný pokles návratnosti čistých aktiv během uvažovaného období. Tato hodnota se vskutku snížila z 51,1 % v roce 2000 na – 8,5 % v období šetření.
Tabulka 11
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Peněžní tok (EUR) _BAR_ 25687824 _BAR_ 17843711 _BAR_ 14511142 _BAR_ 12178328 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 70 _BAR_ 56 _BAR_ 47 _BAR_
Vážená návratnost čistých aktiv (pro 5 ze 6 společností) _BAR_ 51,1 % _BAR_ 19,9 % _BAR_ 47,4 % _BAR_ – 8,5 % _BAR_
4.9. Schopnost získat kapitál
(213) Některé společnosti financují svoji činnost ze zdrojů finanční skupiny, ke které náleží, a to buď sdružováním finančních prostředků nebo půjčkami uvnitř skupiny poskytovanými mateřskou společností.
V jiných případech se jako zdroje financování využívá peněžního toku společnosti.
Některé jiné společnosti zvýšily svůj vlastní kapitál vstupem do seskupení podnikajících s rizikovým kapitálem s finančními subjekty, které v některých případech dále financovaly jiné společnosti seskupení poskytováním půjček.
(214) Ukázalo se tedy, že většina společností výrobního odvětví Společenství neměla se získáváním kapitálu žádné zvláštní potíže.
Jedna z ověřovaných společností však měla vážné problémy s financováním své činnosti jak s ohledem na zadlužení, tak s ohledem na vlastní kapitál.
4.10. Zaměstnanost a mzdy
(215) Zaměstnanost ve výrobním odvětví Společenství během uvažovaného období poklesla o 7 %.
Ve výrobním odvětví Společenství vskutku došlo k poklesu o 84 pracovníků.
Pokud jde o mzdy, tak jedna ze společností neposkytla pro rok 2000 spolehlivé informace.
Pokud jde o zbývající roky zahrnuté do uvažovaného období, zvýšily se celkové mzdy o 5 %, což je pro období šetření mnohem méně než průměrný nárůst harmonizovaného indexu spotřebních cen pro čtyři země, ve kterých výrobní odvětví Společenství funguje (tj. 9,1 %).
Tabulka 12
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Počet zaměstnanců _BAR_ 1270 _BAR_ 1223 _BAR_ 1227 _BAR_ 1186 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 96 _BAR_ 97 _BAR_ 93 _BAR_
Mzda vyjádřená váženým průměrem (EUR/rok) (pro 5 ze 6 společností za rok 2000) _BAR_ 31993 _BAR_ 40340 _BAR_ 41054 _BAR_ 42430 _BAR_
Index _BAR_ _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 105 _BAR_
4.11. Produktivita
(216) Produktivita počítaná pro celkový trh byla v uvažovaném období stabilní, neboť od roku 2000 až do období šetření poklesla jen o 2 %.
Tato stagnace produktivity odráží nízkou úroveň investic uskutečněných výrobním odvětvím Společenství (údaje o kvalitě a kvantitě viz bod odůvodnění 192 a následující body odůvodnění).
Tabulka 13
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Produktivita (tuny/zaměstnance) _BAR_ 195 _BAR_ 195 _BAR_ 190 _BAR_ 192 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 98 _BAR_
4.12. Růst
(217) Celkově je třeba uvést, že podíl výrobního odvětví Společenství na trhu poklesl o 2 procentní body, což ukazuje, že se jeho růst zpožďoval za klesající úrovní spotřeby trhu jako celku (která klesla o 1 %).
4.13. Rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(218) Pokud jde o dopad rozsahu skutečného dumpingového rozpětí na výrobní odvětví Společenství, tak s ohledem na objem a ceny dovozů z ČLR, Saúdské Arábie a Jižní Koreje, nelze tento dopad považovat za zanedbatelný.
(219) Na druhé straně se má za to, že významný nárůst dumpingových dovozů z ČLR a Saúdské Arábie do Společenství spolu s neuspokojivým vývojem cen dovozů z Jižní Koreje zabránil očekávanému překonání účinků dřívějšího dumpingu výrobním odvětvím Společenství.
5. ZÁVĚRY OHLEDNĚ ÚJMY
(220) Objemy dovozů z ČLR, Saúdské Arábie a Jižní Koreje se značně zvýšily jak v absolutních číslech, tak i svým podílem na trhu.
V uvažovaném období vskutku došlo ke zvýšení jejich podílu na trhu o 2 procentní body.
Navíc pak cena dovozů z těchto zemí vyjádřená váženým průměrem poklesla za období šetření o 18 %.
Tento pokles se odráží ve výrazném cenovém podbízení, které bylo zjištěno.
(221) Většina ukazatelů újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Společenství, ukazovala v uvažovaném období na záporný vývoj, což svědčí o tom, že se jedná o situaci, kdy došlo k podstatné újmě. Zatímco celková spotřeba polyesterových střižových vláken ve Společenství stagnovala, celkový prodej výrobního odvětví Společenství v objemovém vyjádření poklesl o 6 %, čímž došlo k odpovídající ztrátě podílů na trhu o 2 procentní body. Poklesl objem výroby. Výrobní kapacita stagnovala a využití kapacit se snížilo o 6 %. Průměrná jednotková prodejní cena poklesla o 8 %; ziskovost čistého obratu vykázala záporné výsledky, neboť se v uvažovaném období snížila o 7,6 procentních bodů. Jiné ukazatele spjaté se ziskovostí, např. peněžní tok a návratnost čistých aktiv, se v uvažovaném období rovněž zhoršily. Zaměstnanost se snížila o 7 % a produktivita poklesla o 2 %. Kladný vývoj v oblasti investic a mezd nikterak nezpochybňuje celkově poškozující situaci, která postihla výrobní odvětví Společenství, jelikož úroveň investic byla na odvětví takto závislé na kapitálu nízká a nárůst mezd v uvažovaném období v podstatě pouze kompenzoval inflaci.
(222) Z výše uvedeného vyplývá, že výrobní odvětví Společenství se nachází v nesnadné hospodářské a finanční situaci a utrpělo podstatnou újmu ve smyslu článku 3 základního nařízení.
F. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. ÚVOD
(223) V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení se prošetřovalo, zda podstatná újma, kterou výrobní odvětví Společenství utrpělo, byla způsobena dumpingovými dovozy z dotčených zemí. Dále se v souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení prošetřovaly další známé faktory jiné než dumpingové dovozy, které mohly výrobní odvětví Společenství poškozovat, aby se zajistilo, že případná újma vyvolaná takovými faktory nebude nesprávně připsána na vrub dumpingových dovozů.
2. ÚČINKY DUMPINGOVÝCH DOVOZŮ
(224) Dovozy z dotčených zemí se během uvažovaného období zvýšily, a sice ohledně objemu o 12 % a ohledně podílu na trhu o 2 %.
Ceny dovozů pocházejících z ČLR, Saúdské Arábie a Jižní Koreje poklesly o 18 % a značnou měrou snižovaly ceny výrobního odvětví Společenství, pro uvedené tři země po řadě o 16 %, 16,8 % a 24 %.
(225) Objemový nárůst dovozů pocházejících z ČLR, Saúdské Arábie a Jižní Koreje a nárůst jejich podílu na trhu při cenách, které setrvávaly na hodnotách značně nižších, než byly ceny výrobního odvětví Společenství, se časově shodovaly se zhoršováním situace výrobního odvětví Společenství.
(226) Objem prodeje i podíl na trhu výrobního odvětví Společenství se snížil.
Objem prodeje se snížil o 6 % a podíl na trhu poklesl o 2 procentní body.
Podíl na trhu, který výrobní odvětví Společenství ztratilo, byl plně převzat dumpingovými dovozy z ČLR, Saúdské Arábie a Jižní Koreje.
(227) K poklesu cen výrobního odvětví Společenství docházelo souběžně s trvale se projevujícím klesajícím trendem cen dotyčného výrobku dováženého z ČLR, Saúdské Arábie a Jižní Koreje.
Ceny výrobního odvětví Společenství začaly klesat zejména po roce 2001, v téže době, kdy klesaly průměrné ceny dovozů z ČLR, Saúdské Arábie a Jižní Koreje (viz body odůvodnění 185 a 195 a tabulky 3 a 9). Bylo tudíž možno jasně prokázat stlačování cen, ke kterému došlo v důsledku dumpingových dovozů.
(228) Ziskovost výrobního odvětví Společenství se výrazně zhoršila od začátku uvažovaného období a v roce 2002 i během období šetření byla negativní.
Ztráty, které výrobní odvětví Společenství utrpělo od roku 2002, se časově shodovaly s nárůstem dovozů polyesterových střižových vláken z dotčených zemí za obzvláště nízké ceny.
Rovněž je třeba připomenout, že jeden z výrobců výrobního odvětví Společenství prokázal, že jeho ziskovost čistého obratu tzv. základních nebo běžných výrobků, tj. tam, kde je výrobní odvětví Společenství nejvíce vystaveno konkurenci dotčených zemí, se zhoršila větší měrou než ziskovost zahrnující všechny druhy výrobků z polyesterových střižových vláken, které tento výrobce vyráběl.
(229) Postupné narůstání objemů dumpingových dovozů z dotčených zemí se časově rovněž shodovalo s negativním vývojem jiných ukazatelů, což prokazuje existenci situace, která výrobní odvětví Společenství poškozovala, např. nepříznivý vývoj zaměstnanosti, výrobní kapacity a využití kapacit.
(230) Na základě výše uvedených úvah se dospělo k závěru, že dumpingové dovozy z dotčených zemí měly rozhodující úlohu při zhoršování situace výrobního odvětví Společenství.
3. ÚČINKY OSTATNÍCH FAKTORŮ
3.1. Rozvoj spotřeby
(231) Jak bylo popsáno v bodě odůvodnění 169, setrvala spotřeba Společenství od roku 2000 až do období šetření na stabilní úrovni.
Nemůže být tedy zdrojem vzniklé újmy.
3.2. Nedostatek investic do výrobního odvětví Společenství
(232) Ze strany navazujícího výrobního odvětví bylo opakovaně argumentováno tím, že výrobní odvětví Společenství neinvestovalo do modernizace výrobního procesu, a proto je samo (alespoň částečně) vinno tím, že vznikla situace, která jej poškozovala.
Jak bylo uvedeno v bodě odůvodnění 193, vskutku je možno konstatovat, že úroveň investování a povaha uskutečněných investic (hlavně na náhradu zařízení a údržbu) je na toto odvětví s intenzivním využíváním kapitálu nízká.
(233) Avšak s ohledem na okolnosti popsané v 188. bodě odůvodnění a v bodech po něm následujících se výrobní odvětví Společenství nenacházelo v takovém postavení, aby mohlo uskutečnit značné nové investice.
Jak je z rozboru provedeného v toto oddíle zřejmé, mimo dumpingové dovozy nebyly zjištěny žádné další okolnosti, které by měly na výrobní odvětví Společenství významný záporný dopad.
Za těchto okolností by nedostačující výše investic neměly být pojímány jako příčina újmy, nýbrž spíše jako další účinek dumpingových dovozů.
3.3. Dovozy z jiných třetích zemí
(234) Během období šetření byla polyesterová střižová vlákna rovněž dovážena z USA, Turecka, Japonska, České republiky, Polska, Nigérie a Jihoafrické republiky.
V rozboru, kterým se sledovalo, zda mohlo dojít k poškození výrobního odvětví Společenství dovozy z jiných zemí, byly zahrnuty též dovozy z Tchaj-wanu.
Jak bylo uvedeno v 135. bodě odůvodnění, probíhal dovoz z Tchaj-wanu během období šetření při zanedbatelných úrovních dumpingu.
(235) Objemy dovozů z jiných třetích zemí poněkud vzrostly, a sice ze 133798 tun v roce 2000 na 137123 tun v období šetření.
Tento malý nárůst se společně se stabilní spotřebou polyesterových střižových vláken projevil stagnací podílu dovozů z jiných třetích zemí, než jsou dotčené země, na trhu (19 % v roce 2000 a v období šetření).
(236) Navíc pak podle údajů Eurostatu i podle údajů ověřených na místě pro období šetření platilo, že vážené průměrné ceny dotyčného výrobku pocházejícího ze zbývajících hlavních vyvážejících zemí (1,25 EUR/kg.) byly na úrovni velice podobné úrovni váženého průměru cen výrobního odvětví Společenství.
Závěr proto je, že tyto dovozy nemohly výrobnímu odvětví Společenství způsobit žádnou újmu.
(237) Někteří vyvážející výrobci prohlašovali, že turecké vývozy do Společenství probíhají za dumpingové ceny, což by mohlo přispět k vyvolání situace, která výrobní odvětví Společenství poškozuje.
(238) Naprostá většina dovozů polyesterových střižových vláken z Turecka do Společenství se distribuuje prostřednictvím jedné z žádajících společností. Jedná se o společnost spřízněnou s tureckým vyvážejícím výrobcem.
Byl však získán průkazní materiál, který dosvědčuje, že nákupy polyesterových střižových vláken touto žádající společností od její spřízněné turecké společnosti probíhaly s patřičným odstupem a jejich cílem bylo doplnit sortiment výrobků daného výrobce ve Společenství v obdobích intenzivní tržní poptávky.
Navíc tyto dovozy nebyly způsobeny žádnými investičními projekty, od kterých se upustilo nebo které byly zpožděny a které mohly vyvolat snížení výrobní kapacity spřízněné společnosti ve Společenství.
Dále bylo ověřeno, že další prodej polyesterových střižových vláken tureckého původu spřízněným dovozcem ve Společenství se uskutečňoval na stejné cenové úrovni jako u výrobků vyráběných a prodávaných danou spřízněnou společností a že nedocházelo ke snižování průměrných cen jiných společností výrobního odvětví Společenství.
3.4. Výrobci ve Společenství, kteří nepatřili mezi žadatele
(239) Na výrobce ve Společenství, kteří nepatřili mezi žadatele, připadal v období šetření 31,5 % podíl dotyčného výrobku na trhu.
V uvažovaném období pro ně objem prodeje poklesl o 7 % a podíl na trhu se snížil o 2 procentní body.
(240) Kromě toho se podle dostupných informací zdá, že průměrné ceny nežádajících výrobců byly na stejné úrovni jako průměrné ceny žádajících výrobců. To naznačuje, že tyto společnosti jsou v podobné situaci jako výrobní odvětví Společenství, tj. že utrpěly újmu způsobenou dumpingovými dovozy.
Proto nelze dospět k závěru, že by jiní výrobci ve Společenství způsobili výrobnímu odvětví Společenství podstatnou újmu.
3.5. Kolísání cen surovin
(241) Náklady na suroviny jsou podstatnou součástí celkových nákladů na výrobu polyesterových střižových vláken (asi 60 % celkových výrobních nákladů). V důsledku toho jsou ceny polyesterových střižových vláken velice závislé na nákladech na suroviny.
(242) K výrobě polyesterových střižových vláken z dosud nepoužité suroviny se využívá ropných derivátů (hlavně monoethylenglykolu (MEG) a přečištěné kyseliny tereftalové (PTA)).
V menší, avšak vzrůstající míře vyrábí výrobní odvětví Společenství tzv. regenerovaná polyesterová střižová vlákna z recyklovaných materiálů (z polyethylentereftalátových (PET) láhví a jiného odpadu).
Polyesterová střižová vlákna je možno vyrábět i kombinací obou těchto druhů surovin, tj. ropných derivátů a recyklovaného PET odpadu.
(243) Ceny MEG a PTA závisejí na výkyvech cen ropy, jelikož se jedná o ropné deriváty.
Jak bylo zjištěno při ověřovacích návštěvách, bývá vývoj cen recyklovaných materiálů obvykle propojen s kolísáním cen MEG a PTA.
(244) Na základě výše uvedeného někteří vyvážející výrobci tvrdili, že k újmě údajně způsobené výrobnímu odvětví Společenství došlo účinkem výkyvů nákladů na suroviny, zejména v důsledku celosvětového zdražování ropy.
(245) V tomto ohledu bylo na základě informací poskytnutých výrobci surovin zjištěno, že od roku 2002 do konce období šetření ceny MEG vzrostly o 14 % a ceny PTA o 13 %.
Tento nárůst cen surovin se však neodrazil v nárůstu průměrné ceny polyesterových střižových vláken prodávaných výrobním odvětvím Společenství (viz bod odůvodnění 195), přestože toto vlákno je výrobkem, jehož cena citlivě reaguje na okolnosti výroby.
Právě naopak, ceny výrobců v EU v témže období poněkud poklesly.
Ačkoli by se dalo očekávat, že výrobci dotyčného výrobku ve třetích zemích se budou střetávat s podobnými nárůsty cen hlavních surovin založených na ropných derivátech, jako jsou MEG a PTA, zjistilo se, že dovozní ceny polyesterových střižových vláken z dotčených zemí v témže období významně poklesly.
Zjistilo se, že kvůli konkurenci dumpingových dovozů výrobci ve Společenství nedokázali přenést jakékoli zvýšené náklady na suroviny na své odběratele.
(246) Kromě toho by se jakýkoli případný dopad cenových výkyvů surovin na ceny polyesterových střižových vláken zřejmě promítnul jak ve výrobním odvětví Společenství, tak u vývozců se sídly v dotčených zemích, neboť ropa je komodita, jejíž ceny jsou stejné na celém světě.
Proto bylo výše uvedené tvrzení odmítnuto.
3.6. Měnové výkyvy
(247) Byly sledovány měnové výkyvy eura a USD.
Naprostá většina dovozních transakcí z dotčených zemí do Evropského společenství probíhá v USD.
Euro vůči dolaru posilovalo od poloviny roku 2002 a významně pak během období šetření, což v uvedeném období vývozy do eurozóny zvýhodňovalo.
S ohledem na tuto skutečnost někteří účastníci řízení tvrdili, že v podnikání, jehož "hnací silou" je dolar, musí oslabování této měny oproti euru "nevyhnutelně" zvýhodňovat dovozy polyesterových střižových vláken do Evropského společenství.
(248) V konkrétním případě polyesterových střižových vláken těžily z posílení eura rovněž dovozy z jiných zemí než z těch, u kterých byl shledán dumping.
Avšak jejich objem v uvažovaném období stagnoval (dokonce od roku 2002 do období šetření slabě poklesl), kdežto dovozy z dumpingových zemí se v tomtéž období zvýšily o 12 %.
I když zjevně nelze vyloučit, že posilování eura vůči dolaru mohlo dovozům polyesterových střižových vláken z dotčených zemí napomáhat, skutečnost, že kolísání měn neovlivnilo dovozy z jiných zemí, naznačuje, že nemůže být považováno za příčinu rychlého růstu dumpingových dovozů z dotčených zemí.
(249) Kromě toho by jakékoli tvrzení, že posilování eura vůči americkému dolaru bylo příčinou újmy výrobního odvětví Společenství, mohlo platit pouze pro období, kdy k uvedenému posilování došlo, tj. od poloviny roku 2002 do konce období šetření a zejména v průběhu období šetření, kdy se rozdíly těchto dvou měn více zvýraznily.
(250) Závěr proto je, že i když posilování eura vůči dolaru mohlo vývozy polyesterových střižových vláken do Evropského společenství zvýhodňovat, nevysvětluje významný nárůst objemu dovozů z dotčených zemí, ke kterému došlo ve srovnání s ostatními světovými dovozci.
4. ZÁVĚRY OHLEDNĚ PŘÍČINNÝCH SOUVISLOSTÍ
(251) Časová shoda nárůstu dumpingových dovozů z dotčených zemí, zvýšení jejich podílu na trhu a zjištěného cenového podbízení na jedné straně a zhoršování situace výrobního odvětví Společenství na straně druhé vede k závěru, že dumpingové dovozy jsou příčinou podstatné újmy, kterou výrobní odvětví Společenství utrpělo.
Zejména byl zjištěn chronologicky souběžný vývoj poklesu průměrných cen dovozů a stlačování průměrných cen výrobního odvětví Společenství.
To vedlo ke snížení ziskovosti, která za rok 2002 a za období šetření, tj. za dobu, kdy dovozy z dotčených zemí nejvíce narůstaly a ceny nejvíce klesaly, byla negativní.
(252) Po provedení analýzy některých faktorů, k nimž patří např. vývoj spotřeby, dovozy z jiných než dotčených zemí, chování nežádajících výrobců na trhu a nízká výše investic ze strany výrobního odvětví Společenství, se došlo k závěru, že tyto faktory nemohly výrobnímu odvětví Společenství způsobit podstatnou újmu.
Na druhé straně, i když nelze vyloučit, že jiné faktory, např. kolísání cen surovin a kolísání měn, mohly přispět k vytvoření poškozující situace pro výrobní odvětví Společenství, není účinek těchto faktorů takový, aby mohl změnit závěr, že mezi dumpingovými dovozy z dotčených zemí a podstatnou újmou, kterou výrobní odvětví Společenství utrpělo, existuje skutečná a podstatná příčinná souvislost.
G. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. PŘEDBĚŽNÁ POZNÁMKA
(253) V souladu s článkem 21 základního nařízení se zvažovalo, zda by uložení antidumpingových opatření odporovalo zájmům Společenství jako celku.
Určení zájmu Společenství vycházelo ze zkoumání všech různých existujících zájmů, tj. zájmů výrobního odvětví Společenství, dovozců a uživatelů dotyčného výrobku a společností s ním obchodujících.
(254) Pro posouzení pravděpodobného dopadu uložení nebo neuložení opatření byly vyžádány informace od všech účastníků řízení, o nichž buď bylo známo, že se jich tato záležitost týká, nebo kteří se sami přihlásili.
Na tomto základě Komise rozeslala dotazníky výrobnímu odvětví Společenství, 10 dalším výrobcům ve Společenství, 23 uživatelům a 3 dodavatelům surovin.
Na dotazník odpovědělo 6 žádajících výrobců z výrobního odvětví Společenství, 2 výrobci, kteří nepatřili mezi žadatele, 5 spřízněných dovozců, 15 uživatelů a 2 dodavatelé surovin [8].
(255) Na začátku řízení bylo známo, že existuje 31 nespřízněných dovozců.
S ohledem na takto vysoký počet nespřízněných dovozců a v souladu s článkem 17 základního nařízení se Komise rozhodla provést šetření na základě vzorku nespřízněných dovozců.
Tento vzorek byl vybrán na základě největšího reprezentativního objemu dotčených dovozů, jaký bylo možno v dané lhůtě rozumně prošetřit.
(256) Za tímto účelem bylo původně do vzorku vybráno pět společností, a to na základě objemů jejich dovozů z dotčených zemí.
U jedné z těchto pěti vybraných společností bylo později konstatováno, že nespolupracuje, jelikož nevyplnila dotazník, který jí byl zaslán, a tato společnost byla poté ze vzorku vyřazena.
Zbývající čtyři společnosti vybrané do vzorku pokrývaly 14,6 % celkového objemu dotčených dovozů.
Konečný vzorek sestával z těchto společností:
- S.I.M.P., SpA, Itálie
- Highams Group Ltd., Spojené království
- Tob Herman Industries, N.V., Belgie
- Marubeni Europe plc, Hamburg Branch, Německo
(257) Na tomto základě bylo prošetřováno, zda přes závěry ohledně dumpingu, situace výrobního odvětví Společenství a příčinných souvislostí neexistovaly přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že uložení opatření by v tomto konkrétním případě nebylo v zájmu Společenství.
2. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
(258) Výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu, jak je uvedeno v bodě odůvodnění 188 a v bodech odůvodnění po něm následujících.
(259) Uložení antidumpingových opatření by výrobnímu odvětví Společenství umožnilo dosáhnout takových úrovní ziskovosti, jichž by bývalo mohlo dosáhnout, kdyby nebylo dumpingových dovozů, a využít výhod vývoje, který nastal na trhu Společenství.
To by zaručovalo životaschopnost výrobního odvětví polyesterových střižových vláken ve Společenství.
(260) Ve skutečnosti je třeba zdůraznit, že i když se výrobnímu odvětví Společenství podařilo vybudovat významné specializované trhy v oblasti polyesterových střižových vláken s vyšší přidanou hodnotou nebo speciálních polyesterových střižových vláken, hlavní oblastí podnikání pro výrobní odvětví Společenství zůstávají běžná vlákna, a to jak pro tkaniny, tak pro netkané textilie, což jsou oblasti, kde je přítomnost dovozů z dotčených zemí stále citelnější a výrobní odvětví Společenství je nejvíce vystaveno nekalé hospodářské soutěži.
(261) Speciální vlákna umožňují dosahovat vysokých ziskových rozpětí, ale prodávají se pouze v omezených množstvích.
Aby výrobní odvětví Společenství v maximální míře využilo kapacity a pokrylo fixní výrobní náklady, potřebuje uskutečňovat prodej běžných nebo základních vláken ve velkých objemech.
Z tohoto důvodu uložení cla zaručí životaschopnost výroby běžných nebo základních polyesterových střižových vláken, jakož i pokračování výroby polyesterových střižových vláken s vyšší přidanou hodnotou, která je silně závislá na životaschopnosti základních druhů těchto vláken.
Je třeba poznamenat, že hlavním dodavatelem speciálních vláken na světové úrovni je samo výrobní odvětví Společenství a že zdrojem takto vysoké přidané hodnoty nemohou být dotčené země, které jsou předmětem tohoto řízení.
Proto se má za to, že uložení opatření by bylo v zájmu výrobního odvětví Společenství.
3. DOPAD NA UŽIVATELE A DOVOZCE
(262) Jak bylo uvedeno v bodech odůvodnění 240 a 242, obdržela Komise 15 dotazníků od uživatelů, 4 kompletně vyplněné dotazníky od nespřízněných dovozců vybraných do vzorku a 5 od spřízněných dovozců.
Kromě toho 3 sdružení uživatelů předložila Komisi informace a tvrzení, kde požadovala ukončení současného řízení bez uložení opatření.
(263) Uživatelé dotyčného výrobku patří do odvětví textilního průmyslu.
Trh s polyesterovými střižovými vlákny se dělí na spotřebu pro spřádání (tj. výrobu vláken na textilie, ve kterých se používají samostatně nebo ve směsích s jinými vlákny, např. bavlněnými nebo vlněnými), spotřebu netkaných textilií (tj. výrobu roun a pavučin, které nebyly přeměněny na přízi a jsou k sobě vázány třením a/nebo silami koheze a/nebo adheze, s výjimkou papíru), a spotřebu na výplně (tj. vycpávky nebo čalounění některých druhů textilního zboží, např. polštářů nebo sedadel automobilů).
Většina spolupracujících uživatelů v tomto řízení jsou výrobci netkaných výrobků.
Tito uživatelé jsou členy jednoho ze tří uživatelských sdružení, která při tomto řízení spolupracovala, a zastupují odvětví netkaných textilií na evropské úrovni [9].
Podle informací o nákupech uváděných v odpovědích těchto spolupracujících společností na dotazníky představují tyto společnosti v období šetření přibližně 5 % celkové spotřeby polyesterových střižových vláken ve Společenství a přibližně 13 % celkového objemu dovozů z dotčených zemí.
Uživatelé a dovozci uváděli řadu argumentů svědčících proti uložení cel.
(264) Za prvé navazující výrobní odvětví tvrdilo, že trh polyesterových střižových vláken ve Společenství do značné míry závisí na externích dodavatelích dotyčného výrobku (evropští výrobci dokáží uspokojit nanejvýš přibližně 60 % poptávky po polyesterových střižových vláknech na trhu).
V této souvislosti se připomíná, že počítáno podle kapacity a podílů na trhu ve Společenství jsou dvě z šetřených zemí, tj. Tchaj-wan a Korea, celosvětově těmi nejvýznamnějšími dodavateli polyesterových střižových vláken.
Proto úroveň antidumpingových cel nezbytně ovlivňuje zásadní aspekty zájmu Společenství.
(265) Uživatelé polyesterových střižových vláken rovněž tvrdili, že působí na trhu, který velice citlivě reaguje na změny cen, a že ani malý nárůst nákladů nelze přenést na konečného odběratele, protože na trhu konečných výrobků (např. polštářů, textilií atd.) již existuje silná konkurence, zejména ze zemí jihovýchodní Asie a z Číny.
Tyto země již prodávají za velice nízké ceny a mnoho evropských výrobců textilu bylo donuceno alespoň zčásti přemístit své výrobní závody do třetích zemí.
(266) Kromě toho řada uživatelů polyesterových střižových vláken tvrdila, že některé druhy dotyčného výrobku (výrobky s tzv. dutým konjugovaným vláknem) se ve Společenství nevyrábějí a v blízké budoucnosti nebudou výrobci ve Společenství vyráběny, protože k tomu chybí potřebná technická zařízení.
Tyto druhy polyesterových střižových vláken se proto musí dovážet (tzv. výrobky z dutého konjugovaného vlákna, vyráběné zejména v Jižní Koreji).
(267) Konečně pak navazující výrobní odvětví vyžaduje na rozdíl od výrobního odvětví polyesterových střižových vláken velké nasazení pracovních sil.
Někteří účastníci řízení uvedli, že počet zaměstnanců v navazujícím výrobním odvětví je mnohem vyšší než ve výrobním odvětví polyesterových střižových vláken, které je náročné na kapitál.
Jako příklad lze uvést, že evropské výrobní odvětví netkaných textilií přímo zaměstnává 16000 pracovníků, kdežto ve výrobním odvětví polyesterových střižových vláken je jich zaměstnáno 1180.
Jak uvedli výrobci netkaných textilií, z celkových výrobních nákladů na výrobky jimi vyráběné připadá v průměru 40 % na polyesterová střižová vlákna.
Objevila se tvrzení, že uložení cel by mohlo vést ke ztrátě pracovních míst nebo k přesunům výrobních závodů do zámoří.
(268) Pokud jde o údajnou závislost trhu Společenství na externích dodavatelích, bylo konstatováno, že zatímco cla z dovozů z ČLR a ze Saúdské Arábie byla na průměrné úrovni 27 %, připadal na tyto země v období šetření pouze 7 % podíl na trhu.
Na druhé straně se navrhuje odvolat stávající opatření pro dovozy z Tchaj-wanu a snížit cla, která nyní platí pro dovozy z Jižní Koreje.
Zdůrazňuje se, že v období šetření při současné úrovni opatření (viz bod odůvodnění 3) byl podíl Tchaj-wanu a Jižní Koreje na trhu 19 %.
Na druhé straně, podle tvrzení jedné renomované poradenské společnosti působící na trhu vláken, významní výrobci polyesterových střižových vláken, kteří sídlí v zemích, kde antidumpingová cla uložena nejsou (hlavně v USA, Mexiku, Turecku a Jihoafrické republice), měli v období šetření přebytky kapacit ve výši přibližně 50 % celkové spotřeby Společenství.
Kromě toho na dovozy z těchto zemí již připadá významný podíl na trhu Společenství, který v období šetření činil 5,3 %.
(269) Proto i přes navrhované zavedení cel z dovozů z ČLR a Saúdské Arábie a s přihlédnutím k ukončení opatření proti Tchaj-wanu a ke snížení cel platných pro Jižní Koreu by uživatelé ve Společenství mohli stále využívat významných dodavatelů dotyčného výrobku (nebo přejít na spolupráci s nimi). Jedná se např. o dodavatele z Jižní Korey nebo o jiné významné dodavatele ze zemí, na něž se nevztahují antidumpingová cla, včetně Tchaj-wanu.
(270) Pokud jde o to, že je údajně nemožné, aby uživatelé polyesterových střižových vláken převáděli jakékoli zvýšení svých nákladů vyplývající z uložení antidumpingových cel na své odběratele, pro konkrétní případ spolupracujících uživatelů (kteří jsou skoro výhradně výrobci netkaných výrobků) získávajících dotyčný výrobek z ČRL, Saúdské Arábie, Jižní Koreje a Tchaj-wanu, s ohledem na to, že i) průměrná antidumpingová celní sazba pro ČLR a Saúdskou Arábii je 34,6 %, přičemž podíl těchto zemí na trhu byl v období šetření 7,8 %; ii) průměrná celní sazba, která má být uložena na dovozy z Jižní Koreje, snižuje průměrnou celní sazbu zavedenou pro tuto zemi nařízením (ES) č. 2852/2000 o 2 procentní body a že opatření proti Tchaj-wanu mají být zrušena; iii) Jižní Korea a Tchaj-wan měly společný podíl na trhu Společenství v období šetření ve výši 19,3 %; a iv) ohledně významu polyesterových střižových vláken při vytváření výrobních nákladů konečných výrobků vyráběných spolupracujícími uživateli (netkaných výrobků) bylo zjištěno, že polyesterová střižová vlákna představují v průměru 40 % nákladů, měl by nárůst výrobních nákladů ve spolupracujícím navazujícím výrobním odvětví, vyvolaný opatřeními, která mají být zavedena, v dané oblasti činit zhruba 0,40 %.
(271) Pokud tito uživatelé nebudou moci takovýto nárůst svých výrobních nákladů přenést na své odběratele, jak tvrdí, nebude to mít významný dopad na jejich finanční situaci.
Též se soudí, že při tomto malém dopadu na finanční situaci se navazující výrobní odvětví vyhne jakémukoli negativnímu dopadu na zaměstnanost v uvedeném odvětví.
(272) Rovněž bylo zjištěno, že přes existenci antidumpingových a/nebo vyrovnávacích opatření pro zhruba 50 % dovozů dotyčného výrobku ze všech třetích zemí se spotřeba na trhu v oblasti netkaných textilií za uvažované období zvýšila.
Podle informací poskytnutých sdružením, které zastupuje evropské výrobce netkaných textilií, se v tomto odvětví v období let 2000 až 2002 zvýšila výroba o přibližně 17 %.
(273) Též se zjistilo, že dutá konjugovaná polyesterová střižová vlákna se ve skutečnosti mohou vyrábět i ve výrobním odvětví Společenství, které disponuje potřebným technickým know-how i potřebným strojním zařízením.
Jak již bylo uvedeno, v současné době výrobní odvětví Společenství tento výrobek nedodává vzhledem k silným cenovým tlakům dumpingových dovozů.
Tak či onak se současná opatření proti Korejské republice, která je hlavním dodavatelem materiálu s dutým konjugovaným vláknem, v průměru omezují.
(274) Na základě výše uvedeného a s ohledem na úroveň přijatých opatření a na zastavení řízení proti Tchaj-wanu se došlo k závěru, že z toho nevyplývá zhoršení – pokud vůbec – situace uživatelů a dovozců dotyčného výrobku.
4. DOPAD NA DODAVATELE SUROVIN
(275) Na současném řízení spolupracovali dva dodavatelé surovin tím, že zodpověděli otázky uvedené v dotazníku.
Jedná se o podniky petrochemického průmyslu, které dodávají PTA a MEG.
Obě tyto společnosti výslovně podpořily uložení cla.
Z hlediska zájmu Společenství je však třeba postavení těchto společností vidět ve správném úhlu s ohledem na skutečnost, že prodej surovin pro výrobní odvětví polyesterových střižových vláken těmito společnostmi představuje jen minimální část jejich obratu, takže uložení nebo neuložení opatření by podstatně nezměnilo jejich finanční ani obchodní situaci.
5. ZOHLEDNĚNÍ ŽIVOTNÍHO PROSTŘEDÍ
(276) Jak již bylo uvedeno, polyesterová střižová vlákna mohou být vyrobena z dosud nepoužité suroviny, tj. z ropných derivátů (MEG a PTA), nebo mohou být vyrobena regenerací PET láhví a jiných odpadů. Může se také jednat o kombinaci obou druhů, tj. vlákna mohou být vyrobena jak z ropných derivátů, tak z recyklovaných materiálů.
Komise zjistila, že v období šetření výrobní odvětví Společenství na výrobu polyesterových střižových vláken využívalo zhruba ze 60 % dosud nepoužité suroviny a ze 40 % recyklované suroviny.
Výrobní odvětví Společenství hodlá postupně podíl recyklovaných surovin ve výrobě polyesterových střižových vláken zvyšovat.
Ve skutečnosti již dvě společnosti výrobního odvětví Společenství zavedly linky na recyklaci materiálu.
Další společnost plánuje zavést linku na recyklaci materiálu v letech 2004 a 2005.
(277) Podle článku 6 Smlouvy o založení Evropského společenství ("Smlouva") představuje ochrana životního prostředí společnou politiku nebo činnost, jejímž cílem je dosáhnout cílů stanovených v článku 2 smlouvy, mezi něž patří trvale udržitelný rozvoj hospodářských činností.
V tomto rámci považuje Společenství za jednu ze svých nejvyšších priorit zabraňování vzniku odpadů a nakládání s odpady.
(278) Společenství zejména přijalo právní předpisy týkající se obalů a obalových odpadů [10].
Jednou z hlavních zásad těchto právních předpisů je zásada recyklace a opakovaného použití. Pokud nelze vzniku obalových odpadů zabránit, je třeba co možná nejvíce těchto materiálů využít, nejlépe metodami recyklace.
V této souvislosti Evropské společenství nedávno stanovilo, že nejpozději do 31. prosince 2008 musí být dosaženo minimální míry recyklace ve výši 22,5 % pro plasty obsažené v obalových odpadech [11].
(279) Zjistilo se, že výrobní odvětví polyesterových střižových vláken ve Společenství spotřebovalo v období šetření 70 % recyklovaných PET lahví, takže bylo zdaleka tím největším hlavním konečným uživatelem tohoto druhu obalového odpadu [12]..
Podle těchto údajů se zdá, že recyklace odpadu z PET obalů v Evropě velice závisí na výrobním odvětví polyesterových střižových vláken, které je pro tento typ recyklace tím nejdůležitějším zákazníkem.
(280) Komise má za to, že uložení cel přispívá k zaručení životaschopnosti průmyslového odvětví, které hraje hlavní roli v recyklaci odpadu z PET obalů, pro niž je hlavním zákazníkem.
(281) Skutečnost, že výrobní odvětví Společenství zabývající se recyklací vyváží odpad z PET lahví do Čínské lidové republiky, jak uvedli někteří účastníci řízení, výše uvedený závěr nemění.
Bylo zjištěno, že velká většina odpadu z obalů PET lahví je spotřebovávána výrobci polyesterových střižových vláken ve Společenství.
6. ZÁVĚRY OHLEDNĚ ZÁJMU SPOLEČENSTVÍ
(282) S ohledem na všechny výše uvedené faktory se došlo k prozatímnímu závěru, že neexistují žádné přesvědčivé důvody, proč by antidumpingová opatření neměla být uložena.
H. ZASTAVENÍ ŘÍZENÍ TÝKAJÍCÍ SE TCHAJ-WANU
(283) S ohledem na závěry uvedené v bodě odůvodnění 133 a v bodech odůvodnění po něm následujících již nadále není důvodu pro antidumpingová opatření, která jsou v současné době uplatňována vůči Tchaj-wanu.
V souladu s článkem 11 ve spojení s článkem 9 základního nařízení se tam, kde se po konzultacích ukáže, že ochranných opatření není zapotřebí a poradní výbor nevznese žádné námitky, šetření nebo řízení ukončí.
(284) S ohledem na výše uvedené Komise dospěla k závěru, že pokračování ochranných opatření v současné době uplatňovaných vůči Tchaj-wanu není nutné a že řízení by mělo být zastaveno.
I. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. ÚROVEŇ ODSTRAŇUJÍCÍ ÚJMU
(285) Výše antidumpingových opatření by měla postačovat k odstranění újmy působené výrobnímu odvětví Společenství dumpingovými dovozy, aniž by bylo překročeno zjištěné dumpingové rozpětí.
Při výpočtu výše cla potřebného k odstranění účinků poškozujícího dumpingu se uvažovalo, že veškerá opatření by měla výrobnímu odvětví Společenství umožnit pokrytí jeho nákladů a dosažení celkového zisku před zdaněním v takové míře, jakou by přiměřeně dosáhlo za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. v situaci, kdy by nedocházelo k dumpingovým dovozům.
Má se za to, že bez dumpingových dovozů by ziskovost před zdaněním ve výrobnímu odvětví Společenství měla být 5 %, což je úroveň považovaná za přiměřenou podle stížnosti podané výrobním odvětví Společenství.
Jelikož nebyly k dispozici žádné informace, které by svědčily o opaku, byla tato úroveň zisku i nadále považována za přiměřenou.
(286) Potřebný nárůst cen byl pak stanoven na základě srovnání provedeného pro tutéž úroveň obchodu mezi váženým průměrem dovozních cen, který byl stanoven pro výpočet cenového podbízení, a nepoškozující cenou obdobného výrobku, který výrobní odvětví Společenství prodává na trhu Společenství.
(287) Tato nepoškozující cena byla určena úpravou prodejní ceny realizované výrobním odvětvím Společenství tak, aby zohledňovala výše uvedené ziskové rozpětí ve výši 5 %.
Případný rozdíl vyplývající z tohoto srovnání byl poté vyjádřen v procentech celkové dovozní hodnoty CIF.
2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(288) S ohledem na výše uvedené se má za to, že v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo antidumpingové clo z dovozů dotyčného výrobku z ČLR, Saúdské Arábie a Korejské republiky, a to na úrovni hodnoty zjištěné újmy nebo hodnot zjištěných dumpingových rozpětí, podle toho která z těchto hodnot je nižší.
(289) Na základě výše uvedeného jsou celní sazby tyto:
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Základ valorické sazby (%) _BAR_
Čínská lidová republika _BAR_ Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd. Sanbei Town Industry Area, Cixi City, Zhejiang Province _BAR_ 26,3 _BAR_
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd. 31-33F, Baoan Tower, No800, Dongfang Road, Pudong New District, 200122, Šanghaj _BAR_ 4,9 _BAR_
Hangzhou An Shun Pettechs Fibre Industry Co. Ltd. No.37, East Avenue, Fu-Yang Town, Hangzhou, Zhejiang Province _BAR_ 18,6 _BAR_
Deqing An Shun Pettechs Fibre Industry Co. Ltd. No.9, Cangqian Road, Chengguan Town Deqing County _BAR_ 18,6 _BAR_
Kunshan An Shun Pettechs Fibre Industry Co. Ltd. No.78, Huting Road, Bacheng Town, Kunshan, Jiangsu Province _BAR_ 18,6 _BAR_
Jiangyin Changlong Chemical Fiber Co. Ltd. Houxiang Industrial Zone, Changjing, Jiangsu 214411 _BAR_ 24,6 _BAR_
Xiake Color Spinning Co. Ltd. No.39, East Street, Mazhen, Jiangyin, Jiangsu 214406 _BAR_ 49,7 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 49,7 _BAR_
Saúdská Arábie _BAR_ National Polyester Fibers Factory P.O. Box 42185, Riyadh 11541 _BAR_ 20,9 _BAR_
Saudi Basic Industries Corporation (Sabic) P.O. Box 5101, Riyadh 11422 _BAR_ 20,9 _BAR_
Arabian Industrial Fibres Company (Ibn Rushd) P.O. Box 30701, Yanbu Al-Sinaiyah 21447 _BAR_ 20,9 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 20,9 _BAR_
Korejská republika _BAR_ Huvis Corporation 151-7, Samsung-dong, Gangnam-gu, Soul _BAR_ 5,7 _BAR_
Saehan Industries Inc 254-8, Kongduk-dong, Mapo-ku, Soul _BAR_ 10,6 _BAR_
Sung Lim Co. Ltd. RM 911, Dae-Young Bldg, 44-1, Youido-Dong, Youngdungpo-ku, Soul _BAR_ 0 _BAR_
Dongwoo Industry Co. Ltd. 729, Geochon-Ri, Bongwha-up, Bongwha-Kun, Kyoungsangbuk-do _BAR_ 6,0 _BAR_
East Young Co. Ltd. Bongwan #202, Gumi Techno Business Center, 267 Gongdan-Dong, Gumi-si, Kyungbuk, Korea _BAR_ 6,0 _BAR_
Estal Industrial Co. 845 Hokye-dong, Yangsan-City, Kyungnam _BAR_ 6,0 _BAR_
Geum Poong Corporation 62-2, Gachun-Ri, Samnam-Myon, Ulju-Ku, Ulsan-shi _BAR_ 6,0 _BAR_
Keon Baek Co. Ltd. 1188-3, Shinsang-Ri, Jinryang-Eup, Kyungsan-si, Kyungbuk-do _BAR_ 6,0 _BAR_
Samheung Co. Ltd. 557-12, Dongkyu-Ri, Pochon-Eub Pochon-Kun, Kyungki-do _BAR_ 6,0 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 10,6 _BAR_
(290) Individuální antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti stanovené tímto nařízením byly určeny na základě závěrů současného šetření.
Odrážejí proto situaci zjištěnou při šetření týkajícím se uvedených společností.
Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátně platného cla, které platí pro "všechny ostatní společnosti") tudíž platí výhradně pro dovozy výrobků pocházejících z dotčených zemí a vyrobených příslušnými společnostmi, tj. konkrétně uvedenými právnickými osobami.
Dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou v normativní části tohoto nařízení uvedeny, včetně subjektů spřízněných s uvedenými právnickými osobami, nemohou této sazby využívat a platí pro ně celní sazba platná pro "všechny ostatní společnosti".
(291) Jakákoli žádost o uplatnění těchto individuálních antidumpingových celních sazeb pro jednotlivou společnost (např. po změně jména subjektu nebo po zřízení nové výroby či nových prodejních subjektů) má být předložena Komisi na adresu generálního ředitelství pro obchod [13] ihned se všemi příslušnými informacemi, zejména s informacemi o jakékoli změně činnosti společnosti týkající se výroby, prodeje na tuzemském trhu nebo na prodeje vývoz souvisící např. se změnou názvu nebo změnou výroby či prodejních subjektů.
Komise v případě potřeby po konzultaci s poradním výborem toto nařízení příslušně pozmění aktualizací seznamu společností, které využívají výhod individuálních celních sazeb.
3. ZÁVAZKY
(292) Jeden spolupracující vyvážející výrobce v Saúdské Arábii nabídl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst.
1 základního nařízení. Minimální ceny nabídnuté původně tímto vyvážejícím výrobcem však neodstranily poškozující účinky dumpingu.
Totéž platí pro upravenou nabídku obdrženou od této společnosti.
Struktura prodejů této společnosti ve Společenství je navíc taková, že by nedovolovala účinné sledování závazku.
Tato nabídka musí být proto odmítnuta.
(293) Dva čínští vyvážející výrobci nabídli závazek, který podpořilo sdružení uživatelů.
Avšak tato nabídka nemohla být přijata, protože by znamenala vynětí určitého objemu dovozů z konečných opatření, a proto by nepostačovala k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství.
Tito vývozci rovněž nabídli minimální cenu použitelnou pro všechny dovozy do Společenství, avšak ve výši, která neodstraňuje poškozující účinky dumpingu.
Tyto nabídky se proto musí odmítnout.
Dále nelze přijmout, že by pro rozdílné typy výrobků, které nelze při dovozu snadno rozlišit, byly stanoveny rozdílné minimální ceny.
To by umožnilo snadnější obcházení závazku dodržovat minimální ceny.
Šetřením se navíc zjistilo, že účetnictví vývozců nebylo v souladu s mezinárodními účetními standardy, a z toho důvodu by sledování závazku bylo velmi obtížné.
(294) Další čínský vyvážející výrobce, kterému nebylo uděleno ani zacházení jako v tržním hospodářství ani individuální zacházení, navrhoval závazek, jímž by se zvýšily jeho vývozní ceny do Společenství.
Kromě skutečnosti, že zvýšení nabízené ceny neodstraňuje poškozující účinky dumpingu, postupy Komise nepřijímají závazky od společností, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství ani individuální zacházení, protože jednotlivá určení dumpingu nemohou být v takovém případě stanovena.
Na základě toho je nutné závazek nabídnutý tímto vývozním výrobcem odmítnout,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu syntetických polyesterových střižových vláken, nemykaných, nečesaných ani jinak nezpracovaných pro spřádání, spadajících pod kód KN 55032000, pocházejících z Čínské lidové republiky a ze Saúdské Arábie.
2. Sazby cla, které se vztahují na čistou cenu franko hranice Společenství, před procelním, jsou pro výrobky vyrobené následujícími společnostmi tyto:
Země _BAR_ Výrobce _BAR_ Celní sazba (%) _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Čínská lidová republika _BAR_ Cixi Jiangnan Chemical Fiber Co. Ltd. Sanbei Town Industry Area, Cixi City, Zhejiang Province _BAR_ 26,3 _BAR_ A590 _BAR_
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd. 31-33F, Baoan Tower, No800, Dongfang Road, Pudong New District, 200122, Šanghaj _BAR_ 4,9 _BAR_ A591 _BAR_
Hangzhou An Shun Pettechs Fibre Industry Co. Ltd. No.37, East Avenue, Fu-Yang Town, Hangzhou, Zhejiang Province _BAR_ 18,6 _BAR_ A592 _BAR_
Deqing An Shun Pettechs Fibre Industry Co. Ltd. No.9, Cangqian Road, Chengguan Town Deqing County _BAR_
Kunshan An Shun Pettechs Fibre Industry Co. Ltd. No.78, Huting Road, Bacheng Town, Kunshan, Jiangsu Province _BAR_
Jiangyin Changlong Chemical Fiber Co. Ltd. Houxiang Industrial Zone, Changjing, Jiangsu 214411 _BAR_ 24,6 _BAR_ A595 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 49,7 _BAR_ A999 _BAR_
Saúdská Arábie _BAR_ National Polyester Fibers Factory P.O. Box 42185, Riyadh 11541 _BAR_ 20,9 _BAR_ A597 _BAR_
Saudi Basic Industries Corporation (Sabic) P.O. Box 5101, Riyadh 11422 _BAR_ 20,9 _BAR_ A598 _BAR_
Arabian Industrial Fibres Company (Ibn Rushd) P.O. Box 30701, Yanbu Al-Sinaiyah 21447 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 20,9 _BAR_ A999 _BAR_
3. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
Část tabulky uvedené v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2852/2000, která se týká konečných antidumpingových celních sazeb vztahujících se na dovoz syntetických polyesterových střižových vláken, nemykaných, nečesaných ani jinak nezpracovaných pro spřádání, spadajících pod kód KN 55032000, pocházejících z Korejské republiky, se nahrazuje tímto:
Země _BAR_ Výrobce _BAR_ Celní sazba (%) _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Korejská republika _BAR_ Huvis Corporation 151-7, Samsung-dong, Gangnam-gu, Soul _BAR_ 5,7 _BAR_ A151 _BAR_
Saehan Industries Inc 254-8, Kongduk-dong, Mapo-ku, Soul _BAR_ 10,6 _BAR_ A599 _BAR_
Sung Lim Co. Ltd. RM 911, Dae-Young Bldg, 44-1; Youido-Dong, Youngdungpo-ku; Soul _BAR_ 0 _BAR_ A154 _BAR_
Dongwoo Industry Co. Ltd. 729, Geochon-Ri, Bongwha-up, Bongwha-Kun, Kyoungsangbuk-do _BAR_ 6,0 _BAR_ A608 _BAR_
East Young Co. Ltd. Bongwan #202, Gumi Techno Business Center, 267 Gongdan-Dong, Gumi-si, Kyungbuk _BAR_ 6,0 _BAR_ A609 _BAR_
Estal Industrial Co. 845 Hokye-dong, Yangsan-City, Kyungnam _BAR_ 6,0 _BAR_ A610 _BAR_
Geum Poong Corporation 62-2, Gachun-Ri, Samnam-Myon, Ulju-Ku, Ulsan-shi _BAR_ 6,0 _BAR_ A611 _BAR_
Keon Baek Co. Ltd. 1188-3, Shinsang-Ri, Jinryang-Eup, Kyungsan-si, Kyungbuk-do _BAR_ 6,0 _BAR_ A612 _BAR_
Samheung Co. Ltd. 557-12, Dongkyu-Ri, Pochon-Eub Pochon-Kun, Kyungki-do _BAR_ 6,0 _BAR_ A613 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 10,6 _BAR_ A999 _BAR_
Článek 3
Antidumpingové řízení týkající se dovozu syntetických polyesterových vláken pocházejících z Tchaj-wanu se zastavuje.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 429/2005
ze dne 16. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 430/2005
ze dne 15. března 2005,
kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 577/98 o organizaci výběrového šetření pracovních sil ve Společenství, pokud jde o kódování používané pro přenos dat od roku 2006 a používání dílčího výběrového souboru pro sběr údajů o strukturálních proměnných
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 577/98 ze dne 9. března 1998 o organizaci výběrového šetření pracovních sil ve Společenství [1], a zejména na článek 3 a čl. 4 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 577/98 má být kódování proměnných pro účely přenosu dat definováno prostřednictvím prováděcích opatření.
(2) Na základě čl. 4 odst. 4 nařízení (ES) č. 577/98 lze specifikovat seznam proměnných (dále "strukturální proměnné") z ukazatelů šetření, které se musí zjišťovat jen jako roční průměry vztahující se na 52 týdnů a ne jako čtvrtletní průměry. Proto by se měly stanovit podmínky používání dílčího výběrového souboru pro sběr údajů o strukturálních proměnných.
(3) Vzhledem k významu údajů o zaměstnanosti a nezaměstnanosti by se úhrny těchto ukazatelů neměly rozcházet, ať byly vypočteny z ročního dílčího výběrového souboru, nebo na základě ročního průměru čtvrtletních výběrových souborů.
(4) Vzhledem k významu údajů sebraných v modulech ad hoc by tyto informace měly být slučitelné s jakoukoli jinou proměnnou z šetření.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy zřízeného rozhodnutím Rady 89/382/EHS, Euratom [2],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Podmínky používání dílčího výběrového souboru pro sběr údajů o strukturálních proměnných jsou stanoveny v příloze I.
Článek 2
Kódy proměnných pro účely přenosu dat od roku 2006 jsou stanoveny v příloze II.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 431/2005
ze dne 16. března 2005,
kterým se pro rok 2005 stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 1518/2003, pokud jde o data vydání vývozních licencí v odvětví vepřového masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2759/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vepřovým masem [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 3 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 1518/2003 ze dne 28. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu vývozních licencí v odvětví vepřového masa [2], se vývozní licence vydávají ve středu bezprostředně následující po týdnu, v němž byly podány žádosti o licence, za předpokladu, že v mezidobí nebyla přijata Komisí žádná zvláštní opatření.
(2) S ohledem na svátky v roce 2005 a na nepravidelné zveřejňování Úředního věstníku Evropské unie během svátků se období mezi podáním žádostí a dnem vydání licencí jeví jako velice krátké k zajištění řádného řízení trhu, a proto je třeba toto období prodloužit.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro vepřové maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylně od čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 1518/2003 se v roce 2005 licence vydávají v datech uvedených v příloze tohoto nařízení.
Tato odchylka se uplatní za předpokladu, že před uvedenými daty vydání nebudou přijata žádná zvláštní opatření podle čl. 3 odst. 4 nařízení (ES) č. 1518/2003.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 432/2005
ze dne 16. března 2005,
kterým se pro rok 2005 stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 596/2004 a (ES) č. 633/2004, pokud jde o data vydání vývozních licencí v odvětví vajec a v odvětví drůbežího masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [2], a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 3 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 596/2004 [3] a čl. 3 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 633/2004 [4] kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu vývozních licencí v odvětví vajec a v odvětví drůbežího masa, se vývozní licence vydávají ve středu následující po týdnu, v němž byly podány žádosti o licence, za předpokladu, že Komise mezitím nepřijala žádná zvláštní opatření.
(2) S ohledem na svátky v roce 2005 a na nepravidelné zveřejňování Úředního věstníku Evropské unie během svátků se období mezi podáním žádostí a dnem vydání licencí jeví jako velice krátké k zajištění řádného řízení trhu, a proto je třeba toto období prodloužit.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylně od čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 596/2004 a čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 633/2004 se v roce 2005 licence vydávají v datech uvedených v příloze tohoto nařízení.
Tato odchylka se uplatní za předpokladu, že před uvedenými daty vydání nebudou přijata žádná zvláštní opatření podle čl. 3 odst. 4 nařízení (ES) č. 596/2004 a čl. 3 odst. 4 nařízení (ES) č. 633/2004.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 433/2005
ze dne 16. března 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro olivový olej
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22 září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na čl. 3 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 3 nařízení č. 136/66/EHS může být rozdíl mezi cenami ve Společenství a cenami v mezinárodním obchodě pokryt náhradou pro vývoz olivového oleje do třetích zemí.
(2) Podrobná pravidla pro stanovení a udělování vývozních náhrad pro olivový olej jsou obsažena v nařízení Komise (EHS) č. 616/72 [2].
(3) Dle čl. 3 odst. 3 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada stejná pro celé Společenství.
4 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada pro olivový olej stanovena s ohledem na stávající situaci a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti olivového oleje na trhu Společenství a cen v mezinárodním obchodě.
Nicméně v případě, že situace v mezinárodním obchodě nedovoluje stanovit nejvýhodnější kótace olivového oleje, je možné vzít v úvahu cenu nejvýznamnějších konkurenčních rostlinných olejů v mezinárodním obchodě a rozdíl zaznamenaný mezi touto cenou a cenou olivového oleje v rámci určitého reprezentativního období.
Výše náhrady nesmí překročit rozdíl mezi cenou olivového oleje ve Společenství a v mezinárodním obchodě, případně upravený tak, aby zohledňoval vývozní náklady produktů na světovém trhu.
(5) Dle čl. 3 odst. 3 třetí odrážky písm. b) nařízení č. 136/66/EHS je možné rozhodnout, že se náhrada stanoví prostřednictvím nabídkového řízení. Nabídkové řízení se vztahuje na částku náhrady a může se omezovat na určité země určení, množství, kvalitu a určitou úpravu.
(6) Dle čl. 3 odst. 3 druhé odrážky nařízení č. 136/66/EHS mohou být náhrady pro olivový olej stanoveny v různé výši, v závislosti na dané oblasti, pokud je to vzhledem k situaci na světovém trhu nebo vzhledem k zvláštním požadavkům na určitých trzích nutné.
(7) Náhrady je třeba stanovovat alespoň jednou měsíčně, přičemž je možné je mezitím změnit.
(8) Při použití těchto pravidel na současnou situaci na trhu s olivovým olejem a zejména na ceny těchto produktů ve Společenství a na trzích třetích zemí je třeba náhrady stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
(9) PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. c) nařízení č. 136/66/EHS se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 435/2005
ze dne 17. března 2005
o používání koeficientu snížení podle čl. 8 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 při vydávání osvědčení o náhradě pro zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], a zejména na čl. 8 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sdělení členských států podle čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 1520/2000 ukazují, že celková částka obdržených žádostí dosahuje 178002906 EUR, zatímco částka, která je k dispozici pro osvědčení o náhradě podle čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1520/2000, činí 68116869 EUR.
(2) Koeficient snížení bude vypočten podle čl. 8 odst. 3 a 4 nařízení (ES) č. 1520/2000. Tento koeficient by tudíž měl být použit na částky požadované ve formě osvědčení o náhradě použitelných od 1. dubna 2005 v souladu s čl. 8 odst. 6 nařízení Komise (ES) č. 1520/2000,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na částky žádostí o osvědčení o náhradě použitelných od 1. dubna 2005 se použije koeficient snížení ve výši 0,618.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 438/2005
ze dne 17. března 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 439/2005
ze dne 17. března 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 21. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 21. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 38,396 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 440/2005
ze dne 17. března 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 443/2005
ze dne 17. března 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 11. do 17. března 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 8,94 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 446/2005
ze dne 18. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 447/2005
ze dne 18. března 2005,
kterým se pro rok 2005 stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 1445/95, pokud jde o data vydání vývozních licencí v odvětví hovězího a telecího masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 29 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 10 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1445/95 ze dne 26. června 1995 o prováděcích pravidlech pro dovozní a vývozní licence v odvětví hovězího a telecího masa a o zrušení nařízení (EHS) č. 2377/80 [2] stanoví, že vývozní licence se vydávají pátý pracovní den následující po dni podání žádosti, a to za předpokladu, že v průběhu tohoto období Komise nepřijme žádná zvláštní opatření.
(2) S ohledem na státní svátky v roce 2005 a na nepravidelné zveřejňování Úředního věstníku Evropské unie během těchto svátků bude výše zmíněné pětidenní období příliš krátké k zajištění řádného řízení trhu, a proto je třeba ho prodloužit.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylně od čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 1445/95 se vývozní licence pro rok 2005, o které byly podány žádosti během období stanovených v příloze k tomuto nařízení, vydají v příslušných dnech uvedených v této příloze.
Odchylka se použije za předpokladu, že před těmito daty vydání nebyla přijata žádná zvláštní opatření uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1445/95.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 448/2005
ze dne 15. března 2005,
kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 3880/91 o předkládání statistik nominálních odlovů členských států provozujících rybolov v severovýchodním Atlantiku
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3880/91 ze dne 17. prosince 1991 o předkládání statistik nominálních odlovů členských států provozujících rybolov v severovýchodním Atlantiku [1], a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na výročním zasedání v listopadu 2002 Komise pro rybolov v severovýchodním Atlantiku doporučila, aby byly mezinárodní agentury příslušné pro sběr a sestavování statistik odlovů požádány, aby vytvořily vhodné subdivize statistických oblastí s cílem zlepšovat řízení rybolovných zdrojů v mezinárodních vodách, které patří do její působnosti.
(2) Pracovní skupina pro oceánský rybolov Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) doporučila, aby statistické divize severovýchodního Atlantiku byly rozděleny na subdivize v zájmu lepšího určení a vymezení oceánského rybolovu.
(3) Rozhodnutí Mezinárodní komise pro rybolov v Baltském moři řídit zdroje Baltského moře v divizi 28 jako dvě samostatné jednotky činí nezbytným statistiky pro tyto jednotky.
(4) ICES tedy na radu Poradního výboru pro řízení rybolovu požádala Organizaci spojených národů pro výživu a zemědělství, aby pozměnila dotazník Statlant 27A a požádala státní orgány o předkládání podrobnějších statistik odlovů v určitých vodách severovýchodního Atlantiku.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro zemědělskou statistiku zřízeného rozhodnutím Rady 72/279/EHS [2],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy II a III nařízení (EHS) č. 3880/91 se nahrazují přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 449/2005
ze dne 18. března 2005,
kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 174/1999, pokud jde o dobu platnosti vývozních licencí v odvětví mléka a mléčných výrobků
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 6 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], stanoví dobu platnosti vývozních licencí.
(2) Ruská federace stanovila nové požadavky na schválení zařízení na zpracování mléka vyvážejících do Ruska a nacházejících se v České republice, Estonsku, na Kypru, v Lotyšsku, Litvě, Maďarsku, na Maltě, v Polsku, Slovinsku a na Slovensku (dále jen "nové členské státy").
(3) Přestože ruské veterinární orgány v posledních měsících provedly kontroly v zařízení na zpracování mléka, ruské orgány doposud neposkytly příslušným orgánům nových členských států seznam schválených zařízení.
(4) Mnoho hospodářských subjektů, které vycházejí z toho, že zařízení na zpracování mléka mají být schválena, jelikož odpovídají požadavkům směrnice Rady 92/46/EHS ze dne 16. června 1992 o hygienických předpisech pro produkci syrového mléka, tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků a jejich uvedení na trh [3], nadále nepřetržitě žádalo o vývozní licence, aby udrželo svůj normální obchodní styk s Ruskem.
Tyto hospodářské subjekty však nebudou moci využívat tyto licence před uplynutím jejich období platnosti.
(5) Podle nových ruských podmínek pro udělení osvědčení musejí vývozci ze Společenství mít nejpozději od 1. ledna 2005 předvývozní licence na prokázání toho, že zvířata a živočišné produkty pocházející z jiného členského státu než z členského státu vývozu a obsažené v konečném produktu odpovídají veterinárním a hygienickým předpisům.
(6) Jelikož zavedení nového administrativního systému a vytvoření přiměřených postupů mezi členskými státy ohledně vystavování a výměny uvedených předvývozních licencí vyžadují čas a systém není ještě plně uplatnitelný ve všech členských státech, nebudou někteří vývozci moci využít vývozních licencí, jež vyprší dne 31. ledna 2005, neboť nemají uvedené předvývozní licence.
(7) Za těchto okolností je třeba stanovit prodloužení doby platnosti vývozních licencí vystavených v červenci, srpnu, září, říjnu a listopadu 2004.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylně od článku 6 nařízení (ES) č. 174/1999 jsou vývozní licence s náhradou stanovenou předem a se zemí určení Rusko, jež byly vystaveny v měsících červenci, srpnu, září, říjnu a listopadu 2004 ohledně produktů uvedených v písmenech a) až d) uvedeného článku, platné až do 30. dubna 2005.
Článek 2
Na žádost držitele licence přizpůsobují příslušné orgány členských států dobu trvání licencí stanovenou v článku 1.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 450/2005
ze dne 18. března 2005
o dokladu, kterým se prokazuje splnění celních formalit pro dovoz mléka a mléčných výrobků v třetích zemích podle článku 16 nařízení (ES) č. 800/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 10 třetí odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V čl. 31 odst. 10 třetí odrážce nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví, že pokud jde o rozlišené náhrady, je náhrada vyplacena, jestliže se prokáže, že produkty dosáhly místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena. Postupem podle článku 42 uvedeného nařízení však mohou být stanoveny odchylky od tohoto pravidla, pokud budou vymezeny podmínky poskytující rovnocenné záruky.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 351/2004 ze dne 26. února 2004, kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], stanoví náhrady rozlišené podle místa určení pro všechny mléčné výrobky ode dne 27. února 2004.
(3) Článek 16 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [3], uvádí doklady, které se mohou použít k prokázání splnění dovozních celních formalit ve třetí zemi v případech, kdy je sazba náhrady rozlišována podle místa určení.
Podle uvedeného článku je Komise oprávněna stanovit v některých zvláštních případech, jež budou určeny, že dovoz podle uvedeného článku lze prokázat předložením zvláštního dokladu nebo jakýmkoli jiným způsobem.
(4) Skutečnost, že vyplácení náhrad bylo podřízeno požadavkům stanoveným v článku 16 nařízení (ES) č. 800/1999 přináší podstatnou změnu správních postupů jak pro příslušný vnitrostátní orgán, tak i pro vývozce, má administrativní dopad a představuje značnou finanční zátěž.
Získávání průkazních dokladů podle článku 16 uvedeného nařízení může v některých zemích vyvolat značné administrativní obtíže.
519/2004 ze dne 19. března 2004, kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 800/1999, pokud jde o mléko a mléčné výrobky [4], stanoví za účelem zmírnění některých správních a finančních omezení uložených vývozcům a dále proto, aby se umožnilo orgánům a vývozcům stanovit nové režimy pro uvedené produkty a zavést nové postupy nezbytné pro hladký průběh vyplňování všech formalit, přechodné období, během něhož je předkládání dokumentů prokazujících splnění celních formalit pro dovoz usnadněno.
Uvedená ustanovení pozbydou platnosti dne 31. prosince 2004.
(6) V mnoha zemích určení však ještě nebyly vytvořeny příslušné postupy ani přiměřené prostředky k předkládání požadovaných dokladů.
Aby se zabránilo tomu, že obchodníkům nebudou vypláceny vývozní náhrady kvůli nedostatkům ve správních postupech ve třetích zemích, je třeba stanovit přechodný režim i na rok 2005.
Na základě zkušenosti získané při provádění nařízení (ES) č. 519/2004 je možné upravit přechodný režim stanovený v uvedeném nařízení, aby bylo možné předkládat dodatečné dokumenty.
(7) Je vhodné připomenout ustanovení článku 20 nařízení (ES) č. 800/1999, které příslušné orgány členských států v případě, že existuje pochybnost o skutečném místě určení vyváženého produktu, opravňuje vyžadovat u všech náhrad dodatečné doklady, které k jejich spokojenosti prokáží, že produkt byl skutečně uveden na trh v dovážející třetí zemi.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. V případě vývozů výrobků kódů KN 0401 až 0405 prováděných podle článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999, u nichž vývozce nemůže předložit doklad uvedený v čl. 16 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 800/1999, musí být produkt, odchylně od uvedeného článku, považován za dovezený do třetí země po předložení následujících tří dokumentů:
a) opisu přepravního dokladu;
b) osvědčení o vykládce vydaného příslušným orgánem dotyčné třetí země, příslušnými orgány členského státu v zemi určení nebo mezinárodní kontrolní a dozorčí společností podle čl. 16 písm. a) až f) nařízení (ES) č. 800/1999, v němž se potvrzuje, že produkt opustil místo vykládky nebo alespoň, pokud je to orgánu nebo společnosti vydávajícím osvědčení známo, že produkt nebyl následně naložen pro zpětný vývoz;
c) bankovního dokladu vydaného schválenými zprostředkovateli usazenými ve Společenství, který potvrzuje, že platba odpovídající danému vývozu je připsána na účet vývozce vedený u zprostředkovatelů, nebo dokladu o zaplacení.
2. Pro účely článku 20 nařízení (ES) č. 800/1999 členské státy vezmou na vědomí ustanovení podle odstavce 1.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 451/2005
ze dne 18. března 2005
o dovozních licencích pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT), které zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2247/2003 ze dne 19. prosince 2003 o prováděcích pravidlech v sektoru hovězího a telecího masa, nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT) [3], a zejména na článek 5 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 1 nařízení (ES) č. 2247/2003 uvádí možnost vydat dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie.
Dovozy se však musí uskutečnit v rámci množství stanovených pro každou z těchto vyvážejících třetích zemí.
(2) Žádosti o udělení licence podané v období od 1. do 10. března 2005, vyjádřené v množství vykostěného masa, ve smyslu nařízení (ES) č. 2247/2003, pro produkty původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie nepřesahují množství, která jsou pro tyto státy k dispozici.
Proto je možné vydat dovozní licence na požadovaná množství.
(3) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. dubna 2005 v rámci celkového množství 52100 t možné podat žádost o licenci.
(4) V této souvislosti se připomíná, že se toto nařízení nijak nedotýká směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o hygienických otázkách a otázkách veterinární inspekce při dovozu skotu, vepřů, ovcí a koz, masa čerstvého nebo masných produktů původem z třetích zemí [4],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Níže uvedené členské státy vydávají dne 21. března 2005 dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa, vyjádřené v množství vykostěného masa, původem z určitých států Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří, a to pro níže uvedená množství a země původu:
Spojené království:
- 300 t původem z Botswany,
- 10 t původem ze Svazijska,
- 550 t původem z Namibie.
Článek 2
Žádosti o licence mohou být dle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 2247/2003 podány během prvních deseti dnů měsíce dubna 2005 pro níže uvedená množství vykostěného hovězího a telecího masa:
Botswana: _BAR_ 17236 t, _BAR_
Keňa: _BAR_ 142 t, _BAR_
Madagaskar: _BAR_ 7579 t, _BAR_
Svazijsko: _BAR_ 3337 t, _BAR_
Zimbabwe: _BAR_ 9100 t, _BAR_
Namibie: _BAR_ 11350 t. _BAR_
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 21. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 452/2005
ze dne 18. března 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní licence podaným v března 2005 pro některé produkty z vepřového masa v rámci režimu stanoveného dohodami uzavřenými mezi Společenstvím a Bulharskem a Rumunskem
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1898/97 ze dne 29. září 1997, kterým se stanoví prováděcí pravidla v odvětví vepřového masa v rámci režimu stanoveného dohodami uzavřenými mezi Společenstvím a Polskou republikou, Maďarskou republikou, Českou republikou, Slovenskem, Bulharskem a Rumunskem [1], a zejména na čl. 4 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Žádosti o dovozní licence podané pro období od 1. dubna do 30. června 2005 se vztahují na množství menší nebo stejná jako ta, která jsou k dispozici, a je proto možné jim vyhovět v plném rozsahu.
(2) Hospodářské subjekty je třeba upozornit na skutečnost, že licence je možné uplatnit pouze pro produkty, které splňují požadavky všech veterinárních předpisů nyní platných ve Společenství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence podaným na období od 1. dubna do 30. června 2005 dle nařízení (ES) č. 1898/97 se vyhovuje dle přílohy tohoto nařízení.
2. Licence je možné uplatnit pouze pro produkty, které odpovídají požadavkům všech veterinárních předpisů nyní platných ve Společenství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 453/2005
ze dne 18. března 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní licence podaným v březnu 2005 pro některé produkty z vepřového masa v rámci režimu stanoveného nařízením Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro vepřové maso a některé další zemědělské produkty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1432/94 ze dne 22. června 1994, kterým se stanoví prováděcí pravidla k dovoznímu režimu v odvětví vepřového masa podle nařízení Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro vepřové maso a některé další zemědělské produkty [1], a zejména na čl. 4 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Žádosti o dovozní licence podané na druhé čtvrtletí 2005 se vztahují na menší množství, než je k dispozici, může jim být tedy vyhověno v plné výši.
(2) Je třeba určit množství dostupné pro následující období.
(3) Hospodářské subjekty je třeba upozornit na skutečnost, že licence je možné uplatnit pouze pro produkty, které splňují požadavky všech veterinárních předpisů nyní platných ve Společenství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence podaným na období od 1. dubna do 30. června 2005 dle nařízení (ES) č. 1432/94 se vyhovuje dle přílohy I tohoto nařízení.
2. Na období od 1. července do 30. září 2005 mohou být žádosti o dovozni licence podávány dle nařízení (ES) č. 1432/94 pro celkové množství uvedené v příloze II.
3. Licence je možné uplatnit pouze pro produkty, které odpovídají požadavkům všech veterinárních předpisů nyní platných ve Společenství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 454/2005
ze dne 18. března 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní licence podaným v března 2005 v rámci režimu stanoveného celními kvótami pro některé produkty z vepřového masa na období od 1. dubna do 30. června 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1458/2003 ze dne 18. srpna 2003 o otevření a správě dovozní celní kvóty u některých produktů z odvětví vepřového masa [1], a zejména na čl. 5 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádostem o dovozní licence podaným na období od 1. dubna do 30. června 2005 dle nařízení (ES) č. 1458/2003 se vyhovuje dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 455/2005
ze dne 18. března 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor por bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 19,011 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 457/2005
ze dne 21. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 458/2005
ze dne 21. března 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku českého intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky uvedení obilovin v majetku intervenčních orgánů na trh.
(2) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 300000 tun pšenice obecné v majetku českého intervenčního orgánu.
(3) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu transakcí a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit záruční systém, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by obchodníkům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Proto je nutné pozměnit některá pravidla, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(4) V případě, kdy se odběr pšenice obecné zpozdí o více než pět dnů nebo je pozastaveno splacení některé z vyžadovaných záruk z důvodu skutečností zaviněných intervenčním orgánem, bude muset dotčený členský stát zaplatit odškodnění.
(5) S cílem zabránit, aby byly produkty zpětně dovezeny, měly by být náhrady přiděleny jenom pro vývoz do některých třetích zemí.
2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 poskytuje možnost, aby byly úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem výjezdu.
Vzhledem na zeměpisnou polohu České republiky by se mělo použít toto opatření.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
S výhradou ustanovení tohoto nařízení přistupuje český intervenční orgán za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93 ke stálému nabídkovému řízení pro vývoz pšenice obecné v jeho majetku.
Článek 2
1. Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 300000 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Srbska a Černé Hory [3] a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Lichtenštejnska, Rumunska a Švýcarska.
2. Regiony, v nichž je 300000 tun pšenice obecné uskladněno, jsou uvedeny v příloze I.
Článek 3
1. Odchylně od článku 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce, bez měsíčního zvýšení.
2. U vývozů uskutečněných na základě tohoto nařízení se neuplatňuje žádná náhrada ani vývozní daň ani měsíční přirážka.
3. Čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužije.
4. Při uplatňování čl. 7 odst. 2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 budou úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a skutečným místem výjezdu.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého dne následujícího měsíce.
2. K nabídkám předloženým v rámci tohoto nabídkového řízení není možné přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 vyprší lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 31. března 2005 v 9 hodin (bruselského času).
2. Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídkové řízení končí každý čtvrtek v 9 hodin (bruselského času), s výjimkou dne 5. května 2005.
3. Poslední dílčí nabídkové řízení skončí dne 23. června 2005 v 9 hodin (bruselského času).
4. Nabídky je třeba předkládat českému intervenčnímu orgánu:
Statní zemědělský intervenční fond
Odbor rostlinných komodit
Ve Smečkách 33
CZ-110 00, Praha 1
Telefón: (420-2) 22 87 16 67/403
Fax: (420-2) 22 29 68 06 404.
Článek 6
1. Intervenční orgán, skladovatel a kupec, pokud si to přeje, přistupují na základě společné dohody, buď před výdejem, nebo při výdeji ze skladu, podle volby kupce, k odběru kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a k jejich analýze.
Intervenční orgán může být zastoupen zmocněncem, pokud však tímto zmocněncem není skladovatel.
V případě sporu se výsledky analýz oznamují Komisi.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti kupce nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při výdeji ze skladu.
Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu:
a) vyšší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, musí kupec přijmout dávku jako takovou;
b) vyšší, než jsou minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, kdy ale tato kvalita zůstává v mezích odchylky, která se může pohybovat až do:
- 1 kilogram na hektolitr, co se týče relativní hustoty, ne však méně než 75 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2. a B.4. přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [5] a
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5. přílohy nařízení (EHS) č. 824/2000, aniž jsou však změněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele,
kupec musí přijmout dávku jako takovou;
c) vyšší než minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl, který jde nad rámec odchylky uvedené v bodě b), může kupec:
- buď dávku přijmout jako takovou,
- nebo odmítnout dotčenou dávku převzít.
Tím je zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou, včetně záruk, musí však o tom neprodleně informovat Komisi a intervenční orgán podle přílohy II; pokud požádá intervenční orgán, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů, záruka se neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom musí neprodleně informovat Komisi podle přílohy II;
d) nižší než minimální charakteristické vlastnosti požadované při intervenci, nemůže kupec přistoupit k odběru dotyčné dávky.
Všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou včetně záruk je zproštěn poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán podle přílohy II; může nicméně požadovat na intervenčním orgánu, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se záruka neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom neprodleně informuje Komisi podle přílohy II.
2. Pokud k výdeji pšenice obecné došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz, nese všechna rizika od odběru dávky kupec, aniž jsou dotčeny opravné částky, které by mohl kupec využít vůči skladovateli.
3. Pokud kupec v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o náhradu i přes několik nabízených náhrad neobdrží náhradní dávku ve stanovené kvalitě, je zproštěn všech svých závazků včetně záruk poté, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán podle přílohy II.
4. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami dle odstavce 1, kromě těch, kdy konečný výsledek vykazuje nižší kvalitu, než jsou požadované minimální charakteristické vlastnosti při intervenci, nese s výjimkou nákladů na zasilážování, v limitu jedné analýzy na 500 tun, EZOZF.
Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované kupcem nese kupec.
Článek 7
Odchylně od článku 12 nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [6], musí dokumenty, které se týkají prodeje pšenice obecné podle tohoto nařízení, zejména vývozní licence, povolení k odebrání uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně výtisk T5, obsahovat následující poznámku:
- Trigo blando de intervención sin aplicación de restitución ni gravamen, Reglamento (CE) no 458/2005
- Intervenční pšenice obecná nepodléhá vývozní náhradě ani clu, nařízení (ES) č.
458/2005
- Blød hvede fra intervention uden restitutionsydelse eller -afgift, forordning (EF) nr.
458/2005
- Weichweizen aus Interventionsbeständen ohne Anwendung von Ausfuhrerstattungen oder Ausfuhrabgaben, Verordnung (EG) Nr. 458/2005
- Pehme nisu sekkumisvarudest, mille puhul ei rakendata toetust või maksu, määrus (EÜ) nr 458/2005
- Μαλακός σίτος παρέμβασης χωρίς εφαρμογή επιστροφής ή φόρου, κανονισμός (ΕΚ) αριθ.
458/2005
- Intervention common wheat without application of refund or tax, Regulation (EC) No 458/2005
- Blé tendre d'intervention ne donnant pas lieu à restitution ni taxe, règlement (CE) no 458/2005
- Frumento tenero d'intervento senza applicazione di restituzione né di tassa, regolamento (CE) n. 458/2005
- Intervences parastie kvieši bez kompensācijas vai nodokļa piemērošanas, Regula (EK) Nr. 458/2005
- Intervenciniai paprastieji kviečiai, kompensacija ar mokesčiai netaikytini, Reglamentas (EB) Nr. 458/2005
- Intervenciós búza, visszatérítés, illetve adó nem alkalmazandó, 458/2005/EK rendelet
- Zachte tarwe uit interventie, zonder toepassing van restitutie of belasting, Verordening (EG) nr.
458/2005
- Pszenica zwyczajna interwencyjna niedająca prawa do refundacji ani do opłaty, rozporządzenie (WE) nr 458/2005
- Trigo mole de intervenção sem aplicação de uma restituição ou imposição, Regulamento (CE) n.o 458/2005
- Intervenčná pšenica obyčajná nepodlieha vývozným náhradám ani clu, nariadenie (ES) č.
458/2005
- Intervencija navadne pšenice brez zahtevkov za nadomestila ali carine, Uredba (ES) št.
458/2005
- Interventiovehnä, johon ei sovelleta vientitukea eikä vientimaksua, asetus (EY) N:o 458/2005
- Interventionsvete, utan tillämpning av bidrag eller avgift, förordning (EG) nr 458/2005.
Článek 8
1. Záruka skládaná na základě čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí být splacena, jakmile jsou kupcům vydány vývozní licence.
Odchylně od článku 17 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt zárukou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi platnou intervenční cenou v den nabídkového řízení a zadanou cenou a nikdy nesmí být nižší než 25 EUR na tunu.
Polovina této částky je složena při vydání licence a zůstatek při odběru obilovin.
Článek 9
Český intervenční orgán informuje Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek o nabídkách obdržených v rámci nabídkového řízení.
Tyto nabídky musí být oznámeny podle schématu uvedeného v příloze III na telefonní čísla uvedená v příloze IV.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 459/2005
ze dne 21. března 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku rakouského intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky uvedení obilovin v majetku intervenčních orgánů na trh.
(2) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 80663 tun pšenice obecné v majetku rakouského intervenčního orgánu.
(3) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu transakcí a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit záruční systém, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by obchodníkům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Proto je nutné pozměnit některá pravidla, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(4) V případě, kdy se odběr pšenice obecné zpozdí o více než pět dnů nebo je pozastaveno splacení některé z vyžadovaných záruk z důvodu skutečností zaviněných intervenčním orgánem, bude muset dotčený členský stát zaplatit odškodnění.
(5) S cílem zabránit, aby byly produkty zpětně dovezeny, měly by být náhrady přiděleny jenom pro vývoz do některých třetích zemí.
2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 poskytuje možnost, aby byly úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem výjezdu.
Vzhledem na zeměpisnou polohu Rakouska by se mělo použít toto opatření.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
S výhradou ustanovení tohoto nařízení přistupuje rakouský intervenční orgán za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93 ke stálému nabídkovému řízení pro vývoz pšenice obecné v jeho majetku.
Článek 2
1. Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 80663 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Srbska a Černé Hory [3] a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Lichtenštejnska, Rumunska a Švýcarska.
2. Regiony, v nichž je 80663 tun pšenice obecné uskladněno, jsou uvedeny v příloze I.
Článek 3
1. Odchylně od článku 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce, bez měsíčního zvýšení.
2. U vývozů uskutečněných na základě tohoto nařízení se neuplatňuje žádná náhrada ani vývozní daň ani měsíční přirážka.
3. Čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužije.
4. Při uplatňování čl. 7 odst. 2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 budou úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a skutečným místem výjezdu
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého dne následujícího měsíce.
2. K nabídkám předloženým v rámci tohoto nabídkového řízení není možné přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 vyprší lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 31. března 2005 v 9 hodin (bruselského času).
2. Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídkové řízení končí každý čtvrtek v 9 hodin (bruselského času), s výjimkou dne 5. května 2005.
3. Poslední dílčí nabídkové řízení skončí dne 23. června 2005 v 9 hodin (bruselského času).
4. Nabídky je třeba předkládat rakouskému intervenčnímu orgánu:
AMA (Agrarmarkt Austria)
Dresdnerstraße 70
A-1200 Wien
Fax: (43-1) 331 51 46 24, (43-1) 331 51 44 69
.
Článek 6
1. Intervenční orgán, skladovatel a kupec, pokud si to přeje, přistupují na základě společné dohody, buď před výdejem, nebo při výdeji ze skladu, podle volby kupce, k odběru kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a k jejich analýze.
Intervenční orgán může být zastoupen zmocněncem, pokud však tímto zmocněncem není skladovatel.
V případě sporu se výsledky analýz oznamují Komisi.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti kupce nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při výdeji ze skladu.
Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu:
a) vyšší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, musí kupec přijmout dávku jako takovou;
b) vyšší, než jsou minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, kdy ale tato kvalita zůstává v mezích odchylky, která se může pohybovat až do:
- 1 kilogram na hektolitr, co se týče relativní hustoty, ne však méně než 75 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2. a B.4. přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [5] a
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5. přílohy nařízení (EHS) č. 824/2000, aniž jsou však změněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele,
kupec musí přijmout dávku jako takovou;
c) vyšší než minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl, který jde nad rámec odchylky uvedené v bodě b), může kupec:
- buď dávku přijmout jako takovou,
- nebo odmítnout dotčenou dávku převzít.
Tím je zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou, včetně záruk, musí však o tom neprodleně informovat Komisi a intervenční orgán podle přílohy II; pokud požádá intervenční orgán, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů, záruka se neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom musí neprodleně informovat Komisi podle přílohy II;
d) nižší než minimální charakteristické vlastnosti požadované při intervenci, nemůže kupec přistoupit k odběru dotyčné dávky.
Všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou včetně záruk je zproštěn poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán podle přílohy II; může nicméně požadovat na intervenčním orgánu, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se záruka neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom neprodleně informuje Komisi podle přílohy II.
2. Pokud k výdeji pšenice obecné došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz, nese všechna rizika od odběru dávky kupec, aniž jsou dotčeny opravné částky, které by mohl kupec využít vůči skladovateli.
3. Pokud kupec v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o náhradu i přes několik nabízených náhrad neobdrží náhradní dávku ve stanovené kvalitě, je zproštěn všech svých závazků včetně záruk poté, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán podle přílohy II.
4. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami dle odstavce 1, kromě těch, kdy konečný výsledek vykazuje nižší kvalitu, než jsou požadované minimální charakteristické vlastnosti při intervenci, nese s výjimkou nákladů na zasilážování, v limitu jedné analýzy na 500 tun, EZOZF.
Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované kupcem nese kupec.
Článek 7
Odchylně od článku 12 nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [6] musí dokumenty, které se týkají prodeje pšenice obecné podle tohoto nařízení, zejména vývozní licence, povolení k odebrání uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně výtisk T5, obsahovat následující poznámku:
- Trigo blando de intervención sin aplicación de restitución ni gravamen, Reglamento (CE) no 459/2005
- Intervenční pšenice obecná nepodléhá vývozní náhradě ani clu, nařízení (ES) č.
459/2005
- Blød hvede fra intervention uden restitutionsydelse eller -afgift, forordning (EF) nr.
459/2005
- Weichweizen aus Interventionsbeständen ohne Anwendung von Ausfuhrerstattungen oder Ausfuhrabgaben, Verordnung (EG) Nr. 459/2005
- Pehme nisu sekkumisvarudest, mille puhul ei rakendata toetust või maksu, määrus (EÜ) nr 459/2005
- Μαλακός σίτος παρέμβασης χωρίς εφαρμογή επιστροφής ή φόρου, κανονισμός (ΕΚ) αριθ.
459/2005
- Intervention common wheat without application of refund or tax, Regulation (EC) No 459/2005
- Blé tendre d'intervention ne donnant pas lieu à restitution ni taxe, règlement (CE) no 459/2005
- Frumento tenero d'intervento senza applicazione di restituzione né di tassa, regolamento (CE) n. 459/2005
- Intervences parastie kvieši bez kompensācijas vai nodokļa piemērošanas, Regula (EK) Nr. 459/2005
- Intervenciniai paprastieji kviečiai, kompensacija ar mokesčiai netaikytini, Reglamentas (EB) Nr. 459/2005
- Intervenciós búza, visszatérítés, illetve adó nem alkalmazandó, 459/2005/EK rendelet
- Zachte tarwe uit interventie, zonder toepassing van restitutie of belasting, Verordening (EG) nr.
459/2005
- Pszenica zwyczajna interwencyjna niedająca prawa do refundacji ani do opłaty, rozporządzenie (WE) nr 459/2005
- Trigo mole de intervenção sem aplicação de uma restituição ou imposição, Regulamento (CE) n.o 459/2005
- Intervenčná pšenica obyčajná nepodlieha vývozným náhradám ani clu, nariadenie (ES) č.
459/2005
- Intervencija navadne pšenice brez zahtevkov za nadomestila ali carine, Uredba (ES) št.
459/2005
- Interventiovehnä, johon ei sovelleta vientitukea eikä vientimaksua, asetus (EY) N:o 459/2005
- Interventionsvete, utan tillämpning av bidrag eller avgift, förordning (EG) nr 459/2005.
Článek 8
1. Záruka skládaná na základě čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí být splacena, jakmile jsou kupcům vydány vývozní licence.
Odchylně od článku 17 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt zárukou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi platnou intervenční cenou v den nabídkového řízení a zadanou cenou a nikdy nesmí být nižší než 25 EUR na tunu.
Polovina této částky je složena při vydání licence a zůstatek při odběru obilovin.
Článek 9
Rakouský intervenční orgán informuje Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek o nabídkách obdržených v rámci nabídkového řízení.
Tyto nabídky musí být oznámeny podle schématu uvedeného v příloze III na faxová čísla uvedená v příloze IV.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 460/2005
ze dne 21. března 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku maďarského intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky uvedení obilovin v majetku intervenčních orgánů na trh.
(2) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 320000 tun pšenice obecné v majetku maďarského intervenčního orgánu.
(3) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu transakcí a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit záruční systém, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by obchodníkům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Proto je nutné pozměnit některá pravidla, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(4) V případě, kdy se odběr pšenice obecné zpozdí o více než pět dnů nebo je pozastaveno splacení některé z vyžadovaných záruk z důvodu skutečností zaviněných intervenčním orgánem, bude muset dotčený členský stát zaplatit odškodnění.
(5) S cílem zabránit, aby byly produkty zpětně dovezeny, měly by být náhrady přiděleny jenom pro vývoz do některých třetích zemí.
2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 poskytuje možnost, aby byly úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem výjezdu.
Vzhledem na zeměpisnou polohu Maďarska by se mělo použít toto opatření.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
S výhradou ustanovení tohoto nařízení přistupuje maďarský intervenční orgán za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93 ke stálému nabídkovému řízení pro vývoz pšenice obecné v jeho majetku.
Článek 2
1. Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 320000 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Srbska a Černé Hory [3] a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Lichtenštejnska, Rumunska a Švýcarska.
2. Regiony, v nichž je 320000 tun pšenice obecné uskladněno, jsou uvedeny v příloze I.
Článek 3
1. Odchylně od článku 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce, bez měsíčního zvýšení.
2. U vývozů uskutečněných na základě tohoto nařízení se neuplatňuje žádná náhrada ani vývozní daň ani měsíční přirážka.
3. Čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužije.
4. Při uplatňování čl. 7 odst. 2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 budou úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a skutečným místem výjezdu.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého dne následujícího měsíce.
2. LK nabídkám předloženým v rámci tohoto nabídkového řízení není možné přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 vyprší lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 31. března 2005 v 9 hodin (bruselského času).
2. Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídkové řízení končí každý čtvrtek v 9 hodin (bruselského času), s výjimkou dne 5. května 2005.
3. Poslední dílčí nabídkové řízení skončí dne 23. června 2005 v 9 hodin (bruselského času).
4. Nabídky je třeba předkládat maďarskému intervenčnímu orgánu:
Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
Alkotmány u. 29.
H-1385 Budapest 62
Pf.
867
Telephone: (36-1) 219 62 60
Fax: (36-1) 219 62 59.
Článek 6
1. Intervenční orgán, skladovatel a kupec, pokud si to přeje, přistupují na základě společné dohody, buď před výdejem, nebo při výdeji ze skladu, podle volby kupce, k odběru kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a k jejich analýze.
Intervenční orgán může být zastoupen zmocněncem, pokud však tímto zmocněncem není skladovatel.
V případě sporu se výsledky analýz oznamují Komisi.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti kupce nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při výdeji ze skladu.
Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu:
a) vyšší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, musí kupec přijmout dávku jako takovou;
b) vyšší, než jsou minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, kdy ale tato kvalita zůstává v mezích odchylky, která se může pohybovat až do:
- 1 kilogram na hektolitr, co se týče relativní hustoty, ne však méně než 75 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2. a B.4. přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [5] a
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5. přílohy nařízení (EHS) č. 824/2000, aniž jsou však změněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele,
kupec musí přijmout dávku jako takovou;
c) vyšší než minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl, který jde nad rámec odchylky uvedené v bodě b), může kupec:
- buď dávku přijmout jako takovou,
- nebo odmítnout dotčenou dávku převzít.
Tím je zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou, včetně záruk, musí však o tom neprodleně informovat Komisi a intervenční orgán podle přílohy II; pokud požádá intervenční orgán, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů, záruka se neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom musí neprodleně informovat Komisi podle přílohy II;
d) nižší než minimální charakteristické vlastnosti požadované při intervenci, nemůže kupec přistoupit k odběru dotyčné dávky.
Všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou včetně záruk je zproštěn poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán podle přílohy II; může nicméně požadovat na intervenčním orgánu, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se záruka neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom neprodleně informuje Komisi podle přílohy II.
2. Pokud k výdeji pšenice obecné došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz, nese všechna rizika od odběru dávky kupec, aniž jsou dotčeny opravné částky, které by mohl kupec využít vůči skladovateli.
3. Pokud kupec v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o náhradu i přes několik nabízených náhrad neobdrží náhradní dávku ve stanovené kvalitě, je zproštěn všech svých závazků včetně záruk poté, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán podle přílohy II.
4. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami dle odstavce 1, kromě těch, kdy konečný výsledek vykazuje nižší kvalitu, než jsou požadované minimální charakteristické vlastnosti při intervenci, nese s výjimkou nákladů na zasilážování, v limitu jedné analýzy na 500 tun, EZOZF.
Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované kupcem nese kupec.
Článek 7
Odchylně od článku 12 nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [6] musí dokumenty, které se týkají prodeje pšenice obecné podle tohoto nařízení, zejména vývozní licence, povolení k odebrání uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně výtisk T5, obsahovat následující poznámku:
- Trigo blando de intervención sin aplicación de restitución ni gravamen, Reglamento (CE) no 460/2005
- Intervenční pšenice obecná nepodléhá vývozní náhradě ani clu, nařízení (ES) č.
460/2005
- Blød hvede fra intervention uden restitutionsydelse eller -afgift, forordning (EF) nr.
460/2005
- Weichweizen aus Interventionsbeständen ohne Anwendung von Ausfuhrerstattungen oder Ausfuhrabgaben, Verordnung (EG) Nr. 460/2005
- Pehme nisu sekkumisvarudest, mille puhul ei rakendata toetust või maksu, määrus (EÜ) nr 460/2005
- Μαλακός σίτος παρέμβασης χωρίς εφαρμογή επιστροφής ή φόρου, κανονισμός (ΕΚ) αριθ.
460/2005
- Intervention common wheat without application of refund or tax, Regulation (EC) No 460/2005
- Blé tendre d'intervention ne donnant pas lieu à restitution ni taxe, règlement (CE) no 460/2005
- Frumento tenero d'intervento senza applicazione di restituzione né di tassa, regolamento (CE) n. 460/2005
- Intervences parastie kvieši bez kompensācijas vai nodokļa piemērošanas, Regula (EK) Nr. 460/2005
- Intervenciniai paprastieji kviečiai, kompensacija ar mokesčiai netaikytini, Reglamentas (EB) Nr. 460/2005
- Intervenciós búza, visszatérítés, illetve adó nem alkalmazandó, 460/2005/EK rendelet
- Zachte tarwe uit interventie, zonder toepassing van restitutie of belasting, Verordening (EG) nr.
460/2005
- Pszenica zwyczajna interwencyjne nie dające prawa do refundacji ani do opłaty, rozporządzenie (WE) nr 460/2005
- Trigo mole de intervenção sem aplicação de uma restituição ou imposição, Regulamento (CE) n.o 460/2005
- Intervenčná pšenica obyčajná nepodlieha vývozným náhradám ani clu, nariadenie (ES) č.
460/2005
- Intervencija navadne pšenice brez zahtevkov za nadomestila ali carine, Uredba (ES) št.
460/2005
- Interventiovehnä, johon ei sovelleta vientitukea eikä vientimaksua, asetus (EY) N:o 460/2005
- Interventionsvete, utan tillämpning av bidrag eller avgift, förordning (EG) nr 460/2005.
Článek 8
1. Záruka skládaná na základě čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí být splacena, jakmile jsou kupcům vydány vývozní licence.
Odchylně od článku 17 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt zárukou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi platnou intervenční cenou v den nabídkového řízení a zadanou cenou a nikdy nesmí být nižší než 25 EUR na tunu.
Polovina této částky je složena při vydání licence a zůstatek při odběru obilovin.
Článek 9
Maďarský intervenční orgán informuje Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek o nabídkách obdržených v rámci nabídkového řízení.
Tyto nabídky musí být oznámeny podle schématu uvedeného v příloze III na telefonní čísla uvedená v příloze IV.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 461/2005
ze dne 21. března 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku polského intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky uvedení obilovin v majetku intervenčních orgánů na trh.
(2) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 93084 tun pšenice obecné v majetku polského intervenčního orgánu.
(3) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu transakcí a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit záruční systém, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by obchodníkům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Proto je nutné pozměnit některá pravidla, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(4) V případě, kdy se odběr pšenice obecné zpozdí o více než pět dnů nebo je pozastaveno splacení některé z vyžadovaných záruk z důvodu skutečností zaviněných intervenčním orgánem, bude muset dotčený členský stát zaplatit odškodnění.
(5) S cílem zabránit, aby byly produkty zpětně dovezeny, měly by být náhrady přiděleny jenom pro vývoz do některých třetích zemí.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
S výhradou ustanovení tohoto nařízení přistupuje polský intervenční orgán za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93 ke stálému nabídkovému řízení pro vývoz pšenice obecné v jeho majetku.
Článek 2
1. Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 93084 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Srbska a Černé Hory [3] a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Lichtenštejnska, Rumunska a Švýcarska.
2. Regiony, v nichž je 93084 tun pšenice obecné uskladněno, jsou uvedeny v příloze I.
Článek 3
1. Odchylně od článku 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce, bez měsíčního zvýšení.
2. U vývozů uskutečněných na základě tohoto nařízení se neuplatňuje žádná náhrada ani vývozní daň ani měsíční přirážka.
3. Čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužije.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého dne následujícího měsíce.
2. K nabídkám předloženým v rámci tohoto nabídkového řízení není možné přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 vyprší lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 31. března 2005 v 9 hodin (bruselského času).
2. Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídkové řízení končí každý čtvrtek v 9 hodin (bruselského času), s výjimkou dne 5. května 2005.
3. Poslední dílčí nabídkové řízení skončí dne 23. června 2005 v 9 hodin (bruselského času).
4. Nabídky je třeba předkládat polskému intervenčnímu orgánu:
Agencja Rynku Rolnego
Biuro Produktów Roślinnych
Dział Zbóż
ul.
Nowy Świat 6/12
PL-00-400 Warszawa
Phone (48-22) 661 78 10
Fax (48-22) 661 78 26.
Článek 6
1. Intervenční orgán, skladovatel a kupec, pokud si to přeje, přistupují na základě společné dohody, buď před výdejem, nebo při výdeji ze skladu, podle volby kupce, k odběru kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a k jejich analýze.
Intervenční orgán může být zastoupen zmocněncem, pokud však tímto zmocněncem není skladovatel.
V případě sporu se výsledky analýz oznamují Komisi.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti kupce nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při výdeji ze skladu.
Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu:
a) vyšší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, musí kupec přijmout dávku jako takovou;
b) vyšší, než jsou minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, kdy ale tato kvalita zůstává v mezích odchylky, která se může pohybovat až do:
- 1 kilogram na hektolitr, co se týče relativní hustoty, ne však méně než 75 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2. a B.4. přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [5] a
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy nařízení (EHS) č. 824/2000, aniž jsou však změněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele,
kupec musí přijmout dávku jako takovou;
c) vyšší než minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl, který jde nad rámec odchylky uvedené v bodě b), může kupec:
- buď dávku přijmout jako takovou,
- nebo odmítnout dotčenou dávku převzít.
Tím je zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou, včetně záruk, musí však o tom neprodleně informovat Komisi a intervenční orgán podle přílohy II; pokud požádá intervenční orgán, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů, záruka se neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom musí neprodleně informovat Komisi podle přílohy II;
d) nižší než minimální charakteristické vlastnosti požadované při intervenci, nemůže kupec přistoupit k odběru dotyčné dávky.
Všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou včetně záruk je zproštěn poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán podle přílohy II; může nicméně požadovat na intervenčním orgánu, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se záruka neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom neprodleně informuje Komisi podle přílohy II.
2. Pokud k výdeji pšenice obecné došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz, nese všechna rizika od odběru dávky kupec, aniž jsou dotčeny opravné částky, které by mohl kupec využít vůči skladovateli.
3. Pokud kupec v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o náhradu i přes několik nabízených náhrad neobdrží náhradní dávku ve stanovené kvalitě, je zproštěn všech svých závazků včetně záruk poté, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán podle přílohy II.
4. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami dle odstavce 1, kromě těch, kdy konečný výsledek vykazuje nižší kvalitu, než jsou požadované minimální charakteristické vlastnosti při intervenci, nese s výjimkou nákladů na zasilážování, v limitu jedné analýzy na 500 tun, EZOZF.
Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované kupcem nese kupec.
Článek 7
Odchylně od článku 12 nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [6] musí dokumenty, které se týkají prodeje pšenice obecné podle tohoto nařízení, zejména vývozní licence, povolení k odebrání uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně výtisk T5, obsahovat následující poznámku:
- Trigo blando de intervención sin aplicación de restitución ni gravamen, Reglamento (CE) no 461/2005
- Intervenční pšenice obecná nepodléhá vývozní náhradě ani clu, nařízení (ES) č.
461/2005
- Blød hvede fra intervention uden restitutionsydelse eller -afgift, forordning (EF) nr.
461/2005
- Weichweizen aus Interventionsbeständen ohne Anwendung von Ausfuhrerstattungen oder Ausfuhrabgaben, Verordnung (EG) Nr. 461/2005
- Pehme nisu sekkumisvarudest, mille puhul ei rakendata toetust või maksu, määrus (EÜ) nr 461/2005
- Μαλακός σίτος παρέμβασης χωρίς εφαρμογή επιστροφής ή φόρου, κανονισμός (ΕΚ) αριθ.
461/2005
- Intervention common wheat without application of refund or tax, Regulation (EC) No 461/2005
- Blé tendre d'intervention ne donnant pas lieu à restitution ni taxe, règlement (CE) no 461/2005
- Frumento tenero d'intervento senza applicazione di restituzione né di tassa, regolamento (CE) n. 461/2005
- Intervences parastie kvieši bez kompensācijas vai nodokļa piemērošanas, Regula (EK) Nr. 461/2005
- Intervenciniai paprastieji kviečiai, kompensacija ar mokesčiai netaikytini, Reglamentas (EB) Nr. 461/2005
- Intervenciós búza, visszatérítés, illetve adó nem alkalmazandó, 461/2005/EK rendelet
- Zachte tarwe uit interventie, zonder toepassing van restitutie of belasting, Verordening (EG) nr.
461/2005
- Pszenica zwyczajna interwencyjna niedająca prawa do refundacji ani do opłaty, rozporządzenie (WE) nr 461/2005
- Trigo mole de intervenção sem aplicação de uma restituição ou imposição, Regulamento (CE) n.o 461/2005
- Intervenčná pšenica obyčajná nepodlieha vývozným náhradám ani clu, nariadenie (ES) č.
461/2005
- Intervencija navadne pšenice brez zahtevkov za nadomestila ali carine, Uredba (ES) št.
461/2005
- Interventiovehnä, johon ei sovelleta vientitukea eikä vientimaksua, asetus (EY) N:o 461/2005
- Interventionsvete, utan tillämpning av bidrag eller avgift, förordning (EG) nr 461/2005.
Článek 8
1. Záruka skládaná na základě čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí být splacena, jakmile jsou kupcům vydány vývozní licence.
Odchylně od článku 17 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt zárukou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi platnou intervenční cenou v den nabídkového řízení a zadanou cenou a nikdy nesmí být nižší než 25 EUR na tunu.
Polovina této částky je složena při vydání licence a zůstatek při odběru obilovin.
Článek 9
Polský intervenční orgán informuje Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek o nabídkách obdržených v rámci nabídkového řízení.
Tyto nabídky musí být oznámeny podle schématu uvedeného v příloze III na telefonní čísla uvedená v příloze IV.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 462/2005
ze dne 21. března 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz ječmene v majetku německého intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky uvedení obilovin v majetku intervenčních orgánů na trh.
(2) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 500693 tun ječmene obecné v majetku německého intervenčního orgánu.
(3) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu transakcí a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit záruční systém, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by obchodníkům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Proto je nutné pozměnit některá pravidla, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(4) V případě, kdy se odběr ječmene zpozdí o více než pět dnů nebo je pozastaveno splacení některé z vyžadovaných záruk z důvodu skutečností zaviněných intervenčním orgánem, bude muset dotčený členský stát zaplatit odškodnění.
(5) S cílem zabránit, aby byly produkty zpětně dovezeny, měly by být náhrady přiděleny jenom pro vývoz do některých třetích zemí.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
S výhradou ustanovení tohoto nařízení přistupuje německý intervenční orgán za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93 ke stálému nabídkovému řízení pro vývoz ječmene v jeho majetku.
Článek 2
1. Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 500693 tun ječmene, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Srbska a Černé Hory [3] a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Lichtenštejnska, Rumunska, Švýcarska, Spojených států amerických, Kanady a Mexika.
2. Regiony, v nichž je 500693 tun ječmene uskladněno, jsou uvedeny v příloze I.
Článek 3
1. Odchylně od článku 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce, bez měsíčního zvýšení.
2. U vývozů uskutečněných na základě tohoto nařízení se neuplatňuje žádná náhrada ani vývozní daň ani měsíční přirážka.
3. Čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužije.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého dne následujícího měsíce.
2. K nabídkám předloženým v rámci tohoto nabídkového řízení není možné přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 vyprší lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 31. března 2005 v 9 hodin (bruselského času).
2. Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídkové řízení končí každý čtvrtek v 9 hodin (bruselského času), s výjimkou dne 5. května 2005 a 26. května 2005.
3. Poslední dílčí nabídkové řízení skončí dne 23. června 2005 v 9 hodin (bruselského času).
4. Nabídky je třeba předkládat německému intervenčnímu orgánu:
Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (BLE)
Adickesallee 40
D-60322 Frankfurt am Main
Fax: (49-69) 15 64-6 24
.
Článek 6
1. Intervenční orgán, skladovatel a kupec, pokud si to přeje, přistupují na základě společné dohody, buď před výdejem, nebo při výdeji ze skladu, podle volby kupce, k odběru kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a k jejich analýze.
Intervenční orgán může být zastoupen zmocněncem, pokud však tímto zmocněncem není skladovatel.
V případě sporu se výsledky analýz oznamují Komisi.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti kupce nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při výdeji ze skladu.
Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu:
a) vyšší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, musí kupec přijmout dávku jako takovou;
b) vyšší, než jsou minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, kdy ale tato kvalita zůstává v mezích odchylky, která se může pohybovat až do:
- 1 kilogram na hektolitr, co se týče relativní hustoty, ne však méně než 64 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2. a B.4. přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [5] a
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5. přílohy nařízení (EHS) č. 824/2000, aniž jsou však změněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele,
kupec musí přijmout dávku jako takovou;
c) vyšší než minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl, který jde nad rámec odchylky uvedené v bodě b), může kupec:
- buď dávku přijmout jako takovou,
- nebo odmítnout dotčenou dávku převzít.
Tím je zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou, včetně záruk, musí však o tom neprodleně informovat Komisi a intervenční orgán podle přílohy II; pokud požádá intervenční orgán, aby mu dodal jinou dávku intervenční ječmene o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů, záruka se neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom musí neprodleně informovat Komisi podle přílohy II;
d) nižší než minimální charakteristické vlastnosti požadované při intervenci, nemůže kupec přistoupit k odběru dotyčné dávky.
Všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou včetně záruk je zproštěn poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán podle přílohy II; může nicméně požadovat na intervenčním orgánu, aby mu dodal jinou dávku intervenční ječmene o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se záruka neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom neprodleně informuje Komisi podle přílohy II.
2. Pokud k výdeji ječmene došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz, nese všechna rizika od odběru dávky kupec, aniž jsou dotčeny opravné částky, které by mohl kupec využít vůči skladovateli.
3. Pokud kupec v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o náhradu i přes několik nabízených náhrad neobdrží náhradní dávku ve stanovené kvalitě, je zproštěn všech svých závazků včetně záruk poté, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán podle přílohy II.
4. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami dle odstavce 1, kromě těch, kdy konečný výsledek vykazuje nižší kvalitu, než jsou požadované minimální charakteristické vlastnosti při intervenci, nese s výjimkou nákladů na zasilážování, v limitu jedné analýzy na 500 tun, EZOZF.
Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované kupcem nese kupec.
Článek 7
Odchylně od článku 12 nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [6] musí dokumenty, které se týkají prodeje ječmene podle tohoto nařízení, zejména vývozní licence, povolení k odebrání uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně výtisk T5, obsahovat následující poznámku:
- Cebada de intervención sin aplicación de restitución ni gravamen, Reglamento (CE) no 462/2005
- Intervenční ječmen nepodléhá vývozní náhradě ani clu, nařízení (ES) č.
462/2005
- Byg fra intervention uden restitutionsydelse eller -afgift, forordning (EF) nr.
462/2005
- Interventionsgerste ohne Anwendung von Ausfuhrerstattungen oder Ausfuhrabgaben, Verordnung (EG) Nr. 462/2005
- Sekkumisoder, mille puhul ei rakendata toetust või maksu, määrus (EÜ) nr 462/2005
- Κριθή παρέμβασης χωρίς εφαρμογή επιστροφής ή φόρου, κανονισμός (ΕΚ) αριθ.
462/2005
- Intervention barley without application of refund or tax, Regulation (EC) No 462/2005
- Orge d'intervention ne donnant pas lieu à restitution ni taxe, règlement (CE) no 462/2005
- Orzo d'intervento senza applicazione di restituzione né di tassa, regolamento (CE) n. 462/2005
- Intervences rudzi bez kompensācijas vai nodokļa piemērošanas, Regula (EK) Nr. 462/2005
- Intervenciniai rugiai, kompensacija ar mokesčiai netaikytini, Reglamentas (EB) Nr. 462/2005
- Intervenciós árpa, visszatérítés, illetve adó nem alkalmazandó, 462/2005/EK rendelet
- Gerst uit interventie, zonder toepassing van restitutie of belasting, Verordening (EG) nr.
462/2005
- Jęczmień interwencyjny niedający prawa do refundacji ani do opłaty, rozporządzenie (WE) nr 462/2005
- Cevada de intervenção sem aplicação de uma restituição ou imposição, Regulamento (CE) n.o 462/2005
- Intervenčný jačmeň nepodlieha vývozným náhradám ani clu, nariadenie (ES) č.
462/2005
- Intervencija rži brez zahtevkov za nadomestila ali carine, Uredba (ES) št.
462/2005
- Interventio-ohra, johon ei sovelleta vientitukea eikä vientimaksua, asetus (EY) N:o 462/2005
- Interventionskorn, utan tillämpning av bidrag eller avgift, förordning (EG) nr 462/2005.
Článek 8
1. Záruka skládaná na základě čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí být splacena, jakmile jsou kupcům vydány vývozní licence.
Odchylně od článku 17 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt zárukou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi platnou intervenční cenou v den nabídkového řízení a zadanou cenou a nikdy nesmí být nižší než 25 EUR na tunu.
Polovina této částky je složena při vydání licence a zůstatek při odběru obilovin.
Článek 9
Německý intervenční orgán informuje Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek o nabídkách obdržených v rámci nabídkového řízení.
Tyto nabídky musí být oznámeny podle schématu uvedeného v příloze III na faxová čísla uvedená v příloze IV.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 463/2005
ze dne 16. března 2005,
kterým se zastavuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření použitelných na dovoz potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících mimo jiné z Thajska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen "základní nařízení") [1], a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Předchozí postup a stávající opatření
(1) Nařízením (ES) č. 584/96 [2] uložila Rada antidumpingové clo na dovozy některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících mimo jiné z Thajska. Po prozatímním přezkumu byla v červenci 2000 nařízením Rady (ES) 1592/2000 [3] zrušena opatření uplatňovaná na dovozy od společnosti Thai Benkan Co. Ltd, thajského vyvážejícího výrobce. Následně byla platná opatření, pokud jde o zbývající thajské vyvážející výrobce, po přezkumu před pozbytím platnosti nařízením Rady (ES) č. 964/2003 [4] zachována a po prozatímním přezkumu nařízením Rady (ES) č. 1496/2004 [5] změněna.
2. Žádost o přezkum
(2) Žádost o částečný prozatímní přezkum omezený na dumping v souvislosti se společností Thai Benkan Co. Ltd podal Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry of the European Union jménem čtyř výrobců ze Společenství (dále jen "žadatel").
Tyto společnosti představují významný podíl výroby dotyčného výrobku ve Společenství.
(3) Žadatel tvrdil, že se zvýšil dumping, a své tvrzení podepřel porovnáním tuzemských cen společnosti Thai Benkan Co. Ltd s jejími cenami při vývozu některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli do Společenství.
Na základě toho by vypočítané dumpingové rozpětí bylo značně vyšší než rozpětí zjištěné v předchozím šetření, které vedlo ke zrušení opatření, pokud se jedná o dovozy od společnosti Thai Benkan Co. Ltd.
3. Šetření
(4) Poté, co Komise došla k závěru, že žádost obsahuje dostatečné přímé důkazy, zahájila oznámením ze dne 21. dubna 2004 [6] částečný prozatímní přezkum dumpingu, pokud jde o společnost Thai Benkan Co. Ltd, v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(5) Komise o zahájení přezkumu oficiálně informovala žadatele a dotčené vyvážející výrobce, výrobní odvětví Společenství, jakož i orgány Thajska.
Účastníci řízení dostali příležitost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(6) S cílem získat informace, které považuje za nezbytné pro své šetření, zaslala Komise dotazník společnosti Thai Benkan Co. Ltd.
Společnost byla informována o tom, že nedostatečná spolupráce by mohla vést k použití článku 18 základního nařízení. Byla také seznámena s důsledky plynoucími z nedostatečné spolupráce.
(7) Na dotazník odpověděla společnost ve stanovených lhůtách.
Komise provedla v prostorách této společnosti inspekci.
(8) Žadatel písemně předložil svá stanoviska a byl vyslyšen.
(9) Období šetření (dále jen "OŠ") zahrnovalo období od 1. dubna 2003 do 31. března 2004.
B. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(10) Dotyčným výrobkem jsou, jak bylo uvedeno v šetření, které vedlo k uložení stávajících opatření, některé potrubní tvarovky (jiné než litinové tvarovky, příruby a tvarovky se závitem) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) s maximálním vnějším průměrem nepřesahujícím 609,6 mm, a to takového typu, který se používá ke svařování natupo nebo jiným účelům, pocházející z Thajska (dále jen "dotyčný výrobek"), obvykle spadající do kódů KN ex73079311, ex73079319, ex73079930 a ex73079990.
(11) Šetřením se ukázalo, že dotyčný výrobek vyvážený do Společenství z Thajska a potrubní tvarovky ze železa nebo oceli vyráběné a prodávané na domácím trhu v Thajsku mají stejné základní fyzické i technické vlastnosti a využití. Proto se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl.
1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Běžná hodnota
2 odst. 2 základního nařízení se nejprve přezkoumalo, zda byly prodeje obdobného výrobku na domácím trhu společností reprezentativní, tj. zda celkový objem těchto prodejů představoval alespoň 5 % celkového vývozního objemu výrobce do Společenství.
Šetření prokázalo, že prodeje na domácím trhu byly reprezentativní.
(13) Pro účely určení běžné hodnoty nebyly brány v úvahu prodeje na domácím trhu společnosti spřízněné se společností Thai Benkan Co. Ltd podle čl. 2 odst. 1 základního nařízení.
(14) Následně byly určeny typy obdobného výrobku prodávané společností nezávislým domácím kupujícím, které byly shodné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Společenství.
(15) Pro každý typ prodávaný vyvážejícím výrobcem na domácím trhu, u kterého se zjistilo, že je přímo srovnatelný s typem výrobku prodávaného na vývoz do Společenství, se stanovilo, zda prodeje na domácím trhu nezávislým kupujícím byly dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst.
2 základního nařízení. Prodeje konkrétního typu obdobného výrobku na domácím trhu se považovaly za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem prodejů na domácím trhu u daného typu v průběhu OŠ představoval 5 % a více z celkového objemu prodeje srovnatelného typu dotyčného výrobku vyváženého do Společenství.
Prodeje na domácím trhu byly označeny jako reprezentativní pro většinu typů výrobku.
(16) Následně se přezkoumalo, zda lze tyto typy výrobku uvedené ve 14. bodu odůvodnění považovat za prodávané v běžném obchodním styku, a to tím, že se stanovil podíl ziskových prodejů daného typu výrobku.
V případech, kdy objem prodejů typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % z celkového objemu prodejů tohoto typu, a v případech, kdy vážená průměrná cena tohoto typu byla rovna výrobním nákladům nebo je přesahovala, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočtené jako vážený průměr cen všech prodejů tohoto typu na domácím trhu uskutečněných v průběhu OŠ, bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či ne.
V případech, kdy objem ziskových prodejů typu výrobku představoval 80 % nebo méně z celkového objemu prodejů tohoto typu, nebo v případech, kdy vážená průměrná cena tohoto typu byla nižší než výrobní náklady, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočtené jako vážený průměr cen pouze ziskových prodejů tohoto typu, pokud tyto prodeje představovaly alespoň 10 % z celkového objemu prodejů tohoto typu.
Pro velkou většinu typů výrobku bylo možno použít k určení běžné hodnoty ceny na domácím trhu.
(17) V případech, kdy se neuskutečnily žádné prodeje srovnatelného typu nezávislým kupujícím na domácím trhu nebo kdy objem ziskových prodejů představoval méně než 10 % celkového objemu prodejů tohoto typu, se uznalo, že tento konkrétní typ se za cenu na domácím trhu prodával v množství nepostačujícím pro to, aby bylo možno stanovit odpovídající základnu pro určení běžné hodnoty.
Za tímto účelem byla použita početně zjištěná běžná hodnota podle čl. 2 odst.
(18) Podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se běžná hodnota určila na základě vlastních výrobních nákladů vyvážejícího výrobce s připočtením přiměřené částky za prodejní, správní a režijní (PSR) náklady a za zisky. Jelikož byly prodeje obdobného výrobku na domácím trhu reprezentativní, byl tento výpočet založen na vlastních PSR nákladech společnosti. Pro ziskové rozpětí se v souladu s první větou čl. 2 odst. 6 základního nařízení použily zisky z prodejů obdobného výrobku v běžném obchodním styku.
(19) Pro některé kategorie PSR nákladů nebyla Komise schopna stanovit, zda rozdělení nákladů, oznámené v odpovědi na dotazník, přiměřeně odráží náklady související s výrobou a s prodejem dotyčného výrobku.
Společnost dostala možnost vyjádřit se k tomuto problému v průběhu inspekce na místě, ale nesrovnalosti nebyla schopna objasnit. Proto, a v souladu s čl.
2 odst. 5 základního nařízení, bylo rozdělení těchto nákladů při stanovování výrobních nákladů provedeno na základě obratu.
2. Vývozní cena
(20) Vývozní ceny se stanovily v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě cen zaplacených či splatných za dotyčný výrobek při prodeji za účelem spotřeby ve Společenství prvnímu nezávislému odběrateli.
3. Srovnání
(21) Aby se zajistilo spravedlivé srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny na úrovni ceny ze závodu a na stejné obchodní úrovni, formou náležitých úprav se podle čl. 2 odst.
10 základního nařízení přihlédlo k rozdílům, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen, na které bylo upozorněno a které byly prokázány. V oprávněných případech se provedly úpravy související s dopravou, pojištěním a manipulačními a úvěrovými náklady.
4. Dumpingové rozpětí
(22) Podle čl. 2 odst. 11 a čl. 2 odst. 12 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání váženého průměru běžných hodnot s váženým průměrem vývozních cen u jednotlivých typů výrobku podle výše uvedeného popisu.
(23) Zjistilo se, že dumpingové rozpětí vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Společenství před proclením bylo nižší než práh 2 % stanovený v čl. 9 odst. 3 základního nařízení.
D. OPATŘENÍ
(24) S ohledem na výše uvedené zjištění se má za to, že v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení by měl být zastaven současný přezkum a že by mělo být zachováno antidumpingové clo s nulovou sazbou uložené nařízením (ES) č. 964/2003 a potvrzené nařízením (ES) č. 1496/2004 na dovozy dotyčného výrobku vyráběného a vyváženého do Společenství společností Thai Benkan Co. Ltd.
E. ZÁVĚR
(25) Účastníci řízení byli informováni o podstatných skutečnostech a úvahách, na základě kterých se zamýšlí ukončit řízení, a bylo jim umožněno, aby se k těmto skutečnostem a úvahám vyjádřili a aby byli vyslyšeni.
Všechna stanoviska byla zohledněna, avšak žádné z nich nevyvrátilo výše uvedené závěry,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření použitelných na dovozy některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících mimo jiné z Thajska, kódů KN ex73079311, ex73079319, ex73079930 a ex73079990, se s ohledem na opatření týkající se thajského vývozce, společnosti Thai Benkan Co. Ltd, zastavuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 464/2005
ze dne 22. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 465/2005
ze dne 22. března 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1663/95, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 729/70 týkající se postupu schválení účetní závěrky záruční sekce EZOZF
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky [1], a zejména na čl. 4 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1663/95 [2] stanoví zejména pokyny ke kritériím pro schválení platebních agentur členských států.
(2) Odpovědnost za kontrolu výdajů záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) mají především členské státy.
V rámci provádění tohoto úkolu musejí členské státy zajistit, aby informační systémy platebních agentur dosáhly vysoké úrovně zabezpečení.
Postupy zajišťování bezpečnosti informačních systémů by proto měly být zavedeny při prvním schválení platební agentury a realizovány následně.
(3) Při účetní závěrce může Komise stanovit celkové výdaje, které budou financovány z obecného účtu záruční sekce, pouze tehdy, má-li dostatečné záruky, že kontroly prováděné členskými státy, včetně kontrol týkajících se bezpečnosti informačních systémů platebních agentur, jsou dostatečné a průhledné.
Je proto třeba stanovit, že v rámci osvědčení roční účetní závěrky osvědčovatelé též vypracují prohlášení o bezpečnosti, které bude založeno na mezinárodně uznávaných bezpečnostních normách.
(4) Měla být stanovena přiměřená lhůta, která by členským státům umožnila upravit interní pravidla a postupy týkající se předkládání prohlášení o bezpečnosti pro informační systémy platebních agentur.
(5) Rovněž je třeba stanovit, že platební agentury musí Komisi zasílat účty a veškeré příslušné doklady v elektronické podobě s cílem usnadnit další analýzu těchto informací.
(6) Vzhledem k tomu, že se čím dál tím více rozšiřuje praxe pověřovat správou informačních systémů třetí osoby, měly by mít platební agentury možnost takto činit za stejných podmínek, za jakých mohou na třetí osoby převádět správu schvalování plateb a/nebo oddělení technických služeb.
(7) Nařízení (ES) č. 1663/95 je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru fondu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1663/95 se mění takto:
1. Článek 1 se mění takto:
a) V odstavci 3 druhém pododstavci druhé větě se slova "bezpečnost výpočetních systémů" nahrazují slovy "bezpečnost informačních systémů".
b) V prvním pododstavci odstavce 7 se doplňuje tato odrážka:
"— předpisy týkající se bezpečnosti informačních systémů".
2. V čl. 3 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Nejpozději od účetního období 2008 osvědčovatel poskytuje před datem uvedeným ve třetím pododstavci prohlášení o bezpečnostních opatřeních, která platební agentura v případě informačních systémů učinila.
Prohlášení se zakládá na zvolených mezinárodně uznávaných bezpečnostních normách, ve znění platném pro dané účetní období, které jsou uvedeny v bodě 6 podbodě vi) přílohy tohoto nařízení a které slouží jako základ bezpečnostních opatření, a uvede se v něm, zda byla pro dané účetní období zavedena účinná bezpečnostní opatření.Pokud jde o účetní období předcházející roku, v němž bylo poprvé vystaveno prohlášení o bezpečnosti informačních systémů platební agentury, zahrne osvědčovatel do své zprávy připomínky a prozatímní závěry týkající se bezpečnostních opatření informačních systémů, které platební agentura zavedla, a to prostřednictvím bodového hodnocení.
Zpráva se zakládá na zvolených mezinárodně uznávaných bezpečnostních normách, ve znění platném pro dané účetní období, které jsou uvedeny v bodě 6 podbodě vi) přílohy tohoto nařízení a které slouží jako základ bezpečnostních opatření, a uvede se v ní, v jaké míře byla pro dané účetní období zavedena účinná bezpečnostní opatření."
3. V článku 4 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Doklady a účetní údaje uvedené v odstavci 1 se Komisi zasílají do 10. února kalendářního roku následujícího po skončení dotyčného účetního období.
Doklady uvedené v odst. 1 písm. a) a b) se zasílají v jednom vyhotovení doplněném elektronickou kopií."
4. Příloha se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 466/2005
ze dne 23. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 467/2005
ze dne 22. března 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 468/2005
ze dne 23. března 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné na některé mléčné výrobky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 15. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 písm. a), b), c), d), e) a g) uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kg pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) V případě některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, však existuje nebezpečí, že pokud se vysoké sazby náhrad stanoví s předstihem, může to ohrozit závazky přijaté ohledně těchto náhrad.
Aby se tomuto nebezpečí předešlo, je nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by se tím však bránilo uzavírání dlouhodobých smluv.
Dosažení obou těchto cílů by mělo umožnit právě stanovení zvláštních sazeb náhrad pro účel stanovení náhrad předem.
(5) Podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1520/2000 je třeba při stanovení sazby náhrad přihlédnout v patřičných případech k produkčním náhradám, podporám a dalším opatřením s rovnocenným účinkem, použitelným ve všech členských státech podle nařízení o společné organizaci trhu s daným výrobkem, na základní produkty uvedené v příloze A k uvedenému nařízení nebo na výrobky postavené na roveň.
(6) Podle čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 se podpora poskytuje na odstředěné mléko vyrobené ve Společenství a zpracované na kasein a kaseináty, pokud toto mléko a kasein nebo kaseináty z něho vyrobené splňují určité podmínky.
(7) Nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [3], stanoví, že máslo a smetanu za snížené ceny je třeba poskytnout k dispozici odvětvím, která vyrábějí určité zboží.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a v článku 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví ve výši uvedené v příloze k tomuto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 469/2005
ze dne 23. března 2005
o pokračování předchozí kontroly Společenství nad dovozy některých výrobků ze železa a oceli pocházejících z některých třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3285/94 ze dne 22. prosince 1994 o společných pravidlech dovozu a o zrušení nařízení (ES) č. 518/94 [1], a zejména na článek 11 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 519/94 ze dne 7. března 1994 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí a o zrušení nařízení (EHS) č. 1765/82, (EHS) č. 1766/82 a (HS) č. 3420/83 [2], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradními výbory,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením (ES) č. 76/2002 [3] Komise zavedla předchozí kontrolu Společenství nad dovozy některých výrobků ze železa a oceli pocházejících ze třetích zemí. Toto nařízení bylo změněno nařízením Komise (ES) č. 1337/2002 [4], aby se rozsah kontroly rozšířil, a nařízením Komise (ES) č. 2385/2002 [5].
(2) Statistiky zahraničního obchodu Společenství nejsou k dispozici ve lhůtách stanovených nařízením Komise (ES) č. 1917/2000 [6].
(3) I když se situace od zavedení kontroly v roce 2002 změnila, nedávný vývoj na světovém trhu s ocelí stále vyžaduje spolehlivý a rychlý informační systém o budoucích dovozech Společenství.
(4) Čínský trh je od roku 2003 hnacím motorem velmi významného růstu poptávky po výrobcích z oceli.
Čína však zvýšila svoji výrobní kapacitu velmi rychlým tempem.
Čínská výroba surové oceli vzrostla ze 129 milionů tun v roce 2000 na 270 milionů tun v roce 2004, čímž se její podíl na světovém trhu ve stejném období zvýšil z 15,4 % na 26,2 %, a dalším rozšířením výrobních kapacit by čínská kapacita mohla dosáhnout 300 milionů tun v roce 2005.
Dovozy do Číny dosahovaly celkové výše 37 milionů tun v roce 2003 a 29 milionů tun v roce 2004.
Ve stejných letech dosahoval vývoz celkové výše 7 milionů tun, popř.
14 milionů tun. Čisté dovozy klesly ze 30 milionů tun v roce 2003 na 15 milionů tun v roce 2004, čímž vznikl převis nabídky ve výši 15 milionů tun, pro které bylo nutné hledat jiné trhy.
Lze předpokládat, že tento trend klesajících dovozů a rostoucích vývozů bude v Číně pokračovat, a tak bude na světový trh uvolněno značně velké množství výrobků z oceli, pro které bude nutné najít nové trhy.
(5) Nejnovější statistiky dovozu, jež jsou k dispozici pro čtyři hlavní typy výrobků, konkrétně ploché výrobky, dlouhé výrobky, roury a trubky a předvýrobky, vykazují v letech 2002 a 2003 průměrný celkový roční růst 9 %, pro dlouhé výrobky a předvýrobky je to však 23 % a 43 %.
Podobné platí pro roky 2003 a 2004, kdy byl v období deseti měsíců, od ledna do října, zaznamenán procentní růst v rozmezí od 3,4 % do 58,5 % v závislosti na druhu výrobku.
(6) Analýza prvních třech čtvrtletí roku 2004 ukázala pokračování tohoto vzestupného trendu v daném období, kdy se procentní růst pohyboval mezi 26,7 % až 52 %, a i údaje za říjen tohoto roku poukazují na zrychlení tohoto trendu.
(7) Navíc se ceny na trhu Společenství, které v roce 2003 zaostávaly za cenami na trhu USA, zařadily mezi nejvyšší na světě.
Tato situace pravděpodobně posílí zájem vývozců ze třetích zemí.
(8) Kromě toho statistiky týkající se zaměstnanosti výrobců z EU uvádějí značný pokles, z 414500 pracovních míst v roce 2000 na 404700 pracovních míst v roce 2001, na 390200 v roce 2002, na 383800 v roce 2003 a na 375900 pracovních míst v roce 2004, což odpovídá poklesu zhruba o 10 % za 4 roky.
(9) Na základě nejnovějších trendů v dovozech výrobků z oceli, nedávného vývoje na čínském trhu, zrychleného tempa rostoucích dovozů, velmi vysokých cen výrobků z oceli na trhu EU a již významných ztrát pracovních míst v posledních letech se dá hrozba újmy výrobců Společenství pro účely článku 11 nařízení (ES) č. 3285/94 považovat za reálnou.
(10) V zájmech Společenství musí proto dovozy určitých výrobků z oceli i nadále podléhat předchozí kontrole Společenství, aby bylo možné získat podrobné statistické údaje umožňující rychlou analýzu trendů dovozu.
S přihlédnutím na výše uvedený očekávaný vývoj je vhodné, aby byl systém zachován do 31. prosince 2006.
(11) Je žádoucí, aby toto nařízení vstoupilo v platnost dnem vyhlášení, aby bylo možné shromáždit příslušné údaje co nejdříve,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 76/2002, ve znění nařízení (ES) č. 1337/2002 a (ES) č. 2385/2002, se mění takto: v článku 6 se datum " 31. března 2005" nahrazuje datem " 31. prosince 2006".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 470/2005
ze dne 23. března 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 471/2005
ze dne 23. března 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 160. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 160. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 472/2005
ze dne 23. března 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 160. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 160. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 473/2005
ze dne 23. března 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 332. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 332. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 66,6 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 74 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 474/2005
ze dne 23. března 2005,
kterým se pozastavují nákupy másla v některých členských státech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení (ES) č. 2771/1999 stanoví, že Komise zahajuje nebo pozastavuje nákupy v členském státě, jakmile bylo zjištěno, že se tržní cena v tomto členském státě nacházela po dva týdny za sebou podle případu buď na úrovni, která je nižší, nebo na úrovni, která se rovná 92 % intervenční ceny nebo je vyšší.
(2) Komise vypracovala poslední seznam členských států, v nichž byla intervence pozastavena, v nařízení Komise (ES) č. 376/2005 [3].
Tento seznam musí být upraven, aby bral v úvahu nové tržní ceny, které oznámilo Slovensko podle článku 8 nařízení (ES) č. 2771/1999.
Z důvodů jasnosti je vhodné tento seznam nahradit a zrušit nařízení (ES) č. 376/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nákupy másla podle čl. 6 odst.
1 nařízení (ES) č.
1255/1999 se pozastavují
Nařízení Komise (ES) č. 475/2005
ze dne 23. března 2005,
které se týká 79. dílčího nabídkového řízení uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 nařízení (ES) č. 2799/1999 se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ve 79. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek uplynula dne 22. března 2005, se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 476/2005
ze dne 23. března 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 22. března 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 22. března 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 24. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 477/2005
ze dne 23. března 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 22. března 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 22. března 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 31,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 478/2005
ze dne 23. března 2005,
které se týká pro 16. dílčího nabídkového řízení, uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) S přihlédnutim k podaným nabidkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení,
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 16. dílčím nabídkovém řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 22. března 2005 se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 24. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 479/2005
ze dne 23. března 2005,
které se týká 15. individuálního veřejného nabídkového řízení, vyhlášeného podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 15. individuálním veřejném nabídkovém řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 22. března 2005, se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 24. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 480/2005
ze dne 23. března 2005,
kterým se stanoví rozsah, v němž mohou být přijímány žádosti o dovozní licence na některé výrobky z odvětví vajec a drůbežího masa podané v březnu 2005 na základě nařízení (ES) č. 593/2004 a (ES) č. 1251/96
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 593/2004 ze dne 30. března 2004 o otevření a správě celních kvót v odvětví vajec a pro vaječný albumin [1], a zejména na čl. 5 odst. 5 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1251/96 ze dne 28. června 1996 o otevření a správě celních kvót v odvětví drůbežího masa [2], a zejména na čl. 5 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádostem o dovozní licence pro období od 1. dubna do 30. června 2005 podaným na základě nařízení (ES) č. 593/2004 a (ES) č. 1251/96 se vyhovuje v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 481/2005
ze dne 23. března 2005,
kterým se stanoví rozsah, v němž mohou být přijímány žádosti o dovozní licence na některé výrobky z odvětví drůbežího masa podané v březnu 2005 v rámci režimu stanoveného nařízením Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro drůbeží maso a některé jiné zemědělské produkty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1431/94 ze dne 22. června 1994, kterým se stanoví prováděcí pravidla k dovoznímu režimu v odvětví drůbežího masa podle nařízení Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství na drůbeží maso a některé jiné zemědělské produkty [1], a zejména na čl. 4 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence pro období od 1. dubna do 30. června 2005 podaným na základě nařízení (ES) č. 1431/94 se vyhovuje v souladu s přílohou tohoto nařízení.
2. Žádosti o dovozní licence pro období od 1. července do 30. září 2005 je možné na základě nařízení (ES) č. 1431/94 podat na celkové množství uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 482/2005
ze dne 23. března 2005,
kterým se stanoví rozsah, v němž mohou být přijímány žádosti o dovozní licence na některé výrobky z odvětví drůbežího masa podané v březnu 2005 v rámci režimu stanoveného nařízením (ES) č. 2497/96
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2497/96 ze dne 18. prosince 1996, kterým se stanoví prováděcí pravidla k opatřením v odvětví drůbežího masa podle dohody o přidružení a prozatímní dohody mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael [1], a zejména čl. 4 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence pro období od 1. dubna do 30. června 2005 podaným na základě nařízení (ES) č. 2497/96 se vyhovuje v souladu s přílohou tohoto nařízení.
2. Žádosti o dovozní licence pro období od 1. července do 30. září 2005 je možné na základě nařízení (ES) č. 2497/96 podat na celkové množství uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 483/2005
ze dne 23. března 2005
o vydávání dovozních licencí pro olivový olej v rámci tuniských celních kvót
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2000/822/ES ze dne 22. prosince 2000 o uzavření dohody formou výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Tuniskou republikou o vzájemných liberalizačních opatřeních a změnách zemědělských protokolů k dohodě o přidružení Tuniska k Evropskému společenství [1],
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 312/2001 ze dne 15. února 2001, kterým se stanoví pravidla pro dovoz olivového oleje pocházejícího z Tuniska a odchylka od některých ustanovení nařízení (ES) č. 1476/95 a (ES) č. 1291/2000 [3], a zejména na čl. 2 odst. 3 a 4 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 3 odst. 1 a 2 protokolu č. 1 Evropsko-středomořské dohody, kterou se zakládá přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé [4], stanovuje nulovou celní sazbu na dovozy panenského olivového oleje kódů KN 15091010 a 15091090 zcela získaného v Tunisku a dopraveného přímo z Tuniska do Společenství, v rámci limitu stanoveného pro každý rok.
(2) Čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 312/2001 stanoví rovněž měsíční množstevní omezení pro vydávání zmíněných licencí.
(3) V souladu s čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 312/2001 byly příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující výši 4047,384 tun stanovenou pro měsíc březen 2005.
(4) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádosti o dovozní licence podané ve dnech 21. a 22. března 2005 podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 312/2001 byly přijaty až do výše 98,87 % požadovaného množství. V březnu 2005 byla dosažena hranice 4047,384, stanovená pro tento měsíc.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 484/2005
ze dne 23. března 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Článek 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování celních kvót s nulovým clem u produktů kódu KN 17011110, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(3) Článek 22 nařízení (ES) č. 1159/2003 otevírá pro dovozy produktů kódu KN 17011110 z Brazílie, Kuby a ostatních třetích zemí celní kvóty s clem 98 EUR/tuna.
(4) V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 byly v týdnu od 14. do 18. března 2005 příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující rozdělení podle země původu stanovené v čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 1159/2003 pro koncesní cukr CXL.
(5) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství a uvést, že bylo dosaženo příslušného limitu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 14. až 18. března 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 485/2005
ze dne 16. března 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2792/1999, pokud jde o zvláštní opatření pro převod plavidel do zemí zasažených tsunami v roce 2004
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dne 26. prosince 2004 zasáhla silná tsunami v Indickém oceánu řadu třetích zemí, zpustošila jejich pobřeží, vážně poškodila jejich hospodářství a vyžádala si velký počet lidských životů.
Mnohá rybářská plavidla byla potopena na moři nebo zničena v přístavu.
(2) V rámci společné rybářské politiky lze rybářská plavidla vyřadit z rybářského loďstva s veřejnou podporou pouze tehdy, pokud jsou vrakována nebo trvale přeřazena na neziskové účely jiné než rybářství.
(3) Je vhodné rozšířit možnost vyřazení rybářských plavidel z rybářského loďstva Společenství za využití veřejné podpory na plavidla, která jsou převedena do zemí postižených tsunami ve prospěch dotčených rybářských společenství.
(4) To by těmto společenstvím pomohlo rychle znovu vybudovat jejich rybářská loďstva při zohlednění místních potřeb podle údajů Organizace pro výživu a zemědělství OSN.
(5) K uspokojení potřeb uvedených společenství by měla být pro opatření podle tohoto nařízení způsobilá pouze plavidla, která jsou plně způsobilá k plavbě, vhodná pro rybářskou činnost a jejichž celková délka nepřesahuje 12 metrů.
(6) Je vhodné stanovit udělování doplňkové prémie na pokrytí nákladů vzniklých veřejným nebo soukromým organizacím na dopravu plavidel do třetích zemí a na náhradu nákladů vlastníků na vybavení jejich plavidel a na zajištění jejich plné způsobilosti k plavbě po moři.
(7) Je třeba stanovit postup pro převod plavidel.
(8) Členské státy a Komise by měly podávat zprávy o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení, aby se zaručila průhlednost finančního nástroje pro orientaci rybolovu (FNOR) podle nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech [2].
(9) Zejména je vhodné převody hodnotit, aby bylo zajištěno, že dotčená rybářská společenství mají z prováděných opatření prospěch, aby byl zajištěn soulad s obecnými zásadami společné rybářské politiky, aby byla podpořena dlouhodobá udržitelnost rybářské činnosti a aby se předešlo nepříznivým vlivům na místní hospodářství.
(10) Vzhledem k naléhavosti věci je nezbytné udělit výjimku ze šestitýdenní lhůty uvedené v čl. I odst. 3 Protokolu o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke smlouvám o založení Evropských společenství.
(11) Nařízení (ES) č. 2792/1999 [3] by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2792/1999 se mění takto:
1. Článek 7 se mění takto:
a) odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Opatření na trvalé odstavení plavidel z rybolovné činnosti se mohou vztahovat pouze na plavidla starší než deset let.
Do 30. června 2006 však mohou být plavidla starší než pět let, která nepoužívají vlečné zařízení, způsobilá pro trvalý převod podle odst. 3 písm. d)." ;
b) v odstavci 3 se doplňuje nové písmeno, které zní:
"d) do 30. června 2006 trvalým převedením plavidla do třetí země postižené tsunami v Indickém oceánu v prosinci 2004, jsou-li splněna tato kritéria:
i) plavidlo má celkovou délku méně než 12 metrů a není starší než 20 let;
ii) členský stát, který povoluje převod, se ujistí, že plavidlo je plně způsobilé k plavbě a vhodné pro rybářskou činnost, že je převedeno do oblasti postižené tsunami ve prospěch rybářských společenství postižených důsledky tsunami a že nedojde k nežádoucím vlivům na rybolovné zdroje a na místní hospodářství;
iii) převod odpovídá potřebám zjištěným v hodnocení Organizace pro výživu a zemědělství OSN a požadavkům třetí země.";
c) doplňuje se nový odstavec, který zní:
"6. Odchylně od odst. 5 písm. a) se veřejná podpora na trvalý převod plavidel podle odst. 3 písm. d) vypočítá takto:
i) u plavidel starých 5 až 15 let se použije prémie uvedená v odst. 5 písm. a) bodě i) a u plavidel starých 16 až 20 let se použije prémie uvedená v odst. 5 písm. a) bodě ii);
ii) prémii uvedenou v odst. 5 písm. a) lze zvýšit až o 20 % pro tyto účely:
- pokrytí nákladů vzniklých veřejným nebo soukromým organizacím, které členské státy pověřily převodem plavidla do třetí země,
- náhrada majiteli plavidla, kterému je vyplácena prémie, za vybavení plavidla a jeho uvedení do stavu plně způsobilého k plavbě a vhodného pro rybolovnou činnost v dotyčných třetích zemích.
Plavidla, na která byla příslušným orgánům členského státu podána do dne 2. dubna 2005 žádost o trvalé odstavení z rybolovné činnosti, mohou také využít prémií podle tohoto odstavce."
2. V čl. 10 odst. 4 se doplňuje nová věta, která zní:
"Tento odstavec se nepoužije na plavidla převedená podle čl. 7 odst. 3 písm. d)."
3. Vkládají se nové články, které znějí:
"Článek 18 a
Postup pro převod plavidel podle čl. 7 odst. 3 písm. d)
1. Členské státy oznámí Komisi plavidla, u nichž se předpokládá převod podle čl. 7 odst. 3 písm. d), a jejich zamýšlené místo určení.
2. Komise může ve lhůtě dvou měsíců od tohoto oznámení dotyčný členský stát vyrozumět, že převod nesplňuje kritéria stanovená v čl. 7 odst. 3 písm. d), a zejména v jeho bodě iii).
Pokud Komise nevyrozumí dotyčný členský stát ve lhůtě dvou měsíců od oznámení, může členský stát převod uskutečnit.
Článek 18 b
Podávání zpráv o převodu plavidel podle čl. 7 odst. 3 písm. d)
1. Do 30. září 2005 a poté každé tři měsíce podávají členské státy Komisi veškeré dostupné informace o převodech plavidel podle čl. 7 odst. 3 písm. d).
2. Na základě informací podle odstavce 1 a veškerých dalších informací podává Komise každých šest měsíců Evropskému parlamentu a Radě zprávu o převodech plavidel podle čl. 7 odst. 3 písm. d).
3. Členské státy zahrnou do výroční zprávy podle článku 37 nařízení (ES) č. 1260/1999 o provádění intervence FNOR, kterou předloží Komisi v roce 2007, oddíl o převodech plavidel podle čl. 7 odst. 3 písm. d) tohoto nařízení."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 486/2005
ze dne 29. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 487/2005
ze dne 29. března 2005
týkající se vyhlášení nabídkového řízení pro snížení dovozního cla u kukuřice původem z třetích zemí dovážené do Portugalska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V smyslu mezinárodních závazků Společenství uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání [2] je nutné vytvořit podmínky pro dovoz určitého množství kukuřice do Portugalska.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1839/95 ze dne 26. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k celním kvótám při dovozu kukuřice a čiroku do Španělska a při dovozu kukuřice do Portugalska [3], byla stanovena zvláštní prováděcí pravidla nutná pro realizaci nabídkových řízení.
(3) Vzhledem k aktuálním potřebám trhu v Portugalsku je třeba vyhlásit nabídkové řízení pro snížení dovozního cla u kukuřice.
(4) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto se vyhlašuje nabídkové řízení pro snížení dovozního cla uvedeného v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 u kukuřice dovezené do Portugalska.
2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, použije se nařízení (ES) č. 1839/95.
Článek 2
Nabídkové řízení se vyhlašuje až do 23. června 2005.
Po dobu jeho trvání se budou konat týdenní nabídková řízení, pro která jsou určena množství a lhůty zveřejněné v oznámení o vyhlášení nabídkového řízení.
Článek 3
Dovozní licence vydané v rámci těchto nabídkových řízení jsou platné padesát dnů od data jejich vydání dle čl. 10 odst. 4 nařízení (ES) č. 1839/95.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 488/2005
ze dne 21. března 2005
o poplatcích a platbách vybíraných Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1592/2002 ze dne 15. července 2002 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví [1], a zejména na čl. 53 odst. 1 uvedeného nařízení,
po konzultaci se správní radou Evropské agentury pro bezpečnost letectví,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příjmy Evropské agentury pro bezpečnost letectví (dále jen "agentura") pocházejí z příspěvku Společenství a všech třetích evropských zemí zúčastněných na dohodách podle článku 55 nařízení (ES) č. 1592/2002, z poplatků placených žadateli o osvědčení nebo o schválení agenturou vydávaných, udržovaných a měněných a z poplatků za publikace, vyřizování odvolání, školení a jakékoli jiné služby poskytované agenturou.
(2) Příjmy a výdaje agentury musí být vyrovnané.
(3) Poplatky a platby podle tohoto nařízení musí být agenturou účtovány a vybírány výhradně v eurech.
Musí být stanoveny transparentně, spravedlivě a jednotně.
(4) Platby vybírané agenturou nesmí ohrožovat konkurenceschopnost dotčeného evropského průmyslu.
Kromě toho musí spočívat na základech, které zohledňují schopnost přispívání malých podniků.
Navíc zeměpisné umístění podniků na území členských států nesmí představovat diskriminační faktor.
(5) Před začátkem poskytování služby musí být žadatel pokud možno informován o předpokládané částce, kterou zaplatí za službu, která mu bude poskytnuta, a o způsobu placení.
Kritéria sloužící jako základ pro stanovení této částky musí být jasná, jednotná a veřejná.
Když není možné stanovit tuto částku předem, musí mít žadatel právo být informován před začátkem poskytování služby.
V takovém případě musí být způsoby ohodnocení této částky v průběhu služby jasně dohodnuty před začátkem poskytování služby.
(6) Výše poplatků, které má žadatel platit, musí záviset na složitosti úkolu vykonávaného agenturou a odpovídajícímu pracovnímu zatížení.
(7) Průmysl musí těžit z dobré finanční zřetelnosti a musí mít možnost předvídat náklady na poplatky, které bude muset zaplatit.
Současně je nutné udržet rovnováhu mezi celkovými výdaji vynaloženými agenturou na vydávání osvědčení a celkovým výnosem poplatků, které vybere.
Na základě finančních výsledků a předpokladů agentury jí musí být povolena roční revize sazeb poplatků.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného čl. 54 odst. 1 nařízení (ES) č. 1592/2002,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Toto nařízení se vztahuje na poplatky a platby vybírané Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví (dále jen "agentura") za služby, které poskytuje, včetně dodávek zboží.
Stanoví zejména případy, ve kterých jsou poplatky a platby splatné podle čl. 48 odst. 1 nařízení (ES) č. 1592/2002, výše těchto poplatků a plateb a způsoby jejich placení.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se:
a) "poplatky" rozumí částky vybírané agenturou a splatné žadateli využívajícími jiné služby než vydávání osvědčení, které agentura poskytuje;
b) "platbami" rozumí částky vybírané agenturou a splatné žadateli za získání, údržbu nebo změnu osvědčení nebo schválení uvedených v článku 15 nařízení (ES) č. 1592/2002, která jsou agenturou vydána, udržována nebo měněna;
c) "vydáváním osvědčení" rozumí veškeré úkony provedené agenturou přímo nebo nepřímo za účelem vydání, údržby nebo změny osvědčení a schválení uvedených v článku 15 nařízení (ES) č. 1592/2002;
d) "žadatelem" rozumí jakákoliv právnická nebo fyzická osoba žádající o možnost využívání služby poskytované agenturou, včetně údržby nebo změny osvědčení nebo schválení;
e) "přímými náklady" rozumí mzdové náklady pracovníků přímo zapojených do vydávání osvědčení a cestovní výdaje těchto pracovníků v rámci vydávání osvědčení;
f) "zvláštními náklady" rozumí výlohy na ubytování, stravování, jiné výlohy a cestovní náhrady poskytované pracovníkům v rámci udělování osvědčení;
g) "nepřímými náklady" rozumí podíl obecných nákladů agentury připadajících na vydávání osvědčení, včetně nákladů na vývoj části předepsaných materiálů;
h) "skutečnými náklady" rozumí výdaje skutečně vydané agenturou;
i) "předepsanými materiály" rozumí veškerá dokumentace vytvořená agenturou podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1592/2002.
KAPITOLA II
POPLATKY
Článek 3
Poplatky jsou vybírány agenturou za všechny služby a dodávku zboží, které poskytuje žadatelům, s výjimkou:
a) vydávání osvědčení;
b) předání dokumentů a informací v jakékoli formě podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 [2];
c) dokumentů, které jsou zdarma k dispozici na internetových stránkách agentury.
Agentura vybírá také poplatky při podávání odvolání proti některému ze svých rozhodnutí podle článku 35 nařízení (ES) č. 1592/2002.
Článek 4
1. Výše poplatků vybíraných agenturou je rovna skutečným nákladům na poskytnuté služby včetně nákladů na to, že je žadateli k dispozici.
Poplatky, které je možno vybírat při podání odvolání podle článku 35 nařízení (ES) č. 1592/2002, mají formu paušální částky, jejíž výše je stanovena v příloze.
Pokud je odvolací řízení uzavřeno ve prospěch navrhovatele, je mu tato paušální částka agenturou automaticky vrácena.
3. Výše poplatků je vyjadřována v eurech.
Je sdělena žadateli před poskytováním služeb stejně jako způsob jejich placení.
Článek 5
Poplatky jsou splatné žadatelem nebo případně navrhovatelem.
Jsou vybírány v eurech.
Není-li ve smlouvě uvedeno jinak, jsou poplatky vybírány před poskytnutím služby nebo případně před zahájením odvolacího řízení.
KAPITOLA III
PLATBY
Článek 6
1. Platby zajišťují celkový příjem dostatečný na pokrytí veškerých přímých, nepřímých a zvláštních nákladů na vydávání osvědčení, včetně nákladů souvisejících s neustálou kontrolou.
2. Agentura musí rozlišovat mezi svými příjmy a svými výdaji, které připadají na vydávání osvědčení.
Za tímto účelem:
a) platby vybírané agenturou jako náhrada za vydávání osvědčení jsou ukládány na zvláštní účet a jsou předmětem odděleného účetnictví;
b) agentura zřídí analytické účtování v příjmech a vydáních; pro každý výdaj uvedený v rozpočtové nomenklatuře určuje rozdělovací klíč podíl tohoto výdaje připadající na vydávání osvědčení.
3. U plateb je prováděn přibližný celkový odhad na počátku každého finančního roku.
Tento odhad je vytvořen na základě předchozích finančních výsledků agentury, jejího předvídaného stavu výdajů a příjmů a předběžného pracovního plánu.
4. Aby byla vyloučena jakákoli diskriminace mezi podniky se sídlem na území členských států, jsou náklady na dopravu spojené s vydáváním osvědčení vedenými na účet těchto podniků sečteny a rozdělovány rovnoměrně mezi žadatele.
5. Příloha je přezkoumána a v případě potřeby revidována do 14 měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Následně může být revidována každý rok.
Tyto částky a koeficienty uvedené v příloze jsou zveřejněny v úřední publikaci agentury.
Článek 7
Platby se skládají z jedné nebo více následujících složek:
a) pevná část, jejíž výše se mění v závislosti na složitosti úkolu prováděného agenturou; různé hodnoty pevné části a koeficienty, které jí ovlivňují, jsou uvedeny v příloze;
b) proměnná část úměrná odpovídajícímu pracovnímu vytížení, vyjádřenému v počtu hodin, který je vynásoben hodinovou sazbou vypočítanou podle článku 9; výše hodinové sazby je uvedena v příloze;
c) částka odpovídající zvláštním nákladům na vydání osvědčení, které jsou plně kryty svými skutečnými náklady.
Článek 8
1. Platby jsou vytvořeny na úrovních takto:
Σ R = x D
přičemž:
Σ R= roční úhrn plateb vybíraných agenturou;
D= roční výdaje zapsané do rozpočtu agentury;
x= procento ročních výdajů přímo nebo nepřímo připadajících na vydávání osvědčení
.
2. Během přechodného období uvedeného v čl. 53 odst. 4 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1592/2002, může být příspěvek uvedený v čl. 48 odst. 1 uvedeného nařízení v případě potřeby použit na pokrytí nákladů vydaných agenturou na vydávání osvědčení. V takovém případě jsou během tohoto období platby stanoveny tak, že:
Σ R = x D – Cp
přičemž:
Cp= část příspěvku uvedená v čl. 48 odst. 1 nařízení (ES) č. 1592/2002 použitá na financování vydávání osvědčení agenturou.
Nejpozději od 1. ledna 2008 Cp = 0.
Článek 9
1. Částka plateb závisí na složitosti vydávání osvědčení a odpovídajícím pracovním zatížení.
Vypočítá se pomocí tohoto vzorce:
R = F + (nh * t) + S
přičemž:
R= splatná platba;
F= pevná část závislá na druhu prováděné operace (viz příloha);
nh= počet fakturovaných hodin (pokud se použije, viz příloha);
t= hodinová sazba (pokud se použije, viz příloha);
S= zvláštní náklady
.
2. Hodinová sazba (t) je určena úhrnnými ročními mzdovými náklady pracovníků agentury přímo zapojenými do vydávání osvědčení.
Vypočítá se pomocí tohoto vzorce:
t = Cs/N
přičemž:
Cs= úhrnné roční mzdové náklady (mzdy, důchodové a sociální pojištění) pracovníků agentury přímo zapojených do vydávání osvědčení;
N= roční součet pracovních hodin pracovníků agentury přímo zapojených do vydávání osvědčení
.
Článek 10
Aniž je dotčen článek 9, v případě, že je některé vydávání osvědčení vedeno zcela nebo zčásti mimo území členských států, zahrnou se cestovní náklady mimo toto území do platby fakturované žadateli.
Pro tuto operaci nebo část této operace se částka splatné platby vypočítá pomocí vzorce:
R = F + (nh * t) + S + V
přičemž:
R= splatná platba;
F= pevná část závislá na druhu prováděné operace (viz příloha);
nh= počet fakturovaných hodin (pokud se použije, viz příloha);
t= hodinová sazba (pokud se použije, viz příloha);
S= zvláštní náklady;
V= náklady na dodatečnou dopravu
.
Náklady na dodatečnou dopravu fakturované žadateli obsahují skutečné náklady na dopravu mimo území členských států a na dobu strávenou odborníky při této dopravě, která je fakturována v hodinové sazbě.
Článek 11
Na návrh žadatele může být vydání osvědčení prováděno zvláštním způsobem, pokud s tím souhlasí výkonný ředitel.
V takovém případě vydání osvědčení probíhá následujícím způsobem:
a) přidělením kategorií pracovníků, které by k této operaci agentura normálně nepřidělovala, pokud by dodržovala své obvyklé postupy, a/nebo
b) přidělením lidských zdrojů tak, aby byla operace provedena v kratší lhůtě, než jsou lhůty normálně vyžadované obvyklými postupy agentury.
V takovém případě je uplatněno mimořádné zvýšení vybírané platby na plnou náhradu nákladů vzniklých agentuře na splnění této zvláštní žádosti.
Článek 12
1. Platba je splatná žadatelem.
Je vybírána v eurech.
2. Vydání, udržování nebo změna osvědčení nebo schválení podléhá zaplacení celé splatné platby.
V případě nezaplacení může agentura zrušit dotčené osvědčení nebo schválení poté, co o tom žadatele formálně vyrozuměla.
3. Sazebník plateb použitý agenturou, stejně jako způsob jejich úhrady, je žadateli sdělen při podání žádosti.
4. Pro vydávání osvědčení, které vede k platbě obsahující proměnnou část, dodá agentura žadateli rozpočet, který musí být žadatelem schválen ještě před zahájením příslušné operace.
Tento rozpočet agentura změní, pokud se ukáže, že je operace jednodušší nebo rychleji proveditelná, než se původně předpokládalo, nebo naopak složitější a její provádění bude delší, než mohla agentura přiměřeně předpokládat.
5. Pro operace, které vedou k platbě obsahující pouze pevnou část, je polovina této částky splatná před začátkem příslušné operace s tím, že zůstatek je splatný výměnou za vydání osvědčení nebo schválení.
6. Pro operace, které vedou k platbě obsahující proměnnou část, je 30 % celé částky splatné platby (včetně případné pevné části) splatných před začátkem příslušné operace a 40 % této částky je splatných v závislosti na průběhu operace po čtvrtletních částech.
Zůstatek 30 % je splatný výměnou za vydání osvědčení nebo schválení.
7. Platby spojené s údržbou stávajících osvědčení a souhlasů jsou splatné podle harmonogramu stanoveného agenturou a sděleného držitelům osvědčení a schválení.
Tento harmonogram vychází z kontrol prováděných agenturou na ověření údržby platnosti těchto osvědčení a schválení.
8. Pokud agentura rozhodne po prvním posouzení, že nevyhoví žádosti, veškeré již vybírané platby jsou vráceny žadateli s výjimkou částky určené na pokrytí administrativních nákladů na zpracování žádosti.
Tato částka se rovná pevné platbě D stanovené v příloze.
9. Pokud musí být vydání osvědčení agenturou přerušeno z důvodu nedostatečných prostředků žadatele nebo z důvodu toho, že žadatel neplní své povinnosti, je celý zůstatek splatných plateb vyplacen v okamžiku, kdy agentura zastaví svou práci.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 13
Od 1. června 2005 jsou platby vymáhány a vybírány výhradně agenturou.
Členské státy nevybírají platby za vydávání osvědčení, i když je provádějí na účet agentury.
Agentura hradí členským státům vydávání osvědčení, která provádějí na svůj účet.
Pro vydávání osvědčení prováděná členskými státy na účet agentury, která probíhají k 1. červnu 2005, jsou platby vybírány agenturou tak, aby byly vyloučeny jakékoliv dvojité platby žadatele.
Článek 14
Pro účely provádění tohoto nařízení a nejpozději 30 dní přede dnem použitelnosti článků 1 až 13 agentura písemně potvrdí Komisi, že je schopna zhostit se úkolů, kterými ji pověřuje toto nařízení, a zejména vypočítat a fakturovat výši plateb splatných žadateli a provádět platby členským státům.
Článek 15
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 489/2005
ze dne 29. března 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1785/2003, pokud jde o určení intervenčních center a o převzetí neloupané rýže intervenčními agenturami
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 6 odst. 3 a čl. 7 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1785/2003 stanovilo standardní jakost neloupané rýže, pro kterou se stanoví intervenční cena.
(2) Za účelem podpory produkce jakostní rýže je třeba posílit intervenční kritéria.
Nejúčinnější opatření pro zlepšení produkce jakostní rýže a zajištění jakosti rýže skladované intervenčními agenturami spočívají ve zvýšení výnosů při zpracování, které probíhá současně se snížením povolené odchylky výnosů ve srovnání se základním výnosem.
Při této příležitosti je třeba vyjmout určité zastaralé druhy ze seznamu druhů uvedených v příloze II nařízení Komise (ES) č. 708/98 ze dne 30. března 1998 o převzetí neloupané rýže intervenčními agenturami a stanovení opravných částek, jakož i přirážek a srážek, které mají být použity [2].
(3) Aby se zajistilo uspokojivé řízení intervence, je třeba stanovit minimální množství pro každou nabídku.
Mělo by však být umožněno stanovit vyšší hranici minimálního množství, aby byly zohledněny podmínky a zvyklosti velkoobchodu v některých členských státech.
(4) Neloupaná rýže, jejíž jakost neumožňuje pozdější použití a přiměřené uskladnění, by neměla být pro intervenci přijímána.
Při stanovení minimální jakosti by měly být zohledněny zejména klimatické podmínky v produkčních regionech Společenství.
Za účelem převzetí poměrně stejnorodých šarží je nutné upřesnit, že jedna šarže se skládá z rýže stejné odrůdy.
(5) Nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že intervenční cena se určuje pro neloupanou rýži vymezené standardní jakosti a že, pokud se jakost rýže nabídnuté k intervenci odchyluje od standardní jakosti, upraví se intervenční cena použitím přirážek a srážek.
(6) Pro určení přirážek a srážek je vhodné zohlednit základní vlastnosti neloupané rýže, aby mohlo dojít k objektivnímu posouzení jakosti, což může být provedeno jednoduchými a účinnými metodami na zjištění stupně vlhkosti, výnosu při zpracování a vad zrn, které uspokojivě vyhoví tomuto požadavku.
(7) Nařízení (ES) č. 1785/2003 omezilo množství získané intervenčními agenturami na 75000 tun za hospodářský rok. Za účelem rovného rozdělení tohoto množství je vhodné stanovit množství za každý členský stát produkce s ohledem na vnitrostátní základní plochy určené nařízením Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [3], a průměrné výnosy uvedené v příloze VII uvedeného nařízení.
(8) Aby intervenční režim mohl fungovat co možná nejjednodušeji a nejúčinněji, je třeba stanovit, že se nabídka předloží u intervenčního centra, které se nachází nejblíže místu skladování zboží, a přijmout ustanovení týkající se nákladů na přepravu do skladu, v němž dojde k převzetí zboží intervenční agenturou.
(9) Je třeba přesně určit, jaké kontroly mají být prováděny pro zajištění dodržování stanovených požadavků ohledně hmotnosti a jakosti nabízeného zboží, a dále že je třeba rozlišovat jednak přijetí nabízeného zboží po ověření množství a dodržení minimálních požadavků na jakost a jednak stanovení ceny, která má být zaplacena nabízejícímu po provedení rozborů nezbytných pro stanovení přesných vlastností každé šarže na základě reprezentativních vzorků.
(10) Je třeba přijmout zvláštní ustanovení pro případ, že zboží bude převzato ve skladech nabízejícího, a v těchto případech by měly být zohledněny zejména účetní údaje skladového účetnictví nabízejícího, které podléhají dodatečným ověřením, aby se zaručilo dodržování požadavků spojených s převzetím zboží intervenční agenturou.
(11) Vzhledem k tomu, že ustanovení tohoto nařízení nahrazují ustanovení nařízení Komise (ES) č. 708/98 a (ES) č.
549/2000 ze dne 14. března 2000, kterým se stanoví intervenční centra pro rýži [4], je třeba zrušit uvedená nařízení.
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Intervenční centra
Intervenční centra podle čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 jsou vyjmenovaná v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
Nákup ze strany intervenční agentury
1. Ve lhůtě pro nákup stanovené podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 může každý držitel šarže o velikosti nejméně 20 tun neloupané rýže sklizené ve Společenství nabídnout tuto šarži intervenční agentuře ke koupi.
Jedna šarže je složena z rýže stejné odrůdy.
Členské státy mohou stanovit vyšší minimální množství šarže uvedené v prvním pododstavci.
2. Pokud je šarže dodána v několika částech (nákladním vozidlem, nákladní lodí, železničním vozem atd.), musí každá z nich odpovídat minimálním požadovaným vlastnostem stanoveným v článku 3 tohoto nařízení, aniž by byl dotčen článek 12.
Článek 3
Minimální požadované vlastnosti
1. Neloupaná rýže, která má být přijata k intervenci, musí mít řádnou a uspokojivou obchodní jakost.
2. Neloupaná rýže je považována za rýži řádné a uspokojivé obchodní jakosti:
a) pokud je bez zápachu a neobsahuje živý hmyz;
b) pokud její míra vlhkosti nepřesáhne 14,5 %;
c) pokud její výnos při zpracování není o více než pět bodů nižší ve srovnání se základními výnosy uvedenými v příloze II části A;
d) pokud procentní podíl různých nečistot, procentní podíl zrn rýže jiných odrůd a zrn, jež neodpovídají jakosti podle přílohy III nařízení (ES) č. 1785/2003, nepřesahují u jednotlivého druhu rýže maximální procenta stanovená v příloze III tohoto nařízení;
e) pokud úroveň jejich radioaktivity nepřesáhne maximální přípustné hodnoty stanovené právními předpisy Společenství.
3. Pro účely použití tohoto nařízení se "různými nečistotami" rozumí cizí látky jiné než rýže.
Článek 4
Srážky a přirážky
Srážky a přirážky podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 se použijí na intervenční cenu neloupané rýže nabídnuté k intervenci tak, že tato cena vynásobí součtem procent srážek a přirážek stanovených následovně:
a) překročí-li míra vlhkosti neloupané rýže 13 %, rovná se procento srážek intervenční ceny rozdílu mezi procentem vlhkosti neloupané rýže nabídnuté k intervenci, naměřeným s přesností 1 desetiny, a 13 %;
b) dojde-li k rozdílu mezi výnosem při zpracování rýže a základním výnosem při zpracování stanoveným pro určitou odrůdu v příloze II části A tohoto nařízení, použijí se přirážky a srážky určené pro každou odrůdu rýže v příloze II části B;
c) překročí-li vady zrn neloupané rýže přípustné odchylky pro standardní jakost neloupané rýže, použije se procento srážek z intervenční ceny stanovené pro každou odrůdu rýže v příloze IV;
d) překročí-li procento různých nečistot u loupané rýže 0,1 %, použije se při jejím intervenčním nákupu srážka z intervenční ceny ve výši 0,02 % za každou dodatečnou odchylku v rozsahu 0,01 %;
e) dojde-li k nabídce zásilky neloupané rýže určité odrůdy pro intervenci, která obsahuje procentní podíl zrn rýže jiných odrůd vyšší než 3 %, použije se při nákupu této zásilky srážka z intervenční ceny ve výši 0,1 % za každou dodatečnou odchylku v rozsahu 0,1 %.
Článek 5
Množství způsobilá pro intervenci
Počínaje hospodářským rokem 2004/05 se množství neloupané rýže způsobilé pro intervenci za každý hospodářský rok rozdělí mezi zvláštní intervenční tranši za každý členský stát produkce (tranše č. 1), podle tabulky v příloze V, a společnou tranši v rámci Společenství (tranše č. 2) složenou z množství, která se nepřidělí do tranše č. 1.
Článek 6
Nabídky na prodej ze strany subjektů
1. Každá nabídka prodeje musí být předmětem písemné žádosti předložené intervenční agentuře převážně elektronickou cestou v souladu s formulářem poskytnutým intervenční agenturou.
Nabídky týkající se tranší č. 1 a 2 musí být předloženy pro tranši č. 1 v období od 1. do 9. dubna a tranši č. 2 v období od 1. do 9. června, jinak jsou nepřijatelné.
2. Nabídka musí obsahovat následující údaje:
a) jméno nabízejícího;
b) místo skladování nabízené rýže;
c) nabízené množství podle článku 2;
d) odrůdu;
e) základní vlastnosti včetně celkového výnosu a výnosu celých zrn při zpracování;
f) rok sklizně;
g) minimální nabízené množství, které musí být dodrženo, aby byla nabídka považována za předloženou;
h) intervenční centrum, jemuž je nabídka učiněna;
i) důkaz, že nabízející složil záruku v hodnotě 50 EUR za tunu neloupané rýže, která je snížena na 20 EUR za tunu neloupané rýže u producentů nebo seskupení producentů, kteří vyhověli požadavkům nařízení Komise (ES) č. 1709/2003 [5];
j) prohlášení, že produkt je původem ze Společenství s uvedením regionu produkce;
k) provedená rostlinolékařská ošetření s přesnými údaji o použitých dávkách.
3. Každá nabídka musí být adresována intervenční agentuře členského státu produkce do intervenčního centra, které je nejblíže místu, kde se neloupaná rýže nachází v okamžiku nabídky.
Pro účely použití tohoto nařízení se "nejbližším intervenčním centrem" rozumí centrum členského státu produkce, kam lze neloupanou rýži dopravit při nejnižších nákladech.
4. Předložené nabídky nemohou být následně ani pozměněny, ani vzaty zpět.
5. V případě nepřijatelnosti nabídky bude příslušný subjekt uvědoměn intervenční agenturou do deseti pracovních dnů, které následují po předložení nabídky.
Článek 7
Přidělení pro množství
Nejpozději prvního pracovního dne v měsíci květnu příslušný orgán členského státu přezkoumá, zda celkové nabízené množství z tranše č. 1 nepřekračuje množství, které je k dispozici.
V případě překročení vypočítá koeficient přidělení pro množství desetinným číslem s šesti desetinami.
Tento koeficient se stanoví na co nejvyšší možnou hodnotu, aby s ohledem na minimální množství každé nabídky mohlo být celkové přidělené množství nižší nebo rovné množství k dispozici.
V případě nepřekročení se koeficient pro přidělení rovná jedné.
Nepoužité množství, tedy rozdíl mezi množstvím, které je k dispozici a celkovým přiděleným množstvím, se v nutném případě přiřadí k množství stanovenému pro tranši č. 2.
Příslušný orgán členského státu uvědomí Komisi o hodnotě koeficientu přidělení, celkovém přiděleném množství a o nevyužitém množství převedeném do tranše č. 2 nejpozději následujícího dne po datu uvedeném v prvním pododstavci.
Komise tuto informaci v co nejkratší lhůtě zpřístupní veřejnosti na své internetové stránce.
Nejpozději druhého dne po dni uvedeném v prvním poddodstavci oznámí příslušný orgán členského státu nabízejícímu, že jeho nabídka byla přijata až do výše přiděleného množství rovnajícího se nabízenému množství vynásobenému koeficientem přidělení.
V případě, že je toto množství nižší než minimální množství uvedené v nabídce, se toto množství sníží na nulu.
2. Pro tranši č. 2 uvědomí členské státy nejpozději v první pracovní den měsíce července Komisi o nabízených množstvích, případně o uvedených minimálních množstvích. Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle vzoru uvedeného v příloze VI. Toto sdělení musí být provedeno i v případě, kdy nebylo nabídnuto žádné množství.
Komise shromáždí všechny nabídky členských států a ověří, zda celkové nabídnuté množství překračuje množství, které je k dispozici.
V případě překročení vypočítá koeficient přidělení pro množství desetinným číslem s šesti desetinami.
Tento koeficient se stanoví na co nejvyšší možnou hodnotu, aby s ohledem na minimální množství každé nabídky mohlo být celkové přidělené množství nižší nebo rovné množství, které je k dispozici.
V případě nepřekročení se koeficient přidělení rovná jedné.
Nejpozději třetího dne po dni uvedeném v Úředním věstníku Evropské unie oznámí příslušný orgán členského státu nabízejícímu, že jeho nabídka byla přijata až do výše přiděleného množství rovnajícího se nabízenému množství vynásobenému koeficientem přidělení.
V případě, že je toto množství nižší než minimální množství uvedené v nabídce, se toto množství sníží na nulu.
3. Záruka podle čl. 6 odst. 2 písm. i) se uvolní v poměru k nabídnutému množství, které nebylo přiděleno. Pro přidělené množství se podle ustanovení článku 9 záruka uvolní celkově od předání 95 % uvedeného množství.
Článek 8
Náklady na přepravu
1. Náklady na přepravu ze skladu, kde je zboží uskladněno v okamžiku podání nabídky, až do nejbližšího intervenčního centra ponese nabízející.
2. Pokud intervenční agentura nepřevezme neloupanou rýži v nejbližším intervenčním centru, ponese dodatečné náklady na přepravu intervenční agentura.
3. Náklady podle odst. 1 a 2 určí intervenční agentura.
Článek 9
Dodávka
1. Den a intervenční centrum, v němž se uskuteční dodávka, stanoví intervenční agentura a neprodleně je sdělí nabízejícímu.
Proti těmto podmínkám lze uplatnit námitku do dvou pracovních dnů od obdržení sdělení.
2. Dodávka do intervenčního centra se musí uskutečnit nejpozději do konce třetího měsíce následujícího po měsíci, v němž byla nabídka přijata, nejpozději však do 31. srpna probíhajícího hospodářského roku.
V případě dodávky ve více částech musí být poslední část šarže doručena v souladu s prvním pododstavcem.
3. Dodávka je přijata intervenční agenturou za přítomnosti nabízejícího nebo jeho řádně zmocněného zástupce.
Článek 10
Převzetí intervenční agenturou
1. K převzetí nabídnuté rýže intervenční agenturou dojde poté, co tato agentura nebo její zástupce zjistí požadované minimální množství a minimální vlastnosti stanovené v článcích 2 a 3 pro zboží dodané v souladu s ustanoveními článku 12 do intervenčního skladu.
2. Dodané množství se zjistí vážením za přítomnosti nabízejícího a zástupce intervenční agentury, kterým musí být osoba nezávislá ve vztahu k nabízejícímu.
Zástupcem intervenční agentury může být skladovatel.
3. Jedná-li intervenční agentura prostřednictvím skladovatele, provede do 30 dnů po ukončení dodávky kontrolu, která zahrne nejméně jedno prověření hmotnosti metodou takzvaného objemového měření.
Pokud je po použití metody uvedené v prvním pododstavci naměřená hmotnost nižší o méně než 6 % ve srovnání s množstvím uvedeným ve skladovém účetnictví skladovatele, ponese skladovatel veškeré náklady týkající se chybějících množství zjištěných během vážení, které následovalo po uvedení hmotnosti do skladového účetnictví v okamžiku převzetí dodávky.
Pokud je po použití metody uvedené v prvním pododstavci naměřená hmotnost nižší o více než 6 % ve srovnání s množstvím uvedeným ve skladovém účetnictví skladovatele, zboží se neprodleně zváží.
Náklady spojené s vážením ponese skladovatel, je-li zjištěná hmotnost nižší než hmotnost uvedená ve skladovém účetnictví; v opačném případě ponese náklady spojené s vážením intervenční agentura.
Článek 11
Převzetí ve skladu nabízejícího
1. Intervenční agentura může neloupanou rýži převzít nejen v intervenčním centru udaném nabízejícím, ale i v místě, kde je zboží uskladněno v okamžiku podání nabídky.
V takovém případě musí být zboží k převzetí uskladněno odděleně od jiného zboží.
Datum převzetí musí být shodné s datem zjištění minimálních vlastností uvedeným v protokolu o převzetí podle článku 14.
2. Pokud se převzetí uskuteční v souladu s podmínkami podle odstavce 1, lze zjistit množství na základě skladového účetnictví, které musí vyhovovat odborným požadavkům a požadavkům intervenční agentury, za předpokladu, že:
a) skladové účetnictví uvede:
- hmotnost zjištěnou vážením, které nesmí být starší než deset měsíců,
- jakostní vlastnosti v okamžiku vážení a zejména stupeň vlhkosti,
- případná přeskladnění,
- jakož i provedená ošetření;
b) skladovatel prohlásí, že nabízená šarže odpovídá bez výjimky údajům uvedeným ve skladovém účetnictví.
Hmotnost, která se uvede, je totožná s hmotností uvedenou ve skladovém účetnictví, případně upravená s ohledem na rozdíl mezi stupněm vlhkosti v okamžiku vážení a stupněm vlhkosti zjištěným na výběrovém vzorku.
Intervenční agentura však provede kontrolu objemovým měřením do 30 dnů po převzetí produktů.
Případný rozdíl mezi zváženým množstvím a odhadovaným množstvím však nesmí přesáhnout 6 %.
Pokud je po použití objemové metody uvedené v třetím pododstavci naměřená hmotnost nižší o méně než 6 % ve srovnání s množstvím uvedeným ve skladovém účetnictví skladovatele, ponese skladovatel veškeré náklady týkající se případných chybějících množství zjištěných během vážení, které následovalo po uvedení hmotnosti do skladového účetnictví v okamžiku převzetí dodávky.
Pokud je po použití objemové metody uvedené v třetím pododstavci naměřená hmotnost nižší o více než 6 % ve srovnání s množstvím uvedeným ve skladovém účetnictví skladovatele, zboží se neprodleně zváží.
Náklady na vážení ponese skladovatel, je-li zjištěná hmotnost nižší než hmotnost uvedená ve skladovém účetnictví, v opačném případě ponese náklady na vážení EZOZF.
Článek 12
Ověření jakostních požadavků
1. Aby mohly být v souladu s článkem 3 ověřeny jakostní požadavky nezbytné pro přijetí produktu k intervenci, provede intervenční agentura za přítomnosti nabízejícího nebo jeho zmocněného zástupce odběr vzorků.
Odeberou se tři reprezentativní vzorky o minimální hmotnosti jednoho kilogramu.
Jednotlivé vzorky jsou určeny:
a) nabízejícímu;
b) skladu, kde dojde ke převzetí;
c) intervenční agentuře
Aby mohly být vytvořeny reprezentativní vzorky, vypočítá se počet odběrů, který je třeba provést tak, že se vydělí nabízené množství šarže deseti tunami.
Každý odběr má stejnou váhu.
Reprezentativní vzorky se vytvoří součtem odběrů děleným třemi.
Prověření jakostních požadavků se provádí na základě reprezentativního vzorku určeného pro sklad, kde dojde k převzetí.
2. Při převzetí produktu mimo sklad nabízejícího se vytvoří reprezentativní vzorky pro každou dílčí dodávku (nákladní vozidlo, nákladní loď, železniční vagón atd) za podmínek uvedených v odstavci 1.
Kontrola jednotlivé dílčí dodávky před vstupem do intervenčního skladu se může omezit na kontrolu stupně vlhkosti, obsahu nečistot a nepřítomnosti živého hmyzu.
Ukáže-li však následně konečný výsledek kontroly, že dílčí dodávka neodpovídá požadavkům na minimální jakost, odmítne se převzetí šarže.
Celá šarže musí být stažena.
Náklady spojené se stažením šarže ponese nabízející.
Pokud je intervenční agentura členského státu schopna provést u každé dílčí dodávky kontrolu všech požadavků na minimální jakost před uskladněním, je povinna odmítnout převzetí dílčí dodávky, která tyto požadavky nesplňuje.
3. U převzetí dodávky ve skladu nabízejícího v souladu s článkem 11 se kontrola provede na základě reprezentativního vzorku nabízené šarže za podmínek uvedených v odstavci 1.
Kontrola musí stanovit, že zboží odpovídá požadavkům na minimální jakost.
V opačném případě se převzetí šarže odmítne.
Článek 13
Určení vlastností zboží
1. Dojde-li k přijetí zboží po kontrole podle článku 12, určí se přesně vlastnosti zboží za účelem určení ceny, která se zaplatí nabízejícímu.
Tato cena se pro nabízenou šarži určí na základě váženého průměru výsledků rozborů reprezentativních vzorků podle článku 12.
Výsledky rozboru se sdělí nabízejícímu předáním protokolu o převzetí podle článku 14.
2. V případě, že nabízející popírá výsledek rozboru provedeného podle odstavce 1 za účelem určení ceny, provede se v laboratoři schválené příslušnými orgány nový přesný rozbor vlastností zboží na základě nového reprezentativního vzorku složeného stejným dílem ze vzorků nabízejícího a vzorků intervenční agentury.
V případě dílčích dodávek nabízené šarže se výsledek obdrží na základě váženého průměru výsledků rozborů nových reprezentativních vzorků z jednotlivých dílčích dodávek.
Výsledek těchto posledních rozborů je rozhodující pro určení ceny, která se má zaplatit nabízejícímu.
Náklady související s novými rozbory ponese neúspěšná strana.
Článek 14
Protokol o převzetí
Intervenční agentura vystaví pro každou šarži protokol o převzetí.
Nabízející nebo jeho zástupce mohou být přítomni při vystavování tohoto protokolu.
Protokol musí obsahovat alespoň následující údaje:
a) datum kontroly množství a minimálních vlastností;
b) odrůdu a hmotnost dodávky;
c) počet vzorků odebraných pro vytvoření reprezentativního vzorku;
d) zjištěné fyzické a jakostní vlastnosti.
Článek 15
Určení ceny, která se zaplatí nabízejícímu a platba
1. Cenou, která se zaplatí nabízejícímu, je cena stanovená podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 pro zboží dodané do skladu a nevyložené, platná v den stanovený jako dodací den a zohledňující přirážky a srážky podle článku 4 jakož i článku 8 tohoto nařízení.
V případě převzetí dodávky ve skladech nabízejícího podle článku 11 se cena, která má být zaplacena, určí podle intervenční ceny platné v den přijetí nabídky, upravené o použitelné přirážky a srážky a snížené o nejvýhodnější náklady na přepravu z místa, kde byla neloupaná rýže převzata, do nejbližšího intervenčního centra, jakož i o náklady na uskladnění.
Tyto náklady určí intervenční agentura.
2. Platba se provede mezi třicátým druhým a třicátým sedmým dnem následujícím po dni převzetí podle čl. 10 odst. 1 nebo čl. 11 odst. 1.
V případě použití čl. 13 odst. 2 se platba provede v co nejkratším termínu po sdělení výsledku posledního rozboru nabízejícímu.
Pokud musí nabízející pro obdržení platby předložit fakturu a není-li tato faktura předložena ve lhůtě podle prvního pododstavce, platba se provede do pěti pracovních dnů po skutečném předložení faktury.
Článek 16
Kontrola skladovaného produktu
Každý hospodářský subjekt, který v zájmu intervenční agentury skladuje nakoupené produkty, pravidelně kontroluje jejich přítomnost a stav uchování a neprodleně informuje uvedenou agenturu o všech problémech, které v tomto ohledu vzniknou.
Intervenční agentura se alespoň jednou ročně přesvědčí o jakosti skladovaného produktu.
Odebrání vzorku za tímto účelem lze provést v okamžiku roční inventury podle nařízení Komise (ES) č. 2148/96 [6].
Článek 17
Kontrola míry radioaktivní kontaminace
Úroveň radioaktivní kontaminace se kontroluje pouze tehdy, vyžaduje-li to situace, a jen po nezbytnou dobu. V případě potřeby se určí délka a rozsah kontrolních opatření podle čl. 26 odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003.
Článek 18
Vnitrostátní pravidla
Intervenční agentury přijmou v případě potřeby postupy a podmínky pro převzetí, které jsou slučitelné s ustanoveními tohoto nařízení, aby byly zohledněny zvláštní podmínky v členském státě jejich působnosti.
Článek 19
Zrušení
Nařízení (ES) č. 708/98 a nařízení (ES) č. 549/2000 se zrušují.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 490/2005
ze dne 29. března 2005
o rozdělení vnitrostátních referenčních množství stanovených na období 2004/2005 v příloze I nařízení Rady (ES) č. 1788/2003 na "dodávky" a "přímé prodeje"
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1788/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků [1], a zejména na čl. 6 odst. 4 a článek 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 6 nařízení (ES) č. 1788/2003 stanoví členské státy individuální referenční množství producentů; producenti mohou mít k dispozici jedno individuální referenční množství nebo dvě tato množství, jedno pro dodávky a druhé pro přímý prodej a tato množství se mohou změnit z jednoho referenčního množství na druhé na základě řádně odůvodněné žádosti producenta.
(2) V souladu s čl. 25 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 595/2004 ze dne 30. března 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1788/2003, kterým se stanoví dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků [2], oznámily Belgie, Dánsko, Německo, Řecko, Španělsko, Francie, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Rakousko, Portugalsko, Finsko, Švédsko a Spojené království Komisi rozdělení individuálních referenčních množství na dodávky a přímé prodeje vyplývající z použití čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) 1788/2003.
(3) Pro Českou republiku, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Maltu, Polsko, Slovinsko a Slovensko byl základ pro individuální referenční množství stanoven v tabulce f) přílohy I nařízení (ES) č. 1788/2003.
(4) V souladu s čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 595/2004 oznámily Belgie, Česká republika, Dánsko, Německo, Estonsko, Řecko, Španělsko, Francie, Irsko, Itálie, Kypr, Lotyšsko, Litva, Lucembursko, Maďarsko, Nizozemsko, Rakousko, Portugalsko, Slovensko, Finsko, Švédsko a Spojené království množství, která byla definitivně změněna z jednoho individuálního množství na druhé na žádost producentů pro dodávky a přímé prodeje.
(5) Podle čl. 6 odst. 4 nařízení (ES) č. 1788/2003 může být část finského vnitrostátního referenčního množství přiděleného pro dodávky podle článku 1 uvedeného nařízení zvýšena za účelem odškodnění finských producentů SLOM až do výše 200000 tun. V souladu s článkem 6 nařízení Komise (ES) č. 671/95 ze dne 29. března 1995 o přidělení zvláštních referenčních množství některým producentům mléka a mléčných výrobků v Rakousku a ve Finsku [3] oznámilo Finsko daná množství na hospodářský rok 2004/2005.
(6) Je proto třeba stanovit rozdělení vnitrostátních referenčních množství, která se použijí na období ode dne 1. dubna 2004 do dne 31. března 2005, stanovené v příloze I nařízení (ES) č. 1788/2003 na "dodávky" a "přímé prodeje".
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Rozdělení vnitrostátních referenčních množství, která se použijí na období ode dne 1. dubna 2004 do dne 31. března 2005, stanovené v příloze I nařízení (ES) č. 1788/2003 na "dodávky" a "přímé prodeje" se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 491/2005
ze dne 29. března 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 30. března do 12. dubna 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 492/2005
ze dne 29. března 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor por bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 20,238 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 493/2005
ze dne 16. března 2005,
kterým se mění příloha I nařízení (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 26 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V kombinované nomenklatuře stanovené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 [1] se monitory zařazují pod kódy KN 8471 a 8528.
(2) Pro zařazení monitorů mimo kód KN 8528 musí být splněny určité podmínky.
Sbližování informačních technologií, elektronického spotřebitelského průmyslu a nových technologií vytváří situaci, kdy je při zařazení monitorů obtížné na základě jednoduchých technických vlastností určit hlavní účel daného monitoru.
Z judikatury Soudního dvora Evropských společenství vyplývá, že zařazení nemůže být založeno na skutečném využití.
Správné zařazení jednotlivých výrobků musí být založeno na objektivních a měřitelných údajích.
V současné době není možno stanovit jednoznačná kritéria, která by tento požadavek splňovala.
(3) Obchodní údaje ukazují, že v současnosti monitory využívající technologie tekutých krystalů s promítacím zařízením s úhlopříčkou nejvýše 48,5 cm a s poměrem šířka/výška 4:3 nebo 5:4 se používají zejména jako výstupní jednotky zařízení automatizovaného zpracování dat.
Tyto monitory jsou však často také schopny reprodukovat videozáznamy z jiného zdroje, než je zařízení automatizovaného zpracování dat, a tudíž nesplňují podmínku, že mají sloužit výhradně či převážně k použití s těmito zařízeními.
Na tyto monitory se tedy nevztahuje Dohoda o obchodu s produkty informačních technologií [2] nebo sdělení o jejím provedení, které byly schváleny rozhodnutím Rady 97/359/ES ze dne 24. března 1997 o odstranění cel pro produkty informačních technologií [3].
(4) Je v zájmu Společenství pozastavit úplně na omezenou dobu všeobecná cla společného celního sazebníku stanovená ve společném celním sazebníku pro monitory využívající technologie tekutých krystalů s promítacím zařízením s úhlopříčkou nejvýše 48,5 cm a s poměrem šířka/výška 4:3 nebo 5:4 spadající pod kód KN 85282190.
Platnost tohoto opatření by proto měla skončit dnem 31. prosince 2006, pokud Rada nerozhodne o jeho prodloužení.
(5) Nařízení (EHS) č. 2658/87 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Protože se změna stanovená tímto nařízením musí používat od stejného dne jako kombinovaná nomenklatura pro rok 2005 stanovená nařízením Komise (ES) č. 1810/2004 [4], mělo by toto nařízení vstoupit v platnost okamžitě a být použitelné ode dne 1. ledna 2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze I nařízení (EHS) č. 2658/87 se v části druhé – Celní sazebník, třídě XVI, kapitole 85 ve sloupci 3 text pro kód KN 85282190 nahrazuje tímto:
"14 [5]
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 494/2005
ze dne 30. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 31. března 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 495/2005
ze dne 30. března 2005,
kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 824/2000, pokud jde o lhůtu pro dodání obilovin k intervenci v některých členských státech v hospodářském roce 2004/05
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 824/2000 ze dne 19. dubna 2000, kterým se stanoví postupy pro přejímání obilovin intervenčními agenturami a metody analýzy pro určování jakosti obilovin [2], uvádí, že pokud je nabídka přijatelná, je hospodářský subjekt co nejdříve informován o časovém rozvrhu dodávky. Za tímto účelem čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení stanoví, že se poslední dodávka do intervenční agentury, které byla nabídnuta, musí uskutečnit nejpozději do konce čtvrtého měsíce po měsíci, ve kterém byla nabídka obdržena.
(2) Hospodářský rok 2004/05 je prvním hospodářským rokem, v němž intervenční mechanismus pro obiloviny uplatňují členské státy, které přistoupily k Evropskému společenství dne 1. května 2004.
(3) Z důvodů dobrých klimatických podmínek byla v roce 2004 bohatá úroda.
Tržní ceny na vnitřním trhu proto byly relativně nižší než intervenční cena.
V důsledku toho byly od zahájení intervenčního období v listopadu 2004 intervenčním agenturám nabídnuty relativně velké objemy obilovin.
Vzhledem k množství obilovin nabídnutých k intervenci a k jejich zeměpisnému umístění není možné dodržet lhůtu stanovenou pro přejímání dodávek, která končí dne 31. března 2005.
Aby bylo možné zajistit přiměřené přejímání obilovin, je třeba lhůtu prodloužit a odchýlit se od nařízení (ES) č. 824/2000.
(4) Situace na trhu je naléhavá a vyžaduje okamžité přijetí opatření, proto je třeba, aby opatření tohoto nařízení okamžitě nabyla účinnosti.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylně od čl.
4 odst.
3 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 824/2000 se v hospodářském roce 2004/05 musí poslední dodávky obilovin nabídnutých intervenčním agenturám
Oprava nařízení Komise (ES) č. 495/2005 ze dne 30. března 2005, kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 824/2000, pokud jde o lhůtu pro dodání obilovin k intervenci v některých členských státech v hospodářském roce 2004/05
(Úřední věstník Evropské unie L 82 ze dne 31. března 2005)
Strana 5, na konci článku 1:
místo:
"… do konce šestého měsíce po …",
má být:
"… do konce sedmého měsíce po …".
--------------------------------------------------
Nařízení Komise (ES) č. 496/2005
ze dne 31. března 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 497/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 1. dubna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 498/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 499/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty z cukru vyvážené v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kotacemi nebo cenami na světovém trhu s výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, a cenami těchto výrobků ve Společenství, může být vyrovnán vývozní náhradou;
(2) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2], stanoví, že vývozní náhrada na 100 kilogramů výrobků, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001, se rovná základní částce násobené obsahem sacharosy, podle potřeby včetně ostatních cukrů vyjádřených jako sacharosa; obsah sacharosy v dotyčném výrobku se určuje v souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95;
(3) Čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že základní výše náhrady pro sorbózu vyvezenou v nezměněném stavu se musí rovnat základní výši náhrady snížené o jednu setinu použitelné výrobní náhrady podle nařízení Rady (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování výrobních náhrad pro cukr používaný v chemickém průmyslu [3] pro výrobky, jejichž seznam je zahrnut v příloze posledně uvedeného nařízení;
(4) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 se základní výše náhrady za ostatní výrobky, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, vyvážené v nezměněném stavu, musí rovnat jedné setině částky, která na jedné straně bere v úvahu rozdíl mezi intervenční cenou pro bílý cukr pro oblasti Společenství bez deficitu v měsíci, pro který je stanovena základní výše, a cenovými nabídkami nebo cenami bílého cukru na světovém trhu, a na straně druhé z důvodu potřeby vytvořit rovnováhu mezi využitím základních produktů Společenství při výrobě zpracovaných výrobků na vývoz do třetích zemí a využitím produktů třetích zemí dovezených v rámci aktivního zušlechťovacího styku;
(5) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 se použití základní výše může omezit na některé výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení;
(6) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 upravuje stanovení náhrad pro vývoz produktů v nezměněném stavu uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. f), g) a h) uvedeného nařízení; náhrada musí být stanovena na 100 kilogramů sušiny, přičemž se bere v úvahu vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód KN 17023091 a pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 a hospodářské aspekty předpokládaných vývozů; v případě produktů uvedených ve zmíněném čl. 1 písm. f) a g) se náhrada má poskytovat pro produkty, které splňují podmínky článku 5 nařízení (ES) č. 2135/95; pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. h) náhrada se poskytne pouze u těch, které splňují podmínky článku 6 nařízení (ES) č. 2135/95;
(7) Výše uvedených náhrad se musí stanovit každý měsíc, přičemž je lze měnit v intervenčním období;
(8) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení;
(9) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený;
(10) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu;
(11) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je třeba stanovit náhrady pro příslušné produkty v přiměřené výši;
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. d), f), g) a h) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážených v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 500/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 22. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 22. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 38,359 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 501/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se pro období od 1. do 30. dubna 2005 stanoví produkční náhrada pro bílý cukr používaný v chemickém průmyslu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 pátou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že může být rozhodnuto poskytnout produkční náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) a písm. f) uvedeného nařízení, pro sirupy uvedené v písm. d) uvedeného odstavce, jakož i pro chemicky čistou fruktózu (levulózu) kódu KN 17025000 jako meziprodukt, pokud se tyto produkty nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 23 odst. 2 Smlouvy a používají se k výrobě určitých výrobků chemického průmyslu;
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování produkční náhrady pro některé výrobky z odvětví cukru používané v chemickém průmyslu [2], stanoví, že tyto náhrady jsou určovány v závislosti na náhradě stanovené pro bílý cukr.
(3) Článek 9 nařízení (ES) č. 1265/2001 stanoví, že produkční náhrada pro bílý cukr se stanovuje měsíčně na období od prvního dne každého měsíce.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkční náhrada pro bílý cukr uvedená v článku 4 nařízení (ES) č. 1265/2001 se stanoví ve výši 33,012 EUR/100 kg netto na období od 1. do 30. dubna 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 502/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1362/2000, pokud jde o otevření a správu celních kvót pro některé produkty pocházející z Mexika
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 uvedené Smlouvy,
s ohledem na článek 4 nařízení Rady (ES) č. 1362/2000 ze dne 29. června 2000, kterým se pro Společenství provádějí celní ustanovení rozhodnutí č. 2/2000, jež přijala Smíšená rada podle Prozatímní smlouvy o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy mexickými [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Společná rada EU a Mexika v rozhodnutí č. 1/2005 ze dne 21. února 2005, kterým se zavádí tisková oprava rozhodnutí č. 3/2004 Společné rady EU a Mexika [2], kterým se mění rozhodnutí č. 2/2000 Společné rady ze dne 23. března 2000, změnila období, ve kterém by se měly otevřít dvě tarifní kvóty Společenství, stanovené rozhodnutím č. 3/2004.
(2) Nařízení (ES) č. 1362/2000 by proto mělo být změněno.
(3) Jelikož období, ve kterém zmíněné tarifní kvóty budou otevřeny, by se mělo začít 1. ledna 2005, nařízení by mělo být použitelné od tohoto data.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Čl. 2 odst. 6 nařízení (ES) č. 1362/2000 se nahrazuje tímto:
"6. S výjimkou tarifních kvót označených pořadovými čísly 09.1854, 09.1871, 09.1873 a pořadovým číslem 09.1899, se tarifní kvóty uvedené v příloze k tomuto nařízení otevírají každoročně na období dvanácti měsíců od 1. července do 30. června.
Tyto kvóty se otevírají poprvé 1. července 2000.
Tarifní kvóty označené pořadovými čísly 09.1871 a 09.1873 budou po dobu jejich použitelnosti otevřeny od 1. května 2004 do 31. prosince 2004 a dále pak od 1. ledna do 31. prosince každého následujícího kalendářního roku."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem jeho vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 503/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 747/2001, pokud jde o celní kvóty Společenství a referenční množství pro určité produkty s původem v Maroku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 747/2001 ze dne 9. dubna 2001 o správě celních kvót Společenství a referenčních množství v případě produktů, které mají na základě dohod s některými zeměmi Středomoří nárok na preference, a o zrušení nařízení (ES) č. 1981/94 a (ES) č. 934/95 [1], a zejména na čl. 5 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutím ze dne 16. března 2005 [2] Rada schválila podpis a rozhodla o prozatímním uplatnění ode dne 1. května 2004 Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé, aby se zohlednilo přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Maďarské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii.
(2) Tento protokol stanoví nové celní kvóty a nová referenční množství a také změny ve stávajících celních kvótách stanovených v nařízení (ES) č. 747/2001 pro některé produkty pocházející z Marockého království.
(3) Pro používání nových celních kvót a referenčních množství a změn ve stávajících celních kvótách je nezbytné změnit nařízení (ES) č. 747/2001.
(4) Pro rok 2004 budou objemy nových celních kvót a referenčních množství a zvýšení objemů stávajících celních kvót vypočítány jako podíl základních objemů specifikovaných v protokolu poměrně k období uplynulému před 1. květnem 2004.
(5) Aby se usnadnila správa některých stávajících celních kvót stanovených v nařízení (ES) č. 747/2001, mělo by se množství dovezené v rámci těchto kvót odečíst od příslušných celních kvót otevřených v souladu s nařízením (ES) č. 747/2001, ve znění tohoto nařízení.
(6) Jelikož protokol platí ode dne 1. května 2004, toto nařízení by mělo platit od stejného dne a mělo by vstoupit v platnost co nejdříve.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 747/2001 se nahrazuje zněním v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Množství, která byla podle přílohy II nařízení (ES) č. 747/2001 propuštěna do volného oběhu ve Společenství v rámci celních kvót pod pořadovými čísly 09.1104, 09.1112, 09.1122, 09.1130 a 09.1137, se odečtou od příslušných celních kvót otevřených v souladu s přílohou II nařízení (ES) č. 747/2001, ve znění tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 504/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2793/1999, pokud jde o úpravu celních kvót pro "jinak upravené ovoce" a "jinak upravené směsi ovoce"
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2793/1999 ze dne 17. prosince 1999 o některých postupech pro používání dohody o obchodu, rozvoji a spolupráci mezi Evropským společenstvím a Jihoafrickou republikou [1], a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 2793/1999 se týká některých postupů pro používání dohody o obchodu, rozvoji a spolupráci mezi Evropským společenstvím a Jihoafrickou republikou.
(2) Rozhodnutím 2005/206/ES [2] schválila Rada dodatkový protokol k dohodě o obchodu, rozvoji a spolupráci mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně jedné a Jihoafrickou republikou na straně druhé, aby se zohlednilo přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Maďarské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii.
Protokol upravuje některé celní kvóty omezující celní koncese.
Za účelem uplatňování těchto celních kvót je nutné změnit nařízení (ES) č. 2793/1999.
(3) Podle uvedeného rozhodnutí se celní kvóty pro "jinak upravené ovoce" (pořadové č. 09.1813) a pro "jinak upravené směsi ovoce" (pořadové č. 09.1815) zvyšují o 1225 tun, respektive 340 tun.
(4) Podle rozhodnutí 2005/206/ES se pro rok 2004 zvýšení stávajících celních kvót vypočte poměrně ze základních objemů, přičemž se zohlední doba, která uplynula do 1. května 2004.
(5) Jelikož dodatkový protokol stanoví, že nové celní koncese Společenství musejí být používány od 1. května 2004, mělo by se toto nařízení použít od téhož data a vstoupit v platnost co nejdříve.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze nařízení (ES) č. 2793/1999 se pátý sloupec s názvem "Roční objem celní kvóty a roční faktor růstu" mění takto:
1. Položka odpovídající pořadovému číslu 09.1813 se nahrazuje tímto:
"40000 tun hrubé váhy (r.f.r. 3 %) s dodatečným objemem (od 1.5.2004) 1225 [3] tun hrubé váhy (r.f.r. 3 %).
2. Položka odpovídající pořadovému číslu 09.1815 se nahrazuje tímto:
"18000 tun hrubé váhy (r.f.r. 3 %) s dodatečným objemem (od 1.5.2004) 340 [4] tun hrubé váhy (r.f.r. 3 %).
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 505/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 506/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví opravná částka použitelná při poskytování náhrady pro obiloviny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci, uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle jejich místa určení.
(4) Opravnou částku je třeba stanovit zároveň s náhradou a dle stejného postupu, přičemž je možné ji v období mezi dvěma stanoveními změnit.
(5) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se stanovuje dle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 507/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro slad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory stanovené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995 o určitých prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Náhradu použitelnou pro slad je třeba vypočítat s ohledem na množství obilovin nezbytné k výrobě uvažovaných produktů.
Tato množství byla stanovena nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle země jejich určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto předpisů v současné situaci na trzích s obilovinami, zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1784/2003 se stanovují ve výši uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 508/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví opravná částka pro poskytnutí náhrady u sladu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravnou částku uvedenou v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003, použitelnou pro předem stanovené vývozní náhrady pro slad, je třeba stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 509/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Na základě článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95 musí být náhrady stanoveny se zřetelem na situaci a na vývojové perspektivy, jednak co se týče dostupného množství obilovin, rýže a zlomkové rýže a jejich ceny na trhu Společenství, a také co se týče cen obilovin, rýže, zlomkové rýže a produktů z obilovin na světovém trhu.
Na základě týchž článků je rovněž důležité zajistit vyváženou situaci a přirozený vývoj cen a obchodu na trzích s obilovinami a rýží.
Zároveň je třeba vzít v úvahu ekonomický aspekt zamýšlených vývozů a potřebu vyhnout se narušení trhu Společenství.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [3] o dovozním a vývozním režimu produktů zpracovaných z obilovin a rýže, stanovuje v článku 4 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady pro tyto produkty.
(4) Přidělenou náhradu pro určité zpracované produkty je třeba odstupňovat podle obsahu popelovin, surových vláken, slupek, bílkovin, tuků nebo škrobu; tento obsah je dobrým ukazatelem množství základního produktu skutečně obsaženého ve zpracovaném produktu.
(5) U hlíz manioku a jiných kořenových plodin a tropických hlízovitých plodin, jakož i jejich mouček, nyní ekonomický aspekt případných vývozů, zejména vzhledem k povaze a původu těchto produktů, nevyžaduje stanovení vývozních náhrad.
U některých produktů zpracovaných z obilovin se nyní vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nevyžaduje stanovení vývozní náhrady.
(6) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou mít za následek potřebu rozlišit náhradu poskytovanou pro určité produkty podle jejich místa určení.
(7) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(8) Některé produkty zpracované z kukuřice mohou projít tepelným zpracováním, což by mohlo vést k tomu, že by byla poskytnuta náhrada, která neodpovídá kvalitě produktu.
Je tedy nutné upřesnit, že se na tyto produkty, které obsahují předželatinovaný škrob, možnost poskytnutí vývozní náhrady nevztahuje.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1784/2003 a v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 3072/95 podléhající nařízení (ES) č. 1518/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 510/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro krmné směsi z obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1517/95 ze dne 29. června 1995 o prováděcích pravidlech k nařízení (ES) č. 1784/2003, co se týče dovozního a vývozního režimu pro krmné směsi z obilovin a kterým se mění nařízení (ES) č. 1162/95 o zvláštních prováděcích pravidlech k režimu dovozních a vývozních licencí pro obiloviny a rýži [2], stanovuje v článku 2 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady poskytované pro tyto produkty.
(3) Při tomto výpočtu musí být vzat v úvahu také obsah produktů z obilovin.
Za účelem zjednodušení by náhrada měla být vyplácena pro dvě kategorie "produktů z obilovin", totiž kukuřici, nejběžněji používanou obilovinu pro výrobu krmných směsí určených na vývoz, a produkty z kukuřice na jedné straně a pro jiné obiloviny na straně druhé; druhá kategorie zahrnuje libovolné produkty z obilovin kromě kukuřice a produkty vyrobené z kukuřice.
Náhrada musí být poskytnuta pro množství produktů obilovin obsažené v daném krmivu.
(4) Výše náhrady musí zohlednit možnosti a podmínky prodeje těchto produktů na světovém trhu, potřebu zamezit narušení trhu Společenství a ekonomický aspekt vývozu.
(5) S ohledem na současnou situaci na trhu s obilovinami, především na vyhlídky v oblasti dodávek, je třeba zrušit vývozní náhrady.
(6) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro krmné směsi uvedené v nařízení (ES) č. 1784/2003 a podléhající nařízení (ES) č. 1517/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 511/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 0,00 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 0,00 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 512/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže určené pro potravinovou pomoc Společenství a vnitrostátní potravinovou pomoc
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1] a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení Rady (EHS) č. 2681/74 ze dne 21. října 1974, týkající se financování výdajů vzniklých v souvislosti s dodávkou zemědělských produktů jako potravinové pomoci [3] ze strany Společenství, stanoví, že část výdajů odpovídající dle pravidel Společenství vývozním náhradám pro dané produkty je třeba naúčtovat Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu, oddělení záruk.
(2) Za účelem jednoduššího stanovení a řízení rozpočtu pro opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci a ve snaze informovat členské státy o míře účasti Společenství na financování vnitrostátních opatření potravinové pomoci je třeba určit výši náhrad poskytovaných pro tato opatření.
(3) Obecná a prováděcí pravidla stanovená článkem 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článkem 13 nařízení (ES) č. 3072/95 pro vývozní náhrady jsou přiměřeně použitelná pro výše uvedená opatření.
(4) Specifická kritéria, která je třeba vzít v úvahu při výpočtu vývozní náhrady pro rýži, jsou definována v článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
U vnitrostátních opatření a opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci prováděných v rámci mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i v rámci ostatních opatření Společenství ve formě bezplatných dodávek, se náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže stanovují podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 513/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 1. dubna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
3. Nařízení Komise (ES) č. 514/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné u některých produktů v odvětví cukru vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a), c), d), f), g) a h) uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě, že se tyto produkty vyvážejí ve formě zboží uvedeného v příloze V uvedeného nařízení. Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 1260/2001.
(2) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kg pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(3) Čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro daný produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(4) Náhrady stanovené tímto nařízením lze stanovit předem, neboť v současnosti není možné odhadnout situaci na trzích v příštích několika měsících.
(5) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a čl. 1 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 515/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 14 odst. 3,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízní,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství, produktů uvedených v čl. 1 každého z uvedených nařízení, mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy předchozím stanovením vysokých sazeb náhrad.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) V důsledku dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovin ze Společenství do Spojených států, schválené rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4] je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 4 odst. 3 a 5 nařízení (ES) č. 1520/2000 musí být stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], pro dotčený základní produkt, platnou během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 516/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví jednotné částky záloh na dávky z výroby cukru pro hospodářský rok 2004/05
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001/EHS ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 15 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 6 nařízení Komise (ES) č. 314/2002 ze dne 20. února 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim kvót v odvětví cukru [2], se do 1. dubna stanoví jednotné částky záloh na dávky z výroby pro běžný hospodářský rok, které musí uhradit výrobce cukru, výrobce isoglukosy a výrobce inulinového sirupu.
(2) Výsledkem odhadu dávek jsou částky vyšší než 60 % maximálních částek podle čl. 15 odst. 3 a 5 nařízení (ES) č. 1260/2001. V souladu s čl. 7 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 314/2002 je vhodné stanovit zálohy na základní dávku a na dávku B pro cukr a inulinový sirup ve výši 50 % daných maximálních částek a v souladu s čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení stanovit zálohu na základní dávku pro isoglukosu ve výši 40 % jednotné částky dávky ze základní výroby odhadnuté pro cukr.
(3) Řídící výbor pro cukr nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotné částky podle čl. 6 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 314/2002 jsou pro hospodářský rok 2004/05 stanoveny na:
a) 6,32 EUR za tunu bílého cukru jako záloha na základní dávku ze základní výroby pro cukr A a cukr B;
b) 118,48 EUR za tunu bílého cukru jako záloha na dávku B pro cukr B;
c) 5,06 EUR za tunu sušiny jako záloha na dávku ze základní výroby pro isoglukosu A a isoglukosu B;
d) 6,32 EUR za tunu sušiny rovnocenné cukru/isoglukose jako záloha na dávku ze základní produkce pro inulinový sirup A a inulinový sirup B;
e) 118,48 EUR za tunu sušiny rovnocenné cukru/isoglukose jako záloha na dávku B pro inulinový sirup B.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 517/2005
ze dne 31. března 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2277/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 25. do 31. března 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 28,70 EUR/t pro maximální celkové množství 1400 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 518/2005
ze dne 31. března 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 25. do 31. března 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1757/2004 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 519/2005
ze dne 31. března 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 25. do 31. března 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 3,90 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 520/2005
ze dne 1. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 521/2005
ze dne 1. dubna 2005
o trvalém povolení doplňkové látky a dočasném povolení nových použití některých již povolených doplňkových látek v krmivech
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [1], a zejména na článek 3, čl. 9d odst. 1 a čl. 9e odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [2], a zejména na článek 25 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1831/2003 upravuje povolování doplňkových látek používaných ve výživě zvířat.
(2) Článek 25 nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví přechodná opatření pro žádosti o povolení doplňkových látek v krmivech podané v souladu se směrnicí 70/524/EHS před dnem použití nařízení (ES) č. 1831/2003.
(3) Žádosti o povolení doplňkových látek uvedených v příloze tohoto nařízení byly podány před datem použití nařízení (ES) č. 1831/2003.
(4) První poznámky k těmto žádostem podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/524/EHS byly předloženy Komisi před dnem použití nařízení (ES) č. 1831/2003. S těmito žádostmi se proto bude i dále nakládat v souladu s článkem 4 směrnice 70/524/EHS.
(5) Použití enzymového přípravku endo-1,3(4)-beta-glukanáza produkovaného kmenem Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2106), endo-1,4-beta-xylanáza produkovaného kmenem Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2105) a subtilisinu produkovaného kmenem Bacillus subtilis (ATCC 2107) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 1636/1999 [3] u kuřat na výkrm.
Na podporu žádosti o povolení tohoto enzymového přípravku bez časového omezení byly předloženy nové údaje.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS byly splněny.
Používání tohoto enzymového přípravku podle přílohy I by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(6) Použití enzymového přípravku 6-fytáza produkovaného kmenem Aspergillus oryzae (DSM 14223) bez časového omezení bylo povoleno nařízením Komise (ES) č. 255/2005 [4] u kuřat na výkrm, nosnic, krůt a krocanů na výkrm, selat, prasat na výkrm a prasnic.
Na podporu žádosti o rozšíření povolení použití tohoto enzymového přípravku na salmonidy byly předloženy nové údaje.
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EÚBP) vydal stanovisko k použití uvedeného přípravku, podle kterého přípravek nepředstavuje pro salmonidy riziko za podmínek stanovených v příloze II tohoto nařízení.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení v čl. 9e odst.
1 směrnice 70/524/EHS byly splněny. Proto by mělo být používání tohoto enzymového přípravku podle přílohy II dočasně povoleno na dobu čtyř let.
(7) Použití přípravku z mikroorganismu Enterococcus faecium (DSM 7134) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 666/2003 [5] u selat a prasat na výkrm.
Na podporu žádosti o rozšíření povolení použití tohoto přípravku z mikroorganismů na kuřata na výkrm byly předloženy nové údaje.
Evropský úřad pro bezpečnost potravin vydal dne 28. října 2004 příznivé stanovisko k bezpečnosti uvedené doplňkové látky pro užití v kategorii zvířat "kuřata na výkrm" za podmínek použití stanovených v příloze III tohoto nařízení.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení v čl. 9e odst.
1 směrnice 70/524/EHS byly splněny. Používání tohoto přípravku z mikroorganismů podle přílohy III by proto mělo být dočasně povoleno na dobu čtyř let.
(8) Z posouzení žádostí vyplývá, že je třeba vyžadovat dodržování některých postupů za účelem ochrany pracovníků před vystavením doplňkovým látkám uvedeným v přílohách.
Tuto ochranu by mělo zajistit používání směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [6].
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přípravek náležící do skupiny "enzymů" uvedený v příloze I se povoluje k užívání bez časového omezení coby doplňková látka ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 2
Přípravek náležící do skupiny "enzymů" uvedený v příloze II se dočasně povoluje k užívání na dobu čtyř let coby doplňková látka ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 3
Přípravek náležící do skupiny "mikroorganismů" uvedený v příloze III se dočasně povoluje k užívání na dobu čtyř let coby doplňková látka ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 522/2005
ze dne 1. dubna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2368/2002, kterým se provádí Kimberleyský systém certifikace pro mezinárodní obchod se surovými diamanty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2368/2002 ze dne 20. prosince 2002, kterým se provádí Kimberleyský systém certifikace pro mezinárodní obchod se surovými diamanty [1], a zejména na článek 19 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Záhlaví "Číslování" přílohy IV nařízení (ES) č. 2368/2002 se mění takto:
a) ve čtvrté odrážce:
i) v prvním řádku se zrušují slova "(zeleně fluoreskující pod UV zářením)",
ii) zrušuje se třetí pododrážka;
b) pátá odrážka se nahrazuje takto: "druhé = osmimístné sekvenční neviditelné tištěné číslování (odpovídající výše uvedenému), fluoreskující pod UV zářením".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 523/2005
ze dne 1. dubna 2005
o zahájení přezkumu, pro nového vývozce, nařízení Rady (ES) č. 1467/2004 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozů polyetylentereftalátu (PET) pocházejícího mimo jiné z Čínské lidové republiky a o zrušení cla z dovozů jednoho vývozce z této země a o podřízení těchto dovozů celní evidenci
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 4 tohoto nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŽÁDOSTI O PŘEZKUM
(1) Komise obdržela žádost o přezkum pro nového vývozce podle čl. 11 odst.
4 základního nařízení. Žádost podala společnost Jiangyin Chengsheng New Packaging Material Co., Ltd (dále je "žadatel").
Žadatel je vyvážejícím výrobcem v Čínské lidové republice (dále jen "dotčená země").
B. VÝROBEK
(2) Výrobkem, který je předmětem přezkumu, je polyetylentereftalát (PET) s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g, v souladu s normou ISO 1628-5, který se zařazuje do kódu KN 39076020 a pochází z Čínské lidové republiky (dále jen "dotčený výrobek").
C. STÁVAJÍCÍ OPATŘENÍ
(3) Stávající platná opatření představují konečné antidumpingové clo uložené nařízením Rady (ES) č.
1467/2004 [2], podle kterého podléhají dovozy dotčeného výrobku, pocházejícího z Čínské lidové republiky a vyrobeného žadatelem, do Společenství konečnému antidumpingovému clu ve výši 184 EUR na tunu, s výjimkou několika jmenovitě uvedených společností, jež podléhají individuálním sazbám cla.
D. DŮVODY PRO PŘEZKUM
(4) Žadatel tvrdí, že podniká v podmínkách tržního hospodářství vymezených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, že v době trvání šetření, jež vedlo k zavedení antidumpingových opatření, tj. od 1. dubna 2002 do 31. března 2003 (dále jen "doba trvání původního šetření"), nevyvážel dotčený výrobek do Společenství a že není spřízněn se žádným z vyvážejících výrobců dotčeného výrobku, na které se vztahují výše uvedená antidumpingová opatření.
(5) Žadatel dále tvrdí, že dotčený výrobek začal do Společenství vyvážet po uplynutí doby trvání původního šetření.
E. POSTUP
(6) Známí dotčení výrobci ve Společenství byli o výše uvedené žádosti informováni a byla jim dána příležitost k vyjádření.
Nebyly obdrženy žádné připomínky.
(7) Po přešetření dostupných důkazů dospěla Komise k závěru, že existují dostatečné důkazy k ospravedlnění zahájení přezkumu pro nového vývozce podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení za účelem zjištění, zda žadatel podniká v podmínkách tržního hospodářství vymezených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení nebo případně zda splňuje kritéria pro stanovení individuálního cla v souladu s čl. 9 odst. 5 základního nařízení, a pokud ano, tak stanovení individuálního dumpingového rozpětí pro žadatele a, v případě zjištění dumpingu, úrovně cla, kterému by měly podléhat jeho dovozy dotčeného výrobku do Společenství.
a) Dotazníky
(8) S cílem získat informace, které považuje pro své šetření za nutné, Komise zašle žadateli dotazníky.
b) Shromažďování informací a pořádání slyšení
(9) Všichni účastníci řízení se vyzývají, aby písemně oznámili svá stanoviska a poskytli příslušné důkazy.
Komise kromě toho může účastníky řízení vyslechnout, pokud o to písemně požádají a doloží, že pro takové slyšení mají zvláštní důvody.
c) Status země s tržním hospodářstvím
(10) V případě, že žadatel poskytne dostatečné důkazy o tom, že podniká v podmínkách tržního hospodářství, tj. splňuje kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, stanoví se běžná hodnota v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení. Za tímto účelem musejí být ve zvláštní lhůtě stanovené v čl. 4 odst. 3 tohoto nařízení předloženy opodstatněné žádosti. Komise zašle formuláře žádostí žadateli i orgánům Čínské lidové republiky.
d) Výběr země s tržním hospodářstvím
(11) V případě, že žadateli není status země s tržním hospodářstvím udělen, ale splňuje požadavky pro stanovení individuálního cla v souladu s čl. 9 odst. 5 základního nařízení, použije se za účelem stanovení běžné hodnoty v souvislosti s Čínskou lidovou republikou v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení vhodná země s tržním hospodářstvím. Komise hodlá za vhodnou zemi s tržním hospodářstvím za tímto účelem zvolit Spojené státy americké (dále jen "USA"), které již byly použity v průběhu šetření, jež vedlo k uložení stávajících opatření na dovozy dotčeného výrobku z Čínské lidové republiky. Účastníci řízení se vyzývají, aby ve zvláštní lhůtě stanovené v čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení vyjádřili své připomínky ke vhodnosti této volby.
(12) Dále v případě, že je žadateli udělen status země s tržním hospodářstvím, může Komise rovněž použít, je-li to nutné, zjištění týkající se běžné hodnoty stanovené ve vhodné zemi s tržním hospodářstvím, např. pro účely nahrazení nespolehlivých údajů o nákladech či cenách v Čínské lidové republice, jež jsou třeba ke stanovení běžné hodnoty, nejsou-li v Čínské lidové republice k dispozici spolehlivé vyžadované údaje.
Komise pro tento účel hodlá rovněž použít USA.
F. ZRUŠENÍ PLATNÉHO CLA A CELNÍ EVIDENCE DOVOZŮ
(13) Podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení by mělo být zrušeno platné antidumpingové clo, pokud jde o dovozy dotčených výrobků, které žadatel vyrábí a prodává na vývoz do Společenství. Zároveň by takové dovozy měly podléhat celní evidenci podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení, aby byla zajištěna možnost zpětného uvalení antidumpingového cla ode dne zahájení přezkumu, pokud by tento přezkum vedl ke zjištění dumpingu u žadatele. Částku možného budoucího celního dluhu žadatele nelze v tomto stádiu řízení určit.
G. LHŮTY
(14) V zájmu řádné správy by měly být stanoveny lhůty, během nichž:
- mohou účastníci řízení sami kontaktovat Komisi, zaslat písemně svá stanoviska, odpovědi na dotazník uvedený v bodu 8 odůvodnění tohoto nařízení, nebo poskytnout další informace, které by měly být při šetření vzaty v úvahu,
- mohou účastníci řízení písemně požádat Komisi o slyšení,
- mohou účastníci řízení vyjádřit své připomínky ke vhodnosti USA, které budou v případě, že žadateli nebude udělen status země s tržním hospodářstvím, zvoleny za zemi s tržním hospodářstvím za účelem stanovení běžné hodnoty v souvislosti s Čínskou lidovou republikou,
- by žadatel měl předložit řádně opodstatněné žádosti o uplatnění statusu země s tržním hospodářstvím.
H. ODMÍTÁNÍ SPOLUPRÁCE
(15) V případech, kdy jakýkoli účastník řízení odmítá ve stanovených lhůtách poskytnout přístup k nezbytným informacím nebo je jiným způsobem neposkytuje či značně zabraňuje šetření, lze podle článku 18 základního nařízení ke zjištěním, ať již pozitivním či negativním, dospět na základě dostupných údajů.
(16) Je-li zjištěno, že jakýkoli účastník řízení předložil nesprávné či zavádějící informace, nebere se na takové informace ohled, a podle článku 18 základního nařízení se proto mohou použít dostupné údaje.
Pokud účastník řízení nespolupracuje vůbec nebo jen částečně a vychází se pouze z dostupných údajů, může být výsledek šetření pro daného účastníka řízení méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Podle čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 384/96 se zahajuje přezkum nařízení (ES) č. 1467/2004 s cílem zjistit, zda a do jaké míry by měly dovozy polyetylentereftalátu (PET), který spadá do kódu KN 39076020, pochází z Čínské lidové republiky a je vyráběn a prodáván na vývoz do Společenství společností Jiangyin Chengsheng New Packaging Material Co., Ltd (dodatkový kód TARIC A510), podléhat antidumpingovému clu uloženému nařízením Rady (ES) č. 1467/2004.
Článek 2
Antidumpingové clo uložené nařízením Rady (ES) č. 1467/2004 se zrušuje, pokud jde o dovozy uvedené v článku 1 tohoto nařízení.
Článek 3
Celním orgánům se podle čl. 14 odst. 5 nařízení (ES) č. 384/96 ukládá, aby podnikly vhodné kroky k vedení celní evidence dovozů uvedených v článku 1 tohoto nařízení. Celní evidence končí devět měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 4
1. Má-li být při šetření brán ohled na námitky účastníků řízení, musejí tito účastníci kontaktovat Komisi, předložit písemně svá stanoviska a odpovědi na dotazník nebo jakékoli jiné informace do 40 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost, nebylo-li specifikováno jinak.
Je třeba věnovat pozornost skutečnosti, že výkon většiny práv v rámci daného postupu, jež jsou vymezena nařízením (ES) č. 384/96, závisí na tom, zda daný účastník řízení kontaktoval Komisi ve výše uvedené lhůtě.
Účastníci řízení mohou Komisi ve stejné lhůtě 40 dnů požádat o slyšení.
2. Strany, které jsou předmětem šetření, mohou chtít vyjádřit své připomínky ke vhodnosti USA, které budou zvoleny za zemi s tržním hospodářstvím pro účely stanovení běžné hodnoty v souvislosti s Čínskou lidovou republikou.
Komise musí takové připomínky obdržet do 10 dnů ode dne, kdy toto nařízení vstoupí v platnost.
3. Náležitě opodstatněné žádosti o uplatnění statusu země s tržním hospodářstvím musí Komise obdržet do 15 dnů ode dne, kdy toto nařízení vstoupí v platnost.
4. Veškeré informace a žádosti účastníků řízení musí být předloženy písemně (nikoli v elektronické podobě, není-li stanoveno jinak) a musí v nich být uveden název (jméno), poštovní a e-mailová adresa a telefonní, faxová a/nebo telexová čísla účastníka řízení. Veškeré písemně předložené informace, včetně informací vyžadovaných tímto nařízením, odpovědí na dotazník a korespondence, jež účastníci řízení poskytují jako důvěrné, se označí poznámkou "Omezený okruh adresátů" [3] a v souladu s čl. 19 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96 je doprovází verze, která není důvěrná a je označena poznámkou "K NAHLÉDNUTÍ PRO ÚČASTNÍKY ŘÍZENÍ".
Jakékoli informace související s touto záležitostí a/nebo žádost o slyšení je třeba zaslat na tuto adresu generálního ředitelství pro obchod Evropské komise:
European Commission
Directorate General for Trade
Directorate B
J-79 5/16
B-1049 Brussels
Fax (32-2) 295 65 05
Telex COMEU B 21877.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 524/2005
ze dne 1. dubna 2005,
kterým se stanoví konečná sazba náhrad a procentní podíl pro vývozní licence v režimu B vydávané pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citrony a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 ze dne 8. října 2001 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 2200/96 týkajícímu se vývozních náhrad pro ovoce a zeleninu [2], a zejména na čl. 6 odst. 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 2127/2004 [3] stanovilo směrná množství pro vydávání vývozních licencí v režimu B.
(2) Pro žádosti o vydání licencí v režimu B pro rajčata, pomeranče, citrony a jablka podané mezi 15. lednem 2005 a 15. března 2005 je třeba stanovit konečnou sazbu ve výši směrné sazby a je třeba stanovit i procentní podíl pro požadovaná množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o vydání licence v režimu B podané podle článku 1 nařízení (ES) č. 2127/2004 mezi 15. lednem 2005 a 15. března 2005 se procentní podíl pro požadovaná množství, na která mají být licence vydány, a sazba příslušných náhrad stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 525/2005
ze dne 1. dubna 2005
o vydávání vývozních licencí v režimu A3 pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citrony a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 350/2005 [2] zahájením nabídkového řízení stanovilo směrné sazby náhrad a směrná množství pro vývozní licence v režimu A3, jež je možné vydat.
(2) S ohledem na předložené nabídky je třeba stanovit maximální sazby náhrad a procentní podíly pro množství, jež lze přidělit nabídkám s těmito maximálními sazbami.
(3) Pokud jde o rajčata, pomeranče, citrony a jablka, maximální sazby potřebné k přidělení licencí na směrná množství až do výše množství udaných v nabídkách nepřekračují směrné sazby pro náhrady více než jedenapůlkrát,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální sazby náhrad a procentní podíly pro snížení výše množství přidělovaných v rámci nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 350/2005, pokud jde o rajčata, pomeranče, citrony a jablka, se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 526/2005
ze dne 1. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální náhrada pro vývoz celoomleté dlouhozrnné rýže B do určitých třetích zemí v souvislosti s nabídkovým řízením zahájeným nařízením (ES) č. 2032/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2032/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise(EHS) č. 584/75 [3], může Komise na základě předložených nabídek a v souladu s postupem uvedeným v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout o stanovení maximální vývozní náhrady. Při stanovení této náhrady je nutné přihlédnout ke kritériím uvedeným v článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003. Vyberou se nabídky všech uchazečů, které se rovnají maximální vývozní náhradě nebo jsou nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií na současnou situaci na trhu dané rýže vede ke stanovení maximální vývozní náhrady ve výši uvedené v článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na základě nabídek předložených mezi dny 28. až 31. března 2005 v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2032/2004 se maximální vývozní náhrada pro celoomletou dlouhozrnnou rýži B určenou pro vývoz do určitých třetích zemí stanoví na 57,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 527/2005
ze dne 1. dubna 2005
o nabídkách předložených v rámci nabídkového řízení týkajícího se subvence pro vývoz loupané dlouhozrnné rýže B na ostrov Réunion podle nařízení (ES) č. 2033/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2692/89 ze dne 6. září 1989, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro vývozy rýže na Réunion [2], a zejména na čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2033/2004 [3] bylo zahájeno nabídkové řízení na subvenci při vývozu rýže na ostrov Réunion.
(2) Podle článku 9 nařízení (EHS) č. 2692/89 může Komise na základě předložených nabídek a podle postupu stanoveného v čl. 26 odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v článcích 2 a 3 nařízení (EHS) č. 2692/89 by neměla být stanovena maximální subvence.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 28 až 31. března 2005 v rámci nabídkového řízení na stanovení subvence na vývoz omleté dlouhozrnné rýže B kódu KN 10062098 na ostro
Nařízení Komise (ES) č. 528/2005
ze dne 1. dubna 2005
o nabídkách podaných na vývoz omleté kulatozrnné, střednězrnné a dlouhozrnné rýže A určené k vývozu do určitých třetích zemí v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2031/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1] a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2031/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na stanovení vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (EHS) č. 584/75 [3], může Komise podle postupu stanoveného v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 a na základě předložených nabídek rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v čl. 14, odst. 4 nařízení (ES) č. 1785/2003 by maximální náhrada neměla být stanovena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 28. až 31. března 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhrady pro omletou kulatozrnnou, střednězrnnou a dlouhozrnnou rýži A určenou pro vývoz do určitých třetích zemí, které bylo zahájeno nařízením (ES) č. 2031/2004, nebudou učiněny další kroky.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 529/2005
ze dne 4. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 5. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 530/2005
ze dne 4. dubna 2005,
kterým se mění dovozní cla v odvětví obilovin použitelná od 5. dubna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dovozní cla v odvětví obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 513/2005 [3].
(2) Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1249/96 stanoví, že pokud se vypočtený průměr dovozních cel odchýlí během doby jejich použití o 5 EUR/t od stanoveného cla, je třeba provést příslušnou úpravu. Vzhledem k tomu, že k této odchylce došlo, je nutné upravit dovozní cla stanovená nařízením (ES) č. 513/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (ES) č. 513/2005 se nahrazují přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 5. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 531/2005
ze dne 5. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 6. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 532/2005
ze dne 5. dubna 2005,
kterým se mění dovozní cla v odvětví obilovin použitelná od 6. dubna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dovozní cla v odvětví obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 513/2005 [3].
(2) Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1249/96 stanoví, že pokud se vypočtený průměr dovozních cel odchýlí během doby jejich použití o 5 EUR/t od stanoveného cla, je třeba provést příslušnou úpravu. Vzhledem k tomu, že k této odchylce došlo, je nutné upravit dovozní cla stanovená nařízením (ES) č. 513/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (ES) č. 513/2005 se nahrazují přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 6. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 533/2005
ze dne 6. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 534/2005
ze dne 5. dubna 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 535/2005
ze dne 6. dubna 2005
opravující italské znění nařízení (ES) č. 1623/2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na článek 26 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V italském znění čl. 34 odst. 3 druhého pododstavce nařízení Komise (ES) č. 1623/2000 [2] je chyba vyplývající ze změny, kterou vneslo nařízení (ES) č. 1774/2004. Je proto třeba tuto chybu opravit.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Se týká pouze italského znění.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 536/2005
ze dne 7. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 537/2005
ze dne 7. dubna 2005,
kterým se opravuje italské a holandské znění nařízení (ES) č. 1903/2004, kterým se mění nařízení (EHS) č. 3149/92, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob ve prospěch nejchudších osob ve Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
nařízení Rady (EHS) č. 3730/87 ze dne 10. prosince 1987, kterým se stanoví obecná pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob organizacím pověřeným jejich rozdělením nejchudším osobám ve Společenství [1], a zejména na čl. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Komise přijala nařízení (ES) č. 1903/2004 [2].
(2) Kontrola italského a holandského znění ukázala, že text pokud jde o stadia provádění plánu, na kterých se provádějí kontroly, se neshoduje s opatřeními, která byla schválena příslušnými řídícími výbory.
Uvedená jazyková znění by proto měla být opravena.
(3) Tato oprava by se měla použít ode dne použitelnosti nařízení (ES) č. 1903/2004,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oprava se týče jenom italského a holandského znění.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 538/2005
ze dne 7. dubna 2005
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovozy kyseliny trichlorisokyunarové pocházející z Čínské lidové republiky a ze Spojených států amerických
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropských společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení
(1) Komise dne 10. července 2004 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie [2] (dále jen "oznámení o zahájení") informovala o zahájení antidumpingového řízení s ohledem na dovozy kyseliny trichlorisokyunarové (dále jen "TCCA") pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR") do Společenství.
(2) Antidumpingové řízení bylo zahájeno v návaznosti na podnět podaný dne 1. června 2004 Evropskou radou chemického průmyslu (CEFIC) (dále jen "žadatel") jménem výrobců představujících významný podíl na výrobě, v tomto případě více než 50 % celkové výroby TCCA ve Společenství.
(3) Po uveřejnění výše uvedeného oznámení o zahájení byly všem účastníkům řízení rozeslány dotazníky (viz bod odůvodnění 12 níže).
Žadatel nadále poukázal na skutečnost, že dotazníky nezahrnovaly dotčený výrobek v plném rozsahu definovaném v oznámení o zahájení.
S cílem objasnit tuto záležitost rozeslala Komise všem účastníkům řízení nové dotazníky a uveřejnila oznámení v Úředním věstníku Evropské unie [3], v němž byl vyjasněn rozsah zkoumaného výrobku.
(4) Komise dne 13. října 2004 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie [4] (dále jen "oznámení o zahájení") informovala o zahájení antidopingového řízení s ohledem na dovozy TCCA pocházející ze Spojených států amerických (dále jen "USA") do Společenství.
(5) Antidumpingové řízení bylo zahájeno v návaznosti na podnět podaný dne 30. srpna 2004 žadatelem jménem výrobců představujících více než 50 % celkové výroby TCCA ve Společenství.
2. Strany dotčené řízením
(6) Komise o zahájení řízení oficiálně informovala žadatele, ostatní výrobce ve Společenství, vyvážející výrobce v ČLR a USA, dovozce a uživatele, o nichž je známo, že se jich tato záležitost týká, a představitele vlády ČLR a USA.
Účastníci řízení dostali příležitost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(7) Žadatel, ostatní výrobci ve Společenství, vyvážející výrobci, dovozci a uživatelé předložili svá stanoviska.
Všichni účastníci řízení, kteří o to požádali, a kteří prokázali, že mají důvod ke slyšení, byli vyslyšeni.
(8) S ohledem na velký počet vyvážejících výrobců zjištěných v ČLR se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 17 základního nařízení pro určení dumpingu předpokládá výběr vzorku.
(9) Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný a, bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a výrobci ze Společenství požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli v průběhu posuzovaného období (od 1. dubna 2003 do 31. března 2003) základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem.
(10) Po posouzení údajů předložených vyvážejícími výrobci, a vzhledem k nízkému počtu odpovědí na dotazy určené pro výběr vzorku, bylo rozhodnuto, že výběr vzorků není pro vyvážející výrobce v ČLR nutný.
(11) Aby se vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří měli zájem, umožnilo předložit žádost o přiznání statutu společnosti působící v podmínkách tržního hospodářství (statut tržního hospodářství, STH) nebo o individuální zacházení ("IZ"), zaslala Komise těm čínským vyvážejícím výrobcům, o nichž bylo známo, že se jich to týká, tiskopisy žádosti. Šest společností požádalo v souladu s čl.
2 odst. 7 základního nařízení o STH nebo IZ, jestliže šetření prokáže, že nesplňují podmínky pro udělení STH.
(12) Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o nichž je známo, že se jich to týká, a všem dalším společnostem, které se samy přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
Vyplněné formuláře došly od jednoho výrobce ve Společenství, 1 dovozce, 10 zpracovatelů, 6 vyvážejících výrobců v ČLR a 1 výrobce z analogické země (Japonsko) a 1 vyvážejícího výrobce v USA a jeho dovozce ve spojení ve Společenství.
Částečně vyplněné dotazníky nebo informace přišly od 4 dovozců a 4 zpracovatelů.
Kromě toho dva další výrobci ve Společenství poskytli obecné údaje a jeden písemné stanovisko.
(13) Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Společenství, a uskutečnila inspekce na místě v prostorách následujících společností:
a) Výrobci ve Společenství
- Aragonesas Delsa, Španělsko,
- Skupina Neokem, Španělsko.
b) Vyvážející výrobci v ČLR
- Hebei Jiheng Chemical Co. Limited, Provincie Hebei,
- Nanning Chemical Industry Co. Limited, Provincie Guangxi,
- Changzhou Clean Chemical Co. Limited, Provincie Jiangsu,
- Zhucheng Taisheng Chemical Co. Limited, Provincie Shangdong,
- Puyang Cleanway Chemicals Limited, Provincie Henan,
- Heze Huayi Chemical Co Limited, Provincie Shangdong.
c) Vyvážející výrobci v USA
- Biolab Inc.,
- Clearon Inc.
d) Dovozci ve spojení
- Bayrol Deutschland GmbH, Německo.
e) Dovozci, jež nejsou ve spojení
- Sojitz Europe plc, Francie.
f) Uživatelé ve Společenství
- Mareva Piscines & Filtrations SA, Francie,
- Arch Water Products SAS, Francie.
(14) S ohledem na potřebu stanovit běžnou hodnotu pro vyvážející výrobce v ČLR, jimž nebylo možné přiznat STH, proběhla inspekce na místě cílem stanovit běžnou hodnotu na základě údajů z analogické země v provozovnách následující společnosti:
- Shikoku Chemicals Corporation, Marugame, Japonsko.
3. Období šetření
(15) Šetření o dumpingu týkajícího se ČLR se uskutečnilo v období od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen "období šetření ČLR" nebo "OŠOŠ-ČLR").
(16) Šetření o dumpingu týkajícího se USA se uskutečnilo v období od 1. července 2003 do 30. června 2004 (dále jen "období šetření USA" nebo "OŠOŠ-USOŠ-USA").
(17) U obou šetření se posuzování trendů v souvislosti s analýzou újmy týkalo období od ode dne 1. ledna 2000 do konce příslušného období šetření ("uvažované období").
(18) Vzhledem k tomu, že se obě období šetření značně překrývají, posuzují se z důvodů administrativní účinnosti společně.
4. Dotčený výrobek a obdobný výrobek
Dotčený výrobek
(19) Výrobek dotčený tímto šetřením je TCCA a preparáty z ní pocházející z ČLR a USA.
TCCA se také označuje podle mezinárodních nepatentovaných názvů "symclosene".
TCCA spadá obvykle pod kódy KN ex29336980 a ex38084020.
(20) Žadatel prohlásil, že původní dotazníky, které Komise poslala účastníkům řízení v rámci šetření týkajícího se ČLR, nezahrnovaly dotčený výrobek v celém rozsahu definovaném v oznámení o zahájení.
Popis dotčeného výrobku v původním dotazníku specifikoval, že výrobek musí obsahovat alespoň 88,5 % chloridu.
Po diskusích s žadatelem a v souladu se zněním oznámení o zahájení se však považovalo za vhodné vyjasnit rozsah výrobku a zaslat účastníkům řízení v rámci šetření týkajícího se ČLR nové dotazníky s popisem výrobku, který nestanovuje minimální hranici obsahu chloridu.
(21) Aby Komise zajistila, že získá veškeré informace, které považuje za nezbytné pro své šetření, zaslala nové dotazníky všem dotčeným stranám, které se přihlásily po zveřejnění oznámení o zahájení v Úředním věstníku Evropské unie (viz bod odůvodnění 3 výše).
Obdobný výrobek
(22) Nebyly zjištěny žádné rozdíly mezi dotčeným výrobkem a TCCA vyráběnou a prodávanou na domácím trhu v ČLR, v analogické zemi (Japonsku) a v USA.
TCCA vyráběná a prodávaná v Japonsku má ve srovnání s TCCA vyváženou z ČLR do Společenství ve skutečnosti stejné fyzikální a chemické vlastnosti a užití.
(23) Podobně nebyly zjištěny žádné rozdíly mezi dotčeným výrobkem a TCCA vyráběnou a prodávanou spolupracujícími výrobci ve Společenství na trhu Společenství.
Obě mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a užití jako TCCA vyvážená z ČLR a USA do Společenství.
(24) V důsledku toho má TCCA vyráběná a prodávaná na domácím trhu v ČLR, USA a analogické zemi (Japonsku) a TCCA vyráběná a prodávaná výrobci ve Společenství na trhu Společenství stejné fyzikální a chemické vlastnosti a užití. Proto se tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl.
1 odst. 4 základního nařízení.
B. DUMPING
1. Obecná metodika
(25) Níže stanovená obecná metodika byla použita pro spolupracující vývozní výrobce v USA a vývozní výrobce v ČLR, jimž bylo uděleno STH.
Proto následující prezentace závěrů o dumpingu v dotčených zemích popisuje pouze údaje, které jsou specifické pro každou vyvážející zemi.
1.1. Běžná hodnota
(26) Při stanovení běžné hodnoty Komise nejdříve u každého vyvážejícího výrobce zjišťovala, zda jeho celkový prodej dotčeného výrobku na domácím trhu výrobku byl reprezentativní ve srovnání s jeho celkovým vývozem do Společenství. V souladu s čl.
2 odst. 2 základního nařízení byl prodej na domácím trhu považován za reprezentativní, pokud celkový objem prodejů na domácím trhu každého vyvážejícího výrobce dosáhl alespoň 5 % jeho celkového objemu vývozu do Společenství.
(27) Komise následně určila takové typy TCCA prodávané na domácím trhu společnostmi, které měly celkové reprezentativní domácí prodeje shodné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Společenství.
(28) Pro každý typ prodávaný vyvážejícími výrobci na jejich domácích trzích, o kterém bylo zjištěno, že je přímo srovnatelný s typem TCCA prodávaným na vývoz do Společenství, se stanovilo, zda prodeje na domácím trhu jsou dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst.
2 základního nařízení. Prodeje určitého typu TCCA na domácím trhu byly považovány za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem prodejů na domácím trhu tohoto typu během OŠ-ČLR a OŠ-USA představoval 5 % a více celkového objemu prodejů srovnatelného typu TCCA vyváženého do Společenství.
(29) Rovněž bylo zjišťováno, zda by bylo možné domácí prodeje každého typu TCCA prodávaného na domácím trhu v reprezentativních množstvích považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku tím, že se stanovil podíl ziskových prodejů uvažovaného typu TCCA nezávislým zákazníkům.
V případech, kdy objem prodejů určitého typu TCCA prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou nebo přesahující vypočtené výrobní náklady představoval 80 % nebo více celkového objemu prodejů tohoto typu a kdy cena tohoto typu stanovená jako vážený průměr byla stejná nebo vyšší než výrobní náklady, byla běžná hodnota založena na skutečné domácí ceně vypočtené jako vážený průměr cen všech prodejů na domácím trhu tohoto typu uskutečněných během OŠ a to bez ohledu na to, zda tyto prodeje byly ziskové či nikoliv.
V případech, kdy objem ziskových prodejů určitého typu TCCA představoval méně než 80 % celkového objemu prodejů tohoto typu, nebo kdy vážená průměrná cena tohoto typu byla nižší než výrobní náklady, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu vypočtené jako vážený průměr ziskových prodejů jenom pro tento typ za předpokladu, že tyto prodeje představovaly 10 % a více celkového objemu prodejů tohoto typu.
(30) V případech, kdy objem ziskových prodejů jakéhokoli typu TCCA představoval méně než 10 % celkového objemu prodejů tohoto typu, se uznalo, že tento konkrétní typ se za cenu na domácím trhu prodával v množství nepostačujícím pro to, aby bylo možné stanovit odpovídající základ pro stanovení běžná hodnoty.
(31) Ve všech případech, kdy nebylo možné domácí ceny určitého typu TCCA prodávaného vyvážejícím výrobcem použít, předpokládalo se, že vhodným základem pro stanovení běžné hodnoty je vytvořená hodnota tohoto určitého typu TCCA.
2 odst. 3 základního nařízení běžná hodnota určena jako součet výrobních nákladů vyvážených typů, jenž byl v případě potřeby upraven o přiměřené částky za prodejní, správní a režijní náklady ("PSR") a přiměřeného ziskové rozpětí.
Za tímto účelem Komise zkoumala, zda údaje o vynaložených PSR a zisku uskutečněném každým dotčeným vývozním výrobcem na domácím trhu jsou spolehlivé.
(33) Skutečné domácí výdaje PSR byly považovány za spolehlivé, když bylo možné celkový objem domácích prodejů dotčené společnosti pokládat ve srovnání s objemem vývozu do Společenství za reprezentativní.
Ziskové rozpětí na domácím trhu bylo určeno na základě prodejů na domácím trhu těch typů, které se prodaly v běžném obchodním styku.
K tomu se použila metodika stanovená v bodě odůvodnění 29 výše.
1.2. Vývozní cena
(34) Ve všech případech, kdy byl dotčený výrobek vyvážen nezávislým odběratelům ve Společenství přímo, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tj. na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo splatných. V ostatních případech se použil čl. 2 odst. 9.
1.3. Srovnání
(35) Běžná hodnota a vývozní ceny se porovnávaly na základě ceny ze závodu.
Aby bylo možné zajistit, že porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bude spravedlivé, byly podle čl. 2 odst.
10 základního nařízení provedeny náležité úpravy u rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen. Vhodné úpravy byly provedeny všude tam, kde se ukázaly jako odůvodněné, přesné a podpořené ověřeným důkazem.
1.4. Dumpingové rozpětí
(36) Podle čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo pro každého vyvážejícího výrobce provedeno porovnání váženého průměru běžné hodnoty a váženého průměru vývozní ceny.
(37) Pro nespolupracující společnosti bylo "zbytkové" dumpingové rozpětí stanoveno v souladu s článkem 18 základního nařízení na základě dostupných skutečnosti.
(38) Vzhledem k tomu, že objemy vývozu spolupracujících vývozců v ČLR představovaly během OŠ kolem 70 % celkového dovozu z ČLR do Společenství a že je třeba zajistit účinnost jakýchkoliv opatření, bylo rozhodnuto nastavit zbytkové dumpingové rozpětí na úroveň dumpingového rozpětí stanoveného pro ty reprezentativní typy dotčeného výrobku, které mají nejvyšší dumpingové rozpětí odvozené od dvou spolupracujících vývozců, kterým nebylo uděleno ani IZ, ani STH.
(39) Vzhledem k tomu, že objemy vývozu spolupracujících vývozců v USA představovaly během OŠ méně než 40 % celkových dovozů ze Spojených států amerických do Společenství a že je třeba zajistit účinnost jakýchkoliv opatření, bylo rozhodnuto stanovit zbytkové dumpingové rozpětí na úrovni dumpingového rozpětí stanoveného pro ty reprezentativní typy dotčeného výrobku, které mají nejvyšší dumpingové rozpětí odvozené od dvou spolupracujících vývozců.
2. Čínská lidová republika
2.1. Statut společnosti působící v podmínkách tržního hospodářství (STH)
(40) Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se běžná hodnota při antidopingovém šetření, které se týká dovozů pocházejících z ČLR, určuje v souladu s odst. 1 až 6 uvedeného článku pro ty výrobce, kteří byli vyhodnoceni jako výrobci splňující kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(41) Tyto podmínky jsou ve zkrácené podobě a pouze pro usnadnění odvolání se na ně uvedeny v následujícím souhrnném seznamu:
1. obchodní rozhodnutí a náklady reagují na tržní podmínky, bez výrazných státních zásahů;
2. účetnictví prochází nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy a používaným ve všech oblastech;
3. neexistují výrazná zkreslení přenesená z předchozího netržního hospodářského systému;
4. právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zajišťují právní jistotu a stabilitu;
5. převod měn se provádí podle tržních kursů.
(42) Šest vyvážejících výrobců v ČLR požádalo o udělení STH podle čl. 2 odst.
7 písm. b) základního nařízení a poslalo vyplněný formulář žádosti o udělení STH pro vývozní výrobce. Komise vyhledala a ověřila všechny údaje uvedené v žádosti a požadované pro udělení STH přímo v provozovnách těchto šesti společností.
(43) Šetření zjistilo, že tři z šesti čínských vyvážejících výrobců splňují všechny podmínky pro udělení STH. Tito tři vývozní výrobci v ČLR, kterým byl STH udělen, jsou:
- Hebei Jiheng Chemical Co. Limited,
- Puyang Cleanway Chemicals Limited,
- Heze Huayi Chemical Co. Limited.
(44) Zbývající tři žádosti musely být zamítnuty. Následující tabulka obsahuje přehled splnění nebo nesplnění ze strany těchto tří společností, kterým nebyl STH udělen, pro každou z pěti podmínek stanovených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Společnost _BAR_ Kritéria _BAR_
Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 1 _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 2 _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 3 _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 4 _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 5 _BAR_
1 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
2 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
3 _BAR_ Splněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
(45) Dotčené společnosti a žadatel dostali příležitost se k výše uvedeným nálezům vyjádřit.
Tři vývozní výrobci, kterým nebyl STH udělen prohlásili, že rozhodnutí nebylo správné a že by jim měl být STH udělen.
Připomínky od společnosti 1
(46) Společnost 1 tvrdila, že hlavním důvodem odmítnutí její žádosti o udělení STH byla skutečnost, že stát nepřímo vlastní většinový podíl (60 %) společnosti.
Společnost však zdůraznila, že zasahování státu do rozhodování společnosti nebylo možné prokázat.
Kromě toho tvrdila, že vzhledem k tomu, že je uvedena na seznamu společností obchodujících na Šanghajské burze cenných papírů a splnila podmínky, které burza požaduje pro společnosti, je tak chráněna proti nepřípustnému zasahování státu.
(47) Účelem šetření je mezi jiným posouzení v jakém rozsahu by stát mohl zasahovat do podnikatelských rozhodnutí a jaká opatření společnost přijala, aby takovému zasahování zabránila.
(48) V tomto ohledu bylo zjištěno, že stát obsadil většinu pozic v přestavenstvu a že neexistují žádná omezení hlasovacích práv státem jmenovaných členů představenstva (menšinová ochrana).
Společnosti se nepodařilo prokázat, že přijala příslušná opatření, která by zabránila takovému zasahování ze strany státu v budoucnosti.
(49) A konečně uvedení na seznamu Šanghajské burzy cenných papírů sice mezi jiným znamená, že valné shromáždění akcionářů musí jmenovat nejméně 3 "nezávislé ředitele" (jednotlivce, kteří nereprezentují akcionáře a jejichž odborná kvalifikace odpovídá podnikatelské činnosti společnosti), ale samo o sobě nechrání proti nepřípustnému zasahování ze strany státu.
Jak již bylo řečeno, nejsou účinná žádná volební omezení, která by zabránila státem dosazené většině ředitelů rozhodovat proti vůli nezávislých ředitelů, kteří jsou v menšině.
Připomínky od společnosti 2
(50) Společnost 2 tvrdila, že hlavní důvod pro odmítnutí její žádosti o udělení STH a to, že společnost 2 prostřednictvím přímého a nepřímého vlastnictví tří ostatních společností, které zase drží většinový podíl ve společnosti 2, je řízena státem, byl nesprávný.
Přesněji společnost zpochybnila důvod, že společnost "ABC", která vlastní 48 % podílu ve společnosti 2, je ovládána státem, protože 80 % akcií společnosti ABC je vlastněno zaměstnanci reprezentovanými výborem zaměstnanců.
Společnost 2 zpochybnila tvrzení, že je výbor zaměstnanců v ABC řízen státem.
(51) Pokud se týká vlastnictví a řízení společnosti ABC je třeba zdůraznit, že společnost ABC nebyla předmětem vyšetřování za účelem možného udělení MET.
Protože však stát vlastní 20 % společnosti ABC a zbývajících 80 % je rozděleno mezi více než 1000 zaměstnanců, není neopodstatněné dojít k závěru, že je stát jediným a největším akcionářem a že jako takový de facto společnost ABC kontroluje.
(52) Společnost 2 se také stavěla proti závěru vyplývajícímu ze zjištění, že je de facto úzce spojena s další společností – "DEF".
Základem pro tento závěr učiněný Komisí byla skutečnost, že společnost 2 i) používá stejné provozovny jako společnost DEF (společnost DEF "pronajala" společnosti právo užívání pozemku); ii)nakupuje některé nejdůležitější suroviny od společnosti DEF a iii) půjčila společnosti DEF značnou peněžní částku.
Společnost 2 tvrdila, že lze všechna tato zjištění komerčně vysvětlit a že v žádném případě ani jedno z nich nedokazuje spojení se společností DEF.
(53) Za prvé je třeba vzít na vědomí, že je společnost DEF nepřímo řízena státem.
Za druhé, i když mohou být za každým zjištěním uvedeným dříve nějaké důvody, které lze komerčně vysvětlit, není to v rozporu se závěrem, že je společnost 2 úzce spojena se společností DEF.
Ve skutečnosti nejsou samotná spojení hlavním argumentem proti udělení STH pod touto podmínkou, nýbrž skutečnost, že má společnost 2 taková spojení se společností, která je de facto kontrolována státem.
(54) Ve skutečnosti byla společnost shledána de jure jako řízená státem prostřednictvím 3 různých státem kontrolovaných akcionářů a de facto pod významnou kontrolou ze strany státu prostřednictvím spojení se státem řízeným akcionářem DEF.
Vzhledem k tomu, co již bylo řečeno dříve, a ke skutečnosti, že neexistují žádná opatření přijatá společností k tomu, aby se zabránilo takovému zasahování, existuje jasně zřetelné riziko zasahování ze strany státu.
(55) Společnost 2 rovněž namítala, že skutečnost, že peněžní prostředky půjčené společnosti DEF, o kterých připustila, že nebyly zaúčtovány v souladu s Mezinárodními účetními standardy ("IAS"), nemá žádný vliv na výpočet běžná hodnoty, a proto ji nelze použít proti ní s ohledem na to, zda splňuje podmínky pro udělení STH.
(56) Půjčka peněz z banky a jejich půjčení jednomu z akcionářů společnosti 2 (kontrolovaného státem), nehledě na všechny ostatní právní aspekty jako je ochrana zájmů ostatních menšinových akcionářů a ostatních věřitelů, nebyla zaúčtována podle IAS.
S ohledem na předchozí rozbor, na značnou zapůjčenou částku a na skutečnost, že se auditoři touto záležitostí nezabývali, je jasné, že tato společnost nesplnila podmínku 2.
Připomínky od společnosti 3
(57) Společnost 3 namítala, že důvod, pro který jí nebyl STH udělen, zvláště to, že účetnictví nebylo vedeno v souladu s IAS, nemá žádný vliv na výpočet běžné hodnoty a nemůže proto být důvodem odmítnutí udělení STH.
(58) Důvod pro to, že tato společnost byla považována za nesplňující podmínku 2, byla skutečnost, že v jejím účetnictví byla uvedena chybná položka o nabytí užívacích práv k pozemku.
Jednalo se o značnou částku a chybná položka se rovněž objevila v roční výkazu společnosti.
Auditoři na tuto položku nevzali ohled.
Na základě předchozích zjištění je jasné, že tato společnost podmínku 2 nesplňuje.
Poznámky od žadatele
(59) Žadatel měl námitky proti udělení STH kterékoliv ze společností. Žadatel kromě jiného tvrdil, že čínské společnosti používají čínské účtovací standardy (a jsou auditovány čínskými auditorskými firmami), které nejsou nutně totožné s IAS, což je porušení podmínky 2.
Kromě toho měl námitku, že tím, že je čínská měna rozhodnutím čínské vlády navázána na americký dolar (USD), nejsou měny konvertovány tržními kursy žádným ze spolupracujících vývozců, což je porušení podmínky 5.
Na základě "kumulativního posouzení podmínek" došel žadatel k závěru, že žádný ze spolupracujících vývozců v ČLR nesplňuje podmínky pro udělení STH.
(60) Čínské společnosti jsou podle zákona povinny vést své účetní záznamy podle zákona o účetnictví ČLR a rovněž musí mít čínského auditora.
To nelze použít jako argument proti žádné společnosti žádající o udělení STH.
Ve skutečnosti byl zákon o účetnictví schválen proto, aby do ČLR zavedl mezinárodní účetní standardy.
Jak odpovídající praxe institucí ukázala, nepředstavuje zákon sám o sobě žádnou překážku pro získání STH.
(61) Je proto hlavním účelem ověření podmínky 2 zjistit, zda je zákon o účetnictví ČLR správně nastaven tak, aby byl v souladu s mezinárodními účetními standardy.
Současně se také ověřuje, zda jsou účetní záznamy auditovány nezávisle a v souladu s IAS.
(62) Za skutečnost, že čínská měna RMB je navázána na USD rozhodnutím čínské vlády, nelze žádného z žadatelů o udělení STH činit odpovědným.
Podobná rozhodnutí byla učiněna v minulosti i jinými zeměmi zvláště v Latinské Americe.
A opět je to odpovídající praxe institucí, která dovoluje považovat tuto podmínku za splněnou, jestliže společnost používá oficiální směnné kursy pro všechny své transakce, jež zahrnují cizí měny.
Tím je zajištěno, že nelze použít žádné praktiky černého trhu.
Ve skutečnosti bylo zjištěno, že všichni ze spolupracujících vývozců zahrnutých do tohoto vyšetřování byli schopni nakupovat a prodávat cizí měny získané svými podnikatelskými operacemi navzdory tomu, že směnný kurs RMB je navázán na USD.
(63) Proto byly argumenty předložené žadatelem zamítnuty.
2.2. Individuální zacházení (IZ)
(64) Clo platné pro celou zemi, je-li nějaké, se stanoví pro země, které spadají pod čl. 2 odst. 7 základního nařízení, s výjimkou případů, kdy společnost obdrží STH podle čl. 2 odst. 7 písm. c) nebo je schopna prokázat v souladu s čl. 9 odst. 5 základního nařízení, že
1. firmy v částečném nebo úplném zahraničním vlastnictví nebo podniky se společnou majetkovou účastí mohou volně převádět kapitál a zisk zpět do vlasti;
2. jejich vývozní ceny a množství, jakož i prodejní podmínky a lhůty, jsou volně určeny;
3. většina jejich akcií patří soukromým osobám;
4. jejich měnové konverze jsou uskutečňovány prostřednictvím tržních kursů;
5. jakékoliv zasahování ze strany státu není takové, aby umožnilo obcházet opatření, jestliže jsou vývozcům přiřazeny jiné celní sazby.
(65) Šest vyvážejících výrobců kromě žádosti o udělení STH rovněž žádalo o udělení individuálního zacházení (IZ) v případě, že neobdrží STH.
Na základě údajů, které byly k dispozici, bylo zjištěno, že jedna ze společností, které nebylo možné STH udělit, splnila všechny požadavky nutné pro udělení IZ stanovené v čl. 9 odst.
(66) O dvou zbývajících společnostech, kterým nebylo STH uděleno, bylo zjištěno, že jsou z větší části vlastněny státem.
Nebezpečí zasahování ze strany státu bylo u těchto společností považováno za velké.
Podle povahy dotčeného výrobku, který nelze označit jako produkt vyráběný určitým výrobcem ve spojení s vlastnictvím státu, bylo také nebezpečí obcházení opatření cestou vývozu přes společnost s nižší úrovní daní považováno za velké.
Důsledkem toho bylo, že podmínky stanovené čl. 9 odst.
5 písm. c) a e) základního nařízení nebyly splněny. Proto bylo rozhodnuto jim IZ neudělit.
(67) Bylo proto rozhodnuto udělit IZ následujícímu vývoznímu výrobci v ČLR:
- Zhucheng Taisheng Chemical Co. Limited.
2.3. Určení běžné hodnoty
2.3.1. Určení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, kterým nebyl STH udělen
a) Analogická země
(68) Podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení se běžná hodnota pro země s netržním hospodářstvím a v rozsahu, v němž není možné STH udělit, pro země v přechodném stadiu stanoví na základě cen nebo početně zjištěné hodnoty v analogické zemi.
(69) V oznámení o zahájení Komise naznačila svůj úmysl použít Mexiko jako vhodnou analogickou zemi pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR a vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(70) Jeden dovozce ze Společenství měl k tomuto návrhu výhrady spočívající v tom, že Mexiko není reprezentativní, protože dne 20. prosince 2002 uvalilo antidumpingová opatření na dovozy TCCA pocházející z ČLR, a tím odstranilo z mexického trhu konkurenci.
Vzhledem k tomu, že známý výrobce TCCA v Mexiku odmítl spolupracovat při šetření, musela Komise v každém případě hledat alternativní analogickou zemi, kterou by bylo možné považovat za reprezentativní.
Dále ve vztahu k žadateli a spolupracujícím vyvážejícím výrobcům bylo jasné, že jedinými dvěmi jinými zeměmi, které by bylo možné považovat za reprezentativní, jsou Spojené státy americké a Japonsko.
(71) Protože Spojené státy americké zahájily dne 4. června 2004 antidumpingové vyšetřování dovozů TCCA pocházející kromě jiného ze Španělska a Komise dne 13. října 2004 oznámila zahájení antidumpingových vyšetřování s ohledem na dovozy TCCA do Společenství pocházející ze Spojených států amerických (viz bod odůvodnění 4), bylo celkem nepravděpodobné, že bude kterýkoliv vyvážející výrobce ve Spojených státech amerických chtít spolupracovat.
(72) Konečně po kontaktech s výrobci TCCA v Japonsku byl jeden japonský výrobce ochoten v šetření spolupracovat.
(73) Žádná ze spolupracujících stran neměla námitky proti návrhu založit výpočet běžná hodnoty na údajích obdržených od onoho japonského výrobce.
(74) Na základě výše uvedených skutečností bylo rozhodnuto, že je Japonsko vhodnou analogickou zemí ve smyslu čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
b) Určení běžné hodnoty
2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce, kterým nebyl STH udělen, určena na základě ověřených údajů obdržených od výrobce v analogické zemi, tj. na základě početně zjištěné hodnoty poskytnuté japonským výrobcem srovnatelných typů výrobku.
Částky SG&A byly stanoveny na základě obratu dotčeného výrobku ve vztahu k obratu společnosti, kdežto rozpětí zisku bylo odvozeno z rozpětí zisku společnosti jako celku.
2.3.2. Určení běžné hodnoty a vývozních cen pro vývozní výrobce, jimž byl STH udělen
a) Běžná hodnota
(76) Společnosti, kterým byl STH udělen, byly vyzvány, aby jako odpověď předložily vyplněné dotazníky obsahující údaje o prodejích na domácích trzích a údaje o výrobních nákladech dotčeného výrobku. Odpovědi byly ověřovány přímo v provozovnách dotčených společností.
(77) Pokud se týká určení běžné hodnoty, postupovala Komise podle stejné metodiky popsané ve 25. až 30. bodu odůvodnění.
(78) Protože nebyly k dispozici dostatečné údaje o prodejích na domácích trzích v běžném obchodním styku každé ze společností, jimž byl STH udělen, stanovila Komise běžnou hodnotu pro každou společnost sečtením výrobních nákladů vývozních typů, přiměřené částky na prodejní, správní a režijní náklady ("SG&A") na základě obratu a přiměřeného rozpětí zisku (založeného na prodejích na domácím trhu v běžném obchodním styku).
b) Vývozní ceny
(79) Všechny vývozní prodeje do Společenství vývozců, jimž byl STH udělen, se uskutečnily přímo nezávislým odběratelům ve Společenství. Vývozní cena proto byla stanovena podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení, a to na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných.
(80) Když dotčený výrobek vyvážejí čínské společnosti, jsou oprávněny pro náhradu VAT ve výši 13 % obratu na základě celkové konečné ceny (FOB).
VAT, kterou jsou společnosti povinny účtovat ve svém účetnictví, je ale 17 % obratu na základě celkové konečné ceny (FOB).
Při výpočtu vývozní ceny byl proto uvažován příjem daný tímto rozdílem, tj. 4 %.
c) Porovnání
(81) Porovnání bylo provedeno na základě výrobních cen a na stejné obchodní úrovni. Aby bylo porovnání nestranné, byly podle čl.
2 odst. 10 základního nařízení vzaty v úvahu rozdíly ve faktorech, které byly označeny a prokázány jako faktory ovlivňující ceny a porovnatelnost cen.
Na tomto základě byly stanoveny příjmy plynoucí z rozdílů provizí, dopravného, pojistného, manipulačních poplatků, nákladů na balení, úvěrových nákladů, bankovních poplatků a inspekčních nákladů.
2.4. Dumpingové rozpětí
2.4.1. Pro spolupracující vyvážející výrobce, kterým byl udělen STH nebo IZ
(82) Pro tři společnosti, jimž byl udělen STH, byla běžná hodnota stanovena váženým průměrem pro každý typ dotčeného výrobku vyvezeného do Společenství porovnána s vývozní cenou stanovenou váženým průměrem odpovídajícího typu dotčeného výrobku, jak je umožněno čl. 2 odst. 11 základního nařízení.
(83) Pro každý produkt vyvážený do Společenství společností, které bylo uděleno individuální zacházení (IZ), byl vážený průměr běžné hodnoty pro analogickou zemi porovnán s váženým průměrem vývozní ceny odpovídající typ vyvážený do Společenství, jak je umožněno čl. 2 odst. 11 základního nařízení.
(84) Dočasná dumpingová rozpětí stanovená jako vážený průměr procentuálního vyjádření ceny při opuštění hranice Společenství zahrnující náklady, pojistné a dopravné (CIF) a bez zaplaceného cla jsou:
Hebei Jiheng Chemical Co. Limited _BAR_ 16,8 % _BAR_
Puyang Cleanway Chemicals Limited _BAR_ 17,4 % _BAR_
Heze Huayi Chemical Co. Limited _BAR_ 9,2 % _BAR_
Zhucheng Taisheng Chemical Co. Limited _BAR_ 39,0 % _BAR_
2.4.2. Pro všechny ostatní vývozní výrobce
2.4.2.1. Použitá metodologie
(85) Aby bylo možné vypočítat clo použitelné pro všechny vývozce v ČLR, stanovila Komise nejprve úroveň spolupráce.
Bylo provedeno porovnání mezi celkovými dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR vypočtenými na základě údajů ve stížnosti a skutečných odpovědí v dotaznících, které přišly od vývozců v ČLR.
Na tomto základě byla stanoveno, že úroveň spolupráce je asi 70 %.
2.4.2.2. Pro spolupracující vývozní výrobce, který nebylo uděleno MET nebo IT
(86) Dumpingové rozpětí pro dva spolupracující vývozce, kterým nebylo uděleno ani MET ani IT, bylo vypočteno na základě váženého průměru jednotlivých dumpingových rozpětí vypočítaných pro každého z těchto dvou vývozců porovnáním běžná hodnoty určené jako vážený průměr pro obdobnou zemi a vývozní ceny určené jako vážený průměr cen oznámených oběma dotčenými vývozci.
(87) Prozatímní vážená dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF na hranice Společenství před clem představují:
Nanning Chemical Industry Co. Limited _BAR_ 39,0 % _BAR_
Changzhou Clean Chemical Co. Limited _BAR_ 39,0 % _BAR_
2.4.2.3. Pro ostatní vyvážející výrobce
(88) Dumpingové rozpětí platné pro celou zemi použitelné pro všechny ostatní vývozce v ČLR, tj. pro vývozce, kteří v šetření nespolupracovali, bylo nastaveno na úroveň dumpingového rozpětí stanoveného pro ty reprezentativní typy dotčeného výrobku, které mají pro dva vývozce, jimž nebyl udělen STH, nejvyšší dumpingová rozpětí (bod odůvodnění 86).
(89) Na tomto základě byla úroveň dumpingu platná pro celou zemi dočasně stanovena na 40,3 % ceny CIF při opuštění hranice Společenství.
3. Spojené státy americké (USA)
(90) V USA jsou tři vývozní výrobci, o kterých je známo, že vyrábějí TCCA.
Odpovědi na dotazníky došly od dvou vyvážejících výrobců a pěti dovozců ve spojení s těmito vývozci.
(91) Inspekce na místě se uskutečnily pouze v provozovnách spolupracujících vývozců.
Údaje vztahující se na dovozce do Společenství nebyly ještě ověřeny a zjištění pro tyto společnosti v této fázi vyšetřování jsou tudíž založeny na ručním rozboru.
3.1. Běžná hodnota
(92) Pro určité typy TCCA vyvážené americkými vyvážejícími vývozci Komise stanovila běžnou hodnotu na základě cen zaplacených nebo splatných v běžné výměně zboží nezávislými odběrateli na domácím trhu v souladu s čl. 2 odst.
1 základního nařízení. Pro určité typy TCCA se běžná hodnota konstruuje jako součet nákladů každého vývozce na výrobu vyvážených typů, přiměřené částky ("SG&A") a přiměřeného rozpětí zisku v souladu s čl.
3 základního nařízení. Za tímto účelem se zkoumalo, zda údaje o vzniklých nákladech SG&A a zisku dosaženého každým dotčeným vývozním výrobcem na domácím trhu jsou spolehlivé.
Tam, kde domácí prodeje nebyly uskutečněny v běžné výměně zboží, se použily výdaje SG&A stanovené váženým průměrem a rozpětí zisku odvozené z celkových výdajů společnosti, která své reprezentativní prodeje uskutečnila v běžném obchodním styku.
3.2. Vývozní cena
(93) Jeden z amerických vyvážejících výrobců uskutečnil vývozní prodeje do Společenství jak přímo nezávislým odběratelům, tak prostřednictvím dovozců ve Společenství, s nimiž je v obchodním vztahu.
Jiný americký vývozní výrobce uskutečnil své vývozní prodeje do Společenství pouze prostřednictvím dovozců ve Společenství, s nimiž je v obchodním vztahu. Pro prodeje uskutečněné přímo nezávislým odběratelům ve Společenství se podle čl.
2 odst. 8 základního nařízení stanoví vývozní cena na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných.
Pro prodeje uskutečněné prostřednictvím dovozců ve Společenství v obchodním vztahu se zkonstruované vývozní ceny stanovují podle čl. 2 odst.
3.3. Srovnání
2 odst. 10 základního nařízení vzaty v úvahu rozdíly ve faktorech, které byly označeny a prokázány jako faktory ovlivňující ceny a porovnatelnost cen.
Na tomto základě byly dočasně povoleny příjmy plynoucí z rozdílů dopravného, pojistného, manipulačních poplatků, provizí, nákladů na balení, úvěrových nákladů a bankovních poplatků.
3.4. Dumpingové rozpětí
(95) Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 základního nařízení byl vážený průměr běžné hodnoty pro každý typ dotčeného výrobku vyváženého do Společenství porovnán s váženým průměrem vývozní ceny každého odpovídajícího typu dotčeného výrobku.
(96) Porovnání ukázalo, že existuje dumping ve vztahu ke spolupracujícím vyvážejícím výrobcům.
Dočasná dumpingová rozpětí stanovená jako procentuálního vyjádření dovozní ceny CIF při překročení hranice Společenství bez zaplaceného cla jsou:
- Biolab Inc.: 68,4 %,
- Clearon Inc.: 69,8 %.
Na základě dostupných údajů se ukazuje, že nespolupracující společnost je největším výrobcem TCCA v USA.
Zbytkové prozatímní rozpětí bylo proto nastaveno na úroveň nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného na základě nejvyššího ztrátového a reprezentativního typu pro jednu ze spolupracujícího společností. Tím je zaručena účinnost jakéhokoliv opatření.
- zbytkové prozatímní rozpětí: 98,5 %.
C. ÚJMA
1. Výroba ve Společenství
(97) V průběhu OŠ-ČLR a OŠ-US ("OŠ") vyráběly TCCA tři společnosti:
- jeden stěžující si výrobce ve Společenství, který plně spolupracoval s Komisí během vyšetřování,
- jeden výrobce, který plně podporoval podnět. Poskytl nějaké obecné údaje týkající se jeho výroby a prodejů v rámci šetření týkajícího se ČLR, ale nespolupracoval při šetření týkajícího se USA,
- jeden výrobce, který ve fázi stížnosti mlčel. Poskytl nějaké obecné údaje týkající se jeho výroby a prodejů v rámci šetření týkajícího se ČLR a je zastáncem uvalení antidumpingových opatření namířených proti ČLR. Při šetření týkajícího se USA nespolupracoval.
(98) Na základě informací uvedených výše se předpokládá, že TCCA vyrobená všemi výše uvedenými společnostmi tvoří výrobu Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
2. Definice výrobního odvětví Společenství
(99) Jak je uvedeno v bodě odůvodnění 97 výše, jenom jeden výrobce ve Společenství, který podporoval podnět, plně při šetření spolupracoval.
Tento výrobce představoval největší podíl celkové výroby TCCA ve Společenství v průběhu OŠ a to více než 50 %. Na tomto základě bylo stanoveno ve smyslu čl.
5 odst. 4 základního nařízení odvětví.
3. Spotřeba ve Společenství
3.1. Předběžné poznámky
3.1.1. Údaje o dovozu
(100) Údaje Eurostatu týkající se objemů a hodnot kódů KN včetně TCCA (ex29336980 a ex38084020) není možné pro stanovení úrovně dovozu na trh Společenství použít, protože také zahrnují výrobky, které jsou mimo vyšetřování.
Byla však zkontrolována celková úroveň spotřeby ve Společenství stanovená výpočtem popsaným dále a bylo zjištěno, že je v souladu se spotřebou uvedenou v návrzích ostatních zúčastněných stran.
3.1.2. Údaje vztahující se na Čínskou lidovou republiku
(101) Šest čínských vyvážejících výrobců z 12, o nichž bylo známo, že TCCA v Číně vyrábějí, spolupracovalo při vyšetřování a oznámilo své vývozní objemy, které představovaly méně než 70 % objemů vývozu uvedených v podnětu pro rok 2003.
Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla nízká a jiné informace nebyly k dispozici, bylo rozhodnuto, že se pro určení údajů o objemech v letech 2000 až 2003 použijí údaje ve stížnosti.
Pokud se týká OŠ, byly provedeny na základě údajů v podnětech odhady pro rok 2003 a první čtvrtletí roku 2004 a náležitě upraveny s ohledem na vývoj vývozů spolupracujících vývozců mezi rokem 2003 a OŠ.
3.1.3. Údaje vztahující se na Spojené státy americké
(102) Dva američtí vyvážející výrobci ze 3, o nichž je známo, že TCCA v USA vyrábějí, spolupracovali při vyšetřování a oznámili svoje vývozní objemy, které představovaly méně než 40 % objemů vývozu uvedených ve stížnosti pro rok 2003.
Proto bylo rozhodnuto, že se pro určení údajů o objemech od roku 2000 až po rok 2003 použijí údaje v podnětu.
Pokud se týká OŠ, byly provedeny na základě údajů ve stížnostech odhady pro rok 2003 a první čtvrtletí roku 2004 a náležitě upraveny s ohledem na vývoj vývozů spolupracujících vyvážejících výrobců mezi rokem 2003 a OŠ.
3.1.4. Údaje vztahující se na výrobce ve Společenství
(103) Dva výrobci ve Společenství, kteří se na podnětu nepodíleli, poskytli údaje týkající se pouze OS-ČLR.
Tím byl také dán odůvodněný odhad pro OŠ-US, protože se v období mezi OS situace obou těchto společností žádným významným způsobem nezměnila.
Pro společnosti ve Společenství, které si stěžovaly, se použily jejich vlastní údaje.
3.2. Spotřeba ve Společenství
(104) Zřejmá spotřeba ve Společenství byla stanovena na základě:
- celkových dovozů dotčeného výrobku do Společenství uvedených v podnětu a odhadů,
- celkových ověřených objemů prodeje v odvětví ve Společenství a na trhu Společenství a
- údajů o prodejích ostatních výrobců ve Společenství, kteří poskytli obecné údaje.
(105) Spotřeba ve Společenství dosáhla 42528 tun během OŠ-ČLR a 43397 tun během OŠ-US, což je 74 % a 78 % nad úroveň spotřeby v roce 2000.
Významné zvýšení spotřeby TCCA bylo způsobeno rozvojem trhu s bazény.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ-ČLR _BAR_ OŠ-US _BAR_
Spotřeba v ES (v kg) _BAR_ 24449095 _BAR_ 27928554 _BAR_ 31598949 _BAR_ 38710981 _BAR_ 42528818 _BAR_ 43397965 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 114 _BAR_ 129 _BAR_ 158 _BAR_ 174 _BAR_ 178 _BAR_
4. Dovozy do Společenství z dotčených zemí
4.1. Kumulativní posouzení vlivů dotčených dovozů
(106) Nejprve se zjišťovalo, zda je možné dovozy z ČLR a USA posuzovat kumulativně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(107) Bylo zjištěno, že:
- dumpingová rozpětí stanovená ve vztahu k dovozům z každé dotčené země byla na úrovní minimální hranice definované v čl. 9 odst. 3 základního nařízení,
- objemy dovozů z každé dotčené země nebyly ve vztahu k jejich období šetření zanedbatelné, protože podíl těchto zemí na trhu byl v rozmezí 11 až 50 % a
- bude kumulativní posouzení vhodné vzhledem ke konkurenčním podmínkám jak mezi dovozy pocházejícími z těchto zemí, tak mezi těmito dovozy, a jim odpovídajícímu výrobku ve Společenství.
Jako důkaz pro to svědčí skutečnost, že úroveň prodeje pod cenou v rozmezí 21,1 až 44,3 % je relativně podobná a že používají podobné prodejní kanály.
Kromě toho vyšetřování ukázalo, že dotyčné dovozy a jim obdobný výrobek mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti.
A konečně ceny jak dotčených dovozů, tak i podobného výrobku, se vyvíjejí stejným směrem.
(108) Z toho důvodu se došlo k dočasnému závěru, že všechny podmínky stanovené v čl. 3 odst. 4 základního nařízení jsou splněny a že dovozy pocházející z ČLR a USA lze posuzovat kumulativně.
a) Objem dotyčných dovozů a jejich podíl na trhu
(109) Objem dovozů z dotyčných zemí se dramaticky zvýšil mezi rokem 2000 a OŠ, protože se zvýšily více než třikrát.
Zatímco objem těchto dovozů dosáhl v roce 2000 hodnoty menší než 8200 tun, jejich úroveň se v průběhu OŠ-ČLR zvýšila na 24809 tun a během OŠ-US na 26483 tun.
Vzrůst dovozů byl zvlášť výrazný mezi rokem 2000 a 2001, kdy vzrostly téměř o 60 %. Růst byl stále značný, protože průměrný roční nárůst mezi rokem 2001 a OŠ byl 25 %.
Takový růst byl způsoben hlavně čínskými dovozy, které byly ve OŠ-ČLR sedmkrát vyšší než v roce 2000, zatímco ve stejném období klesly dovozy z USA o 38 %, načež se do konce OŠ-US opět zvýšily.
Důsledkem toho bylo, že se v roce 2001 stala ČLR největší vývozní zemí dotyčného výrobku do Společenství.
Dovozy (v kg) _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ-ČLR _BAR_ OŠ-US _BAR_
Čínská lidová republika _BAR_ 2801000 _BAR_ 8350000 _BAR_ 11990000 _BAR_ 17885000 _BAR_ 21466882 _BAR_ 21875643 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 298 _BAR_ 428 _BAR_ 639 _BAR_ 766 _BAR_ 781 _BAR_
Spojené státy americké _BAR_ 5355000 _BAR_ 4538000 _BAR_ 4040000 _BAR_ 3165000 _BAR_ 3343000 _BAR_ 4607651 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 85 _BAR_ 75 _BAR_ 59 _BAR_ 62 _BAR_ 86 _BAR_
Dotyčné země celkem _BAR_ 8156000 _BAR_ 12888000 _BAR_ 16030000 _BAR_ 21050000 _BAR_ 24809882 _BAR_ 26483294 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 158 _BAR_ 197 _BAR_ 258 _BAR_ 304 _BAR_ 325 _BAR_
(110) Podíl dotyčných zemí na trhu se v základě zdvojnásobil, tj. vzrostl ze 33 % na cca 60 % mezi rokem 2000 a OŠ, tedy o + 27 procentních bodů.
Tento vzrůst byl zvláště patrný mezi rokem 2000 a 2001, kdy se zvýšil až o 13 procentních bodů.
(111) Na růst podílu dotčených zemí na trhu je třeba se dívat ve vztahu k vývoji růstu podílu na trhu odvětví ve Společenství v období od roku 2000 do OŠ.
Zatímco dotčené země zvýšily svůj podíl na trhu o 27 procentních bodů, podíl odvětví ve Společenství klesl ve stejném období o 11 procentních bodů, a to i přes rostoucí spotřebu.
Podíly na trhu _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ-ČLR _BAR_ OŠ-US _BAR_
Čínská lidová republika _BAR_ 11 % _BAR_ 30 % _BAR_ 38 % _BAR_ 46 % _BAR_ 50 % _BAR_ 50 % _BAR_
Spojené státy americké _BAR_ 22 % _BAR_ 16 % _BAR_ 13 % _BAR_ 8 % _BAR_ 8 % _BAR_ 11 % _BAR_
Dotyčné země celkem _BAR_ 33 % _BAR_ 46 % _BAR_ 51 % _BAR_ 54 % _BAR_ 58 % _BAR_ 61 % _BAR_
b) Vývoj cen
(112) V období 2000 až 2003 se ceny dovozů z dotčených zemí neustále snižovaly (o 40 % za toto období).
Čínské dovozy klesly mezi rokem 2000 a OŠ-ČLR o 29 % a americké dovozy klesly v období mezi rokem 2000 a OŠ-US o 38 %.
Jednotkové ceny (EUR/kg) _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ-ČLR _BAR_ OŠ-US _BAR_
Čínská lidová republika _BAR_ 1,27 _BAR_ 1,27 _BAR_ 1,01 _BAR_ 0,89 _BAR_ 0,90 _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 80 _BAR_ 70 _BAR_ 71 _BAR_ _BAR_
Spojené státy americké (mezi…a) _BAR_ 1,65–1,70 _BAR_ 1,70–1,75 _BAR_ 1,45–1,50 _BAR_ 1,05–1,10 _BAR_ _BAR_ 1,00–1,05 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 88 _BAR_ 64 _BAR_ _BAR_ 62 _BAR_
Dotyčné země celkem _BAR_ 1,54 _BAR_ 1,44 _BAR_ 1,14 _BAR_ 0,93 _BAR_ _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 93 _BAR_ 74 _BAR_ 60 _BAR_ _BAR_ _BAR_
c) Cenové podbízení
(113) Pro určení prodejů pod cenou analyzovala Komise údaje o cenách ve vztahu k OŠ.
Odpovídající prodejní ceny v odvětví Společenství jsou čisté ceny po všech srážkách a slevách.
Tam, kde bylo třeba, se ceny upravily na úroveň výrobních cen.
Porovnané dovozní ceny dotčených zemí jsou rovněž čisté bez srážek a slev, a v případě potřeby upravené na ceny CIF při překročení hranice Společenství.
(114) Ceny odvětví Společenství a dovozní ceny dotyčných zemí byly porovnány na stejné obchodní úrovni zvláště nezávislých odběratelů uvnitř trhu Společenství.
(115) Během OŠ-ČLR se vážený průměr rozpětí snížení cen vyjádřený jako procentuální hodnota prodejních cen odvětví Společenství se u čínských vývozců pohyboval v rozmezí od 38,3 % až po 44,3 %.
Vážený průměr rozpětí snížení cen byl 39,4 %.
(116) Během OŠ-US se vážený průměr rozpětí snížení cen vyjádřený jako procentuální hodnota prodejních cen odvětví Společenství se u amerických vývozců pohyboval v rozmezí od 19,7 % až po 50,6 %.
Vážený průměr rozpětí snížení cen byl 29 %.
5. Stav výrobního odvětví Společenství
(117) V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo zkoumání vlivu dumpingových dovozů na odvětví Společenství vyhodnocení všech ekonomických faktorů a indexů, které mají vztah na stav odvětví počínaje rokem 2000 (základní rok) do OŠ.
5.1. Výroba, výrobní kapacita a využití výrobní kapacity
(Index 100 rok 2000) _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ-ČLR _BAR_ OŠ-US _BAR_
Výroba _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 98 _BAR_ 124 _BAR_ 115 _BAR_ 101 _BAR_
Výrobní kapacita _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 98 _BAR_ 130 _BAR_ 130 _BAR_ 116 _BAR_
Využití výrobní kapacity _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 95 _BAR_ 88 _BAR_ 87 _BAR_
(118) Jak je patrno z výše uvedené tabulky, zvýšila se výroba v období 2000 až OŠ-ČLR o 15 %, ale vzápětí se během OŠ-US snížila na stejnou úroveň jako v roce 2000.
Vzhledem ke skutečnosti, že se poptávka na trhu Společenství slibně rozvíjí, protože mezi rokem 2000 a 2001 vzrostla o 14 %, a potom o dalších 13 % mezi rokem 2001 a 2002, a protože se také zavádějí nejnovější technologie šetrné k životnímu prostředí, se odvětví ve Společenství rozhodlo postavit v letech 2001/02 novou továrnu, která zahájila výrobu v polovině roku 2003, a stará továrna se zavřela.
Proto se výrobní kapacita mezi rokem 2000 a OŠ-ČLR zvýšila o 30 %, protože během OŠ-ČLR pracovaly, i když jenom částečně, dva výrobní podniky, zatímco během OŠ-US jenom nový výrobní podnik, který umožnil nastavit výrobní kapacitu na novou úroveň, aby vyhověl rostoucí poptávce na trhu Společenství.
Úroveň výrobní kapacity během OŠ-US odpovídala kapacitě po definitivním uzavření staré výrobní továrny.
V důsledku toho se mohla výrobní kapacita mezi rokem 2000 a OŠ-US zvýšit o 16 %.
Zvyšující se kapacitou a zhoršením výrobní úrovně z roku 2003 se využití výrobní kapacity mezi rokem 2000 a OŠ-ČLR snížilo o 12 procentních bodů a o 13 procentních bodů mezi rokem 2000 a OŠ-US.
To ukazuje na skutečnost, že i když bylo odvětví ve Společenství po technické stránce schopno účastnit se růstu trhu, zabránily mu v tom rostoucí dovozy za nízké ceny.
5.2. Zásoby
(119) Čísla v následující tabulce představují objem zásob na konci každého období.
(Index 100 v 2000) _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ-ČLR _BAR_ OŠ-US _BAR_
Zásoby _BAR_ 100 _BAR_ 133 _BAR_ 131 _BAR_ 118 _BAR_ 104 _BAR_ 57 _BAR_
(120) Úroveň zásob se mezi rokem 2000 a OŠ-ČLR zvýšila o 4 % a opět snížila mezi oběma OŠ.
To bylo výsledkem sezónnosti výrobku, jehož se nejvíce prodalo v prvních dvou měsících každého kalendářního roku.
Úroveň zásob na konci OŠ-ČLR ukazovala na přípravu takových prodejů, zatímco ze stejného důvodu nízká úroveň zásob na konci OŠ-US svědčila o konci prodejní sezony.
Z těchto důvodů nelze zásoby považovat za vhodné ukazatele.
5.3. Objem prodejů, podíly na trhu, růst a průměrné jednotkové ceny v ES
(121) Následující tabulka ukazuje produkci odvětví Společenství ve vztahu k jejím prodejům nezávislým odběratelům ve Společenství.
(Index 100 v 2000) _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ-ČLR _BAR_ OŠ-US _BAR_
Objem prodejů _BAR_ 100 _BAR_ 107 _BAR_ 106 _BAR_ 98 _BAR_ 91 _BAR_ 100 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 100 _BAR_ 94 _BAR_ 82 _BAR_ 62 _BAR_ 52 _BAR_ 56 _BAR_
Průměrné jednotkové ceny _BAR_ 100 _BAR_ 112 _BAR_ 100 _BAR_ 92 _BAR_ 92 _BAR_ 88 _BAR_
(122) Objemy prodejů odvětví ve Společenství klesly mezi rokem 2000 a OŠ-ČLR o 9 %. Nejprve mezi rokem 2000 a 2001 vzrostly o 7 % a potom pravidelně klesaly až do konce OŠ-ČLR a pak zase vzrostly, aby nakonec ve OŠ-US dosáhly téměř stejné úrovně jako v roce 2000.
Na tento vzrůst objemů prodeje mezi OŠ-ČLR a OŠ-US je třeba se dívat prizmatem vývoje spotřeby ve Společenství, která vzrostla mezi OŠ-ČLR a OŠ-US o 2 %, a také vývoje prodejních cen, který klesl o téměř 4 % v obou VO.
(123) Podíl odvětví Společenství na trhu se mezi rokem 2000 a OŠ-ČLR snížil a mezi oběma OŠ poněkud vzrostl.
Od roku 2000 se však podíl odvětví Společenství na trhu celkově dramaticky snížil o více než 10 procentních bodů.
Tento pokles byl zvláště výrazný mezi rokem 2002 a 2003, kdy odvětví Společenství ztratilo 5 procentních bodů spotřeby Společenství.
(124) Zatímco odvětví Společenství mohlo mít zpočátku ze zvýšené spotřeby a ze zvýšení průměrných prodejních cen prospěch, tento vzrůst se v roce 2001 náhle zastavil, protože dumpingové dovozy z dotčených zemí donutily odvětví Společenství snížit průměrné prodejní ceny mezi rokem 2001 a 2002 o 12 %.
Celkově se ceny odvětví Společenství mezi rokem 2000 a OŠ-ČLR snížily o 8 % a mezi rokem 2000 a OŠ-US o 12 %.
5.4. Ziskovost, zhodnocení investic a příjem
(Index 100 v 2000) _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ-ČLR _BAR_ OŠ-US _BAR_
Rentabilita prodejů v ES _BAR_ 100 _BAR_ 127 _BAR_ 74 _BAR_ 41 _BAR_ 48 _BAR_ 43 _BAR_
Návratnost celkových aktiv _BAR_ 100 _BAR_ 125 _BAR_ 60 _BAR_ 9 _BAR_ – 9 _BAR_ – 9 _BAR_
Příjem _BAR_ 100 _BAR_ 123 _BAR_ 61 _BAR_ 29 _BAR_ 28 _BAR_ 28 _BAR_
(125) Rentabilita se podstatně snížila mezi rokem 2000 a OŠ-ČLR, protože poklesla o 8 procentních bodů a do konce OŠ-US klesla ještě více, protože se snížila o dalších 0,8 procentního bodu.
Rentabilita odvětví Společenství nejprve vzrostla o 4 procentní body, protože bylo možné zvýšit objemy prodejů a prodejní ceny.
Přestože se výrobní náklady snížily, snížila se pak rentabilita mezi rokem 2001 a OŠ-ČLR o 12 procentních bodů a mezi rokem 2001 a OŠ-US, kdy měly prodejní ceny sestupnou tendenci, o 13 procentních bodů.
(126) Úroveň zisku dosažená během obou OŠ byla více než o polovinu nižší než úroveň dosažená v roce 2000.
Jak návratnost celkových aktiv, tak i příjem, vykazovaly stejnou tendenci jako rentabilita, zvláště zlepšení od roku 2000 do roku 2001, za nímž následovalo zhoršení od roku 2001 do obou OŠ. Jelikož nebyly k dispozici žádné údaje umožňující odděleně určit výrobu obdobného výrobku, pokud se týká aktiv, byly návratnost celkových aktiv a příjem v souladu s čl.
3 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě nejužší skupiny produktů, která obdobný produkt obsahovala a pro nějž údaje k dispozici byly, např. chlorované isokyanuráty.
5.5. Investice a schopnost získat kapitál
(Index 100 v 2000) _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ-ČLR _BAR_ OŠ-US _BAR_
Investice _BAR_ 100 _BAR_ 16202 _BAR_ 44015 _BAR_ 5401 _BAR_ 2848 _BAR_ 1420 _BAR_
(127) Jak je vysvětleno v bodu odůvodnění 118, investovalo odvětví Společenství do nových zařízení v roce 2001 a 2002.
To vysvětluje, proč se investice v roce 2001 zvýšily, aby dosáhly svého maxima v roce 2002, tj. v roce, kdy byla vybudována nová továrna, a pak klesaly až do obou OŠ.
(128) Schopnost odvětví Společenství zvýšit základní jmění nebyla během uvažovaného období nijak vážně narušena.
5.6. Zaměstnanost, produktivita a mzdy
(Index 100 v 2000) _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ-ČLR _BAR_ OŠ-US _BAR_
Počet zaměstnanců _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 118 _BAR_ 107 _BAR_ 82 _BAR_ 74 _BAR_
Mzdové náklady _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 118 _BAR_ 137 _BAR_ 110 _BAR_ 86 _BAR_
Produktivita (tuny/zaměstnanci) _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 83 _BAR_ 115 _BAR_ 141 _BAR_ 137 _BAR_
(129) Jak bylo řečeno dříve, zvýšilo odvětví Společenství svou výrobu mezi rokem 2000 a OŠ-ČLR o 15 %.
Navzdory tomuto zvýšení se počet zaměstnanců ve výrobě zmenšil, aby ve OŠ-US dosáhl stejné úrovně výroby jako v roce 2000, ale s počtem zaměstnanců o 26 % menším.
(130) To je způsobenou skutečností, že odvětví Společenství investovalo do nových zařízení, která nevyžadují velké zvýšení pracovní síly.
Důsledkem toho je, že produktivita vzrostla mezi rokem 2000 a oběma VO asi o 40 %, zatímco současný nárůst mzdových nákladů mezi rokem 2000 a OŠ-ČLR byl 10 %, ale mezi oběma VO se mzdové náklady snížily.
5.7. Odstranění následků dumpingu v minulosti nebo subvencování
(131) Během obou OŠ se neukázalo, že by se odvětví Společenství vzpamatovávalo z následků minulého dumpingu nebo státních dotací.
5.8. Velikost skutečného rozpětí dumpingu
(132) Dumpingová rozpětí stanovená v části o dumpingu jsou jasně nad minimálními hodnotami definovanými v čl. 9 odst.
3 základního nařízení. Navíc při daném objemu a ceně dumpingových dovozů nelze skutečná rozpětí dumpingu považovat za zanedbatelná.
6. Závěry k újmě
(133) Mezi rokem 2000 a oběma OŠ se objem dumpingových dovozů dotčeného výrobku podstatně zvýšil (trojnásobně) a jejich podíl na trhu Společenství vzrostl z 33 % na 58 % v OŠ-ČLR a 61 % v OŠ-US.
Průměrné ceny dumpingových dovozů byly ve stejných obdobích trvale nižší než ceny odvětví Společenství.
V průběhu obou VO ceny dovozů z dotčených zemí nuceně snížily ceny odvětví Společenství o více než 36 %.
(134) Zhoršení situace odvětví Společenství bylo zjištěno mezi rokem 2000 a vyšetřovacími obdobími: objemy odvětví Společenství se zmenšily nebo zůstaly na stejné úrovni jako v roce 2000, využití výrobní kapacity se snížilo o více než 10 %, podíl na trhu ztratil více než 10 procentních bodů, jednotkové prodejní ceny klesly o více než 7 % a rentabilita se snížila o více než 8 procentních bodů, zatímco návratnost investic a příjem vykazovaly stejnou negativní tendenci.
Přestože se některé ukazatele poškození neměnily nebo vykazovaly positivní vývoj, jak např. výrobní kapacita a investice, je třeba zdůraznit, že k tomuto zřejmému zlepšení došlo v době, kdy poptávka rostla vysokým tempem, nebylo odvětví Společenství z tohoto růstu poptávky, který se mezi rokem 2000 a oběma OŠ zvýšil o více než 70 %, schopno opravdu těžit.
(135) Vzhledem ke skutečnostem uvedeným výše se dočasně dospělo k závěru, že odvětví Společenství utrpělo materiální újmy ve smyslu článku 3 základního nařízení.
D. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Předběžné poznámky
(136) V souladu s čl. 3 odst. 6 základního nařízení se zkoumalo, zda materiální újmy, které utrpělo odvětví Společenství, bylo způsobeno dumpingovými dovozy z dotčených zemí. V souladu s čl. 3 odst.7 základního nařízení se také zkoumaly ostatní faktory, které by mohly odvětví Společenství poškodit, aby se zajistilo, že jakékoliv újmy způsobené těmito faktory nejsou nesprávně přisuzovány na vrub dumpingovým dovozům.
(137) Během uvažovaného období se objem TCCA pocházející z dotčených zemí dramaticky zvýšil.
Jak je uvedeno v tabulce v bodu odůvodnění 109, byly dotčené dovozy v průběhu obou OŠ třikrát vyšší než v roce 2000, tj. vzrostly z 8200 tun v roce 2000 na asi 25000 tun v obou OŠ.
Ve stejném období se jejich podíl na trhu významně zvýšil o 27 procentních bodů, tj. z 33 % na 60 %.
(138) K nejvýznamnějšímu nárůstu objemu došlo mezi rokem 2000 a 2001, kdy dovozní objemy vzrostly o téměř 60 %.
(139) Podstatný nárůst dovozních objemů pocházejících z dotčených zemí a od roku 2001 trvalý pokles jejich cen, které zůstaly hluboko pod cenami odvětví Společenství, nastaly v době, která se shoduje s obdobím, kdy se situace odvětví Společenství začala zhoršovat.
(140) Je docela zřejmé (viz body odůvodnění 115 a 116 výše), že dotyčné dovozy, jejichž množství byla značná, způsobily podstatný pokles prodejních cen odvětví Společenství, tj. asi o 36,6 %.
(141) Proto se dočasně došlo k závěru, že tlaky ze strany dotčených dovozů, jejichž důsledkem bylo podstatné zvýšení jejich objemu a podílu na trhu počínaje rokem 2000 dále a které se uskutečňovaly za nízké dumpingové ceny, hrály rozhodující roli ve snižování cen a ztrátě podílu na trhu odvětví Společenství a ve zhoršování jeho finanční situace jako důsledek.
2. Vliv ostatních činitelů
a) Vývoj spotřeby
(142) Mezi rokem 2000 a oběma OŠ se spotřeba ve Společenství zvýšila o více než 70 %.
Vývoj spotřeby neměl na újmy, které odvětví Společenství utrpělo, žádný vliv. Naopak by za normálních podmínek na trhu mohlo odvětví Společenství očekávat zvýšení svých prodejních objemů.
b) Dovozy z ostatních třetích zemí
(143) Dovozy z třetích zemí, které do tohoto vyšetřování nebyly zahrnuty, se během uvažovaného období vyvíjely následovně:
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ-ČLR _BAR_ OŠ-US _BAR_
Dovozy z třetích zemí, které nebyly zahrnuty do vyšetřování (v kg) _BAR_ 4433000 _BAR_ 3446000 _BAR_ 3020000 _BAR_ 2421000 _BAR_ 1981496 _BAR_ 1908613 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 78 _BAR_ 68 _BAR_ 55 _BAR_ 45 _BAR_ 43 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 18 % _BAR_ 12 % _BAR_ 10 % _BAR_ 6 % _BAR_ 5 % _BAR_ 4 % _BAR_
(144) Hlavní vývozní zemí nezahrnutou do tohoto vyšetřování je Japonsko.
Dovozy z Japonska mezi rokem 2000 a oběma OŠ trvale klesaly, aby dosáhly 5 % podílu na trhu v obou OŠ.
Není žádný důvod k tomu se domnívat, že měly japonské ceny nepříznivý vliv na pokles cen odvětví Společenství.
c) Vývoj měn: USD proti EUR
(145) Některé ze zainteresovaných stran namítaly, že cenový vývoj dovozů byl ovlivněn vývojem poměru mezi eurem, USD a juanem (Yuan Renminbi stabilizovaný vůči americkému dolaru).
Je pravda, že mezi rokem 2001 a OŠ-US se americký dolar neustále zhoršoval, tj. klesl z 1,12 EUR na 0,84 EUR, neboli o – 25 %. Je však třeba zdůraznit, že se dotčené dovozy v USD rovněž snížily, tj. o 28 % mezi rokem 2000 a 2003.
Přesněji řečeno se čínská, jednotková vývozní cena v USD mezi rokem 2000 a OŠ-ČLR snížila o 11 % a americká, jednotková vývozní cena se mezi rokem 2000 a OŠ-US snížila o 21 %.
Proto se nedá pokles cen v dotčených vývozech vysvětlovat změnami poměru mezi měnami, protože byl podstatný pokles i v USD.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ-ČLR _BAR_ OŠ-US _BAR_
Jednotková cena ČLR (v EUR/kg) _BAR_ 1,28 _BAR_ 1,28 _BAR_ 1,02 _BAR_ 0,90 _BAR_ 0,91 _BAR_ _BAR_
Jednotková cena US (v EUR/kg) (mezi…a) _BAR_ 1,65–1,70 _BAR_ 1,70–1,75 _BAR_ 1,45–1,50 _BAR_ 1,05–1,10 _BAR_ _BAR_ 1,00–1,05 _BAR_
Jednotková cena dotčených zemí (v EUR/kg) _BAR_ 1,54 _BAR_ 1,44 _BAR_ 1,14 _BAR_ 0,93 _BAR_ _BAR_ _BAR_
Směnný kurs EUR/USD _BAR_ 0,927 _BAR_ 0,896 _BAR_ 0,936 _BAR_ 1,118 _BAR_ 1,163 _BAR_ 1,186 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 101 _BAR_ 121 _BAR_ 125 _BAR_ 128 _BAR_
Jednotková cena ČLR (v USD/kg) _BAR_ 1,18 _BAR_ 1,14 _BAR_ 0,95 _BAR_ 1,01 _BAR_ 1,06 _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 80 _BAR_ 85 _BAR_ 89 _BAR_ _BAR_
Jednotková cena US (v USD/kg) (mezi…a) _BAR_ 1,55–1,60 _BAR_ 1,50–1,55 _BAR_ 1,35–1,40 _BAR_ 1,20–1,25 _BAR_ _BAR_ 1,20–1,25 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 89 _BAR_ 78 _BAR_ _BAR_ 79 _BAR_
Jednotková cena dotčených zemí (v USD/kg) _BAR_ 1,43 _BAR_ 1,29 _BAR_ 1,06 _BAR_ 1,04 _BAR_ _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 90 _BAR_ 74 _BAR_ 72 _BAR_ _BAR_ _BAR_
(146) Kromě toho je důležité uvést, že vývoj měn neměl na obě dotčené země stejný vliv.
Dovozy z ČLR se v tomto období zvýšily více než šestkrát, zatímco objem dovozů z USA se mezi rokem 2000 a 2003 snížil.
Skutečnost, že výkyvy v měnách neměly na obě země stejný vliv a ani neměly vliv na dovozy z ostatních zemí, naznačuje, že to nelze považovat za příčinný faktor pro prudký vzestup dumpingových dovozů z ČLR, jak zainteresované strany namítají.
(147) Důsledkem výše uvedených skutečností je, že i když mohl mít vývoj poměru Euro vůči americkému dolaru USD vliv na cenu dotyčných vývozů, určitě není tento vliv tak velký, aby eliminoval příčinné spojení dumpingu a jím způsobených škod.
d) Zrání trhu s TCCA
(148) Jedna ze zainteresovaných stran tvrdila, že pokles ceny dotyčného výrobku způsobila životností výrobku, který se vyvinul ve zboží.
Namítala, že současně s bouřlivým vývojem trhu s bazény v ES trh s TCCA uzrál, a proto se produkt nyní v rozsáhlém měřítku prodává přímo v supermarketech, což má nepříznivý vliv na cenu.
(149) Zatímco samotný produkt dosáhl určité úrovně zralosti, nelze totéž říci o jemu odpovídajícím trhu.
Trh s TCCA se naopak vyvinul velice dynamickým způsobem.
Na úrovni dotčených dovozů, jak pokud se týká cen, tak i množství, však vývoj nebyl vůbec dynamický, ale náhlý.
Je také třeba poznamenat, že poptávka po TCCA je dána počtem instalovaných bazénů, a že je proto TCCA součástí nebo doplňkem.
Na základě toho, co bylo dosud řečeno, nelze tvrzení, že současné újmy jsou výsledkem zralosti dotčeného výrobku, přijmout.
e) Investice do výrobní kapacity
(150) Jeden zpracovatel namítal, že odvětví Společenství špatně odhadlo vývoj trhu, investovalo do nové výrobní kapacity a zvýšenými odpisy a tím i zvýšenými výrobními náklady zhoršilo svou finanční situaci.
(151) Především je třeba uvést, že spotřeba Společenství vzrostla mezi rokem 2000 a oběma OŠ o více než 70 % a že kapacita odvětví Společenství vzrostla ve stejném období jenom o 16 %.
Takové investice jsou proto rozumné a v souladu s očekávaným vývojem trhu.
(152) Navíc, jak bylo uvedeno v bodu odůvodnění 125, zůstaly výrobní náklady odvětví Společenství v obou OŠ na stejné úrovni jako v roce 2000, což ukazuje na to, že jakýkoliv nárůst nákladů způsobený investicemi byl vyrovnán ostatními úsporami na nákladech a nárůstem efektivnosti.
f) Vliv jednoho z ostatních evropských výrobců
(153) Několik zainteresovaných stran, které při čínském vyšetřování spolupracovaly, zastávaly názor, že jeden z ostatních evropských výrobců měl jako první snížit své ceny na trhu Společenství, aby získal další podíl na trhu.
(154) Bylo však zjištěno, že tento jiný evropský výrobce, který nepatřil k odvětví Společenství, mezi rokem 2000 a oběma OŠ vždy účtoval vyšší ceny než ceny čínského dovozu.
Jeho ceny mezi rokem 2000 a 2002 trvale rostly, a potom začaly klesat jenom v období mezi rokem 2002 a 2003, tedy v době, kdy čínské prodejní ceny už ve stejném období klesly o 30 %.
3. Shrnutí příčin
(155) Na základě výše uvedeného byl učiněn dočasný závěr, že existuje přímý příčinný vztah mezi dumpingovými dovozy a škodami, které utrpělo odvětví Společenství.
Tento závěr je založen na jedné straně na významných změnách v objemech a podílech dotčených dovozů na trhu doprovázených podstatným snížením cen a prodejem pod cenou a na druhé straně na snížení cen odvětví Společenství, ztrátě podílu na trhu a následném zhoršením finanční situace.
Veškerý tento vývoj se uskutečnil ve stejném období.
Žádný z jiných zkoumaných faktorů nelze pro vysvětlení zhoršující se situace odvětví Společenství použít.
E. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Obecné úvahy
(156) Bylo zkoumáno, zda existují nějaké přesvědčivé důkazy, který by vedly k závěru, že není v zájmu odvětví Společenství zavést antidumpingová cla proti dovozům z dotčených zemí. Za tím účelem a v souladu s čl.
21 odst. 1 základního nařízení bylo stanovení zájmu Společenství založeno na posouzení závažnosti zájmu všech různých účastníků, kterých se to týká, tj. odvětví Společenství, dovozců a prodejců, jakož i uživatelů dotčeného výrobku.
(157) Aby bylo možné posoudit pravděpodobný vliv uvalení nebo neuvalení ochranných opatření, byly všechny zainteresované strany požádány o informace.
Dotazníky byly poslány třem výrobcům Společenství, 9 dovozcům, 17 zpracovatelům a 11 sdružením, která patří do souvisejících odvětví ("zpracovatelé/uživatelé").
(158) Úplně vyplněné dotazníky se vrátily od jednoho výrobce Společenství (žadatel), 1 dovozce a 10 zpracovatelů.
Částečně vyplněné dotazníky nebo návrhy přišly od 4 dovozců a 4 zpracovatelů.
Kromě toho, jak již bylo uvedeno dříve v bodu odůvodnění 97, dva ostatní výrobci ve Společenství poskytli obecné údaje pouze v rámci vyšetřování týkajícího se ČLR.
Mezi spolupracujícími zpracovateli byli 2, kteří byli pro ochranná opatření, jeden oznámil, že by opatření neměla pro něj žádný význam, zatímco ostatní spolupracující zpracovatelé a spolupracující dovozce byli proti opatřením.
(159) Kromě toho byla s některými stranami, o nichž byla zmínka výše, uspořádána přímá jednání.
2. Zájem odvětví Společnosti a ostatních výrobců ve Společenství
(160) S ohledem na závěry o situaci odvětví Společenství uvedené v bodu odůvodnění 134, zvláště v souvislosti s podílem na trhu, prodejními cenami a klesající rentability, se dá předpokládat, že bez ochranných opatření proti škodlivým dumpingovým dovozům se bude finanční situace odvětví Společenství zhoršovat.
Je zřejmé, že se výroba ve Společenství bude pravděpodobně snižovat a že zpracovatelé a uživatelé se budou stávat značně závislými na dovozu.
Stejně negativní vliv lze s přiměřenou mírou pravděpodobnosti očekávat i na dva ostatní výrobce ve Společenství.
3. Zájem dovozců
(161) I když byly dotazníky poslány 9 dovozcům, vrátil se vyplněný jenom jeden.
Tento dovozce však nebyl schopen poskytnout přesné informace týkající se rentability svých prodejů dotčeného výrobku. Proto nebylo možné pravděpodobný vliv navrhovaných antidumpingových opatření na rentabilitu spolupracujícího dovozce posoudit.
Nicméně tato společnost neměla větší investice spojené přímo s dotyčným produktem a její prodeje dotčeného výrobku představovaly méně než 1 % celkového obratu.
(162) Na základě výše uvedených skutečností a faktu, že velký počet dovozců při vyšetřování nespolupracoval, dospělo se k dočasnému závěru, že antidumpingová opatření nebudou mít tak velký negativní vliv na dovozce jako celek, že by převážil potřebu odstranit obchod deformující vlivy škodlivého dumpingu a obnovit účinnou schopnost konkurence.
4. Zájem zpracovatelů
(163) Zpracovatelský sektor se skládá z řady společností, které jsou schopny měnit granule TCCA na tablety a/nebo dotčený výrobek přebalovat a dále distribuovat.
(164) Hlavní námitka proti uvalení ochranných opatření spočívá v tom, že kapacita evropských výrobců nestačí pokrýt poptávku ve Společenství.
(165) Na tomto místě je třeba znovu připomenout, že uvalení antidumpingových cel nemá za cíl uzavřít tento trh pro dotčené země, nýbrž obnovit spravedlivé obchodní podmínky a účinnou schopnost konkurence na trhu Společenství.
V tomto smyslu budou dotčené dovozy pokračovat a uplatní se na trhu Společenství, ale s cenami, které již nebudou škodlivě ztrátové.
Navíc dovozy z třetích zemí, kterých se ochranná opatření netýkají, se pravděpodobně stanou významnějšími, jakmile se škodlivý dumping z dotyčných zemí odstraní.
Také je třeba poznamenat, že jeden z evropských výrobců má nový výrobní závod, který však nezačal vyrábět právě proto, že je úroveň cen na trhu Společenství nízká.
Jestliže se obnoví účinná schopnost konkurence, je pravděpodobné, že výroba začne a zvýší se dodávky na trh Společenství.
Nakonec stojí za zmínku skutečnost, že na jedné straně zpracovatelé namítají, že výrobní kapacita nestačí pokrýt poptávku ve Společenství, a na druhé straně vyčítají odvětví Společenství, že investovalo do nové kapacity, která byla údajně příčinou poškození.
(166) Na tomto základě byl přijat dočasný závěr, že nebezpečí nedostatku dotčeného výrobku na trhu neexistuje.
Naopak, jestliže by se odvětví Společenství dostalo do nejisté situace a případně zavřelo výrobní zařízeni ve Společenství, byli by uživatelé zbaveni důležitého zdroje dodávek, které zajišťují rychlé služby a čas dodávky zvláště v plné sezóně.
(167) Spolupracující zpracovatelé také tvrdili, že jakákoliv antidumpingová celní opatření budou mít negativní vliv na jejich výrobní náklady a rozpětí zisku.
(168) TCCA představuje více než 40 % celkových výrobních nákladů na produkty, které dotčený výrobek obsahují, což znamená, že uvalení cla by mělo vliv na jejich výrobní náklady.
Protože ale zpracovatelé nemají jenom jednoho dodavatele, je třeba vliv cel posuzovat váženě, jak podle proporce každého dodavatele v nákupu surovin, tak podle jednotlivých cel uvalených na každého z těchto dodavatelů.
Je proto pravděpodobné, že cla neovlivní 40 % výrobních nákladů, ale jenom jejich část.
V každém případě je pro řadu společností v distribuční síti pravděpodobné, že se vliv cla rozloží po celé distribuční síti a že jakékoliv zvýšení ceny se v nejhorším případě uskuteční jenom částečně.
(169) Kromě toho je třeba uvést, že dodávky na trh Společenství od nedumpingových společností nebo zemí nedotčených tímto vyšetřováním se staly méně atraktivní v důsledku silného cenového tlaku vyvíjeného dotčenými zeměmi.
Je proto vysoce pravděpodobné, že jestliže se obnoví spravedlivá konkurence, zvýší nedumpingové společnosti svou přítomnost na trhu Společenství.
Vzhledem k tomu, že má odvětví Společenství stále volnou výrobní kapacitu a jestliže navíc existuje možnost dodávek ze zemí nebo od společností, které nejsou předmětem antidumpingového celního zatížení, očekává se, že zvýšení cen, když k němu dojde, bude jenom mírné.
(170) Kromě toho je třeba vliv cel na zpracovatele posuzovat na širší bázi.
TCCA samozřejmě dovoluje zpracovatelům prodávat produkty přinášející větší zisk a generovat zisk v jiných sortimentních segmentech.
Mezi dotčeným produktem a ostatními produkty prodávanými zpracovateli, např. ostatní chemické látky a/nebo zařízení, ovšem existuje spojitost.
Z tohoto důvodu byl dotčený výrobek označován některými zpracovateli jako "hlavní ztrátový produkt", který i když je produktem s malým ziskovým rozpětím nelze opustit, protože to je žádaný produkt, který musí být součástí katalogu.
(171) Není bez zajímavosti, že nízké zisky zpracovatelů v segmentu TCCA byly generovány navzdory dovozům hluboko pod cenou.
To působí značné pochybnosti o životaschopnosti segmentu TCCA zpracovatelského odvětví.
(172) Zavedení antidumpingových opatření a obnovení účinné konkurence by však mohlo zpracovatelům dokonce pomoci obnovit zisková rozpětí umožňující růst.
Na tomto místě je třeba říci, že zákazníci obecně neznají původ výrobku, který jim zpracovatelé prodávají.
Zpracovatelé obecně nakupují dotčený výrobek od několika dodavatelů a prodávají jej za jednu průměrnou cenu bez ohledu odkud pochází.
Proto bude zavedení jakéhokoliv ochranného opatření na jedné straně pro takové zpracovatele příležitostí jak upravit své ceny poněkud nahoru, a na druhé straně spojovat nejvhodnější zdroje dodávky tak, aby jim výsledné průměrné náklady dovolovaly dosáhnout lepších úrovní zisku.
Tak mohou mít opatření určitý stabilizační účinek na trh na dalších zpracovatelských úrovních, který se v posledních letech rychle vyvíjí a v němž nyní působí mnoho společností, jež si navzájem konkurují.
5. Zájem zákazníků
(173) Zákazníky pro TCCA jsou buď vlastníci veřejných nebo soukromých bazénů, kteří dotčený výrobek používají jako dezinfekční prostředek.
(174) Podle odborného tisku se roční náklad na údržbu bazénu odhaduje kolem 834 EUR, z čehož 30 % činí náklad na chemikálie (tj. 587 EUR na doplňky a 247 EUR na chemikálie).
TCCA představuje jenom část z těchto 247 EUR, protože se chemické látky také používají pro regulaci pH (kyselosti vody), dezinfekci, zamezení vzniku řas a tvoření vloček.
(175) Jeden zpracovatel poskytl některé nepodložené údaje týkající se vlivu jakéhokoliv opatření na koncového zákazníka.
Na základě těchto údajů se zdá, že 77 % clo na dotčený výrobek by zvýšilo náklady vlastníka soukromého bazénu o 2,5 EUR za měsíc.
Protože žádné podrobnosti o tomto výpočtu nebyly předloženy, dá se přiměřeně předpokládat, že tento výpočet vychází z nejhorší situace, tj. soukromý vlastník bazénu, který pro desinfekci používá pouze produkty na bázi chloru a TCCA kupuje v obchodě, který je zásobován jenom vývozními dodavateli platícími 77 % clo.
Nicméně je třeba zdůraznit, že tento údaj 2,5 EUR je velice blízko spekulaci.
Navíc při navrhovaných skutečných úrovních proclení a možnosti dovozců, zpracovatelů a maloobchodníků změnit dodavatele nebo měnit složení zdrojů dodávek se dá předpokládat, že takový nárůst (2,5 EUR) je značně přehnaný.
(176) Při daném počtu zprostředkovatelů z dovozu TCCA ke koncovým zákazníkům se však předpokládá, že vliv jakéhokoliv antidumpingového opatření na zákazníky nebude významný.
Bouřlivý rozvoj sektoru plaveckých bazénů dal opravdu vzniknout sektoru dalších doplňkových služeb související s bazény mezi nimiž jsou dovozci/obchodníci, výrobci tablet, obalů a visaček, jakož i distributoři.
Proto za předpokladu, že zvýšení nákladů dané ochranným clem bude částečně absorbováno každým krokem v distribuční síti a případně se vůbec ke koncovému zákazníkovi nedostane, potom zvýšení nákladů bude jistě nižší než 2,5 EUR za měsíc.
(177) Na základě toho, co bylo řečeno výše, se předpokládá, že pravděpodobný vliv na zákazníky nebude závažným důvodem proti uvalení dočasných opatření, protože se zdá, že zákazníci nebudou uvalením opatření nadměrně nepříznivě ovlivněni a že možný nepříznivý vliv na zákazníky pravděpodobně nevyloučí pozitivní účinek opatření v odvětví Společenství.
6. Závěr k zájmu Společenství
(178) Na základě všeho, co bylo řečeno výše, se došlo k dočasnému závěru, že neexistuje žádný závažný důvod, aby se dočasná, ochranná antidumpingová opatření nepoužila.
F. NÁVRH PROZATÍMNÍCH ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
1. Úroveň odstranění újmy
(179) S ohledem na dočasné závěry, k nimž se došlo v souvislosti s dumpingem, škodami, příčinami a zájmem Společenství, je třeba použít dočasná ochranná opatření, aby se zabránilo dalším škodám způsobeným odvětví Společenství dumpingovými dovozy.
(180) Pro účely stanovení úrovně dočasných opatření se použilo jak zjištěné dumpingové rozpětí, tak i úhrn cla nezbytného pro odstranění škod, které odvětví Společenství utrpělo.
(181) Dočasná opatření je třeba uvalit na dostatečně vysoké úrovni, kterou se odstraní újmy způsobené těmito dovozy, aniž se překročí zjištěné dumpingové rozpětí.
Při výpočtu úhrnu cla nutného k odstranění důsledků a účinků škodlivého dumpingu se předpokládalo, že jakákoliv opatření musí odvětví Společenství dovolit pokrýt jeho výrobní náklady a získat takový hrubý zisk před zdaněním, který lze v odvětví tohoto typu v sektoru získat přiměřenou cestou za normálních konkurenčních podmínek, tj. bez dumpingových dovozů, prodejem podobného výrobku ve Společenství.
Rozpětí zisku před zdaněním použité pro tento výpočet je 10 % obratu.
V porovnání s úrovní zisku v odvětví Společenství předtím než se dotčené dovozy začaly významně zvyšovat lze 10 % zisk považovat za velice konzervativní a přiměřeně dosažitelný, jestliže se škodlivý dumping odstraní.
(182) Na tomto základě byla pro odvětví Společenství a obdobný výrobek vypočtena nepoškozující cena jako součet výše uvedeného rozpětí zisku a výrobních nákladů.
(183) Nezbytné zvýšení ceny se pak určilo na základě porovnání váženého průměru dovozní ceny tak, jak byla stanovena pro výpočty týkající se prodejů pod cenou, s průměrnou nepoškozující cenou.
Rozdíl, který porovnáním vznikl, se pak vyjádřil jako procentuální hodnota průměrné hodnoty dovozu zahrnující náklady, pojistné a dopravné (CIF).
2. Dočasná opatření
(184) S ohledem na předchozí úvahy a závěry se předpokládá, že dočasné antidumpingové clo je třeba uvalit na úrovni zjištěného dumpingového rozpětí, které ale nesmí být vyšší než škodové rozpětí vypočtené výše v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení.
(185) Antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti stanovené v tomto Nařízení byly určeny na základě zjištění v současných vyšetřováních.
Proto odrážejí situaci zjištěnou během těchto vyšetřování s ohledem na spolupracující společnosti.
Tyto celní sazby (na rozdíl od cla platného pro celou zemi a použitelného pro "všechny společnosti") se tedy dají výlučně použít pro dovozy pocházející z dotčené země a vyrobené dotčenými společnostmi a tím zmíněnými právnickými osobami.
Dovezené produkty vyrobené kteroukoliv jinou společností, o níž není v operativní části tohoto nařízení zvláštní zmínka s jejím jménem a adresou, včetně těch, které mají vztah k těm společnostem, jež jsou výslovně uvedeny, nemohou výhod těchto sazeb využívat a musí použít sazby použitelné pro "všechny ostatní společnosti".
(186) Evropská unie
Generální ředitelství pro obchod
Ředitelství B
kancelář J-79 5/16
B-1049 Brusel.
[5] se všemi náležitými údaji, zvláště všechny změny v podnikatelských činnostech společnosti spojených s výrobou, domácími nebo vývozními prodeji, např. změna jména nebo změna ve výrobním nebo prodejním programu subjektu.
Podle potřeby se bude v nařízení příslušně aktualizovat seznam společností, které požívají výhod individuálních celních sazeb.
(187) Navrhované antidumpingové celní sazby jsou následující:
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Rozpětí pro odstranění újmy _BAR_ Dumpingové rozpětí _BAR_ Antidumpingová celní sazba _BAR_
ČLR _BAR_ Hebei Jiheng Chemical Co. Limited _BAR_ 62,6 % _BAR_ 16,8 % _BAR_ 16,8 % _BAR_
Nanning Chemical Industry Co. Limited _BAR_ 60,6 % _BAR_ 39,0 % _BAR_ 39,0 % _BAR_
Changzhou Clean Chemical Co. Limited _BAR_ 60,6 % _BAR_ 39,0 % _BAR_ 39,0 % _BAR_
Zhucheng Taisheng Chemical Co. Limited _BAR_ 61,1 % _BAR_ 39,0 % _BAR_ 39,0 % _BAR_
Puyang Cleanway Chemicals Limited _BAR_ 78,9 % _BAR_ 17,4 % _BAR_ 17,4 % _BAR_
Heze Huayi Chemical Co. Limited _BAR_ 62,8 % _BAR_ 9,2 % _BAR_ 9,2 % _BAR_
všechny ostatní společnosti _BAR_ 60,6 % _BAR_ 40,3 % _BAR_ 40,3 % _BAR_
USA _BAR_ Biolab Inc. _BAR_ 20,8 % _BAR_ 68,4 % _BAR_ 20,8 % _BAR_
Clearon Inc. _BAR_ 28,5 % _BAR_ 69,8 % _BAR_ 28,5 % _BAR_
všechny ostatní společnosti _BAR_ 33,8 % _BAR_ 98,5 % _BAR_ 33,8 % _BAR_
G. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(188) V zájmu řádného správního postupu se stanoví lhůta, během které zúčastněné strany, jež se samy přihlásily ve lhůtě uvedené v oznámení o zahájení řízení, mohou písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení.
Dále je třeba upřesnit, že závěry o zavedení cel učiněné pro účely tohoto nařízení jsou prozatímní a mohou být přezkoumány za účelem zavedení jakéhokoliv Konečného cla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovozy kyseliny trichlorisokyunarové a preparátů z ní, podle mezinárodních nepatentovaných názvů nazývaná také "symclosene" a spadající pod kódy KN ex29336980 a ex38084020 (Kódy TARIC 2933698070 a 3808402020), pocházející z Čínské lidové republiky a Spojených států amerických.
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla použitelná před proclením na čistou cenu franko hranice Společenství je pro výrobky popsané v odstavci 1 vyrobené společnostmi uvedenými níže následující:
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Antidumpingová celní sazba _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
ČLR _BAR_ Hebei Jiheng Chemical Co. Limited _BAR_ 16,8 % _BAR_ A604 _BAR_
Nanning Chemical Industry Co. Limited _BAR_ 39,0 % _BAR_ A625 _BAR_
Changzhou Clean Chemical Co. Limited _BAR_ 39,0 % _BAR_ A626 _BAR_
Zhucheng Taisheng Chemical Co. _BAR_ 39,0 % _BAR_ A627 _BAR_
Puyang Cleanway Chemicals Limited _BAR_ 17,4 % _BAR_ A628 _BAR_
Heze Huayi Chemical Co. Limited _BAR_ 9,2 % _BAR_ A629 _BAR_
všechny ostatní společnosti _BAR_ 40,3 % _BAR_ A999 _BAR_
USA _BAR_ Biolab Inc. _BAR_ 20,8 % _BAR_ A594 _BAR_
Clearon Inc. _BAR_ 28,5 % _BAR_ A596 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 33,8 % _BAR_ A999 _BAR_
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
4. Propuštění výrobku uvedeného v prvním odstavci do volného oběhu ve Společenství podléhá složení jistoty ve výši prozatímního cla.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 384/96, mohou zúčastněné strany požádat o zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo přijato toto nařízení, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě 30 dní od data vstupu tohoto nařízení v platnost.
V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 384/96 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatnění tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce od data jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 539/2005
ze dne 7. dubna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 540/2005
ze dne 7. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 1. do 7. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 2,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 541/2005
ze dne 7. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u čiroku v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 2275/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2275/2004 Komise [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u čiroku dováženého ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným článkem 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 1. do 7. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 2275/2004 se maximální snížení dovozního cla u čiroku stanoví na 18,85 EUR/t pro maximální celkové množství 4985 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 542/2005
ze dne 7. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u kukuřice v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 487/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 487/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené z třetích zemí do Portugalska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3], může Komise rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá maximálnímu snížení dovozního cla, nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 1. do 7. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení stanoveného v nařízení (ES) č. 487/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 29,68 EUR/t pro celkové maximální množství 79900 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 543/2005
ze dne 8. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 544/2005
ze dne 8. dubna 2005,
kterým se pozastavují nákupy másla v některých členských státech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení (ES) č. 2771/1999 stanoví, že Komise zahajuje nebo pozastavuje nákupy v členském státě, jakmile bylo zjištěno, že se tržní cena v tomto členském státě nacházela po dva týdny za sebou podle případu buď na úrovni, která je nižší, nebo na úrovni, která se rovná 92 % intervenční ceny nebo je vyšší.
(2) Komise vypracovala poslední seznam členských států, v nichž byla intervence pozastavena, v nařízení Komise (ES) č. 474/2005 [3].
Tento seznam musí být upraven, aby bral v úvahu nové tržní ceny, které oznámila Česká republika a Slovensko podle článku 8 nařízení (ES) č. 2771/1999.
Z důvodů jasnosti je vhodné tento seznam nahradit a zrušit nařízení (ES) č. 474/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nákupy másla podle čl. 6 odst.
1 nařízení (ES) č.
1255/1999 se pozastavují
Nařízení Komise (ES) č. 545/2005
ze dne 8. dubna 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní práva pro dovoz zmrazeného hovězího masa určeného ke zpracování, podaným v březnu 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1206/2004 ze dne 29. června 2004 o otevření a správě celní kvóty pro dovoz zmrazeného hovězího masa určeného ke zpracování (od 1. července 2004 do 30. června 2005) [2], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1206/2004 se nově přidělují množství, pro která nebyly k 18. únoru 2005 podány žádné žádosti o dovozní licence.
(2) Článek 2 nařízení Komise (ES) č. 395/2005 ze dne 9. března 2005 o novém přidělení dovozních práv ve smyslu nařízení (ES) č. 1206/2004 o otevření a správě celní kvóty pro zmrazené hovězí maso určené ke zpracování [3] stanovil množství zmrazeného hovězího masa určeného ke zpracování, která mohou být do 30. června 2005 za zvláštních podmínek dovezena.
4 nařízení (ES) č. 1206/2004 mohou být požadovaná množství snížena.
Požadovaná množství přesahují množství, která jsou k dispozici.
V rámci zajištění spravedlivého rozdělení množství, která jsou k dispozici, je třeba požadovaná množství úměrně snížit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozních práv podané v souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 1206/2004 se vyhovuje v následujícím rozsahu, vyjádřeno v množství nevykostěného masa:
- 8,9347 % požadovaného množství u masa určeného k výrobě konzerv dle čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1206/2004,
- 50,0474 % požadovaného množství u masa určeného k výrobě produktů dle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 1206/2004.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 9. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 546/2005
ze dne 8. dubna 2005,
kterým se upravuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 437/2003, pokud jde o přiřazení kódů vykazujících zemí, a kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 1358/2003, pokud jde o aktualizaci seznamu letišť Společenství
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 437/2003 ze dne 27. února 2003 o statistickém vykazování letecké přepravy cestujících, zboží a poštovních zásilek [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 10 nařízení (ES) č. 437/2003 Komise stanoví prováděcí pravidla pro přizpůsobení specifikací v přílohách uvedeného nařízení.
(2) Je nutné stanovit seznam letišť Společenství s výjimkou letišť s pouze příležitostnou obchodní dopravou a odchylky, které mají být poskytnuty členským státům, jež přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004. Rovněž je třeba doplnit do přílohy III nařízení (ES) č.
1358/2003, kterým se provádí nařízení (ES) č. 437/2003 a mění přílohy I a II uvedeného nařízení, kódy nových členských států.
(3) Je třeba aktualizovat seznam letišť Společenství a odchylky v příloze I nařízení č. 1358/2003 v souladu s pravidly stanovenými v uvedené příloze.
(4) Nařízení (ES) č. 437/2003 a (ES) č. 1358/2003 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 437/2003 ve znění nařízení (ES) č. 1358/2003 se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
Článek 2
Příloha I nařízení (ES) č. 1358/2003 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 547/2005
ze dne 8. dubna 2005
o vydávání licencí na dovoz česneku ve čtvrtletí od 1. března do 31. května 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 565/2002 ze dne 2. dubna 2002, kterým se stanoví postup pro spravování celních kvót a kterým se zavádí systém osvědčení o původu česneku dováženého ze třetích zemí [2], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Množství, na která byly podány žádosti o vydání licence tradičními a novými dovozci ve dnech 4. a 5. dubna 2005 podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 565/2002, překračují dostupná množství pro dovoz výrobků pocházejících z Argentiny.
(2) Je třeba stanovit, do jaké míry bude možné vyhovět žádostem o licence zaslaným Komisi dne 7. dubna 2005, a pro každou kategorii dovozců a zemi původu produktu určit data, do kterých musí být vydávání osvědčení dočasně zrušeno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na základě žádostí o vydání dovozní licence podle čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 565/2002, podaných ve dnech 4. a 5. dubna 2005 a zaslaných Komisi dne 7. dubna 2005, budou licence na požadovaná množství přiděleny v procentních sazbách v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
Článek 2
Pro každou příslušnou kategorii dovozců a příslušnou zemi původu se zamítají žádosti o vydání dovozní licence podle čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 565/2002 vztahující se na čtvrtletí od 1. března 2005 do 31. května 2005 a podané po 5. dubnu 2005, ale ještě před datem uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 548/2005
ze dne 8. dubna 2005
o dovozních licencích pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí a telecí maso vysoké kvality
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 936/97 ze dne 27. května 1997 o otevření a správě celních kvót pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality a pro zmrazené buvolí maso [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 4 a 5 podmínky pro žádosti o udělení dovozních licencí pro maso uvedené v čl. 2 písm. f) tohoto nařízení.
(2) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 2 písm. f) množství čerstvého, chlazeného nebo zmrazeného hovězího a telecího masa vysoké kvality které odpovídá definici stanovené vestejném ustanovení, které může být v období od 1. července 2004 do 30. června 2005 za zvláštních podmínek dovezeno, na 11500 tun.
(3) Je třeba připomenout, že licence, které jsou předmětem tohoto nařízení, mohou být použity po celou dobu jejich platnosti pouze za předpokladu, že splňují podmínky veterinární hygieny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozní licence pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality dle čl. 2 písm. f) nařízení (ES) č. 936/97 podané v období od 1. do 5. dubna 2005 se vyhovuje.
2. Žádosti o licence mohou být v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 936/97 podány během prvních pěti dnů měsíce května 2005 pro množství 9369,992 tun.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 11. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 550/2005
ze dne 7. dubna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 416/2004, kterým se stanoví přechodná prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96 a nařízení (ES) č. 1535/2003, pokud jde o režim podpory pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 první pododstavec tohoto aktu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 3 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 416/2004 [1], kterým se stanoví přechodná opatření z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii (dále jen "nové členské státy"), se vyplatí dodatečná částka, pokud kontrola dodržování prahu pro stanovení podpory pro hospodářský rok 2005/06 ukáže, že nebyl překročen práh Společenství.
(2) Podle nařízení Komise (ES) č. 170/2005 ze dne 31. ledna 2005, kterým se pro hospodářský rok 2005/06 stanoví výše podpory pro rajčata určená ke zpracování [2], dodržela množství rajčat, která byla v nových členských státech předmětem žádosti o podporu pro hospodářský rok 2004/05, své vnitrostátní prahy a práh Společenství pro zpracování množství rajčat, na která se vztahují žádosti o podporu pro hospodářský rok 2004/05.
(3) Po zjištění, že nové členské státy dodržely své vnitrostátní prahy, není v případě rajčat důvod odkládat platbu dodatečné částky podle článku 3 nařízení (ES) č. 416/2004, neboť preventivní opatření nejsou nadále nutná. Je tedy třeba umožnit uvedenou platbu.
(4) Je proto třeba změnit nařízení (ES) č. 416/2004.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro zpracované ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 3 nařízení (ES) č. 416/2004 se nahrazuje tímto:
"Článek 3
1. Pokud kontrola dodržování prahu pro stanovení podpory pro hospodářský rok 2005/06 ukáže, že nebyl překročen práh Společenství, po skončení hospodářského roku 2004/05 se ve všech nových členských státech vyplatí dodatečná částka ve výši 25 % podpory stanovené v čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96, s výjimkou rajčat, pro která se dodatečná částka vyplatí tehdy, když se zjistí, že nové členské státy dodržely své vnitrostátní prahy.
2. Pokud kontrola dodržování prahu pro stanovení podpory pro hospodářský rok 2005/06 ukáže, že byl překročen práh Společenství, po skončení hospodářského roku 2004/05 se dodatečná částka ve výši 25 % podpory stanovené v čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96 vyplatí v těch nových členských státech, v nichž práh nebyl překročen nebo v nichž byl překročen o méně než 25 %, s výjimkou rajčat, pro která se dodatečná částka vyplatí tehdy, když se zjistí, že nové členské státy dodržely své vnitrostátní prahy.
Dodatečná částka uvedená v prvním pododstavci vychází z částky, o kterou byl překročen příslušný vnitrostátní práh a činí maximálně 25 % podpory stanovené v čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 551/2005
ze dne 11. dubna 2005
o stanovení dodatečné částky, která má být na základě nařízení (ES) č. 416/2004 vyplacena pro rajčata v České republice, Maďarsku, na Maltě, v Polsku a na Slovensku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 odst. 1 tohoto aktu,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 416/2004 ze dne 5. března 2004, kterým se stanoví přechodná opatření k provádění nařízení Rady (ES) č. 2201/96 a nařízení (ES) č. 1535/2003 z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii [1], a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Množství rajčat, pro která byly v hospodářském roce 2004/05 na základě oznámení členských států podle čl. 39 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1535/2003 ze dne 29. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o režim podpory pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny [2], podány žádosti o podporu, překračují práh Společenství o 1,5 %. V členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 a nepřekročily svůj vnitrostátní práh nebo ve kterých byl práh překročen o méně než 25 %, by během hospodářského roku 2004/05 měla být vyplacena dodatečná částka.
(2) Česká republika, Maďarsko, Malta, Polsko a Slovensko v hospodářském roce 2004/05 svůj vnitrostátní práh nepřekročily.
Proto bude těmto státům plně vyplacena dodatečná částka ve výši 8,62 EUR na tunu.
(3) Producenti na Kypru nepodali v hospodářském roce 2004/05 žádnou žádost o podporu pro rajčata určená ke zpracování.
V hospodářském roce 2004/05 proto v tomto členském státě nebude vyplacena žádná dodatečná podpora,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dodatečná částka ve výši 8,62 EUR na tunu rajčat určených ke zpracování by podle čl. 3 odst.
2 nařízení (ES) č. 416/2004 měla být během hospodářského roku 2004/05 vyplacena
Nařízení Komise (ES) č. 552/2005
ze dne 11. dubna 2005,
kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovozy některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. Zahájení
(1) Dne 13. července 2004 Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie [2] oznámila zahájení antidumpingového řízení ohledně dovozů některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR") do Společenství.
(2) Řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného dne 7. června 2004 Evropskou federací výrobců žáruvzdorných materiálů (PRE) (dále jen "žadatel") jménem výrobců, kteří mají většinový podíl, v tomto případě více než 50 %, na celkové výrobě určitých magnezitových cihel ve Společenství.
Podnět obsahoval důkazy o dumpingu dotčeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za postačující pro zahájení řízení.
2. Účastníci řízení
(3) Komise oficiálně oznámila žadateli, dalším výrobcům ve Společenství, vyvážejícím výrobcům, dovozcům, dodavatelům a uživatelům, jakož i sdružením uživatelů, o kterých se vědělo, že se jich řízení týká, a zástupcům ČLR zahájení řízení.
Účastníci řízení dostali možnost, aby písemně předložili svá stanoviska a požádali o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(4) Výrobci žadatelé, další spolupracující výrobci ze Společenství, vyvážející výrobci, dovozci, dodavatelé, uživatelé a sdružení uživatelů předložili svá stanoviska.
Všichni účastníci, kteří požádali o slyšení a uvedli, že existují zvláštní důvody ke slyšení, byli vyslyšeni.
(5) Aby bylo vyvážejícím výrobcům z ČLR umožněno předložit žádost o zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím nebo o individuální zacházení, pokud si tak přejí, Komise odeslala formulář žádosti o zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím a formulář žádosti o individuální zacházení čínským společnostem, o kterých se vědělo, že se jich řízení týká. V souladu s čl.
2 odst. 7 žádalo osm společností o zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím nebo o individuální zacházení v případě, že by šetření stanovilo, že nesplňují podmínky zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím, a jedna společnost žádala pouze o individuální zacházení.
(6) V oznámení o zahájení Komise uvedla, že se v tomto šetření může uplatnit výběr vzorku.
S ohledem na nižší než očekávaný počet vyvážejících výrobců z ČLR, kteří uvedli, že jsou ochotni spolupracovat, bylo však rozhodnuto, že výběr vzorku není potřeba uplatnit.
(7) Komise odeslala dotazníky všem stranám, o kterých se vědělo, že se jich řízení týká, a všem dalším společnostem, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
Komise obdržela odpovědi od dvou výrobců ze Společenství uvedených v podnětu, tří dalších výrobců ze Společenství, devíti vyvážejících výrobců z ČLR, jednoho obchodníka spřízněného s jedním čínským vývozcem se sídlem v Jižní Koreji, jednoho obchodníka spřízněného s jedním čínským vývozcem se sídlem na Isle of Man, dvou dovozců spřízněných s jedním čínským vývozcem se sídlem ve Společenství, pěti dodavatelů surovin, tří nespřízněných dovozců a 16 nespřízněných uživatelů (výrobci oceli) ze Společenství.
(8) Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace považované za nezbytné za účelem prozatímního stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Společenství a provedla inspekci v prostorách následujících společností:
a) Výrobci ve Společenství:
- RHI AG, Rakousko ("RHI"),
- LWB Refractories GmbH, Německo ("LWB"),
- Refratechnik Holding GmbH, (odpovědi od Refratechnik Cement GmbH a Refratechnik Steel GmbH, Německo ("Refratechnik").
S ohledem na Refractarios Burcena S.L., Španělsko a Ceramica Del Nalon S.A., Španělsko nebyly provedeny žádné inspekce na místě, jelikož obě společnosti představují pouze malé procento výroby ve Společenství.
b) Vyvážející výrobci v ČLR:
- RHI Refractories Liaoning Co. Ltd,
- Yingkou Kyushu Refractories Co. Ltd,
- Yingkou Guangyang Refractories Co. Ltd,
- Yingkou Sanhua Refractory Materials Co. Ltd,
- Dashiqiao City Magnesite Refractory Factory Co. Ltd,
- Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd,
- Liaoning Mayerton Refractories Co. Ltd,
- Yingkou Qinghua Refractories Co. Ltd,
- Yingkou Orind Refractories Ltd.
c) Spříznění obchodníci:
- WonJin KR Co., Ltd. Yangsan-si, Jižní Korea,
- Mayerton Refractories Ltd., Isle of Man.
d) Spříznění dovozci:
- Refratechnik Steel GmbH, Düsseldorf, Německo,
- RHI AG Ltd., Vídeň, Rakousko.
e) Uživatelé ve Společenství:
- Corus Group plc, Londýn, Spojené království,
- Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH, Duisburg, Německo.
(9) S ohledem na potřebu stanovit běžnou hodnotu pro vyvážející výrobce v ČLR, kterým by nemuselo být uděleno zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím, proběhla v zájmu stanovení běžné hodnoty na základě údajů analogických zemí inspekce v prostorách následujících společností:
Výrobci ve Spojených státech amerických (USA):
- LWB Refractories Company
- Resco Products Inc.
3. Období šetření
(10) Šetření dumpingu a újmy pokrývalo období od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen "období šetření").
Šetření trendů podstatných pro stanovení újmy pokrývalo období od 1. ledna 2001 do konce období šetření (dále jen "posuzované období").
4. Dotčený výrobek a obdobný výrobek
4.1. Obecně
(11) Magnezitové cihly jsou obvykle používány při výrobě oceli jako vyzdívky zařízení, ve kterých se taví ocel.
Výrobek se obvykle vyrábí podle standardních chemických specifikací, které se posléze mění tak, aby vyhovovaly požadavkům konečného spotřebitele.
Proto je počet jednotlivých druhů výrobků velmi vysoký.
Proto bylo rozhodnuto, že výrobek bude pro účely srovnání klasifikován podle určitých skupin.
4.2. Dotčený výrobek
(12) Dotčeným výrobkem jsou chemicky vázané, nepálené magnezitové cihly, jejichž magnesiová složka obsahuje alespoň 80 % MgO, ať obsahují magnezit či nikoli, pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), obvykle dovážené pod kódy KN ex68159100 a ex68159910.
Šetření však prokázalo, že dotčený výrobek se dovážel rovněž pod kódy KN ex68151010, ex68159990, ex69021000, ex69039020 a ex69039090 (ex69039020 do 1. ledna 2004).
4.3. Obdobný výrobek
(13) Šetření prokázalo, že všechny druhy dotčeného výrobku, jak je definován v předcházejícím bodu odůvodnění, i přes rozdíly v různých faktorech, jako jsou mimo jiné poměr mezi různými surovinami, příměsi a dodatečná úprava, tvary a velikost, jsou používány ke stejným účelům.
(14) Nebyly zjištěny žádné rozdíly mezi dotčeným výrobkem a magnezitovými cihlami vyráběnými a prodávanými na domácím trhu v ČLR a v USA, které sloužily jako analogická země za účelem stanovení běžné hodnoty s ohledem na dovozy z ČLR.
Uvedené magnezitové cihly mají opravdu stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a použití jako magnezitové cihly vyvážené z ČLR do Společenství.
(15) Obdobně pak nebyly zjištěny žádné rozdíly mezi dotčeným výrobkem a magnezitovými cihlami vyráběnými žadatelem a prodávanými na trhu Společenství.
Oba výrobky mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a použití.
(16) Proto byl učiněn závěr, že všechny druhy magnezitových cihel představují jeden výrobek a jsou považovány za stejné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
B. DUMPING
1. Zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím
(17) Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se při antidumpingových šetřeních týkajících se dovozů pocházejících z ČLR běžná hodnota určuje podle odstavců 1 až 6 uvedeného článku v případě výrobců, kteří splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Ve stručnosti a pouze pro usnadnění odkazování jsou tato kritéria shrnuta níže:
- obchodní rozhodnutí a náklady reagují na tržní podmínky,
- účetnictví je prověřováno nezávislými auditory a používáno ve všech oblastech,
- neexistují podstatná zkreslení způsobená bývalým systémem netržního hospodářství,
- právní jistotu a stabilitu zaručují právní předpisy o úpadku a o vlastnictví,
- převod směnných kurzů se provádí podle tržních kurzů.
(18) Osm vyvážejících výrobců z ČLR požádalo o zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení a odpovědělo na formulář žádosti o zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím pro vyvážející výrobce.
(19) Od těchto osmi vyvážejících výrobců a společností spřízněných s těmito výrobci při výrobě a/nebo obchodním využití dotčeného výrobku a situovaných v ČLR si Komise vyžádala a ověřila v prostorách těchto společností veškeré informace předložené v žádostech o zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím a považované za nezbytné.
(20) Šetřením se zjistilo, že dva z osmi čínských vyvážejících výrobců splnili všechny podmínky pro zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím.
Těmito dvěma vyvážejícími výrobci v ČLR, kteří získali zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím, jsou:
- Yingkou Sanhua Refractory Materials Co. Ltd,
- Liaoning Mayerton Refractories Co. Ltd.
(21) Zbývajících šest žádostí muselo být odmítnuto. Následující tabulka shrnuje rozhodnutí týkající se šesti společností, které nezískaly zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím, a to s ohledem na každé z pěti kritérií stanovených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Společnost _BAR_ Kritérium _BAR_
Kritérium 1první odrážka čl. 2 odst. 7 písm. c) _BAR_ Kritérium 2druhá odrážka čl. 2 odst. 7 písm. c) _BAR_ Kritérium 3třetí odrážka čl. 2 odst. 7 písm. c) _BAR_ Kritérium 4čtvrtá odrážka čl. 2 odst. 7 písm. c) _BAR_ Kritérium 5pátá odrážka čl. 2 odst. 7 písm. c) _BAR_
1 _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
2 _BAR_ Bez rozhodnutí _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
3 _BAR_ Bez rozhodnutí _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
4 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
5 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
6 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
(22) Dotčené společnosti a žadatel dostali příležitost vyjádřit se k uvedeným závěrům.
(23) Všech šest vyvážejících výrobců tvrdilo, že stanovení závěrů bylo špatné a že by jim mělo být uděleno zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím na základě následujících důvodů:
(24) S ohledem na kritérium 1 jedna společnost tvrdila, že ačkoli státní zásahy existují, v praxi k nim nedochází.
Další dvě společnosti odkazovaly na článek VI GATT z roku 1994 a zpochybnily to, zda rozhodnutí Komise bylo v souladu s právními předpisy Světové obchodní organizace (WTO).
Uváděly, že jelikož šetření prokázalo, že neexistuje žádný státní monopol na výrobu a prodej výrobku a že neexistují důkazy pro to, že by čínská vláda stanovila veškeré ceny prodeje magnezitových cihel na domácím trhu, společnosti byly zproštěny důkazního břemena o tom, že s ohledem na výrobu a prodej výrobku existuje volná soutěž a tedy i podmínky tržního hospodářství.
(25) Jak potvrdil Soud prvního stupně, důkazní břemeno o tom, že jsou splněna kritéria pro zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím, nese vyvážející výrobce.
Důležitější je, že během šetření bylo zjištěno, že společnost je založena podle zvláštního městského práva, které umožňuje státní zásahy, přičemž nebyla zjištěna existence výjimek z uplatňování tohoto práva.
Jakékoli opakované projednání stanov společnosti by se stejně nedotklo statutu společnosti.
Bylo zjištěno, že se místní správní orgán podílí na důležitých rozhodnutích.
Kromě toho nebylo provedeno nezávislé hodnocení s ohledem na to, zda investice do společnosti odrážejí objektivní tržní ceny, ani kdy byla společnost založena, ani kdy byl do společnosti vložen další kapitál.
Společnost navíc má, podle oprávnění na podnikání, možnost provádět kompenzační obchod a směnný obchod a nedokázala prokázat, že k těmto obchodům nedošlo.
Na základě výše uvedeného Komise došla k závěru, že společnost nesplnila kritérium 1.
Na tomto základě a v souladu se základním nařízením, které odráží také mezinárodní závazky Společenství plynoucí z WTO, byla tato tvrzení odmítnuta.
(26) Pokud jde o kritérium 2, některé společnosti tvrdily, že údajné nedostatky v účetní praxi jsou s ohledem na otázku, zda existují podmínky tržního hospodářství s ohledem na výrobu a prodej výrobku, nepodstatné.
Kromě toho tyto společnosti tvrdily, že uložení dodatečných požadavků, jako je povinnost používat mezinárodních norem, nemá souvislost s tím, zda existuje tržní hospodářství.
Tvrdily, že se jedná o porušení závazků Společenství podle GATT/WTO, zejména o porušení vysvětlivky článku VI GATT a odst. 15 písm. a) bodu ii) rozhodnutí ze dne 10. listopadu 2001, tj. protokolu o přistoupení Čínské lidové republiky.
(27) Některé společnosti navíc tvrdily, že uložením povinnosti používat mezinárodní účetní standardy zahraničním vývozcům, aniž by se tato povinnost vztahovala i na domácí výrobní odvětví, Společenství neuplatňuje své právní předpisy "nezaujatě".
Tvrdí se proto, že výrobní odvětví Společenství je ve výhodnější pozici než vývozci.
Je však třeba poznamenat, že posouzení, zda společnosti plní kritéria pro získání zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím, bylo provedeno na základě čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení. Vzhledem k tomu, že se toto hodnocení pro výrobní odvětví Společenství neprovádělo, nelze tvrdit, že by Komise nebyla ve své analýze nestranná.
Toto tvrzení je tudíž v tomto případě nevýznamné. Pokud jde o první tvrzení, podle druhé odrážky čl.
2 odst. 7 písm. c) základního nařízení musí Komise prošetřit, zda společnosti disponují jednoznačným a jasným účetnictvím prověřeným nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používaným ve všech oblastech.
Dotyčné společnosti nesplnily tyto nezbytné podmínky uvedeného kritéria a neřídily se základními účetními pravidly.
Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(28) Pokud jde o kritérium 3, jedna společnost tvrdila, že její jmění bylo skutečně hodnoceno nezávisle.
Nebyl však poskytnut žádný nezvratný důkaz o tom, že je jmění registrováno na základě skutečné tržní hodnoty, a nebylo prokázáno, že tržní hodnota zohledňuje veškeré náklady.
2. Individuální zacházení
(29) Dále podle čl. 7 odst. 2 písm. a) základního nařízení se případné celostátní clo stanoví pro země spadající pod čl. 2 odst. 7, s výjimkou případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení, že i) v případě plného nebo částečného zahraničního vlastnictví daných podniků nebo společných podniků (joint ventures) mohou vývozci svobodně repatriovat základní kapitál a zisky; ii) vývozní ceny a množství a prodejní a dodací podmínky byly svobodně určeny; iii) většinu akcií vlastní soukromé osoby a že státní úředníci zasedající ve správní radě nebo zastávající klíčové řídící funkce jsou buď v menšině nebo společnost je dostatečně nezávislá na státní intervenci; iv) převod směnných kursů se provádí podle tržních kursů; a v) státní intervence není takového rozsahu, aby umožňovala obcházení individuálních antidumpingových opatření.
(30) Šest vyvážejících výrobců, kterým nemohlo být uděleno zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím, rovněž požadovalo individuální zacházení, pokud jim nebude uděleno zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím.
Na základě dostupných informací bylo zjištěno, že čtyři z nich splnili všechny požadavky pro individuální zacházení podle čl. 9 odst.
(31) Bylo zjištěno, že jedna ze dvou zbývajících společností byla v částečném vlastnictví státu.
Kromě toho byla tato společnost založena podle zvláštních čínských právních předpisů, které umožňují značné zásahy státu.
Společnost nedokázala prokázat, že rozhoduje svobodně bez zásahů státu.
Z těchto důvodů bylo riziko zásahu státu považováno za značné.
Kromě toho je obvykle velmi obtížné, zejména pro celní úřady, určit výrobce jakékoli obchodované magnezitové cihly.
Proto bylo riziko obcházení opatření vývozem prostřednictvím společnosti s nižším clem, které zhoršuje skutečnost, že existuje významné riziko státního zásahu, považováno za značné. Následkem toho nebyly splněny podmínky stanovené v čl.
9 odst. 5 písm. c) základního nařízení.
Proto bylo rozhodnuto, že této společnosti nebude uděleno individuální zacházení.
(32) Pokud jde o poslední společnost, úroveň spolupráce a poskytnuté údaje nepostačovaly k tomu, aby bylo možno stanovit, zda společnost splnila kritéria pro udělení individuálního zacházení.
Prozatím společnost nebyla schopná ve stanovených lhůtách poskytnout spolehlivý výpis prodejních transakcí ve Společenství, což znemožnilo jakýkoli výpočet dumpingového rozpětí.
(33) Jeden vyvážející výrobce žádal pouze individuální zacházení.
Tato společnost prodávala své výrobky spřízněným společnostem ve Společenství a také nezávislým stranám ve Společenství.
Protože společnost neposkytla požadované informace ve stanovených lhůtách, nebylo možno stanovit, zda společnost splňuje všechna kritéria pro udělení individuálního zacházení, a musela se považovat za nespolupracující stranu.
(34) Proto byl učiněn závěr, že by individuální zacházení mělo být uděleno těmto čtyřem vyvážejícím výrobcům v ČLR:
- Yingkou Kyushu Refractories Co. Ltd,
- Yingkou Guangyang Refractories Co. Ltd,
- Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd,
- Yingkou Qinghua Refractories Co. Ltd.
3. Běžná hodnota
3.1. Stanovení běžné hodnoty pro všechny vyvážející výrobce, kterým nebylo uděleno zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím
a) Analogická země
(35) Podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení v případě dovozů ze zemí bez tržního hospodářství a v rozsahu, v jakém nebylo možné udělit zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím, se pro země uvedené v čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení běžná hodnota určí na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty v analogické zemi.
(36) V oznámení o zahájení Komise uvedla svůj záměr použít Turecko jako vhodnou analogickou zemi za účelem stanovení běžné hodnoty pro ČLR a vyzvala účastníky řízení, aby se k tomu vyjádřili.
(37) Někteří z účastníků řízení se proti tomuto návrhu ohradili.
Hlavní argumenty, které proti Turecku uvedli, byly:
- nedostatečná hospodářská soutěž na tureckém domácím trhu (jsou na něm pouze 3 turečtí výrobci),
- objem výroby Turecka dosahuje 1,3 % čínské výroby,
- čínští výrobci mají odlišnou strukturu nákladů, zejména z ohledem na náklady na mzdy a náklady na suroviny,
- ČLR a Turecko mají odlišné hospodářské a kulturní svazky s EU, jako jsou blízkost Evropě, výhody plynoucí z celní unie s EU od roku 1995 a harmonizace právních předpisů se standardy EU v souvislosti s jednáním o přistoupení Turecka do EU,
- došlo k silné devalvaci turecké měny; někteří turečtí výrobci jsou spřízněni/svázáni se žadateli,
- a kvalita tureckých výrobků je příliš nízká.
(38) Účastníci řízení navrhli jako vhodné analogické země Indii nebo Rusko.
(39) Komise požádala o spolupráci jiné potenciální analogické země, jako: Rusko, Indii, Japonsko, Jižní Koreu, Spojené státy americké, Turecko, Srbsko a Černou horu a Jižní Afriku.
Ze 38 kontaktovaných společností na celém světě souhlasily se spoluprací pouze dvě společnosti z USA.
(40) Analýza dostupných informací ukázala, že USA mají s ohledem na dotčený výrobek konkurenční trh s alespoň třemi výrobci, asi 30 dodavateli, více než 15 dovozci a přibližně 300 uživateli.
Nebyly zjištěny žádné rozdíly mezi dotčeným výrobkem a magnezitovými cihlami vyráběnými a prodávanými na domácím trhu v ČLR a v USA, jak uvádí 14. bod odůvodnění.
Kromě toho bylo zjištěno, že přes 50 % surovin používaných jedním z výrobců v USA bylo dováženo z ČLR a že neexistují významné rozdíly ve výrobním procesu pro výrobu magnezitových cihel používaném v obou zemích.
(41) S ohledem na výše uvedené byl vyvozen předběžný závěr, že Spojené státy americké představují nejvhodnější a nejrozumnější volbu analogické země podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
b) Stanovení běžné hodnoty
2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce, kterým nebylo uděleno zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím, stanovena na základě ověřených informací získaných od výrobců v analogické zemi.
Protože bylo zjištěno, že transakce výrobců v USA byly prováděny v běžném obchodním styku, byla běžná hodnota stanovena na základě cen zaplacených nebo splatných na domácím trhu USA za druhy výrobků srovnatelné s výrobky vyváženými do Společenství čínskými vývozci.
(43) Běžná hodnota byla stanovena jako vážený průměr prodejní ceny na domácím trhu účtované spolupracujícími výrobci v USA nespřízněným odběratelům za druhy výrobků s obdobným obsahem MgO.
V případě potřeby byly provedeny úpravy pro rozdílná zpracování různých druhů výrobku.
3.2. Stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, kterým bylo uděleno zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím
(44) Připomíná se, že výpočet dumpingového rozpětí pro společnosti, kterým bylo uděleno zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím, byl založen na údajích, které společnosti poskytly o domácím objemu vývozu a o výrobních nákladech na dotčený výrobek.
Tyto údaje byly ověřeny v prostorách dotčených společností.
(45) Pokud jde o stanovení běžné hodnoty, Komise nejdříve pro každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce stanovila, zda je jeho celkový prodej dotčeného výrobku na domácím trhu reprezentativní ve srovnání s jeho celkovým objemem vývozu do Společenství. Podle čl.
2 odst. 2 základního nařízení se prodej na domácím trhu považoval za reprezentativní tehdy, když celkový objem tohoto prodeje každého vyvážejícího výrobce představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu výrobce do Společenství.
(46) Na tomto základě bylo zjištěno, že jeden vyvážející výrobce dosáhnul celkového prodeje dotčeného výrobku na domácím trhu v reprezentativním množství během období šetření.
U dalšího vyvážejícího výrobce nedosáhnul prodej dotčeného výrobku na domácím trhu během období šetření reprezentativního množství.
(47) V případě vyvážejícího výrobce s reprezentativním domácím prodejem Komise následně určila ty druhy magnezitových cihel prodávaných na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Společenství.
(48) U každého druhu prodávaného na domácím trhu a shledaného přímo srovnatelným s druhem magnezitových cihel prodávaných na vývoz do Společenství bylo stanoveno, zda byl prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst.
2 základního nařízení. Prodej určitého druhu magnezitových cihel na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje tohoto druhu na domácím trhu během období šetření představoval 5 % a více z celkového objemu prodeje srovnatelného druhu magnezitových cihel vyvážených do Společenství.
(49) Na základě této analýzy bylo zjištěno, že vyvážející výrobce s celkovým reprezentativním prodejem měl reprezentativní prodej na domácím trhu jen u několika druhů výrobku.
(50) Komise následně přezkoumala, zda by se prodej každého druhu magnezitových cihel na domácím trhu v reprezentativních množstvích mohl považovat za prodej jako v běžném obchodním styku, a to stanovením podílu ziskových prodejů příslušného druhu magnezitových cihel nezávislým odběratelům.
(51) Transakce na domácím trhu se považovaly za ziskové tehdy, když jednotková cena určitého druhu výrobku byla rovna výrobním nákladům nebo vyšší.
Byly proto stanoveny výrobní náklady na každý druh prodaný na domácím trhu během období šetření.
(52) Jak je uvedeno v 50. a 51. bodu odůvodnění, byl stanoven podíl ziskových prodejů příslušného druhu výrobku na domácím trhu nezávislým odběratelům.
V případech, kdy objem prodeje určitého druhu magnezitových cihel prodávaných za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo vyšší než vypočtené výrobní náklady představoval 80 % nebo více z celkového objemu prodeje tohoto druhu a kdy vážená průměrná cena tohoto druhu byla rovna výrobním nákladům nebo vyšší než výrobní náklady, byla běžná hodnota založena na skutečné domácí ceně a vypočítaná jako vážený průměr cen všech prodejů tohoto druhu výrobku na domácím trhu během období šetření, a to bez ohledu na to, zda byly tyto prodeje ziskové.
V případech, kdy objem ziskových prodejů určitého druhu magnezitových cihel představoval méně než 80 % celkového objemu prodeje tohoto druhu, nebo kdy vážená průměrná cena tohoto druhu byla nižší než výrobní náklady, byla běžná hodnota založena na skutečné domácí ceně a vypočítaná jako vážený průměr pouze ziskových prodejů tohoto druhu výrobku za předpokladu, že tyto prodeje představovaly 10 % nebo více z celkového objemu prodeje tohoto druhu výrobku.
(53) V případech, kdy objem ziskových prodejů jakéhokoli druhu magnezitových cihel představoval méně než 10 % z celkového objemu prodeje tohoto druhu výrobku, mělo se za to, že tento druh byl prodán v nedostatečném množství za domácí cenu, aby byl zajištěn příslušný základ pro stanovení běžné hodnoty.
(54) Na základě uvedené analýzy bylo zjištěno, že určité druhy výrobku byly prodány v běžném obchodním styku.
(55) U všech druhů výrobků, které nebyly prodány v reprezentativním množství, nebo které nebyly prodány v běžném obchodním styku z cenových důvodů, jak je uvedeno v 52. a 53. bodu odůvodnění, nemohly být pro stanovení běžné hodnoty použity domácí ceny vyvážejícího výrobce a musela být použita jiná metoda.
(56) Kdykoli nemohly být použity domácí ceny prodaných druhů vyvážejícího výrobce, bylo nutné početně zjištěnou běžnou hodnotu stanovit na základě nákladů dotyčného výrobce. Podle čl.
2 odst. 3 základního nařízení byla běžná hodnota následně stanovena připočtením přiměřené částky prodejních, správních a režijních nákladů a přiměřeného ziskového rozpětí k případně upraveným výrobním nákladům na vyvážené druhy.
Za tímto účelem Komise přezkoumala, zda vynaložené prodejní, správní a režijní náklady a zisk z prodeje na domácím trhu představovaly spolehlivé údaje.
(57) Skutečné domácí prodejní, správní a režijní náklady se považovaly za spolehlivé, když mohl být celkový prodej dotyčné společnosti na domácím trhu považován za reprezentativní ve srovnání s objemem vývozních prodejů do Společenství.
Domácí ziskové rozpětí bylo stanoveno na základě domácího prodeje těch druhů, které byly prodány v běžném obchodním styku.
Za tímto účelem byla použita metodika stanovená ve 45., 48., 52. a 53. bodu odůvodnění.
V případě jedné společnosti mohly být použity její vlastní prodejní, správní a režijní náklady a zisk, protože splnila výše uvedená kritéria.
(58) V případě druhé společnosti, jejíž prodej na domácím trhu nebyl dostačující, byla běžná hodnota stanovena na základě čl. 2 odst.
6 písm. c) základního nařízení. Bylo zjištěno, že struktura nákladů druhé společnosti, které bylo uděleno zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím a která dosáhla reprezentativního prodeje na domácím trhu u některých druhů, byla tak odlišná, že v tomto případě nepředstavovala přiměřený základ pro stanovení běžné hodnoty.
Náklady této společnosti, která neměla reprezentativní prodeje na domácím trhu, byly nicméně shledány spolehlivými a běžná hodnota byla vypočtena na základě údajů společnosti, protože byly v souladu s údaji ostatních vývozců nebo výrobců téhož výrobku v zemi původu.
4. Vývozní ceny
(59) Veškeré vývozní prodeje do Společenství realizované vývozci, kterým bylo uděleno zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím nebo individuální zacházení, proběhly buď prostřednictvím spřízněných dovozců ve Společenství, prostřednictvím spřízněných společností mimo Společenství nebo prostřednictvím společností, které, ačkoli nebyly spřízněny s vyvážejícími výrobci, přesto s nimi úzce spolupracovaly, anebo s nimi měly dokonce uzavřenu výhradní obchodní smlouvu. V případech, kdy byly vývozy realizovány prostřednictvím spřízněných společností, byly vývozní ceny stanoveny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Ve všech případech, kdy byl dotčený výrobek vyvážen nezávislým odběratelům ve Společenství, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, jmenovitě na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo splatných.
(60) Byly provedeny úpravy zohledněním všech nákladů vzniklých mezi dovozem a opětovným prodejem daným dovozcem, včetně prodejních, správních a režijních nákladů a přiměřeného ziskového rozpětí podle čl. 2 odst.
9 základního nařízení. V tomto případě se skutečné ziskové rozpětí realizované spolupracujícími nespřízněnými dovozci považovalo za přiměřený základ.
5. Srovnání
(61) Srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou bylo provedeno na základě cen ze závodu a na stejné obchodní úrovni. Pro zajištění spravedlivého srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou bylo podle čl.
2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům u činitelů, o kterých bylo prohlášeno a prokázáno, že ovlivňují ceny a srovnatelnost cen.
(62) Na tomto základě byly provedeny úpravy pro rozdíly u nákladů na přepravu, pojištění, manipulaci, nakládku, balení, úvěr, provize, dovozní poplatky a poprodejní náklady (záruka).
6. Dumpingové rozpětí
6.1. Pro spolupracující vyvážející výrobce, kterým bylo uděleno zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím/individuální zacházení
(63) Pro dvě společnosti, kterým bylo uděleno zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím, byl vážený průměr běžné hodnoty pro každý druh dotčeného výrobku vyváženého do Společenství porovnán s váženým průměrem vývozní ceny odpovídajícího druhu dotčeného výrobku, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 základního nařízení.
(64) Pro čtyři společnosti, kterým bylo uděleno individuální zacházení, byl vážený průměr běžné hodnoty pro každý druh výrobku vyváženého do Společenství stanovený pro analogickou zemi porovnán s váženým průměrem vývozní ceny odpovídajícího druhu výrobku vyváženého do Společenství, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 základního nařízení.
(65) Prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl ceny CIF na hranici Společenství před proclením jsou:
—Liaoning Mayerton Refractories Co. Ltd _BAR_ 11,2 % _BAR_
—Yingkou Sanhua Refractory Materials Co. Ltd _BAR_ 34,1 % _BAR_
—Yingkou Guangyang Refractories Co. Ltd _BAR_ 55,7 % _BAR_
—Yingkou Kyushu Refractories Co. Ltd _BAR_ 55,7 % _BAR_
—Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd _BAR_ 99,9 % _BAR_
—Yingkou Qinghua Refractories Co. Ltd _BAR_ 41,4 %. _BAR_
6.2. Pro všechny ostatní vyvážející výrobce
(66) Pro výpočet dumpingového rozpětí uplatňovaného na všechny ostatní vývozce v ČLR stanovila Komise nejdříve úroveň spolupráce.
Bylo provedeno srovnání mezi celkovými dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR vypočítanými na základě údajů Eurostatu, podle metodologie stanovené v 80. bodu odůvodnění a vlastních odpovědí uvedených v dotaznících vývozců v ČLR.
Na tomto základě bylo stanoveno, že úroveň spolupráce byla nízká.
(67) Protože spolupráce byla nízká, dumpingové rozpětí uplatňované na všechny ostatní vývozce v ČLR bylo stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí vypočítaného pro spolupracující vyvážející výrobce, tj. 99,9 % ceny CIF na hranici Společenství před proclením.
Bylo zjištěno, že celostátní dumpingové rozpětí je vyšší než zbytkové rozpětí újmy.
C. ÚJMA
1. Výroba ve Společenství
(68) V průběhu šetření bylo zjištěno, že magnezitové cihly vyrábějí:
- dva výrobci žadatelé ve Společenství a dva další výrobci, kteří plně spolupracovali s Komisí během šetření (RHI, LWB, Refractarios Burceña S.L. a Ceramica Del Nalon S.A.),
- jeden výrobce, který poskytl podrobnou odpověď v dotazníku, ale namítl proti řízení (Refratechnik),
- sedm dalších výrobců a Assopiatrelle (Asociace italských výrobců žáruvzdorných materiálů představující 64000 tun výroby), kteří podpořili výrobní odvětví Společenství, ale neposkytli podrobné odpovědi v dotazníku.
Jeden další výrobce předložil dopis, ale nevyjádřil podporu ani námitky.
2. Definice výrobního odvětví Společenství
2.1. Výrobci spříznění s ČLR a/nebo dovážející dotčený výrobek z ČLR
(69) Bylo zjištěno, že dva ze spolupracujících výrobců ve Společenství také dotčený výrobek z ČLR dováželi: RHI a Refratechnik.
Bylo proto přezkoumáno, zda by tyto společnosti neměly být vyloučeny z definice výrobního odvětví Společenství podle čl. 4 odst.
2.1.1. RHI
(70) RHI ve Společenství vyrábí, ale také do něho dováží dotčený výrobek ze spřízněného společného podniku v ČLR: RHI Liaoning.
Bylo zjištěno, že převážná část prodeje RHI na trhu Společenství byla vyrobena ve Společenství během období šetření, zatímco v ČLR byla vyrobena jen malá část.
Tento podíl je nízký, protože výroba RHI v ČLR se zaměřuje převážně na rychle rostoucí asijský trh.
RHI je také největší výrobce ve Společenství a její ředitelství, centrum pro výzkum a vývoj a největší výrobní zařízení se nacházejí ve Společenství.
Bylo proto shledáno, že hlavní obchodní činnost RHI s ohledem na dotčený výrobek je situována ve Společenství.
(71) Dále bylo přezkoumáno, jaký dopad měl prodej dovážených výrobků na celkový prodej společnosti ve Společenství.
Bylo zjištěno, že RHI z hlediska ziskovosti nepožívala značných výhod z opětovného prodeje dovážených výrobků.
Tohoto závěru bylo dosaženo po srovnání ziskovosti spolupracujících výrobců ve Společenství.
(72) Vzhledem k nízkému podílu dovozu a neexistenci žádných výrazných výhod z těchto dovozů s ohledem na ziskovost veškerého prodeje ve Společenství bylo konstatováno, že tato společnost nebyla chráněna proti nepříznivým následkům dumpingu způsobujícímu újmu.
Má se proto za to, že vyjmutí RHI z definice výrobního odvětví Společenství by nebylo opodstatněné.
2.1.2. Refratechnik
(73) Také Refratechnik vyrábí dotčený výrobek ve Společenství a dováží ho od výrobců v ČLR.
Bylo zjištěno, že téměř polovina prodeje společnosti Refratechnik na trhu Společenství byla vyrobena v ČLR během období šetření.
Bylo také zjištěno, že největšího rozšíření její obchodní činnosti je dosaženo prostřednictvím zvýšení dovozu z ČLR.
Proto se mělo za to, že hlavní obchodní činnost společnosti Refratechnik není situována jen ve Společenství, ale také v ČLR.
(74) Dále bylo přezkoumáno, jaký dopad měl prodej dovážených výrobků na celkový prodej společnosti ve Společenství.
Bylo zjištěno, že Refratechnik, na rozdíl od RHI, požíval značných výhod z opětovného prodeje dovážených výrobků.
(75) S ohledem na vysoký podíl dovozu ve srovnání s celkovým objemem prodeje ve Společenství, na skutečnost, že se hlavní obchodní činnost postupně přesouvá do ČLR, a na skutečnost, že Refratechnik jasně těžil z dumpingových dovozů, se má za to, že by Refratechnik měl být vyloučen z výrobního odvětví Společenství podle čl. 4 odst. 1 písm. a) základního nařízení, a bude se považovat za "další subjekt na trhu".
2.2. Výrobní odvětví Společenství
(76) Výroba čtyř výrobců ve Společenství, kteří plně spolupracovali při šetření, včetně RHI a s výjimkou společnosti Refratechnik, činila v průběhu období šetření 233732 tun. To představuje 53 % celkové výroby Společenství a tyto společnosti tedy představují výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(77) Šetření ukázalo, že výrobní odvětví magnezitových cihel nepoužívalo dotčený výrobek ke vlastní spotřebě.
Některé ocelářské společnosti však vyráběly magnezitové cihly pro vlastní použití.
Tento objem byl ve srovnání s objemem výroby výrobců žáruvzdorných materiálů ve Společenství malý.
Protože tato výroba byla určena pro použití v rámci ocelářského výrobního odvětví a žádná z ocelářských společností nespolupracovala jako výrobce magnezitových cihel (ačkoli mnoho z nich obdrželo dotazníky), zdá se, že tato část výroby nemá podstatný dopad na výrobní odvětví Společenství.
(78) Jelikož výrobní odvětví Společenství tvořily čtyři společnosti, z nichž dvě představovaly asi 2 % objemu výroby, byly údaje o výrobním odvětví Společenství uvedené níže z důvodů zachování v důvěrnosti vyjádřeny indexy.
3. Spotřeba ve Společenství
(79) Spotřeba byla stanovena ze standardních odhadů výrobního odvětví poskytnutých výrobním odvětvím Společenství v souladu s běžnou praxí výrobního odvětví.
Údaje byly vypočteny na základě zpráv o výrobě oceli (zdroj - International Iron & Steel Institute ("IISI")) vydělených známým průměrným užitím dotčeného výrobku na tunu vyrobené oceli.
(80) Pro údaje o dovozu byly použity informace Eurostatu týkající se objemů dovozu podle příslušných KN kódů (68159100, 68159910, 68151010, 68159990, 69021000 a 69039020) Od těchto údajů byly odečteny položky tak, aby byly vyloučeny výrobky, které, podle své ceny, jasně nepředstavovaly dotčený výrobek.
Čistý objem bez odečtených množství (který pro všechny země činil 73291 tun a pro ČLR 59831 tun) byl porovnán s objemem dovozu, který oznámili čínští spolupracující vyvážející výrobci (asi 42000 tun).
S ohledem na to, že i) 13500 tun bylo dovezeno ze zemí jiných než ČLR, ii) že údaje, které poskytli dovozci a uživatelé ve Společenství, prokázaly, že dovoz pocházel od nespolupracujících vývozců v ČLR, a iii) s ohledem na to, že mnoho dalších vyvážejících výrobců v ČLR obdrželo dotazník, ale nespolupracovalo, považoval se údaj Eurostatu za přiměřené hodnocení objemu dovozu.
Kromě toho zdroj z čínského obchodního tisku (China Metallurgical News, 4. leden 2004) uvedl, že v roce 2003 bylo do Evropy vyvezeno 80000 tun výrobku, což také naznačuje, že výše uvedený údaj Eurostatu pro období šetření (59831) není v žádném případě nadměrný.
(81) Údaje o prodeji výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství byly získány z ověřených odpovědí z dotazníků pěti spolupracujících výrobců ve Společenství (včetně společnosti Refratechnik).
Výsledná hodnota (tj. spotřeba minus dovoz minus objem prodeje výrobního odvětví Společenství) byla považována za objem prodeje nespolupracujících výrobců ve Společenství.
(82) Tato spotřeba, jak je uvedena v následující tabulce, dokládá, že poptávka po dotčeném výrobku ve Společenství byla v posuzovaném období stabilní.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Spotřeba Společenství _BAR_ 399563 _BAR_ 397203 _BAR_ 401499 _BAR_ 400638 _BAR_
Index 2001 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_
4. Dovozy do Společenství z dotčené země
4.1. Podíly dotčených dovozů na trhu
(83) Vývoj dovozu z dotčené země, jeho objem a tržní podíl, byl následující: Objemy dovozu
Objem dovozu _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
ČLR _BAR_ 23980 _BAR_ 44542 _BAR_ 54181 _BAR_ 59831 _BAR_
Index 2001 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 186 _BAR_ 226 _BAR_ 250 _BAR_
Podíl dovozů na trhu _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
ČLR _BAR_ 6,0 % _BAR_ 11,2 % _BAR_ 13,5 % _BAR_ 14,9 % _BAR_
(84) Zatímco spotřeba magnezitových cihel zůstala v posuzovaném období stabilní, dovozy z dotčené země v tomtéž období vzrostly asi o 150 %.
Následkem toho se tržní podíl ČLR v posuzovaném obdobím více než zdvojnásobil, tj. vzrostl z 6,0 % na 14,9 %.
4.2. Dovozní ceny a cenové podbízení
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Dovozní ceny z ČLR – (zdroj: Eurostat) _BAR_ 686 _BAR_ 601 _BAR_ 560 _BAR_ 533 _BAR_
Index 2001 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 88 _BAR_ 82 _BAR_ 78 _BAR_
(85) Výše uvedená tabulka ukazuje vývoj průměrných cen dovozů z ČLR.
Během posuzovaného období ceny klesly o 22 %.
(86) Prodejní ceny na trhu Společenství v období šetření, tj. ceny výrobního odvětví Společenství a ceny vyvážejících výrobců z dotčené země, byly porovnány.
Srovnání bylo provedeno po odečtení rabatů a slev.
Ceny výrobního odvětví Společenství byly upraveny podle cen ze závodu a ceny dovozů představovaly ceny CIF na hranici Společenství.
(87) Srovnání ukázalo, že v období šetření byly dovozy dotčeného výrobku prodány ve Společenství za ceny, které byly nižší než ceny výrobního odvětví Společenství, a to o 16,6 % v poměru k cenám výrobního odvětví Společenství.
Z této úrovně cenového podbízení a z vývoje cen ve výrobním odvětví Společenství, jak je uvedeno níže, je jasné, že již došlo k podstatnému poklesu cen.
5. Stav výrobního odvětví Společenství
(88) Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnoval přezkum účinků dumpingových dovozů na výrobní odvětví Společenství posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňují stav daného výrobního odvětví od roku 2001 (výchozí rok) do období šetření.
(89) Údaje výrobního odvětví Společenství uvedené níže představují souhrnné informace čtyř spolupracujících výrobců ve Společenství.
5.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(90) Vývoj výroby, výrobní kapacita a využití kapacity jsou následující:
Indexy 2001 = 100 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Výroba (tuny) _BAR_ 100 _BAR_ 88 _BAR_ 89 _BAR_ 91 _BAR_
Výrobní kapacita (tuny) _BAR_ 100 _BAR_ 90 _BAR_ 84 _BAR_ 84 _BAR_
Využití kapacity % _BAR_ 100 _BAR_ 98 _BAR_ 106 _BAR_ 108 _BAR_
(91) Jak ukazuje uvedená tabulka, výroba výrobního odvětví Společenství se během posuzovaného období snížila o 9 %.
Výrobní kapacita se snížila o 16 %, aby byly sníženy náklady, což vedlo k 8 % nárůstu využití kapacity.
5.2. Zásoby
(92) Údaje uvedené níže představují objem zásob na konci každého období.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Zásoby (tuny) _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
Index 2001 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 109 _BAR_ 105 _BAR_ 108 _BAR_
(93) Během posuzovaného období zásoby vzrostly o 8 %.
Je třeba poznamenat, že výrobní odvětví Společenství obvykle vyrábí dotčený výrobek na objednávku.
V důsledku toho nebyla úroveň zásob ve výrobním odvětví Společenství shledána významným ukazatelem při hodnocení situace výrobního odvětví Společenství.
5.3. Objem prodeje, podíly na trhu, růst a průměrná jednotková cena ve Společenství
(94) Údaje uvedené níže představují prodej výrobního odvětví Společenství nezávislým odběratelům ve Společenství.
Indexy 2001 = 100 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Objem prodeje (tuny) _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 99 _BAR_ 100 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 98 _BAR_ 100 _BAR_
Průměrné prodejní ceny (EUR/tuna) _BAR_ 100 _BAR_ 98 _BAR_ 89 _BAR_ 89 _BAR_
(95) Objemy prodeje a podíl na trhu výrobního odvětví Společenství byly během posuzovaného období stabilní.
Této stability bylo však dosaženo na úkor snížení průměrných prodejních cen o 11 % z důvodu pronikání dumpingových dovozů na trh Společenství.
(96) Rovněž je třeba poznamenat, že snížení průměrné ceny o 11 % je ve srovnání s poklesem cen v hlavních výrobkových segmentech podhodnoceno.
Dotčený výrobek se používá v ocelářském výrobním odvětví jako vyzdívka tří hlavních druhů zařízení: licích pánví, konvertorů a elektrických obloukových pecí.
Původně se čínské dovozy týkaly segmentu cihel pro licí pánve s nízkou hodnotou.
Během dotčeného období však existovala tendence proniknout do segmentu konvertorů a elektrických obloukových pecí.
Využití konvertorů a elektrických obloukových pecí musí být maximální a vyžaduje více vysoce kvalitních a nákladnějších cihel, aby bylo možno zvýšit počet ohřevů, než je vyzdívka vyměněna.
Analýza způsobů prodeje v posuzovaném období ukázala, že se výrobní odvětví Společenství přesunulo více k segmentům s nižším objemem, ale vyšší hodnotou, aby se bránilo tlaku čínských vývozů.
S ohledem na uvedené je jasné, že průměrné ceny některých jednotlivých druhů výrobků klesly o více než 11 %.
Například průměrná cena největší skupiny cihel (obsahujících 9 % zbytkového uhlíku a taveného oxidu hořečnatého) klesla v posuzovaném období o 19 %.
(97) Tváří v tvář rostoucím dovozům nemohlo výrobní odvětví Společenství růst ani přes snižování průměrných cen.
Právě naopak bylo nuceno snižovat výrobní kapacitu a pracovní síly.
5.4. Ziskovost
(98) Ziskovost uvedená níže znamená zisk z obratu s ohledem na prodej na trhu Společenství.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Ziskovost prodeje Společenství _BAR_ 100 _BAR_ 76 _BAR_ 26 _BAR_ 45 _BAR_
(99) Ziskovost v letech 2001 až 2003 značně klesla z důvodu snížení cen a souvisela s nárůstem dumpingových dovozů z ČLR.
V období šetření se ziskovost mírně zlepšila, čehož bylo dosaženo především snížením nákladů.
Kromě toho, ačkoli byla úroveň zisků v období šetření nad bodem zvratu, byla značně pod úrovní, které by toto výrobní odvětví mohlo dosáhnout v případě neexistence dumpingových dovozů.
Jak je možno pozorovat v roce 2001, kdy dumpingové dovozy stále představovaly relativně nízký podíl na trhu, úroveň zisků, která se mohla očekávat, by byla mnohem vyšší.
5.5. Návratnost investic, peněžní tok, investice a schopnost získat kapitál
(100) Trendy návratnosti investic, peněžního toku a investic jsou uvedeny v následující tabulce.
Indexy 2001 = 100 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Návratnost investic _BAR_ 100 _BAR_ 85 _BAR_ 50 _BAR_ 52 _BAR_
Peněžní tok _BAR_ 100 _BAR_ 81 _BAR_ 55 _BAR_ 60 _BAR_
Investice _BAR_ 100 _BAR_ 75 _BAR_ 131 _BAR_ 134 _BAR_
(101) Poznamenává se, že výše uvedené údaje pro návratnost investic odrážejí ve velké míře údaje o ziskovosti (zisk z obratu) uvedené výše.
Peněžní tok ukazuje přibližně tentýž trend, jmenovitě pokles v letech 2001 až 2003 a mírné zlepšení v období šetření.
Klesající návratnost investic a peněžního toku vyplývá ze skutečnosti, že průměrné prodejní ceny klesaly rychleji než průměrné náklady na prodané výrobky.
(102) Výrobní odvětví Společenství zvýšilo investice.
Jednalo se o investice na obnovu strojů a strojního vybavení spíše než o investice do nových výrobních zařízení.
(103) Schopnost výrobního odvětví Společenství získat kapitál, buď od vnějších poskytovatelů finančních prostředků nebo od mateřských společností, nebyla nicméně v posuzovaném období vážně postižena, protože společnosti patří do větších skupin.
Schopnost získat kapitál se proto hodnotí zejména na základě síly skupiny a ne nezbytně na základě výsledků samotného dotčeného odvětví.
Proto se tento činitel nepovažuje pro šetření za důležitý.
5.6. Zaměstnanost, produktivita a mzdy
Indexy 2001 = 100 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Počet zaměstnanců _BAR_ 100 _BAR_ 91 _BAR_ 92 _BAR_ 93 _BAR_
Produktivita (tuna/zaměstnanec) _BAR_ 100 _BAR_ 96 _BAR_ 98 _BAR_ 98 _BAR_
Mzdy _BAR_ 100 _BAR_ 84 _BAR_ 82 _BAR_ 82 _BAR_
(104) Jak je patrné z výše uvedené tabulky, výrobní odvětví Společenství snižovalo od roku 2001 do období šetření počet svých zaměstnanců.
Nárůst v roce 2003 do období šetření se dá vysvětlit zvýšením výroby.
Produktivita byla v tomto období velice stabilní.
(105) Mzdy se v roce 2002 výrazně snížily, ale do období šetření zůstávaly stabilní.
To bylo důsledkem programu restrukturalizace, která proběhla v uvedeném roce, jak je patrné z trendů výroby a zaměstnanosti uvedených výše.
5.7. Rozsah skutečného dumpingového rozpětí
(106) Dumpingová rozpětí jsou uvedena výše v oddíle o dumpingu.
Je jasné, že tato stanovená rozpětí nejsou zanedbatelná.
Kromě toho s ohledem na objem a ceny dumpingových dovozů nemůže být dopad rozsahu skutečného dumpingového rozpětí považován za nepatrný.
5.8. Účinky dřívějšího dumpingu nebo subvencování
(107) Výrobní odvětví Společenství se nezotavuje z účinků dřívějšího dumpingu nebo subvencování, protože podobná šetření nebyla dříve provedena.
5.9. Závěr o újmě
(108) Připomíná se, že zatímco objem prodeje a podíl na trhu ve Společenství byly relativně stabilní, utrpělo výrobní odvětví Společenství pokles průměrných cen v posuzovaném období o 11 %, a to i přes rozvoj skladby sortimentu k druhům výrobků s vyšší hodnotou.
Nehledě na snižování nákladů úroveň zisků podstatně klesla, což způsobilo, že v období šetření je zisk o 55 % pod úrovní roku 2001, a nachází se značně pod úrovní zisků, která by se dala předpokládat za neexistence dumpingových dovozů.
(109) Zhoršující se situaci výrobního odvětví Společenství v posuzovaném období potvrzuje také snížení výroby a výrobní kapacity, snížení mezd a zaměstnanosti, návratnosti investic, peněžního toku a nedostatečný růst i přes snížení průměrných cen o 11 %.
(110) Výše uvedený nepříznivý vývoj nastal v době poměrně stabilní produktivity, zvýšených investic a lepšího využití kapacity.
Vývoj s ohledem na zásoby a schopnost získat kapitál nebyl považován za významný z důvodů vysvětlených výše.
(111) S ohledem na tyto ukazatele byl vyvozen prozatímní závěr, že výrobní odvětví Společenství utrpělo v období šetření podstatnou újmu ve smyslu článku 3 základního nařízení.
D. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Předběžná poznámka
(112) Bylo také prošetřeno, zda existuje příčinná souvislost mezi dumpingovými dovozy z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
Přezkoumány byly i známé činitele, jiné než dumpingové dovozy, které mohly zároveň poškodit výrobní odvětví Společenství, aby se tak zajistilo, aby případná újma způsobená těmito dalšími činiteli nebyla připisována dumpingovým dovozům.
2. Dopad dovozů z ČLR
(113) Připomíná se, že objem dovozů z ČLR vzrostl asi o 150 % a že jejich podíl na trhu vzrostl během posuzovaného období o 118 %.
Kromě toho, jak bylo vysvětleno v 85. bodu odůvodnění, klesly ceny dovozů z ČLR o 22 % a, jak uvádí 87. bod odůvodnění, docházelo i k významnému cenovému podbízení.
Výrobní odvětví Společenství na tyto dovozy reagovalo zachováním objemu prodeje (aby neohrozilo úspory z rozsahu výroby), muselo však výrazně snížit ceny.
Tento pokles cen vedl, mimo jiné, k 55 % poklesu ziskovosti.
Tato ziskovost je značně pod úrovní, která se předpokládá pro tento druh výrobního odvětví, a není dále udržitelná.
3. Dopad dovozů ze třetích zemí
Index 2001 = 100 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Dovozy nepocházející z ČLR _BAR_ 100 _BAR_ 90 _BAR_ 140 _BAR_ 141 _BAR_
(114) Je velice nepravděpodobné, že by dovozy pocházející z ostatních třetích zemí, jako je Korejská republika a Brazílie, přispěly k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
Tržní podíl dovozů nepocházejících z ČLR činil v období šetření pouze asi 3 %.
Kromě toho průměrné ceny dovozů z Korejské republiky a Brazílie (tj. ze zemí, z nichž pocházely největší objemy dovozů z jiných zemí než ČLR), byly o 25 % a 47 % vyšší než ceny dovozů pocházejících z ČLR.
S ohledem na jejich podíl na trhu a relativně vysokou úroveň cen může být proto vyvozen závěr, že případné přispění k utrpěné újmě mohlo být pouze nepatrné.
4. Dopad hospodářské soutěže mezi výrobci ve Společenství a nevyužitá kapacita
(115) Někteří účastníci řízení prohlásili, že nevyužitá kapacita výrobního odvětví žáruvzdorných materiálů ve Společenství donutila výrobní odvětví Společenství konkurovat snížením cen na úroveň způsobující újmu.
Ovšem využití kapacity v posuzovaném období stanovené v šetření a uvedené v podobě indexu v 90. bodu odůvodnění toto tvrzení o nadbytečné kapacitě nepotvrdilo.
Spíše ukázalo, že úroveň kapacity připomínala úrovně z ocelářství a podobných odvětví.
Je jasné, že snížení kapacit a pokles cen byl z podstatné části reakcí na zvýšení dumpingových dovozů z ČLR.
Komise také poznamenává, že hlavní restrukturalizace výrobního odvětví žáruvzdorných materiálů Společenství proběhla již na konci devadesátých let.
5. Dopad vývoje v ocelářském výrobním odvětví
(116) Bylo uvedeno, že technický pokrok, který vedl k vývoji cihel s vyšší životností a efektivního procesu výroby oceli, způsobil výrobnímu odvětví Společenství újmu.
V průběhu šetření různí výrobci oceli podotkli, že v důsledku technického pokroku klesla spotřeba magnezitových cihel na tunu vyrobené oceli.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Výroba oceli v EU25 (v tisících tun) _BAR_ 180531 _BAR_ 180758 _BAR_ 183441 _BAR_ 185197 _BAR_
Spotřeba magnezitových cihel v EU25 (tuny) _BAR_ 399563 _BAR_ 397203 _BAR_ 401499 _BAR_ 400638 _BAR_
Užití cihel v ocelářství (tun na tisíc tun) _BAR_ 2,21 _BAR_ 2,20 _BAR_ 2,19 _BAR_ 2,16 _BAR_
Výše uvedená tabulka ukazuje, že využití magnezitových cihel v ocelářském výrobním odvětví činilo pouze asi 2 %.
Pokles tohoto malého rozsahu by nevysvětlil snížení prodejních cen a ziskovosti, jak je vysvětleno výše v oddíle o újmě.
Má se proto za to, že dopad lepší technické kvality cihel nemohl být významnou příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(117) Během šetření se zjistilo, že někteří výrobci oceli pokračují ve vlastní výrobě magnezitových cihel.
Nebylo však zjištěno, že by se tato praxe v daném období rozšiřovala.
Žádná ocelářská společnost navíc nespolupracovala jako výrobce magnezitových cihel, a proto bylo zřejmé, že toto výrobní odvětví nemělo žádný vliv na hospodářskou situaci výrobního odvětví Společenství.
6. Dopad změn směnného kurzu
(118) Dalším činitelem, o kterém se tvrdí, že způsobil újmu, je směnný kurz dolaru vůči euru.
Tento činitel je potenciálně důležitý, protože čínské renminbi je po mnoho let vázáno na dolar a tvrdí se, že výkyvy mezi kurzem dolaru vůči euru způsobily, že se pro čínské výrobce stal vývoz do Společenství zajímavějším.
(119) Pokles dolaru ve srovnání s eurem však nesouvisel vždy s nárůstem dovozů.
Směnný kurz začal klesat v červnu 2002, zatímco dovozy začaly výrazně růst v roce 2001.
Kromě toho je potřeba uvést, že sazby za dopravu z ČLR do Společenství v posuzovaném období výrazně stouply.
Kdyby dovozy z ČLR rostly pouze z důvodu, že výkyvy směnného kurzu vytvořily lepší tržní podmínky, mohlo by se také očekávat, že dovozy klesnou, anebo se alespoň ustálí, kdyby tyto výkyvy směnného kurzu byly kompenzovány zvýšením dopravních sazeb.
Ačkoli k této kompenzaci skutečně došlo (během posledních 15 měsíců posuzovaného období dopravní sazby vzrostly o 25 % (zdroj P&O Nedlloyd)), dovozy i nadále rostly.
(120) Je proto vyvozen předběžný závěr, že dopad změn směnného kurzu mohl jen stěží přispět k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
7. Dopad dovozů do Společenství výrobním odvětvím Společenství
(121) Někteří účastníci řízení rovněž tvrdili, že újmu si výrobní odvětví Společenství způsobilo samo, protože také dováželo dotčený výrobek z ČLR.
Připomíná se, že společnost RHI, která je zařazena do výrobního odvětví Společenství, dovážela v období šetření z ČLR 5 % celkového prodeje Společenství.
Avšak podíl dovozu a cenový rozdíl těchto dovozů ve srovnání s prodejem Společenství jsou relativně malé a nemohly mít podstatný dopad na trh.
8. Dopad vývozů výrobního odvětví Společenství
(122) Během období šetření bylo ze Společenství vyvezeno okolo 27 % objemu výroby výrobního odvětví Společenství.
V tomto období objem vývozu klesl jen mírně.
Ziskovost z těchto vývozů byla však vyšší než prodej na trhu Společenství a nemůže se o ní tvrdit, že měla jakýkoli nepříznivý dopad na újmu, kterou výrobní odvětví Společenství utrpělo.
9. Závěr o újmě
(123) Je třeba připomenout, že újmou v tomto případě je především pokles ceny, který způsobil snížení ziskovosti.
S ohledem na to, že rychlost růstu dovozů z ČLR výrazně snížila ceny výrobního odvětví Společenství, neexistuje nic, co by poukazovalo na to, že by výše uvedené ostatní činitele byly významnou příčinou podstatné újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
Během šetření nebyly zjištěny žádné další činitele, které mohly způsobit podstatnou újmu.
(124) Na základě uvedené analýzy účinků všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Společenství byl vyvozen předběžný závěr, že existuje příčinná souvislost mezi dumpingovými dovozy z ČLR a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
E. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Obecné úvahy
(125) Bylo posuzováno, zda existují přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že by nebylo v zájmu Společenství uložit antidumpingová cla na dovozy z dotčené země.
Komise odeslala dotazníky dovozcům, průmyslovým uživatelům a dodavatelům.
Komise obdržela dotazníky s odpověďmi od 14 uživatelů, pěti dodavatelů a tří nespřízněných dovozců.
(126) Na základě informací získaných od spolupracujících stran byly vyvozeny následující závěry.
2. Zájem výrobního odvětví Společenství
(127) Připomíná se, že výrobní odvětví Společenství představovali čtyři výrobci, kteří zaměstnávají asi 800 zaměstnanců pro výrobu a prodej dotčeného výrobku.
Připomíná se také, že hospodářské ukazatele výrobního odvětví Společenství uvedené výše prokázaly zhoršující se finanční výsledky v posuzovaném období.
Navzdory mírnému zlepšení v období šetření nemohlo výrobní odvětví Společenství dosáhnout uspokojivé finanční situace z důvodu dumpingových dovozů z ČLR.
(128) Je zřejmé, že když nebudou uložena opatření, stále více výroby ve Společenství bude uzavíráno a ocelářské společnosti budou nuceny čím dál více spoléhat na čínskou výrobu.
Na celém světě je v současnosti jen málo výrobních zařízení a naprostá většina surovin (především oxidu hořečnatého) se nachází v ČLR.
Proto neexistují žádné rozsáhlé dodavatelské zdroje v ostatních třetích zemích.
Na druhé straně, na základě výše uvedených informací, by výrobní odvětví Společenství samozřejmě mělo prospěch z přijetí antidumpingových opatření.
(129) Proto se došlo k prozatímnímu závěru, že antidumpingová opatření by byla v zájmu výrobního odvětví Společenství.
3. Zájem nespřízněných dovozců
(130) Čtyři společnosti vyplnily dotazníky určené nespřízněným dovozcům, ačkoli pouze dvě z nich dovážely dotčený výrobek v období šetření.
Tito spolupracující dovozci namítli vůči uložení opatření a prohlásili, že ve Společenství je pouze několik velkých výrobců žáruvzdorných materiálů a že dovoz čínských cihel rozšířil hospodářskou soutěž na trhu Společenství.
Budou-li opatření uložena a ceny zvýšeny, čínské společnosti sníží prodej ve Společenství a dovozci utrpí ztráty kvůli snížení obchodování a ziskovosti.
(131) Jeden dovozce tvrdil, že možná bude muset ukončit svou obchodní činnost, která zaměstnává 8 pracovníků, protože dotčený výrobek představuje podstatnou část jeho obchodní činnosti.
Účelem antidumpingových opatření však není ani zakázat dovoz, ani omezit činnost dovozců ve Společenství.
Vzhledem k tomu, že navrhovaná opatření se dotknou pouze poměrně malé části celkových nákladů ocelářského výrobního odvětví ve Společenství a že již existují obchodní vztahy mezi čínskými vyvážejícími výrobci a uživateli ve Společenství, které jsou založeny na konkrétních technických požadavcích, je pravděpodobné, že tradiční obchod dovozců bude pokračovat, i pokud se na dumpingové dovozy uloží antidumpingová opatření.
(132) Dále bylo zjištěno, že druhý dovozce by neutrpěl žádné značné následky, kdyby byla opatření uložena, protože dotčený výrobek představuje mnohem méně než 1 % celkového obratu společnosti.
4. Zájem dodavatelů
(133) Dodavatelé, kteří při šetření spolupracovali, řízení podpořili.
Dvě společnosti, které výrobnímu odvětví Společenství dodávaly hlavní surovinu pro výrobu magnezitových cihel, vypálený magnezit, prohlásily, že před několika lety musely zastavit dodávky pro výrobní odvětví žáruvzdorných materiálů, protože na trh vstoupila čínská surovina a, později, čínské magnezitové cihly.
5. Zájem uživatelů
5.1. Předběžná poznámka
(134) Dotazníky s odpověďmi předložilo čtrnáct uživatelských společností, tj. výrobců oceli, a další výrobce a Wirtschaftsvereinigung Stahl (německá asociace oceli).
Jeden další uživatel vyjádřil podporu podnětu výrobního odvětví Společenství, ale všechny ostatní ocelářské společnosti byly proti uložení antidumpingových opatření.
Uživatelské společnosti představovaly celkem asi 38 % spotřeby magnezitových cihel ve Společenství.
5.2. Vysoce citlivý výrobek
(135) Žáruvzdorné materiály jsou strategicky velmi důležité materiály pro ocelářské výrobní odvětví.
Veškerá ocel, kterou vyrábí, prochází konvertory, pecemi a licími pánvemi, které jsou vyzděny magnezitovými cihlami.
Závada žáruvzdorného materiálu by tedy mohla mít podstatné následky ve smyslu přerušení výroby, opravy a bezpečnosti.
Proto je vysoká kvalita, tj. cihly s dlouhou životností, a dobrá technická podpora velmi důležitým činitelem pro tento druh výrobku.
Z důvodu těchto vysokých technických požadavků je vybudování dodavatelského vztahu náročné na čas, výši investic a průzkum.
Také výměna jednoho čínského výrobce za jiného by byla velmi obtížná.
Výrobci oceli tvrdí, že s čínskými výrobci a jejich dovozci ve Společenství dosáhli během posledních dvou let dobrého pokroku, zejména s ohledem na zlepšení efektivnosti a provedené inovace.
(136) Oponující společnosti se obávají, že by následně mohlo vzniknout vážné nebezpečí nedostatku vysoce kvalitních cihel s odpovídající technickou podporou.
Obávají se, že by čínští výrobci zmizeli z trhu Společenství, pokud by byla opatření uložena.
Kromě toho se hlavní zásoby magnezitu, který je hlavní surovinou pro výrobu magnezitových cihel, nacházejí v ČLR.
Ocelářské výrobní odvětví se proto obává, že by jeho vztahy s čínskými dodavateli surovin mohly být poškozeny.
(137) Jak již bylo uvedeno, účelem antidumpingových opatření není ani zakázat dovozy, ani omezit činnost výrobců oceli.
Po jejich uplatnění by na trh Společenství mohly stále vstupovat dovozy nezpůsobující újmu.
Proto by navázané vztahy s čínskými vývozci mohly pokračovat, i kdyby byla na dumpingové dovozy uložena antidumpingová opatření.
To potvrzuje skutečnost, že dotčený výrobek představuje pouze nevýznamnou část celkových výrobních nákladů výrobců oceli, takže dopad opatření na náklady uživatelů je zanedbatelný (viz 143. bod odůvodnění níže).
(138) Je rovněž třeba upozornit na skutečnost, že dotčený výrobek má strategický význam pro ocelářské výrobní odvětví.
Pokud by opatření nebyla uložena, vzniklo by z dlouhodobého hlediska nebezpečí přenosu výroby dotčeného výrobku do ČLR.
S ohledem na nedostatek důležitých výrobců v ostatních třetích zemích je jasné, že taková závislost na čínských dovozech není pro ocelářské výrobní odvětví životaschopným scénářem.
(139) Kromě toho neexistuje podložený důkaz týkající se možného dopadu na přístup k surovinám u těch výrobců oceli, kteří mají vlastní výrobu magnezitových cihel.
5.3. Tržní struktura
(140) Uživatelské výrobní odvětví tvrdilo, že by opatření posílila tržní strukturu skládající se z mála důležitých výrobců.
Uživatelé tvrdili, že tato situace nedostatečné hospodářské soutěže vznikla v důsledku fúzí a koupí ve výrobním odvětví žáruvzdorných materiálů v devadesátých letech.
(141) Největší výrobce na trhu Společenství měl asi 30 % podíl na trhu v období šetření a je nepravděpodobné, že by byl dostatečně velký na to, aby ovládal trh.
To podporuje i skutečnost, že dovozy z ČLR mohly narušit jeho podíl na trhu.
Jak je uvedeno výše, tyto dovozy budou s největší pravděpodobností pokračovat i po uložení opatření.
Kromě toho ve Společenství vyrábí magnezitové cihly mnoho menších společností, včetně některých samotných ocelářských společností, a během šetření nebyly poskytnuty žádné důkazy o tom, jakým způsobem velké společnosti na trhu Společenství ovládaly trh v uváděném rozsahu.
Protože neexistovaly žádné důkazy o jednání v rozporu s pravidly hospodářské soutěže, zůstává toto tvrzení nepodloženým a neopodstatněným.
5.4. Zvýšené náklady
(142) Ocelářské výrobní odvětví také tvrdilo, že antidumpingová cla na magnezitové cihly by způsobila další náklady na vysoce cenově citlivém trhu s ocelí, zejména s ohledem na hospodářskou soutěž s výrobci oceli mimo Společenství.
Proto by antidumpingová cla měla vliv na konkurenceschopnost ocelářského výrobního odvětví. Zejména i proto, že tlak na trzích s jinými surovinami pro výrobu ocelových výrobků je rovněž vysoký.
(143) Odpovědi v dotaznících uživatelského výrobního odvětví však ukazují, že náklady na magnezitové cihly zodpovídají za značně méně než 1 % celkových nákladů.
Proto by navrhovaná antidumpingová cla měla jen okrajový vliv na celkové náklady procesu výroby oceli.
Kromě toho poslední vývoj v ocelářském výrobním odvětví jasně ukazuje, jak dalece se zlepšily prodejní ceny a ziskovost, což znamená, že důležitost magnezitových cihel v celkovém obratu z prodeje dále klesla.
5.5. Závěr o zájmu uživatelů
(144) S ohledem na výše uvedené je nepravděpodobné, že by antidumpingová opatření vedla k nedostatku dodávek nebo k nekonkurenční situaci na trhu Společenství, zejména proto, že je pravděpodobné, že si čínské magnezitové cihly udrží současný podíl na trhu.
Pokud jde o nárůst nákladů, bylo zjištěno, že by byl pouze okrajový a neměl by podstatný vliv na konkurenceschopnost ocelářského výrobního odvětví.
Proto se má prozatím za to, že zájem uživatelů nebrání uložení opatření.
6. Závěr o zájmu Společenství
(145) Uložení opatření na dovozy magnezitových cihel pocházejících z dotčených zemí by byl nepochybně v zájmu výrobního odvětví Společenství.
Pokud jde o dovozce/obchodníky a o uživatelská výrobní odvětví, očekává se, že jakýkoli dopad na ceny magnezitových cihel bude pouze okrajový.
Naopak ztráty podílu na trhu, snížení cen a ztráty zisků, které výrobní odvětví Společenství utrpělo, jsou nepochybně většího rozsahu.
(146) S ohledem na výše uvedené byl vyvozen předběžný závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody pro to, aby antidumpingová cla na dovozy magnezitových cihel pocházejících z ČLR nebyla uložena.
F. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Rozpětí odstraňující újmu
(147) S ohledem na závěry učiněné ohledně dumpingu, újmy a zájmu Společenství by opatření měla být uložena, aby bylo zabráněno další újmě, která by byla způsobena výrobnímu odvětví Společenství dumpingovými dovozy.
(148) Opatření by měla být uložena na úrovni dostatečné pro odstranění újmy způsobené těmito dovozy bez překročení zjištěného dumpingového rozpětí.
Při výpočtu nezbytné výše cla pro odstranění následků dumpingu způsobujícího újmu se přihlíželo k tomu, že jakákoli opatření by měla umožnit výrobnímu odvětví Společenství pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout celkového zisku před zdaněním, kterého by mohlo v rozumné míře dosáhnout výrobní odvětví tohoto druhu z prodeje obdobného výrobku ve Společenství za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. za neexistence dumpingových dovozů.
Ziskové rozpětí před zdaněním použité pro tento výpočet činilo 8 % obratu a vycházelo z úrovní zisků získaných před existencí dumpingových dovozů.
Na tomto základě byla pro výrobní odvětví Společenství vypočtena cena obdobného výrobku, která nezpůsobuje újmu.
Cena, která nezpůsobuje újmu, byla získána připočtením uvedeného ziskového rozpětí ve výši 8 % k výrobním nákladům.
(149) Nezbytný nárůst cen byl po té stanoven na základě srovnání váženého průměru dovozní ceny a průměrné ceny, která nezpůsobuje újmu.
K dovozní ceně byla připočtena 10 % rezerva, a to ze tří důvodů.
Zaprvé, výrobní zařízení výrobního odvětví Společenství se nacházela v blízkosti oceláren, zatímco náklady na dopravu a pojištění z hraničního přechodu Společenství za dovozy byly obvykle vyšší.
Za druhé, výrobní odvětví Společenství uvedlo jako součást nákupní ceny pro příslušné ocelárny technickou podporu, zatímco vývozci obvykle nikoli.
Za třetí, veškeré prodeje výrobního odvětví Společenství probíhaly na úrovni konečného uživatele, zatímco dovozové transakce probíhaly na úrovni obchodníků, kteří měli dodatečné náklady.
(150) Rozdíl vzniklý z tohoto srovnání byl pak vyjádřen jako procentní podíl průměrné dovozní hodnoty CIF (náklady, pojištění a přepravné).
Toto srovnání bylo provedeno s využitím kódových čísel výrobků KČV, jak je vysvětleno v 11. bodu odůvodnění.
(151) Prozatímní vážená průměrná rozpětí, která způsobovala újmu, byla u společností, kterým bylo uděleno individuální zacházení nebo zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím, následující:
—Liaoning Mayerton Refractories Co. Ltd _BAR_ 17,1 % _BAR_
—Yingkou Sanhua Refractory Materials Co. Ltd _BAR_ 42,1 % _BAR_
—Yingkou Kyushu Refractories Co. Ltd _BAR_ 21,9 % _BAR_
—Yingkou Guangyang Refractories Co. Ltd _BAR_ 21,9 % _BAR_
—Yingkou Qinghua Refractories Co. Ltd _BAR_ 54,6 % _BAR_
—Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd _BAR_ 66,1 %. _BAR_
(152) Pro výpočet celostátní úrovně pro odstranění újmy uplatňované na všechny ostatní vývozce v ČLR je třeba připomenout, že úroveň spolupráce byla nízká.
Proto se stanovilo rozpětí na základě údajů od spolupracujících vývozců, kterým nebylo přiznáno ani zacházení jako v zemi s tržním hospodářstvím, ani individuální zacházení.
Vzhledem k tomu, že tato úroveň pro odstranění újmy byla nižší než nejvyšší rozpětí působící újmu stanovené pro společnosti uvedené výše, a aby se odstranily pobídky k odepírání spolupráce, se celostátní rozpětí újmy stanovilo ve výši nejvyššího rozpětí uvedeného výše, tj. 66,1 %.
2. Prozatímní opatření
7 odst. 2 základního nařízení by měla být uložena prozatímní antidumpingová cla na dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
Antidumpingová cla by měla být stanovena podle dumpingového rozpětí či rozpětí pro odstranění újmy, podle toho, které je nižší, v souladu s pravidlem o menším clu.
Protože byla úroveň spolupráce nízká, zbytkové rozpětí bude stanoveno jako nejvyšší rozpětí vypočítané pro spolupracující vývozce, tj. 66,1 % z ceny CIF na hranici Společenství před proclením.
Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě závěrů šetření.
Odrážejí tedy situaci zjištěnou během šetření ohledně uvedených společností.
Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu uplatňovanému na "všechny ostatní společnosti") jsou proto výhradně použitelné pro dovozy výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobené těmito společnostmi, konkrétně uvedenými právnickými osobami.
Dovezené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž jméno a adresa nebyly konkrétně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů spřízněných s konkrétně uvedenými společnostmi, nemohou tyto sazby využívat a podléhají celní sazbě uplatňované na "všechny ostatní společnosti".
(154) European Commission
Directorate-General for Trade
Direction B
Office J-79 5/16
B-1049 Brussels.
[3] se všemi důležitými informacemi, zejména s informacemi o jakýchkoli změnách činnosti společnosti spojené s výrobou, domácími a vývozními prodeji souvisejícími např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů.
Nařízení bude případně odpovídajícím způsobem pozměněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(155) Navrhovaná antidumpingová cla jsou následující:
Společnost _BAR_ Rozpětí odstraňující újmu _BAR_ Dumpingové rozpětí _BAR_ Navrhované antidumpingové clo _BAR_
Liaoning Mayerton Refractories Co. Ltd _BAR_ 17,1 % _BAR_ 11,2 % _BAR_ 11,2 % _BAR_
Yingkou Sanhua Refractory Materials Co. Ltd _BAR_ 42,1 % _BAR_ 34,1 % _BAR_ 34,1 % _BAR_
Yingkou Kyushu Refractories Co. Ltd _BAR_ 21,9 % _BAR_ 55,7 % _BAR_ 21,9 % _BAR_
Yingkou Guangyang Refractories Co. Ltd _BAR_ 21,9 % _BAR_ 55,7 % _BAR_ 21,9 % _BAR_
Yingkou Qinghua Refractories Co. Ltd _BAR_ 54,6 % _BAR_ 41,4 % _BAR_ 41,4 % _BAR_
Yingkou Orind Refractories Ltd _BAR_ 66,1 % _BAR_ 99,9 % _BAR_ 66,1 % _BAR_
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd _BAR_ 66,1 % _BAR_ 99,9 % _BAR_ 66,1 % _BAR_
RHI Refractories Liaoning Co. Ltd _BAR_ 66,1 % _BAR_ 99,9 % _BAR_ 66,1 % _BAR_
Dashiqiao City Magnesite Refractory Factory Co., Ltd _BAR_ 66,1 % _BAR_ 99,9 % _BAR_ 66,1 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 66,1 % _BAR_ 99,9 % _BAR_ 66,1 % _BAR_
G. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(156) V zájmu řádného úředního postupu je třeba stanovit období, během kterého mohou účastníci řízení, kteří se přihlásili ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení.
Kromě toho je třeba uvést, že závěry týkající se uložení cel pro účely tohoto nařízení jsou prozatímní a je možné, že budou muset být přezkoumány pro účel konečného cla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Na dovozy chemicky vázaných, nepálených magnezitových cihel, jejichž hořčíková složka obsahuje alespoň 80 % MgO, ať obsahují magnezit či nikoli, pocházejících z Čínské lidové republiky, kódů KN ex68159100, ex68159910 a ex68159990 (kódy TARIC 6815910010, 6815991020 a 6815999020), se ukládá prozatímní antidumpingové clo.
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství, před zaplacením cla, pro výrobky popsané v odstavci 1, se stanoví takto:
Výrobce _BAR_ Antidumpingové clo(%) _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Liaoning Mayerton Refractories Co. Ltd, Jinqiao Development Zone, Dashiqiao, Liaoning Province, 115100, ČLR _BAR_ 11,2 _BAR_ A632 _BAR_
Yingkou Sanhua Refractory Materials Co. Ltd, Gangdu Management Zone, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, ČLR _BAR_ 34,1 _BAR_ A633 _BAR_
Yingkou Kyushu Refractories Co. Ltd, Houlashan, Jinqiao Village, Dashiqiao City, Liaoning Province 115100, ČLR _BAR_ 21,9 _BAR_ A634 _BAR_
Yingkou Guangyang Refractories Co. Ltd., Houlashan, Jinqiao Village, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, ČLR _BAR_ 21,9 _BAR_ A635 _BAR_
Yingkou Qinghua Refractories Co. Ltd, Qinghuayu Village, Qinghua District, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, ČLR _BAR_ 41,4 _BAR_ A636 _BAR_
Yingkou Orind Refractories Ltd, Wanghai, Bayuquan, Yingkou, Liaoning, 115007, ČLR _BAR_ 66,1 _BAR_ A637 _BAR_
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd, Biangan Village, Nanlou Economic Development zone, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, ČLR _BAR_ 66,1 _BAR_ A638 _BAR_
RHI Refractories Liaoning Co. Ltd, Shenjingzi, Bayuquan, Yingkou, Liaoning, 115007, P.R. ČLR _BAR_ 66,1 _BAR_ A639 _BAR_
Dashiqiao City Magnesite Refractory Factory Co. Ltd, No. 8, Heping Yuzigou, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, ČLR _BAR_ 66,1 _BAR_ A640 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 66,1 _BAR_ A999 _BAR_
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu ve Společenství podléhá složení jistoty rovnající se výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 384/96, mohou účastníci řízení žádat o poskytnutí informací o podstatných skutečnostech a úvahách, na základě kterých bylo přijato toto nařízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat Komisi o ústní slyšení do 30 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Podle čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 384/96 se mohou dotčené strany vyjádřit k uplatňování tohoto nařízení do jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 553/2005
ze dne 11. dubna 2005
o novém přidělení dovozních práv pro dovoz nejatečních býků, krav a jalovic určitých alpských nebo horských plemen dle nařízení (ES) č. 1081/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1081/1999 ze dne 26. května 1999 o otevření a správě dovozních celních kvót pro nejateční býky, krávy a jalovice určitých alpských a horských plemen, které zrušuje nařízení (ES) č. 1012/98 a mění nařízení (ES) č. 1143/98 [2], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Množství uvedená v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1081/1999 jsou:
- 3711 kusů zvířat pořadového čísla 09.0001,
- 3712 kusů zvířat pořadového čísla 09.0003.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 12. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 554/2005
ze dne 11. dubna 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 13. do 26. dubna 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 555/2005
ze dne 17. února 2005
o uzavření Protokolu, kterým se na období od 1. ledna 2004 do 31. prosince 2006 stanoví rybolovná práva na tuňáky a finanční příspěvek podle Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Madagaskarskou demokratickou republikou o rybolovu při pobřeží Madagaskaru
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 ve spojení s čl. 300 odst. 2 a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s Dohodou mezi Evropským hospodářským společenstvím a Madagaskarskou demokratickou republikou o rybolovu při pobřeží Madagaskaru [2] vedly obě smluvní strany jednání s cílem stanovit změny a dodatky dohody na konci období provádění protokolu k ní připojeného.
(2) Jako výsledek těchto jednání byl dne 8. září 2003 parafován nový protokol, kterým se na období od 1. ledna 2004 do 31. prosince 2006 stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle uvedené dohody.
(3) Je v zájmu Společenství uvedený protokol schválit.
(4) Je třeba stanovit způsob rozdělení rybolovných práv mezi členské státy a vycházet při tom z tradičního rozdělení rybolovných práv v rámci dohody o rybolovu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Protokol, kterým se na od 1. ledna 2004 do 31. prosince 2006 stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Madagaskarskou demokratickou republikou o rybolovu při pobřeží Madagaskaru, se schvaluje jménem Společenství.
Znění protokolu se připojuje k tomuto nařízení.
Článek 2
Rybolovná práva stanovená v protokolu se rozdělují mezi členské státy takto:
a) plavidla lovící tuňáka vlečnou sítí:
Španělsko: 22 plavidel;
Francie: 16 plavidel;
Itálie: 2 plavidla;
b) plavidla lovící na dlouhý vlasec s návazci:
Španělsko: 24 plavidel;
Francie: 10 plavidel;
Portugalsko: 6 plavidel.
Jestliže žádosti o licence těchto členských států nevyčerpají rybolovná práva stanovená protokolem, může vzít Komise v úvahu žádosti o licence ostatních členských států.
Článek 3
Členské státy, jejichž plavidla provozují rybolov podle tohoto protokolu, oznámí Komisi množství odlovů z jednotlivých populací v rybolovné oblasti Madagaskaru v souladu s nařízením Komise (ES) č. 500/2001 ze dne 14. března 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 2847/93, pokud jde o kontrolu úlovků rybářských plavidel Společenství ve vodách třetích zemí a na volném moři [3].
Článek 4
Předseda Rady je oprávněn jmenovat osoby zmocněné podepsat protokol zavazující Společenství.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 556/2005
ze dne 12. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 557/2005
ze dne 11. dubna 2005
o zákazu rybolovu krevetky severní plavidly plujícími pod vlajkou některého ze členských států kromě Estonska, Litvy, Lotyšska a Polska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [1], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů, určuje kvóty pro krevetku severní na rok 2005 [2].
(2) S cílem zajistit dodržování ustanovení týkajících se množstevních omezení odlovů populace, na niž se vztahuje kvóta, je nezbytné, aby Komise určila datum, ke kterému se bude mít za to, že úlovky odlovené plavidly plujícími pod vlajkou členského státu vyčerpaly přidělenou kvótu.
(3) Podle informací, které byly sděleny Komisi, úlovky krevetky severní odlovené ve vodách oblasti NAFO 3L plavidly plujícími pod vlajkou některého ze členských států nebo registrovanými v některém ze členských států kromě Estonska, Litvy, Lotyšska a Polska naplnily kvótu přidělenou na rok 2005.
Společenství zakázalo rybolov této populace od 24. února 2005.
Mělo by být proto stanoveno toto datum,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Má se za to, že úlovky krevetky severní odlovené vodách oblasti NAFO 3L plavidly plujícími pod vlajkou některého ze členských států nebo registrovanými v některém ze členských států kromě Estonska, Litvy, Lotyšska a Polska vyčerpaly kvótu přidělenou Společenství na rok 2005.
Zakazuje se rybolov krevetky severní ve vodách oblasti NAFO 3L prováděný plavidly plujícími pod vlajkou některého ze členských států nebo registrovanými v některém ze členských států kromě Estonska, Litvy, Lotyšska a Polska, jakož i uchovávání, překládka a vykládka této populace odlovené těmito plavidly od data, od kterého se použije toto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 558/2005
ze dne 12. dubna 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 3846/87, kterým se zavádí nomenklatura zemědělských produktů pro vývozní náhrady a nařízení (ES) č. 174/1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 3846/87 [2] stanoví na základě kombinované nomenklatury nomenklaturu zemědělských produktů pro vývozní náhrady.
(2) Nomenklatura pro vývozní náhrady stanoví minimální požadavky na mléko, sušinu a mléčný tuk u sýrů způsobilých pro vývozní náhrady.
Určitý druh sýru vyráběný v některých členských státech může splňovat tyto nezbytné požadavky, ale vzhledem k tomu, že nespadá do stávajícího klasifikačního systému nomenklatury pro vývozní náhrady, nemůže vývozních náhrad využít.
Vzhledem k důležitosti uvedeného sýru pro mléčný průmysl, obchod i zúčastněné producenty je vhodné doplnit kód produktu pod název "jiné sýry", čímž se umožní sýru být zařazen do nomenklatury pro vývozní náhrady.
(3) Žádosti o vývozní licence v kategorii výrobků "sýry" neustále přesahují hranici vývozních limitů, která byla Společenství uložena v rámci Dohody o zemědělství uzavřené během uruguayského kola jednání o mezinárodním obchodu.
Další vývozní licence, které se použijí pro nově založený kód, dále zvýší tlak na tuto kategorii.
(4) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 [3] stanoví, že náhrada pro vývoz sýrů se neposkytuje, pokud cena s dodáním na hranice, určená před podáním žádosti o náhradu v členském státě vývozu, činí méně než 230 EUR na 100 kilogramů.
První odstavec se však nepoužije pro sýry kódu 0406 90 33 9919 nomenklatury pro náhrady.
Vzhledem k těmto okolnostem a k velkému počtu žádostí o vývozní licence pro sýry je vhodné použít toto opatření pro všechny sýry bez výjimky.
(5) Poznámka 10 z oddílu 9 přílohy I nařízení (EHS) č. 3846/87 použitelná pro strouhané, práškové a tavené sýry stanoví, že za účelem výpočtu náhrady se neberou v úvahu přidané nemléčné látky.
Je vhodné rozšířit toto ustanovení na všechny sýry a lépe příslušné nemléčné látky popsat.
Je možné, že pro vývozce bude obtížné a pro příslušné orgány ještě obtížnější určit hmotnost těchto látek.
Je proto vhodné snížit náhradu o paušální částku.
(6) Náhrada se poskytuje v závislosti na čisté hmotnosti sýrů.
Pokud jsou sýry obalené popelem, v parafinovém nebo voskovém obalu či v plastické fólii, může docházet k určitým nejasnostem.
Je vhodné stanovit, že takový druh obalu se nezapočítává do čisté hmotnosti produktu za účelem výpočtu náhrady.
Je možné, že pokud jde o plastickou fólii, parafin nebo popel, budou výrobce a příslušné orgány jen těžko moci určit hmotnost těchto materiálů.
Je proto vhodné snížit náhradu o paušální částku.
(7) Nařízení (EHS) č. 3846/87 a (ES) č. 174/1999 by měla být proto odpovídajícím způsobem pozměněna.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (EHS) č. 3846/87 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
V článku 3 nařízení (ES) č. 174/1999 se zrušuje čtvrtý odstavec.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 559/2005
ze dne 12. dubna 2005
o zahájení šetření možného obcházení antidumpingových opatření uložených nařízením Rady (ES) č. 2074/2004 na dovoz některých mechanismů kroužkových vazačů pocházejících z Čínské lidové republiky dovozem některých mechanismů kroužkových vazačů zasílaných z Laoské lidově demokratické republiky, ať již jsou prohlášeny za pocházející z Laoské lidově demokratické republiky či nikoliv, a o zavedení evidence těchto dovozů
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 13 odst. 3, čl. 14 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŽÁDOST
(1) Komise obdržela žádost podle čl. 13 odst. 3 základního nařízení, aby prošetřila možné obcházení antidumpingových opatření uložených na dovoz některých mechanismů kroužkových vazačů pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2) Žádost byla podána dne 28. února 2005 aliancí Ring Alliance Ringbuchtechnik GmbH jménem výrobců, kteří představují více než 70 % výroby některých mechanismů kroužkových vazačů ve Společenství.
B. VÝROBEK
(3) Výrobkem dotčeným možným obcházením jsou některé mechanismy kroužkových vazačů, běžně deklarované pod kódem KN ex83051000, pocházející z Čínské lidové republiky.
Tento kód KN je uveden pouze pro informaci.
(4) Výrobkem, kterého se týká šetření, jsou některé mechanismy kroužkových vazačů zasílané z Laoské lidově demokratické republiky (dále jen "prošetřovaný výrobek"), běžně deklarované pod stejnými kódy jako dotyčný výrobek pocházející z Čínské lidové republiky.
C. STÁVAJÍCÍ OPATŘENÍ
(5) Stávajícími platnými opatřeními, která mohou být obcházena, jsou antidumpingová opatření uložená nařízením Rady (ES) č. 2074/2004 [2], která byla rozšířena na dovoz stejného výrobku zasílaného z Vietnamu [3].
D. DŮVODY
(6) Žádost obsahuje dostatečné zřejmé důkazy, že antidumpingová opatření na dovoz dotyčného výrobku pocházejícího z Čínské lidové republiky jsou obcházena překládkou prošetřovaného výrobku v Laoské lidově demokratické republice a/nebo jeho montáží v Laoské lidově demokratické republice.
Předloženy byly následující důkazy:
- Žádost prokazuje, že došlo k významné změně obchodních toků, jelikož dovozy prošeřovaného výrobku se značně zvýšily, zatímco dovozy dotyčného výrobku pocházejícího z Čínské lidové republiky se po uložení opatření snížily, a že kromě uložení cla neexistuje pro takovou změnu dostatečné opodstatnění nebo důvod.
- Zdá se, že tato změna obchodních toků vyplývá z překládky některých mechanismů kroužkových vazačů pocházejících z Čínské lidové republiky v Laoské lidově demokratické republice a/nebo jejich montáže v Laoské lidově demokratické republice.
- Žádost dále obsahuje dostatečné zřejmé důkazy, že jsou mařeny vyrovnávací účinky stávajících antidumpingových opaření na dovoz dotyčného výrobku pocházejícího z Čínské lidové republiky, pokud se jedná o ceny i množství.
Zdá se, že významný objem dovozů některých mechanismů kroužkových vazačů z Laoské lidově demokratické republiky nahradil dovoz dotyčného výrobku pocházejícího z Čínské lidové republiky.
- Navíc žádost obsahuje dostatečné zřejmé důkazy, že ceny prošetřovaného výrobku jsou dumpingové ve vztahu k obvyklé hodnotě, jež byla dříve stanovena pro některé mechanismy kroužkových vazačů pocházejících z Čínské lidové republiky dříve.
- Budou-li v průběhu šetření zjištěny kromě překládky a montáže i jiné praktiky obcházení přes Laoskou lidově demokratickou republiku ve smyslu článku 13 základního nařízení, může být šetření rozšířeno i na tyto praktiky.
E. POSTUP
(7) S ohledem na výše uvedené došla Komise k závěru, že existují dostatečné důkazy k zahájení šetření podle článku 13 základního nařízení a k zavedení celní evidence dovozu některých mechanismů kroužkových vazačů zasílaných z Laoské lidově demokratické republiky v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení, ať již jsou prohlášeny za pocházející z Laoské lidově demokratické republiky či nikoliv.
a) Dotazníky
(8) K získání informací, jež pro šetření považuje za nezbytné, zašle Komise dotazníky vývozcům / výrobcům a sdružením vývozců / výrobců v Laoské lidově demokratické republice, vývozcům / výrobcům a sdružením vývozců / výrobců v Čínské lidové republice, dovozcům a sdružením dovozců ve Společenství, kteří spolupracovali na šetření vedoucímu ke stávajícím opatřením nebo kteří jsou uvedeni v žádosti, jakož i orgánům Čínské lidové republiky a Laoské lidově demokratické republiky.
V případě potřeby mohou být informace vyžádány také od výrobního odvětví Společenství.
(9) Všechny zúčastněné strany by v každém případě měly neprodleně kontaktovat Komisi, nejpozději však ve lhůtě stanovené v článku 3, aby zjistily, zda jsou uvedeny v žádosti, a případně si ve lhůtě stanovené v čl. 3 odst. 1 tohoto nařízení vyžádaly dotazník, přičemž na všechny zúčastněné strany se vztahuje lhůta stanovená v čl. 3 odst. 2 tohoto nařízení.
(10) Orgány Čínské lidové republiky a Laoské lidově demokratické republiky budou informovány o zahájení šetření a obdrží kopii žádosti.
b) Shromažďování informací a konání slyšení
(11) Všechny zúčastněné strany se tímto vyzývají, aby písemně sdělily svá stanoviska a předložily podpůrné důkazy.
Komise dále může zúčastněným stranám poskytnout slyšení, pokud o to písemně požádají a prokáží, že pro slyšení existují zvláštní důvody.
c) Osvobození od evidence dovozů nebo opatření
(12) Protože k možnému obcházení dochází mimo Společenství, mohou být v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení udělena osvobození výrobcům dotyčného výrobku, kteří mohou prokázat, že nejsou ve vztahu k žádnému výrobci, na kterého se opatření vztahují, a u kterých bylo zjištěno, že nejsou do obcházení zapojeni, jak je uvedeno v čl. 13 odst. 1 a čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Výrobci, kteří chtějí získat osvobození, by měli podat žádost řádně doloženou důkazy ve lhůtě uvedené v čl. 3 odst. 3 tohoto nařízení.
F. EVIDENCE
(13) Podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení by měla být u dovozu prošetřovaného výrobku zavedena celní evidence, aby v případě, že šetření prokáže obcházení, mohla být následně na dovozy zasílané z Laoské lidově demokratické republiky uložena antidumpingová cla v příslušné výši se zpětnou platností ode dne celní evidence.
G. LHŮTY
(14) V zájmu řádné správy by měly být stanoveny lhůty, během nichž:
- zúčastněné strany mohou samy kontaktovat Komisi, zaslat písemně svá stanoviska, odpovědi na dotazník nebo poskytnout další informace, které by měly být při šetření vzaty v úvahu,
- výrobci z Laoské lidově demokratické republiky mohou požádat o osvobození z evidence dovozů nebo opatření,
- zúčastněné strany mohou písemně požádat Komisi o slyšení.
(15) Je třeba věnovat pozornost skutečnosti, že výkon většiny procesních práv stanovených v základním nařízení závisí na tom, zda se zúčastněná strana sama přihlásí ve lhůtě uvedené v článku 3 tohoto nařízení.
H. NEDOSTATEČNÁ SPOLUPRÁCE
(16) V případech, kdy zúčastněná strana odmítne umožnit přístup k nezbytným informacím nebo je neposkytne v příslušné lhůtě nebo pokud klade závažným způsobem překážky šetření, mohou v souladu s článkem 18 základního nařízení prozatímní nebo konečná pozitivní nebo negativní zjištění vycházet z dostupných údajů.
(17) Pokud se zjistí, že jakákoli zúčastněná strana předložila nepravdivé nebo zavádějící informace, nebere se na takové informace ohled, a v souladu s článkem 18 základního nařízení se mohou použít dostupné údaje.
Pokud jakákoli zúčastněná strana nespolupracuje nebo spolupracuje pouze částečně, a zjištění se proto podle článku 18 základního nařízení zakládají na dostupných údajích, může být výsledek pro dotčenou stranu méně příznivý, než kdyby spolupracovala,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V souladu s čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 384/96 se zahajuje šetření za účelem zjištění, zda dovozy některých mechanismů kroužkových vazačů zasílaných do Společenství z Laoské lidově demokratické republiky, ať už jsou prohlášeny za pocházející z Laoské lidově demokratické republiky či nikoliv, a spadající pod kód KN ex83051000 (kódy TARIC 8305100013 a 8305100023) obcházejí opatření uložená nařízením Rady (ES) č. 2074/2004.
Mechanismy kroužkových vazačů jsou pro účely tohoto nařízení mechanismy, které se skládají ze dvou obdélníkových ocelových plechů nebo drátů a na nich upevněných alespoň čtyřech polokroužků z ocelového drátu, které jsou spojeny ocelovou deskou.
Lze je otevřít buď roztažením polokroužku nebo pomocí malého západkového mechanismu z oceli upevněného na mechanismu kroužkového vazače.
Článek 2
Celní orgány se podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 nařízení (ES) č. 384/96 vyzývají, aby přijaly vhodná opatření k zavedení celní evidence dovozů uvedených v článku 1 tohoto nařízení do Společenství.
Celní evidence končí uplynutím devíti měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Komise může nařízením vyzvat celní orgány, aby ukončily evidenci dovozů do Společenství u výrobků vyráběných výrobci, kteří požádali o osvobození od evidence a u kterých bylo shledáno, že neobcházejí antidumpingová cla.
Článek 3
1. Žádosti o dotazníky se Komisi podávají do patnácti dnů od vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Zúčastněné strany, na jejichž stanoviska má být v průběhu šetření brán ohled, se musí přihlásit Komisi, předložit svá písemná stanoviska a odpovědi na dotazník nebo jakékoli jiné informace, není-li stanoveno jinak, do čtyřiceti dnů ode dne vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Výrobci v Laoské lidově demokratické republice požadující osvobození od evidence dovozů nebo opatření by měli ve stejné čtyřicetidenní lhůtě předložit žádost řádně doloženou důkazy.
4. Všechny zúčastněné strany mohou také ve stejné čtyřicetidenní lhůtě písemně požádat Komisi o slyšení.
5. Veškeré informace týkající se řízení, žádosti o slyšení nebo o dotazník a žádosti o osvobození musí být podány písemně (nikoli v elektronické podobě, není-li uvedeno jinak), a musí v nich být uveden název, poštovní a mailová adresa a telefonní, faxová a/nebo telexová čísla zúčastněné strany. Veškeré písemně předložené informace, včetně informací vyžadovaných tímto nařízením, odpovědi na dotazník a korespondence, které zúčastněné strany poskytují jako důvěrné, se označí poznámkou "Omezený okruh adresátů" [4] a v souladu s čl. 19 odst. 2 základního nařízení se k nim přiloží verze, která není důvěrná a je označena poznámkou "K nahlédnutí zúčastněnými stranami" a zašlou se na tuto adresu:
Evropská komise
Generální ředitelství pro obchod
Ředitelství B
J-79 5/16
B-1049 Brusel
Fax: (32-2) 295 65 05.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 560/2005
ze dne 12. dubna 2005,
kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60, 301 a 308 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj Rady 2004/852/SZBP ze dne 13. prosince 2004, týkající se omezujících opatřeních proti Pobřeží slonoviny [1],
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rada bezpečnosti OSN v rezoluci 1572 (2004) ze dne 15. listopadu 2004 rozhodla, v souladu s kapitolou VII Charty Organizace spojených národů a vzhledem k obnovení násilností v Pobřeží slonoviny a k opakovanému porušování dohody o příměří ze dne 3. května 2003, o uložení některých omezujících opatření proti Pobřeží slonoviny.
(2) Společný postoj 2004/852/SZBP stanoví zavedení opatření uvedených v rezoluci Rady bezpečnosti OSN 1572 (2004), včetně zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů osob určených příslušným výborem pro sankce Organizace spojených národů, jež představují hrozbu pro mír a proces národního usmíření v Pobřeží slonoviny, zejména těch, které blokují provádění dohod Linas-Marcoussis a Akkra III, dalších osob považovaných za odpovědné za závažné porušování lidských práv a mezinárodního humanitárního práva v Pobřeží slonoviny na základě náležitých informací, dalších osob, jež veřejně podněcují nenávist a násilí, a dalších osob určených příslušným výborem jako osoby porušující zbrojní embargo uložené rezolucí 1572 (2004).
(3) Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy, a proto, aby se předešlo jakémukoli narušení hospodářské soutěže, jsou k jejich provedení, pokud jde o Společenství, nezbytné právní předpisy Společenství.
Pro účely tohoto nařízení se za území Společenství považují území členských států, na které se vztahuje Smlouva, za podmínek v ní stanovených.
(4) Aby se zajistila účinnost opatření stanovených v tomto nařízení, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost dnem vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "výborem pro sankce" výbor Rady bezpečnosti Organizace spojených národů zřízený podle odstavce 14 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1572 (2004);
2. "finančními prostředky" finanční aktiva a hospodářské výhody všeho druhu, mimo jiné:
a) peníze v hotovosti, šeky, peněžní pohledávky, směnky, peněžní příkazy a jiné platební nástroje;
b) vklady u finančních institucí a jiných subjektů, zůstatky na účtech, pohledávky a závazky z pohledávek;
c) veřejně i soukromě obchodované cenné papíry a dluhové nástroje, včetně akcií a kapitálových podílů, certifikátů zastupujících cenné papíry, dluhopisů, směnek, opčních listů, dlužních úpisů a smlouvy o derivátových nástrojích;
d) úroky, dividendy nebo jiné výnosy či hodnoty pocházející z aktiv nebo jimi vytvářené;
e) úvěry, právo na započtení, záruky, závazky plnění nebo jiné finanční závazky;
f) akreditivy, nákladní listy, dodací listy;
g) dokumenty osvědčující podíl na fondech nebo finančních zdrojích;
h) veškeré další nástroje financování vývozu;
3. "zmrazením finančních prostředků" zabránění veškerému pohybu, převodu, změně, využití finančních prostředků nebo přístupu k nim či nakládání s nimi jakýmkoli způsobem, v důsledku čehož by mohlo dojít k jakékoli změně jejich objemu, množství, umístění, vlastnictví, držby, povahy nebo určení nebo jiné změně, která by umožnila využití těchto prostředků, včetně správy portfolia;
4. "hospodářskými zdroji" aktiva jakéhokoli druhu, hmotná či nehmotná, movitá či nemovitá, která nejsou finančními prostředky, ale mohou být použita k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb;
5. "zmrazením hospodářských zdrojů" zabránění jejich použití k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb jakýmkoli způsobem, zejména prodejem, pronájmem nebo zastavením.
Článek 2
1. Veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které přímo nebo nepřímo náleží fyzickým nebo právnickým osobám nebo subjektům uvedeným v příloze I nebo jsou jimi kontrolovány, se zmrazují.
2. Fyzickým nebo právnickým osobám nebo subjektům uvedeným v příloze I nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo výsledkem je přímé nebo nepřímé obcházení opatření uvedených v odstavcích 1 a 2, se zakazuje.
Článek 3
1. Odchylně od článku 2 a za podmínky, že příslušné orgány členských států uvedené v příloze II oznámily výboru pro sankce svůj záměr povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům a do dvou pracovních dnů od tohoto oznámení neobdržely od výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí, mohou tyto příslušné orgány za podmínek, které považují za vhodné, povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud rozhodnou, že dotyčné finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a) nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně úhrad za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b) určené výlučně k hrazení přiměřených honorářů za odborné výkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c) určené výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů.
2. Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze II povolit za podmínek stanovených v odst. 14 písm. e) rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1572 (2004) uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud rozhodly, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou nezbytné pro hrazení mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán uvědomí o tomto rozhodnutí výbor pro sankce a pokud tento výbor toto rozhodnutí schválil.
Článek 4
Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze II povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a) tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem zástavního práva zřízeného soudem, správním orgánem nebo rozhodčím soudem před 15. listopadem 2004 nebo jsou předmětem rozhodnutí soudu, správního orgánu nebo rozhodčího soudu vydaného před tímto dnem;
b) finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím v rámci limitů stanovených platnými právními a správními předpisy, kterými se řídí práva osob uplatňujících takové nároky;
c) zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch osoby, subjektu nebo orgánu uvedeného v příloze I;
d) uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v daném členském státě;
e) příslušné orgány oznámily zástavní právo nebo rozhodnutí výboru pro sankce.
Článek 5
Dotyčný příslušný orgán uvědomí příslušné orgány ostatních členských států a Komisi o všech povoleních udělených podle článků 3 a 4.
Článek 6
Ustanovení čl. 2 odst. 2 se nevztahuje na připisování na zmrazené účty:
a) úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů, nebo
b) plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahuje toto nařízení,
pokud se na tyto úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje čl. 2 odst. 1.
Článek 7
2 odst. 2 nebrání finančním institucím, aby na zmrazený účet připisovaly finanční prostředky, které byly na účet osoby nebo subjektu uvedeného v příloze I převedeny třetími osobami, pokud přírůstky těchto účtů budou rovněž zmrazeny.
Finanční instituce neprodleně uvědomí o těchto transakcích příslušné orgány.
Článek 8
1. Aniž jsou dotčena použitelná pravidla o ohlašování, důvěrnosti a profesním tajemství a článek 284 Smlouvy, fyzické a právnické osoby a subjekty a orgány:
a) neprodleně poskytnou příslušným orgánům členských států uvedeným v příloze II, ve kterých mají bydliště nebo sídlo, veškeré informace, které mohou usnadnit dodržování tohoto nařízení, jako jsou účty a částky zmrazené v souladu s článkem 2, a předají tyto informace přímo nebo prostřednictvím těchto příslušných orgánů Komisi;
b) spolupracují s příslušnými orgány uvedenými v příloze II při veškerém ověřování těchto informací.
2. Veškeré dodatečné informace přímo obdržené Komisí se zpřístupní příslušným orgánům daného členského státu.
3. Veškeré informace poskytnuté nebo obdržené v souladu s tímto článkem se použijí pouze pro účely, pro něž byly poskytnuty nebo obdrženy.
Článek 9
Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů nebo odmítnutí dát je k dispozici, k nimž došlo v dobré víře na základě toho, že takový krok je v souladu s tímto nařízením, nezakládá odpovědnost jakéhokoli druhu na straně fyzické nebo právnické osoby provádějící nařízení, nebo jejich vedoucích pracovníků nebo zaměstnanců, ledaže by se prokázalo, že finanční prostředky a hospodářské zdroje byly zmrazeny v důsledku nedbalosti.
Článek 10
Komise a členské státy se neprodleně navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a předávají si všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o porušování předpisů, obtížích s vynucováním a rozhodnutích vnitrostátních soudů.
Článek 11
Komise je oprávněna:
a) měnit přílohu I na základě rozhodnutí přijatých výborem pro sankce a
b) měnit přílohu II na základě informací poskytnutých členskými státy.
Článek 12
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy oznámí Komisi tato pravidla neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí všechny následné změny.
Článek 13
Toto nařízení je použitelné:
a) na území Společenství, včetně jeho vzdušného prostoru;
b) na palubě jakéhokoli letadla nebo plavidla v pravomoci členského státu;
c) pro jakoukoli osobu pobývající na území Společenství nebo mimo ně, která je státním příslušníkem některého členského státu;
d) pro jakoukoli právnickou osobu, subjekt nebo orgán založené nebo zřízené podle práva členského státu;
e) pro jakoukoli právnickou osobu, subjekt nebo orgán podnikající v rámci Společenství.
Článek 14
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 561/2005
ze dne 13. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 562/2005
ze dne 5. dubna 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1255/1999, pokud jde o sdělení mezi členskými státy a Komisí v odvětví mléka a mléčných výrobků
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 40 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1498/1999 ze dne 8. července 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 804/68, pokud jde o sdělení mezi členskými státy a Komisí v odvětví mléka a mléčných výrobků [2], bylo vícekrát podstatným způsobem pozměněno. Nařízení (ES) č. 1255/1999 a všechna prováděcí nařízení k uvedenému nařízení zavedla mnoho změn. V zájmu jasnosti je tudíž třeba zrušit nařízení (ES) č. 1498/1999 a nahradit je novým nařízením.
(2) Pro posouzení situace, která v odvětví mléka a mléčných výrobků existuje ve výrobě a na trhu, je nezbytné mít k dispozici pravidelné informace o fungování intervenčních opatření stanovených v nařízení (ES) č. 1255/1999, a zejména o vývoji zásob dotyčných produktů, kterými disponují intervenční agentury i soukromé subjekty.
(3) Podpora pro odstředěné mléko zpracovávané na kasein, jakož i náhrady, mohou být stanoveny pouze na základě údajů o vývoji cen používaných na vnitřním trhu i v mezinárodním obchodě.
(4) K přesnému a pravidelnému sledování obchodních toků, které umožňuje posoudit účinek náhrad, jsou zapotřebí údaje o vývozech produktů, pro které jsou náhrady stanoveny, zejména o množstvích přiřknutých prostřednictvím nabídkového řízení.
(5) K provádění Dohody o zemědělství uzavřené v rámci uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání (dále jen "Dohoda o zemědělství"), schválené rozhodnutím Rady 94/800/ES [3], a k zajištění plnění závazků vyplývajících z této Dohody o zemědělství jsou nezbytné doplňující a podrobnější údaje o dovozu a vývozu, a zejména o žádostech o licence a jejich využití.
Pro maximální využití těchto závazků je nutné rychle získávat informace o vývoji vývozu.
Podle uvedené dohody se na vývoz v rámci potravinové pomoci nevztahují omezení platná pro subvencované vývozy.
Je proto třeba stanovit, že ve sděleních týkajících se žádostí o vývozní licenci je třeba zvlášť uvést žádosti o licence požadované pro uskutečnění dodávek v rámci potravinové pomoci.
174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [4], stanoví zvláštní pravidla pro vývoz některých mléčných výrobků do Kanady, Spojených států a Dominikánské republiky.
Je třeba stanovit, že mají být sdělovány relevantní informace.
(7) Nařízení (ES) č. 174/1999 stanoví zvláštní režim týkající se poskytování náhrad pro složky, které pocházejí ze Společenství a jsou obsaženy v taveném sýru vyrobeném v režimu aktivního zušlechťovacího styku.
Je třeba stanovit, že mají být sdělovány relevantní informace.
(8) Článek 5 nařízení (ES) č. 174/1999 stanoví možnost rozšířit v některých případech platnost vývozní licence na jiný kód produktu, než je kód uvedený v kolonce 16 vývozní licence.
Je třeba stanovit, že mají být sdělovány relevantní informace.
2535/2001 ze dne 14. prosince 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o dovozní režim pro mléko a mléčné výrobky a otevření celních kvót [5], stanoví správu některých dovozních kvót prostřednictvím osvědčení IMA 1 vydaných orgány třetích zemí.
Členské státy sdělují Komisi množství produktů, pro která se vydávají dovozní licence na základě osvědčení IMA 1.
Dosavadní zkušenosti ukázaly, že tato sdělení vždy neumožňují přesně sledovat veškeré jednotlivé etapy, v nichž se dovoz uskutečňuje.
Je třeba stanovit, že musí být sdělovány doplňkové informace.
(10) Letité zkušenosti ze zpracování informací, které Komise dostává, ukazují, že uvedené informace jsou někdy sdělovány příliš často.
Četnost některých sdělení byla tedy snížena.
(11) Velice záleží na možnosti porovnávat cenové záznamy u produktů, zejména pro účely výpočtu částek náhrad a částek podpory.
Je také nezbytné zjistit vážením údajů hodnověrnost těchto cenových záznamů.
(12) Prostředky komunikace doznaly v posledních letech velký rozvoj.
Uvedený rozvoj je třeba vzít v úvahu, aby se sdělení zrychlila, zefektivnila a stala bezpečnějšími.
(13) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
SKLADOVÉ ZÁSOBY A INTERVENČNÍ OPATŘENÍ
Článek 1
1. V případě intervenčních opatření přijatých podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 sdělují členské státy Komisi nejpozději do 10. dne každého měsíce za měsíc předcházející tomuto sdělení tyto informace:
a) množství másla skladovaného na konci dotyčného měsíce, jakož i množství, která byla během dotyčného měsíce umístěna do skladu a odebrána ze skladu, za použití vzoru v příloze I části A tohoto nařízení;
b) množství másla odebraného během dotyčného měsíce v rozpisu podle nařízení, která se na ně vztahují, v souladu s přílohou I částí B;
c) množství másla na skladě na konci dotyčného měsíce v rozpisu podle stáří, za použití vzoru v příloze I části C tohoto nařízení.
2. V případě intervenčních opatření přijatých podle čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 sdělují členské státy Komisi nejpozději do 10. dne každého měsíce za měsíc předcházející tomuto sdělení tyto informace za použití vzoru v příloze II tohoto nařízení:
a) množství másla a množství smetany převedená na ekvivalent másla, která byla během dotyčného měsíce umístěna do skladu a odebrána ze skladu;
b) celkové množství másla a celkové množství smetany převedené na ekvivalent másla, na které se na konci dotyčného měsíce vztahují smlouvy o skladování.
Článek 2
V případě intervenčních opatření přijatých podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 sdělují členské státy nejpozději do 10. dne každého měsíce za předcházející měsíc:
a) množství sušeného odstředěného mléka skladovaného na konci dotyčného měsíce, jakož i množství, která byla během dotyčného měsíce umístěna do skladu a odebrána ze skladu, za použití vzoru v příloze III části A tohoto nařízení;
b) množství sušeného odstředěného mléka odebraného ze skladu během dotyčného měsíce, za použití vzoru v příloze III části B tohoto nařízení;
c) množství sušeného odstředěného mléka skladovaného na konci dotyčného měsíce, za použití vzoru v příloze III části C tohoto nařízení.
Článek 3
V případě intervenčních opatření přijatých podle článků 8 a 9 nařízení (ES) č. 1255/1999 sdělují členské státy nejpozději do 10. dne každého měsíce za předcházející měsíc za použití vzoru v příloze IV tohoto nařízení:
a) množství sýra umístěného do skladu a odebraného ze skladu během dotyčného měsíce v rozpisu podle kategorií sýra;
b) množství sýra umístěného ve skladu na konci dotyčného měsíce v rozpisu podle kategorií sýra.
Článek 4
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a) "množstvím umístěným do skladu" množství, která byla fyzicky umístěna do skladu bez ohledu na to, zda byla nebo nebyla převzata intervenční agenturou;
b) "množstvím odebraným ze skladu" množství, která byla odebrána ze skladu, nebo převzatá množství, pokud k převzetí odběratelem došlo před odebráním ze skladu.
KAPITOLA II
OPATŘENÍ TÝKAJÍCÍ SE PODPORY PRO ODSTŘEDĚNÉ MLÉKO A SUŠENÉ ODSTŘEDĚNÉ MLÉKO
Článek 5
1. V případě podpory udělené podle čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko používané pro krmiva sdělují členské státy Komisi nejpozději do 20. dne každého měsíce za předcházející měsíc tyto informace za použití vzoru v příloze V tohoto nařízení:
a) množství odstředěného mléka, která byla použita pro výrobu krmných směsí a pro která byla v průběhu dotyčného měsíce podána žádost o podporu;
b) množství denaturovaného sušeného odstředěného mléka, pro která byla během dotyčného měsíce podána žádost o podporu;
c) množství sušeného odstředěného mléka, která byla použita pro výrobu krmných směsí a pro která byla v průběhu dotyčného měsíce podána žádost o podporu.
V případě podpory poskytované podle článku 12 nařízení (ES) č. 1255/1999 pro odstředěné mléko zpracované na kasein sdělí členské státy Komisi nejpozději do 20. dne každého měsíce za použití vzoru v příloze V tohoto nařízení množství odstředěného mléka, pro která byla během předcházejícího měsíce podána žádost o podporu.
Tato množství se rozepíší podle jakosti vyrobených kaseinů nebo kaseinátů.
KAPITOLA III
CENY
Článek 6
1. Členské státy sdělí Komisi nejpozději každou středu v 11.00 hodin (bruselského času) ceny ze závodu, které byly uplatňovány na jejich území v předcházejícím týdnu u produktů uvedených na seznamu v příloze VI.
Členské státy sdělí ceny hlášené hospodářskými subjekty u mléčných výrobků kromě sýrů, pokud národní produkce představuje alespoň 2 % produkce Společenství nebo pokud příslušný vnitrostátní orgán považuje jeho produkci za reprezentativní na národní úrovni.
U sýrů sdělují členské státy ceny podle jednotlivých druhů sýrů, které představují alespoň 8 % celkové národní produkce sýrů.
2. Členské státy sdělují Komisi nejpozději jeden měsíc od konce předcházejícího měsíce ceny syrového mléka placené producentům mléka na jejich území.
Ceny se vyjadřují jako vážený průměr zjištěný orgánem členského státu ve formě zjišťování vzorků.
3. Pokud jde o sdělení týkající se cen zjištěných ve Společenství, členské státy přijmou nezbytná opatření, která jim umožní získávat reprezentativní, přesné a úplné údaje.
Za tímto účelem podává členský stát Komisi ročně nejpozději do 31. května zprávu podle standardního dotazníku v příloze XII.
4. Členské státy činí opatření nezbytná pro zajištění toho, aby jim dotyčné hospodářské subjekty poskytovaly požadované informace v odpovídajících lhůtách.
5. Pro účely tohoto článku se "cenou ze závodu" rozumí cena, za kterou je produkt zakoupen od podniku bez daní (DPH) a ostatních nákladů (dopravy, naložení, manipulace, skladování, palet, pojištění atd.).
Cena se vyjadřuje jako vážený průměr zjištěný orgánem členského státu ve formě zjišťování vzorků.
KAPITOLA IV
OBCHOD
ODDÍL 1
DOVOZ
Článek 7
Členské státy sdělují Komisi:
1. nejpozději jeden měsíc od konce kvótního roku za předcházející kvótní rok množství produktů, pro která byly vydány dovozní licence podle kvót uvedených v článku 5 nařízení (ES) č. 2535/2001, a která jsou rozepsaná podle kódu KN a kódu země původu;
2. nejpozději 10. ledna a 10. července za předcházejících šest měsíců množství produktů, pro která byly vydány dovozní licence podle kvót uvedených v článku 24 nařízení (ES) č. 2535/2001, a která jsou rozepsaná podle kódu KN a kódu země původu;
3. nejpozději do 10. dne každého měsíce za předcházející měsíc množství produktů, pro která byly vydány dovozní licence, u kterých se uplatňují nepreferenční cla uvedená ve Společném celním sazebníku, a která musí být rozepsaná podle kódu KN a kódu země původu;
4. nejpozději do 10. dne každého měsíce za předcházející měsíc množství produktů, pro která byly vydány dovozní licence na dovoz podle článku 1 nařízení Rady (ES) č. 2007/2000 [6] a podle článku 10 prozatímní dohody mezi Společenstvím a Libanonem schválené rozhodnutím Rady 2002/761/ES [7], a která musí být rozepsána podle kódu KN a kódu země původu;
5. nejpozději 10. dne každého měsíce za předcházející měsíc množství produktů, pro která byly vydány dovozní licence podle kvót uvedených v článku 20 nařízení (ES) č. 2535/2001, a která jsou rozepsaná podle kódu KN a kódu země původu;
6. jednou ročně, nejpozději tři měsíce po konci každého kvótního období, nevyužitá množství licencí vydaných v rámci dovozních kvót podle nařízení (ES) č. 2535/2001, rozepsaná podle čísla kvóty, kódu KN a kódu země původu.
Pokud za relevantní referenční období nebyly vydány žádné licence, členské státy tuto skutečnost rovněž sdělí Komisi.
Článek 8
Nejpozději do 31. března sdělí členské státy Komisi údaje za předcházející rok podle vzoru uvedeného v příloze VII, rozepsané podle kódu KN a týkající se dovozních licencí vydaných po předložení osvědčení IMA 1, podle kapitoly III hlavy 2 nařízení (ES) č. 2535/2001, a uvedou čísla osvědčení IMA 1. Tyto údaje se týkají:
a) množství produktů, pro které byla vydána licence, jakož i datum vydání dovozních licencí;
b) množství produktů, pro které byla uvolněna jistota.
ODDÍL 2
VÝVOZ
Článek 9
1. Členské státy sdělují Komisi do 18.00 hodin každého pracovního dne:
a) množství rozepsaná podle kódu nomenklatury mléčných výrobků pro vývozní náhrady a podle kódu určení, pro která byly v daný den podány žádosti o licence:
i) uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 174/1999, s výjimkou licencí uvedených v článku 17 uvedeného nařízení,
ii) jak je uvedeno v článku 17 nařízení (ES) č. 174/1999;
b) případně to, že v uvedený den nebyly podány žádné žádosti uvedené v písmenu a);
c) množství rozepsaná podle žádostí a podle kódu nomenklatury mléčných výrobků pro vývozní náhrady a podle kódu určení, pro která byly v daný den podány žádosti o prozatímní licence podle článku 8 nařízení (ES) č. 174/1999, s uvedením:
i) konečného data pro podávání nabídek spolu s kopií dokladu potvrzujícího výzvu k podání nabídek na požadovaná množství,
ii) množství produktů, na které se vztahuje výzva k podávání nabídek nebo, v případě výzvy k podávání nabídek otevřené pro ozbrojené síly podle čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení Komise (ES) č. 800/1999 [8] bez uvedení přesného množství, přibližné množství rozepsané tak, jak výše uvedeno;
d) množství rozepsaná podle kódu nomenklatury mléčných výrobků pro vývozní náhrady a podle kódu určení, pro která byly v daný den definitivně vydány nebo zrušeny prozatímní licence uvedené v článku 8 nařízení (ES) č. 174/1999, s uvedením subjektu vyhlašujícího nabídkové řízení, data prozatímní licence a množství, na něž se vztahuje, za použití vzoru v příloze VIII části A tohoto nařízení;
e) případně revidované množství produktů, na které se vztahuje výzva k podávání nabídek podle písmene c), za použití vzoru v příloze VIII části A tohoto nařízení;
f) množství rozepsaná podle země a podle kódu nomenklatury mléčných výrobků pro vývozní náhrady, pro která byly vydány definitivní licence s náhradou podle článků 20 a 20a nařízení (ES) č. 174/1999, za použití vzoru v příloze VIII části B tohoto nařízení.
2. Pokud jde o sdělení uvedená v odst. 1 písm. c) bodu i), pokud bylo podáno více žádostí na stejnou výzvu k podávání nabídek, stačí jedno sdělení na členský stát.
3. Členské státy neoznamují denně množství, na která byly podány žádosti o vývozní licence podle čl. 1 odst. 1 druhého pododstavce a podle článků 18, 20 a 20a nařízení (ES) č. 174/1999, pokud nebylo požádáno o náhradu, nebo pokud jsou určeny pro dodávky potravinové pomoci ve smyslu č. 10 odst. 4 Dohody o zemědělství uzavřené v rámci uruguayského kola.
Článek 10
Členské státy sdělují Komisi v pondělí každý týden za předcházející týden množství v rozpisu podle kódu nomenklatury mléčných výrobků pro vývozní náhrady, na která byly podány žádosti o licence podle čl. 1 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 174/1999, bez náhrady, za použití vzoru v příloze VIII části C tohoto nařízení.
Článek 11
Členské státy sdělují Komisi nejpozději do 16. dne každého měsíce za předcházející měsíc tyto údaje:
a) množství rozepsaná podle kódu nomenklatury mléčných výrobků pro vývozní náhrady, pro která byly podle čl. 10 odst. 3 prvního pododstavce písm. b) nařízení (ES) č. 174/1999 žádosti o licence zrušeny, s uvedením příslušné sazby náhrady, za použití vzoru v příloze IX části A tohoto nařízení;
b) množství rozepsaná podle kódu nomenklatury mléčných výrobků pro vývozní náhrady, která nebyla vyvezena po vypršení období platnosti odpovídajících licencí, s uvedením příslušné sazby náhrady, za použití vzoru v příloze IX části B tohoto nařízení;
c) množství rozepsaná podle kódu nomenklatury mléčných výrobků pro vývozní náhrady a podle kódu určení, pro která byly podány žádosti o vývozní licence pro dodávky potravinové pomoci podle čl. 10 odst. 4 Dohody o zemědělství uzavřené v rámci uruguayského kola, za použití přílohy IX části C tohoto nařízení;
d) množství mléčných výrobků rozepsaná podle kódu KN a kódu země původu, která se nenachází v žádné ze situací uvedených v čl. 23 odst. 2 Smlouvy, která byla dovezena za účelem výroby produktů kódu KN 040630 podle čl. 11 odst. 6 třetí odrážky nařízení (ES) č. 800/1999, a pro která bylo uděleno povolení uvedené v čl. 17 odst. 1 nařízení (ES) č. 174/1999, za použití vzoru v příloze IX části D tohoto nařízení;
e) množství rozepsaná podle kódu KN nebo případně podle kódu nomenklatury mléčných výrobků pro vývozní náhrady, pro která byly vydány definitivní licence a kde nebylo požádáno o náhradu, jak je uvedeno v článcích 18 a 20 nařízení (ES) č. 174/1999, za použití vzoru v příloze IX části E tohoto nařízení.
Článek 12
Členské státy sdělí Komisi do 16. dne každého měsíce n za měsíc n-4 za použití vzoru v příloze X části A množství rozepsaná podle kódu KN a podle kódu určení, u kterých byly ukončeny formality pro vývoz bez náhrady.
Článek 13
Členské státy sdělují Komisi nejpozději do 16. července za předcházející rok GATT tyto údaje:
a) množství, na která bylo povoleno použití čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 174/1999 a, pokud to vede k rozdílu v udělené vývozní náhradě, s uvedením sazby náhrady a kódu nomenklatury mléčných výrobků pro vývozní náhradu uvedeného v kolonce 16 vydané vývozní licence a kódu vývozní náhrady pro produkt skutečně vyvezený, za použití vzoru v příloze X části B tohoto nařízení.
b) množství rozepsaná podle kódu nomenklatury mléčných výrobků pro vývozní náhrady, u nichž byl použit čl. 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 800/1999, pokud se sazba náhrady skutečně použitá liší od sazby uvedené v licenci, jakož i pokud se sazba náhrady pro místo určení uvedené v licenci liší od sazby náhrady pro místo, kde byl produkt skutečně vyložen, za použití vzoru v příloze X části C tohoto nařízení.
KAPITOLA V
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 14
Členské státy sdělují Komisi informace, které jsou nutné podle tohoto nařízení, za použití komunikačních prostředků stanovených v příloze XI.
Článek 15
Komise zajistí, aby členské státy měly stále k dispozici údaje, které jí sdělují.
Článek 16
Nařízení (ES) č. 1498/1999 se zrušuje.
Nařízení (ES) č. 1498/1999 se nadále použije na sdělení údajů týkajících se období, v němž se toto nařízení ještě nepoužívalo.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze XIII.
Článek 17
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2005. Čl.
6 odst. 3 se však použije ode dne 31. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 563/2005
ze dne 13. dubna 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin, a kterým se mění nařízení (ES) č. 1484/95
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [2], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2783/75 ze dne 29. října 1975 o společném obchodním režimu pro vaječný albumin a mléčný albumin [3], a zejména na čl. 3 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1484/95 [4] stanovilo prováděcí pravidla k režimu dodatečných dovozních cel a určilo dodatečná dovozní cla v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin.
(2) Z pravidelné kontroly údajů, na jejichž základě se ověřují dovozní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i dovozní ceny vaječného albuminu, vyplývá nutnost změnit reprezentativní ceny pro dovozy některých produktů s přihlédnutím k cenovým rozdílům podle původu. Je tedy třeba zveřejnit reprezentativní ceny těchto produktů.
(3) Je nezbytné začít používat toto pozměňující nařízení co nejdříve.
(4) PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 1484/95 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 564/2005
ze dne 8. dubna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1601/2001 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých železných a ocelových lan a kabelů pocházejících z České republiky, Ruska, Thajska a Turecka a o konečném výběru uloženého prozatímního cla
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PŘEDCHOZÍ POSTUP
(1) Dne 5. května 2000 Komise zahájila antidumpingové řízení [2] týkající se dovozu některých železných nebo ocelových lan a kabelů pocházejících mimo jiné z Turecka.
(2) Výsledkem tohoto řízení bylo konečné antidumpingové clo, které bylo uloženo nařízením Rady (ES) č. 1601/2001 [3], a které mělo odstranit poškozující účinek dumpingu.
B. ŽÁDOST O PROZATÍMNÍ PŘEZKUM
(3) Žádost o částečný prozatímní přezkum nařízení (ES) č. 1601/2001 podala společnost Has Çelik ve Halat Sanayi Ticaret A.S. (dále jen "Has Çelik" nebo "žadatel"), turecký vyvážející výrobce některých železných nebo ocelových lan a kabelů, na kterého se vztahují platná antidumpingová opatření.
(4) V této žádosti podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení se tvrdí, že okolnosti související s dumpingem, na jejichž základě byla platná opatření zavedena, se změnily, a že dané změny jsou trvalé povahy.
(5) V žádosti bylo uvedeno, že žadatel prodělal strukturální změny, které mají značný dopad na běžnou hodnotu.
Dále žádost obsahovala tvrzení, že srovnání běžné hodnoty založené na nákladech nebo cenách na domácím trhu s cenami pro vývoz do Společenství povede ke značnému snížení dumpingu pod úroveň současných opatření, která jsou u dovozů žadatele uplatňována, tj. pod úroveň 17,8 %.
Pokračující uplatňování na stávající úrovni, založené na dříve stanovené úrovni dumpingu, již není pro vyrovnání účinků dumpingu zapotřebí.
(6) Komise po konzultaci s poradním výborem uznala, že pro zahájení částečného prozatímního přezkumu existují postačující důvody, a zveřejnila proto oznámení (dále jen "oznámení o zahájení") [4] a zahájila šetření, které se týká pouze dumpingu dotyčného žadatele.
C. POSTUP
(7) Komise oficiálně informovala zástupce vyvážející země a žadatele o zahájení částečného prozatímního přezkumu a dala všem přímo dotčeným stranám příležitost písemně předložit své připomínky a požádat o slyšení.
Připomínky obdržela od styčného výboru pro evropské záležitosti Evropského svazu pro průmysl ocelových lan (EWRIS), který byl žadatelem v původním případě.
(8) Komise žadateli rovněž zaslala dotazník a žadatel na něj odpověděl ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(9) Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení dumpingu, a provedla kontrolu v prostorách žadatele.
(10) Šetření dumpingu se vztahovalo na období od 1. července 2003 do 29. února 2004 (dále jen "období šetření").
D. VÝROBEK
Dotyčný výrobek
(11) Dotyčný výrobek je totožný s výrobkem, který byl posuzován při šetření, jehož výsledkem bylo uložení stávajících opatření (dále jen "předchozí šetření"), tj. výrobkem jsou železná nebo ocelová lana a kabely, včetně uzavřených lan, kromě lan a kabelů z korozivzdorné oceli, s největším rozměrem příčného průřezu větším než 3 mm, též s připojenými tvarovkami ("ocelová lana" nebo "SWR"), která pocházejí z Turecka a která se běžně zařazují do kódů KN 73121082, 73121084, 73121086, 73121088 a 73121099.
Obdobný výrobek
(12) Stejně jako tomu bylo v předchozím šetření, i toto šetření ukázalo, že ocelová lana, která žadatel vyrábí v Turecku a prodává na tureckém trhu nebo vyváží do Společenství, mají stejné základní fyzikální vlastnosti a stejné použití, a lze je tedy považovat za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
E. DUMPING
Běžná hodnota
(13) Pokud jde o zjištění běžné hodnoty, bylo nejprve stanoveno, zda je celkový domácí prodej obdobného výrobku žadatele reprezentativní ve srovnání s jeho celkovým vývozem do Společenství. V souladu s čl.
2 odst. 2 základního nařízení bylo shledáno, že tomu tak je, neboť objem prodeje žadatele na domácím trhu představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu vývozu do Společenství.
(14) Pro každý typ výrobku prodávaný žadatelem na domácím trhu, u kterého se zjistilo, že je přímo srovnatelný s typy vyváženými do Společenství, se posuzovalo, zda je prodej na domácím trhu pro účely čl. 2 odst.
2 základního nařízení dostatečně reprezentativní. Bylo shledáno, že tomu tak je, neboť v průběhu období šetření představoval celkový objem prodeje na domácím trhu u daného typu výrobku 5 % a více celkového objemu prodeje stejného typu vyváženého do Společenství.
U většiny typů, které byly během období šetření vyváženy do Společenství, byl nalezen srovnatelný reprezentativní typ prodávaný na domácím trhu.
(15) U všech typů splňujících kritérium 5 % se rovněž posuzovalo, zda lze prodej jednotlivých srovnatelných typů výrobku na domácím trhu považovat za prodej v rámci běžného obchodního styku, a to tak, že se určil podíl ziskového prodeje daného typu výrobku nezávislým odběratelům.
Ve všech případech představoval ziskový prodej daného typu výrobku více než 80 % celkového prodeje daného typu na domácím trhu, a běžná hodnota tedy vycházela z váženého průměru cen veškerého prodeje na domácím trhu uskutečněných v průběhu období šetření.
(16) V případě typů výrobků vyvážených do Společenství, ke kterým nebyly nalezeny žádné srovnatelné typy prodávané na domácím trhu, byla běžná hodnota vypočtena jako součet výrobních nákladů vzniklých žadateli v souvislosti s vyváženými dotyčnými typy výrobku, přiměřené částky za prodejní, správní a režijní náklady a zisků v souladu s čl. 2 odst. 3 čl. 2 odst. 6 základního nařízení. Základem pro stanovení prodejních, správních a režijních nákladů byl prodej obdobného výrobku, který žadatel uskutečnil na domácím trhu. Základem pro stanovení ziskového rozpětí byl prodej obdobného výrobku, který žadatel uskutečnil na domácím trhu v rámci běžného obchodního styku.
Vývozní cena
(17) Vzhledem k tomu, že veškerý prodej dotyčného výrobku pro účely vývozu byl uskutečněn přímo nezávislým zákazníkům ve Společenství, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě daných zaplacených nebo splatných cen.
Srovnání
(18) Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu na stejné obchodní úrovni. Pro účely spravedlivého srovnání byly v souladu s čl.
2 odst. 10 základního nařízení zohledněny rozdíly u činitelů, na které bylo upozorněno, a které prokazatelně ovlivňují ceny a tím i srovnatelnost cen, tj. náklady na dopravu, na pojištění, náklady na provoz pohotovostních skladů, náklady na nakládku a vedlejší náklady, náklady na poskytnutí úvěrů a provize.
Dumpingové rozpětí
(19) V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání váženého průměru upravené běžné hodnoty jednotlivých typů výrobků a váženého průměru čistých vývozních cen ze závodu u srovnatelného typu výrobku.
(20) Výše popsané srovnání neprokázalo existenci dumpingu.
F. TRVALÁ POVAHA ZMĚNY OKOLNOSTÍ
(21) V souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení se rovněž posuzovalo, zda lze změněné okolnosti přiměřeně označit jako okolnosti trvalé povahy.
(22) V tomto ohledu šetření odhalilo, že žadatel prodělal strukturální změny, které ve srovnání s obdobím, jež bylo posuzováno při předchozím šetření ( 1. dubna 1999 až 31. března 2000), značným způsobem ovlivnily výrobní strukturu a organizaci, podstatně zvýšily efektivitu výroby a vedly k poklesu výrobních nákladů a ke snížení běžné hodnoty.
V témže období se zvýšily i vývozní ceny a nic nenasvědčuje tomu, že by tento nárůst byl dočasný.
(23) V důsledku toho se dospělo k závěru, že změna okolností, zejména pak nárůst vývozních cen pro Společenství spolu se značným poklesem výrobních nákladů, je trvalé povahy.
G. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(24) S ohledem na neexistenci dumpingu se tudíž považuje za vhodné, aby byla opatření týkající se žadatele zrušena.
(25) Zúčastněné strany byly informovány o skutečnostech a úvahách, na základě kterých byla doporučena změna nařízení (ES) č. 1601/2001, a dostaly možnost předložit své připomínky.
(26) Svaz EWRIS následně předal některé obecné připomínky týkající se zejména zvyšujících se cen surovin po uplynutí období šetření.
EWRIS nezpochybnil výše uvedené závěry týkající se dumpingu, nicméně vyjádřil obavu nad možností, že by žadatel v dumpingu mohl v budoucnosti opět pokračovat.
(27) Pokud jde o ceny surovin, je třeba poznamenat, že se ceny surovin mohly po uplynutí období šetření zvýšit, ale tato skutečnost nemohla být při výpočtu dumpingu žadatele zohledněna.
V daném případě je surovinou válcovaný drát, základní výrobek z oceli, u kterého jsou krátkodobé cenové výkyvy běžné.
Jakýkoli nárůst ceny takové suroviny nelze považovat za změnu trvalé povahy, která by mohla zpochybnit výše uvedené závěry.
(28) Rovněž je třeba poznamenat, že vzhledem k tomu, že se dané opatření ruší pouze pro žadatele a nikoli pro celé Turecko, podléhá žadatel nadále řízení a může být podle čl. 11 odst. 6 základního nařízení znovu prošetřen v rámci jakéhokoli dalšího přezkumu prováděného v případě Turecka,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1601/2001 se mění takto:
1 odst. 3 se celní sazba (%) uvedená pro tureckou společnost Has Çelik ve Halat Sanayi Ticaret A.S. (doplňkový kód TARIC A220) nahrazuje tímto:
"0".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 565/2005
ze dne 14. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 566/2005
ze dne 14. dubna 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sazby náhrad použitelné od 24. března 2005 na produkty uvedené v příloze, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 468/2005 [2].
(2) Z uplatnění pravidel a kritérií uvedených v nařízení (ES) č. 468/2005 na údaje, které má Komise v současnosti k dispozici, vyplývá, že nyní uplatňované vývozní náhrady by měly být pozměněny podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady stanovené nařízením (ES) č. 468/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Article 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 567/2005
ze dne 14. dubna 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2004/05 stanoví částky, které je třeba zaplatit organizacím producentů olivového oleje a jejich sdružením uznaným podle nařízení Rady č. 136/66/EHS
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na čl. 20d odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V čl. 20d odst. 1 nařízení č. 136/66/EHS se stanoví, že určité procento podpory produkce se odebere jako příspěvek pro financování činností organizací producentů a jejich uznaných sdružení. Pro hospodářské roky 1998/99 až 2004/05 bylo uvedené procento stanoveno na 0,8 %.
(2) V čl. 21 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 2366/98 ze dne 30. října 1998, kterým se stanoví pravidla pro režim podpory produkce olivového oleje pro hospodářské roky 1998/99 až 2004/05 [2] se stanoví, že jednotkové částky, které mají být přiděleny sdružením a organizacím producentů se stanoví na základě odhadů celkové částky určené k rozdělení. Zdroje dostupné v každém členském státě po výše uvedené srážce musí být přiměřeně rozdělené mezi oprávněné subjekty.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Částky stanovené podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 2366/98 pro hospodářský rok 2004/05 jsou následující:
- pro Řecko 2,0 EUR a 2,0 EUR
- pro Španělsko 4,5 EUR a 2,2 EUR
- pro Francii 0,0 EUR a 0,0 EUR
- pro Itálii 2,0 EUR a 2,2 EUR
- pro Maltu 0,0 EUR a 0,0 EUR
- pro Portugalsko 0,0 EUR a 6,5 EUR
- pro Slovinsko 0,0 EUR a 0,0 EUR
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 568/2005
ze dne 14. dubna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1159/2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhu v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 22 odst. 2 a na čl. 39 odst. 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2], a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Zkušenost z hospodářského roku 2003/04, které bylo prvním dodacím obdobím použití nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 [3] ukázala, že je vhodné zlepšit některé řídící postupy stanovené v uvedeném nařízení, zejména pokud jde o stanovení množství povinných dodávek preferenčního cukru podle protokolu AKT-Indie.
(2) Aby byla zajištěna požadovaná předvídatelnost řádného chodu obchodních operací, je třeba, aby Komise před začátkem uvedeného dodacího období přechodně stanovila množství povinných dodávek podle čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001.
(3) Pokud jsou blíže známé dodávky uskutečněné v předchozích letech, je v průběhu dodacího období vhodné stanovit tato množství s výhradou možných změn, pokud by pozdější informace tyto změny upřesnily.
Aniž jsou dotčena prováděná vyšetřování, v rámci stanovování množství povinných dodávek je nutné také určit jmenovité množství dovozních licencí, pro které nebyl zaznamenán skutečný dovoz do Společenství.
(4) Nařízení (ES) č. 1159/2003 by proto mělo být změněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 se nahrazuje tímto:
"Článek 9
1. Komise postupem podle čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 určí množství povinných dodávek pro každou dotyčnou vyvážející zemi podle článků 3 a 7 protokolu AKT, článků 3 a 7 dohody s Indií, jakož i článků 11 a 12 tohoto nařízení.
2. Určení množství povinných dodávek pro dodací období:
a) je předběžně stanoveno před 1. květnem, který předchází uvedenému období;
b) je přijato před 1. únorem uvedeného období;
c) je případně upravováno v průběhu uvedeného období, pokud je to nutné kvůli novým informacím a zejména proto, aby se řešily zvláštní, řádně odůvodněné případy.
Povinné dodávky brané v úvahu při vydávání licencí uvedených v článku 4 se rovnají množstvím stanoveným podle prvního pododstavce, případně jsou upraveny podle rozhodnutí přijatých podle článků 3 a 7 protokolu AKT a dohody s Indií.
3. Množství povinných dodávek jsou stanovena podle článků 3 a 7 protokolu AKT, článků 3 a 7 dohody s Indií, jakož i článků 11 a 12 tohoto nařízení a berou v úvahu zejména:
a) dodávky skutečně zjištěné v průběhu předchozích dodacích období;
b) množství, u kterých bylo prohlášeno, že nemohou být dodána, v souladu s článkem 7 protokolu AKT a dohodou s Indií.
Pokud jmenovitá množství, na která byly vydány dovozní licence, překračují skutečně zjištěná množství za předchozí dodací období, jsou jmenovitá množství licencí, jejichž dovoz do Společenství nebylo možno zjistit, přidána k množstvím uvedeným v prvním pododstavci písm. a), aniž jsou dotčeny výsledky vyšetřování prováděných příslušnými orgány.
4. Úpravy uvedené v odst. 2 písm. c) mohou zahrnovat převody množství mezi dvěma po sobě následujícími dodacími obdobími, pokud tím nebude narušen režim zásobování uvedený v článku 39 nařízení (ES) č. 1260/2001.
5. V každém dodacím období se celková množství povinných dodávek jednotlivých dotyčných vyvážejících zemí dovezou jako preferenční cukr AKT-Indie v rámci povinných dodávek s nulovým clem.
V hospodářských letech 2003/04, 2004/05 a 2005/06 má povinná dodávka toto pořadové číslo: "preferenční cukr AKT-Indie: č. 09.4321"."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 569/2005
ze dne 14. dubna 2005,
kterým se stanoví přechodné opatření pro hospodářský rok 2004/05, pokud jde o financování skladování obilovin nabídnutých k intervenci v České republice, Estonsku, na Kypru, v Lotyšsku, Litvě, Maďarsku, na Maltě, v Polsku, ve Slovinsku a na Slovensku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 první pododstavec tohoto aktu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 495/2005 [2] se na žádost některých členských států pro hospodářský rok 2004/05 prodlužuje o tři měsíce maximální lhůta pro dodávky obilovin nabízených k intervenci v členských státech, které přistoupily k Evropskému společenství k 1. květnu 2004, aniž by se však povolovala dodávka po 31. červenci 2005.
(2) Toto opatření může vyvolat dodatečné náklady na skladování obilovin dodaných v nové lhůtě, ale po uplynutí původně stanovené lhůty podle čl. 4 odst. 3 třetího pododstavce nařízení Komise (ES) č. 824/2000 ze dne 19. dubna 2000, kterým se stanoví postupy pro přejímání obilovin intervenčními agenturami a metody analýzy pro určování jakosti obilovin [3].
(3) Podle článku 6 nařízení Rady (EHS) č. 1883/78 ze dne 2. srpna 1978 o obecných pravidlech pro financování intervencí "záruční" sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu [4], přebírá "záruční" sekce EZOZF dodatečné výdaje na hmotné operace v souvislosti se skladováním. Je vhodné určit, že s výdaji členských států spojenými s případnou náhradou výše uvedených dodatečných nákladů na skladování se bude nakládat jako s výdaji spojenými s náklady na skladování, které obvykle hradí intervenční agentury, a stanovit financování "záruční" sekcí EZOZF na základě stejné paušální částky s přihlédnutím k měsíční přirážce, o kterou se zvyšuje intervenční cena stanovená v čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru EZOZF,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
U obilovin nabídnutých k intervenci v České republice, Estonsku, na Kypru, v Lotyšsku, Litvě, Maďarsku, na Maltě, v Polsku, ve Slovinsku a na Slovensku, které převzala intervenční agentura po uplynutí dodací lhůty podle čl. 4 odst. 3 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 824/2000, se výdaje členského státu na skladování v období mezi uplynutím této lhůty a dnem skutečné dodávky do skladu určeného v plánu dodávky, která by měla proběhnout ve lhůtě stanovené podle nařízení (ES) č. 495/2005, považují za výdaje podle článku 6 nařízení (EHS) č. 1883/78.
Článek 2
Paušální částka podle čl. 6 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1883/78 se stanoví podle paušální částky, kterou Společenství hradí členským státům za skladování obilovin při intervenčním nákupu během hospodářského roku 2004/05 a která je stanovena v rozhodnutí Komise ze dne 8. října 2004 [5], to jest 1,26 EUR na tunu a měsíc; z této částky se odečte hodnota měsíčního zvýšení podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003, to jest 0,46 EUR na tunu a měsíc, o kterou se zvýšila intervenční cena za každý měsíc překročení lhůty podle čl. 4 odst. 3 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 824/2000.
Tyto výdaje se vezmou v úvahu v rámci roční účetní závěrky podle článku 1 nařízení Rady (EHS) č. 3492/90 [6] jako dodatečné výdaje na hmotné operace spojené s nákupem určitého produktu intervenčními agenturami.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 570/2005
ze dne 14. dubna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 118/2005, pokud jde o stanovení rozpočtových stropů pro přímé platby podle článku 71 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [1], a zejména na čl. 71 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha IV nařízení (ES) č. 118/2005, kterou se mění příloha VIII nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 a stanoví rozpočtové stropy pro částečné nebo dobrovolné provádění režimu jednotné platby a pro roční finanční částky režimu jednotné platby stanovené tímto nařízením, stanoví pro rozpočtový rok 2005 rozpočtové stropy pro přímé platby poskytované podle ustanovení článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(2) Francie v rámci výpočtu nároků na jednotnou platbu nedávno odhalila, že existuje značný rozdíl mezi finančním výsledkem používání jednotlivých osobních údajů ve vztahu k různým přímým platbám během referenčního období, které slouží k určení referenčních částek, a údaji, které Francie sdělila pro účely stanovení rozpočtových stropů pro různé přímé platby podle nařízení (ES) č. 118/2005.
(3) Je proto vhodné změnit finanční stropy použitelné ve Francii pro přímé platby pro rok 2005, které stanovilo nařízení (ES) č. 118/2005.
(4) Proto je třeba změnit nařízení (ES) č. 118/2005.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha IV nařízení (ES) č. 118/2005 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 571/2005
ze dne 14. dubna 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 15. dubna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 572/2005
ze dne 14. dubna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 573/2005
ze dne 14. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 23. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 23. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 39,991 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 574/2005
ze dne 14. dubna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(10) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 575/2005
ze dne 14. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 12. dubna 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 12. dubna 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 15. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 576/2005
ze dne 14. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 12. dubna 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 12. dubna 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 31,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 577/2005
ze dne 14. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u čiroku v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 2275/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2275/2004 Komise [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u čiroku dováženého ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným článkem 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 8. do 14. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 2275/2004 se maximální snížení dovozního cla u čiroku stanoví na 19,85 EUR/t pro maximální celkové množství 14465 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 578/2005
ze dne 14. dubna 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2277/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 8. do 14. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 27,27 EUR/t pro maximální celkové množství 45000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 579/2005
ze dne 14. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u kukuřice v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 487/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 487/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené z třetích zemí do Portugalska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3], může Komise rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá maximálnímu snížení dovozního cla, nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 8. do 14. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení stanoveného v nařízení (ES) č. 487/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 26,36 EUR/t pro celkové maximální množství 45000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 580/2005
ze dne 14. dubna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 206/2005 o zavádění definitivních ochranných opatření proti dovozu lososa chovaného pro hospodářské účely
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3285/94 ze dne 22. prosince 1994 o společných pravidlech dovozu a o zrušení nařízení (ES) č. 518/94 [1], a zejména na článek 16 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 519/94 ze dne 7. března 1994 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí a o zrušení nařízení (EHS) č. 1765/82, (EHS) č. 1766/82 a (EHS) č. 3420/83 [2], a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
POSTUP
(1) Komise uložila dne 4. února 2005 nařízením Komise (ES) č. 206/2005 [3] ("konečné nařízení") konečná ochranná opatření.
Podle článku 2 daného nařízení je součástí těchto opatření uplatňování minimální dovozní ceny (dále jen "MDC").
(2) Čl. 2 odst. 3 konečného nařízení stanoví zejména výši MDC, která se použije do 15. dubna 2005.
(3) Bod odůvodnění 112 konečného nařízení vyzývá k tomu, aby byla opatření v odůvodněných případech před vstupem upravené MDC v platnost včas přezkoumána.
(4) V souladu s ustanoveními 112. bodu odůvodnění Komise v současné době sleduje trh a vývoj cen.
V této fázi zatím nebylo možné dospět k závěru v otázce přiměřenosti konečné minimální dovozní ceny.
Za daných okolností a s cílem umožnit Komisi dospět ke konečnému závěru, zároveň však příliš nenarušit trh, se považuje za vhodné prodloužit období zavádění do 24. května 2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Jediný článek
1. V čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 206/2005 se slova " 15. dubna 2005" nahrazují slovy " 24. května 2005".
2. V čl. 2 odst. 4 nařízení (ES) č. 206/2005 se slova " 16. dubna 2005" nahrazují slovy " 25. května 2005".
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 581/2005
ze dne 14. dubna 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 8. do 14. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1757/2004 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 582/2005
ze dne 14. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 8. do 14. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 2,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 583/2005
ze dne 15. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 584/2005
ze dne 15. dubna 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro opětovný prodej neloupané rýže ze zásob francouzské intervenční agentury na vnitřním trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 7 odst. 4 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 75/91 [2] stanovilo postupy a podmínky pro uvedení neloupané rýže do prodeje intervenčními agenturami.
(2) Množství neloupané rýže, které je v současnosti skladováno francouzskou intervenční agenturou, je velmi vysoké a doba skladování je velmi dlouhá.
Je proto vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej přibližně 5000 tun neloupané rýže ze zásob této agentury na vnitřním trhu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Francouzská intervenční agentura zahájí za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 75/91 stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej množství neloupané rýže ze svých zásob na vnitřním trhu, která jsou uvedena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
1. Lhůta pro podání nabídek pro první dílčí nabídkové řízení je stanovena do 27. dubna 2005.
2. Lhůta pro podání nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení končí dne 29. června 2005.
3. Nabídky musejí být podány u francouzské intervenční agentury:
ONIC
Service "Intervention"
21, avenue Bosquet
F-75341 Paris Cedex 07
Fax: (33) 144 18 20 08
Článek 3
Odchylně od článku 19 nařízení (EHS) č. 75/91 sdělí francouzská intervenční agentura Komisi nejpozději v úterý v týdnu, který následuje po skončení lhůty pro podání nabídek, množství a průměrné ceny různých prodaných šarží, rozdělených případně podle skupin.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 585/2005
ze dne 15. dubna 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro opětovný prodej neloupané rýže ze zásob italské intervenční agentury na vnitřním trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 7 odst. 4 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 75/91 [2] stanovilo postupy a podmínky pro uvedení neloupané rýže do prodeje intervenčními agenturami.
(2) Množství neloupané rýže, které je v současnosti skladováno italskou intervenční agenturou, je velmi vysoké a doba skladování je velmi dlouhá.
Je proto vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej přibližně 30010 tun neloupané rýže ze zásob této agentury na vnitřním trhu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Italská intervenční agentura zahájí za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 75/91 stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej množství neloupané rýže ze svých zásob na vnitřním trhu, která jsou uvedena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
1. Lhůta pro podání nabídek pro první dílčí nabídkové řízení je stanovena do 27. dubna 2005.
2. Lhůta pro podání nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení končí dne 29. června 2005.
3. Nabídky musejí být podány u italské intervenční agentury:
Ente Nazionale Risi (ENR)
Piazza Pio XI, 1
I-20123 Milano
Tel.: (39) 02 885 51 11
Fax: (39) 02 86 13 72
.
Článek 3
Odchylně od článku 19 nařízení (EHS) č. 75/91 sdělí italská intervenční agentura Komisi nejpozději v úterý v týdnu, který následuje po skončení lhůty pro podání nabídek, množství a průměrné ceny různých prodaných šarží, rozdělených případně podle skupin.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 586/2005
ze dne 15. dubna 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro opětovný prodej neloupané rýže ze zásob řecké intervenční agentury na vnitřním trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 7 odst. 4 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 75/91 [2] stanovilo postupy a podmínky pro uvedení neloupané rýže do prodeje intervenčními agenturami.
(2) Množství neloupané rýže, které je v současnosti skladováno řeckou intervenční agenturou, je velmi vysoké a doba skladování je velmi dlouhá.
Je proto vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej přibližně 18000 tun neloupané rýže ze zásob této agentury na vnitřním trhu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Řecká intervenční agentura zahájí za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 75/91 stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej množství neloupané rýže ze svých zásob na vnitřním trhu, která jsou uvedena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
1. Lhůta pro podání nabídek pro první dílčí nabídkové řízení je stanovena do 27. dubna 2005.
2. Lhůta pro podání nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení končí dne 29. června 2005.
3. Nabídky musejí být podány u řecké intervenční agentury:
OPEKEPE
Acharnon Street 241
GR-10446 Athens
Tel.: (30-210) 212 48 46 a 212 47 88
Fax: (30-210) 212 47 91.
Článek 3
Odchylně od článku 19 nařízení (EHS) č. 75/91 sdělí řecká intervenční agentura Komisi nejpozději v úterý v týdnu, který následuje po skončení lhůty pro podání nabídek, množství a průměrné ceny různých prodaných šarží, rozdělených případně podle skupin.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 587/2005
ze dne 15. dubna 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro opětovný prodej neloupané rýže ze zásob španělské intervenční agentury na vnitřním trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 7 odst. 4 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 75/91 [2] stanovilo postupy a podmínky pro uvedení neloupané rýže do prodeje intervenčními agenturami.
(2) Množství neloupané rýže, které je v současnosti skladováno španělskou intervenční agenturou, je velmi vysoké a doba skladování je velmi dlouhá.
Je proto vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej přibližně 25021 tun neloupané rýže ze zásob této agentury na vnitřním trhu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Španělská intervenční agentura zahájí za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 75/91 stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej množství neloupané rýže ze svých zásob na vnitřním trhu, která jsou uvedena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
1. Lhůta pro podání nabídek pro první dílčí nabídkové řízení je stanovena do 27. dubna 2005.
2. Lhůta pro podání nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení končí dne 29. června 2005.
3. Nabídky musejí být podány u španělské intervenční agentury:
Fondo Espagnol de Garantia Agraria (FEGA)
Beneficencia 8
E-28004 Madrid
Telex: 23427 FEGA E
Fax: (34) 915 21 98 32 a (34) 915 22 43 87.
Článek 3
Odchylně od článku 19 nařízení (EHS) č. 75/91 sdělí španělská intervenční agentura Komisi nejpozději v úterý v týdnu, který následuje po skončení lhůty pro podání nabídek, množství a průměrné ceny různých prodaných šarží, rozdělených případně podle skupin.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 588/2005
ze dne 15. dubna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1002/2004 o přijetí závazků nabídnutých v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozů chloridu draselného pocházejícího z Běloruské republiky, Ruské federace a Ukrajiny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 8 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 992/2004 ze dne 17. května 2004, kterým se mění nařízení (EHS) č. 3068/92 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozů chloridu draselného pocházejícího z Běloruska, Ruska a Ukrajiny [2], a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rada uložila nařízením (EHS) č. 3068/92 [3] konečné antidumpingové clo na dovozy chloridu draselného pocházejícího mimo jiné z Ruské federace (dále jen "Rusko"). Nařízením (ES) č. 969/2000 [4] Rada pozměnila a rozšířila dobu použitelnosti opatření uložených původně nařízením (EHS) č. 3068/92 na dovozy chloridu draselného pocházejícího mimo jiné z Ruska.
(2) Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie [5] Komise v březnu 2004 z vlastního podnětu zahájila částečný prozatímní přezkum platných opatření na dovozy chloridu draselného pocházejícího mimo jiné z Ruska za účelem přezkoumání, zda je nutné je s ohledem na rozšíření Evropské unie na 25 členských zemí (dále jen "rozšíření") pozměnit.
(3) Z výsledků částečného prozatímního přezkumu vyplynulo, že v zájmu Společenství je zajistit přechodné úpravy opatření, aby se ihned po rozšíření předešlo náhlému a výrazně negativnímu hospodářskému dopadu na dovozce a uživatele v deseti nových členských státech (dále jen "EU10").
(4) Rada nařízením (ES) č. 992/2004 pověřila Komisi, aby přijala nabídnuté závazky splňující podmínky uvedené ve 27. až 32. bodu odůvodnění téhož nařízení. Na tomto základě a podle článku 8, čl. 11 odst. 3, článku 21 a čl. 22 písm. c) základního nařízení Komise přijala nařízením (ES) č. 1002/2004 [6] nabídnuté závazky dvou vyvážejících výrobců z Ruska.
(5) V případě vyvážejícího výrobce Komise přijala společný závazek pro dovozy chloridu draselného vyrobeného společností JSC Uralkali, Berezniki, Rusko a prodávaného obchodní společností Fertexim Ltd, Limassol, Kypr, která je výhradním distributorem společnosti JSC Uralkali ve Společenství.
(6) Společnost JSC Uralkali informovala Komisi, že v budoucnu bude své prodeje do Společenství uskutečňovat prostřednictvím jiné společnosti s názvem Uralkali Trading SA, Ženeva, Švýcarsko.
Aby se zohlednila tato změna, společnosti JSC Uralkali a Fertexim Ltd žádaly, aby byla pozměněna příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 1002/2004, jimiž se přijímá společný závazek.
Za tímto účelem společnosti JSC Uralkali a Uralkali Trading SA společně nabídly upravený závazek.
(7) Společnost JSC Uralkali také poukázala na to, že závazek přijatý nařízením (ES) č. 1002/2004 nedovoluje přímé prodeje od společnosti JSC Uralkali prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství.
Upraveným závazkem se společnost JSC Uralkali také zavazuje dodržovat podmínky pro přímé prodeje do Společenství.
(8) Komise prošetřila nabídnutý závazek.
Došla k závěru, že upravený závazek splňuje všechna nezbytná kritéria pro jeho přijetí stanovená v nařízení (ES) č. 992/2004, konkrétně že i) prodejní ceny dotčených společností budou na úrovních, které významně přispívají k odstranění újmy, ii) společnosti budou dodržovat určitý objem dovozů pro prodeje určené zákazníkům z EU10 a iii) budou také široce dodržovat tradiční strukturu prodeje jednotlivým zákazníkům z EU10.
Dále Komise došla k závěru, že, jak tvrdila společnost JSC Uralkali, přesun obchodních činností společnosti Fertexim Ltd na společnost Uralkali Trading SA nemá vliv na proveditelnost závazku ani, na základě informací poskytnutých společnostmi, na jeho účinné sledování.
(9) Navíc žádost společnosti JSC Uralkali o osvobození jejich přímých prodejů do Společenství od dumpingového cla se považovala za přijatelnou, protože je v souladu s běžným postupem pro přijímání odpovídajících závazků nabízených výrobci, kteří vyvážejí přímo do Společenství.
(10) S ohledem na výše uvedené se považuje za vhodné normativní část nařízení (ES) č. 1002/2004 odpovídajícím způsobem změnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 1 nařízení (ES) č. 1002/2004/ES se mění takto:
"Článek 1
Závazky nabídnuté níže uvedenými vyvážejícími výrobci v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozů chloridu draselného pocházejícího z Běloruské republiky a Ruské federace se tímto přijímají.
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Doplňkový kód v rámci Taric _BAR_
Běloruská republika _BAR_ Vyráběn společností Production Unitary Enterprise Production Amalgamation Belaruskali, Soligorsk, Bělorusko a prodáván společností JSC IPC, Moskva, Rusko, společností Belurs Handel GmbH, Vídeň, Rakousko, nebo společností UAB Baltkalis, Vilnius, Litva prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství coby dovozci _BAR_ A518 _BAR_
Ruská federace _BAR_ Vyráběn společností JSC Silvinit, Solikamsk, Rusko a prodáván společností JSC International Potash Company, Moskva, Rusko nebo společností Belarurs Handelsgesellschaft m.b.H, Vídeň, Rakousko prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství coby dovozci _BAR_ A519 _BAR_
Ruská federace _BAR_ Vyráběn a prodáván společností JSC Uralkali, Berezniki, Rusko nebo vyráběn společností JSC Uralkali, Berezniki, Rusko a prodáván společností Uralkali Trading SA, Ženeva, Švýcarsko prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství coby dovozci _BAR_ A520" _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 589/2005
ze dne 15. dubna 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 161. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 161. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 590/2005
ze dne 15. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 161. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 161. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 591/2005
ze dne 15. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 333. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 333. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 60,6 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 67 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 592/2005
ze dne 15. dubna 2005,
kterým se pozastavují nákupy másla v některých členských státech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení (ES) č. 2771/1999 stanoví, že Komise zahajuje nebo pozastavuje nákupy v členském státě, jakmile bylo zjištěno, že se tržní cena v tomto členském státě nacházela po dva týdny za sebou podle případu buď na úrovni, která je nižší, nebo na úrovni, která se rovná 92 % intervenční ceny nebo je vyšší.
(2) Komise vypracovala poslední seznam členských států, v nichž byla intervence pozastavena, v nařízení Komise (ES) č. 544/2005 [3].
Tento seznam musí být upraven, aby bral v úvahu nové tržní ceny, které oznámilo Švédsko podle článku 8 nařízení (ES) č. 2771/1999.
Z důvodů jasnosti je vhodné tento seznam nahradit a zrušit nařízení (ES) č. 544/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nákupy másla podle čl.
6 odst.
1 nařízení (ES) č.
1255/1999 se pozastavují
Nařízení Komise (ES) č. 593/2005
ze dne 15. dubna 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 17. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 17. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 12. dubna 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 275 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 16. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 594/2005
ze dne 15. dubna 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka pro 16. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 16. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 12. dubna 2005, se stanovuje minimální prodejní cena odstředěného mléka ve výši 195,50 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 16. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 595/2005
ze dne 15. dubna 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 16. dubna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 596/2005
ze dne 15. dubna 2005
o vydávání licencí na dovoz česneku ve čtvrtletí od 1. června do 31. srpna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 565/2002 ze dne 2. dubna 2002, kterým se stanoví postup pro spravování celních kvót a kterým se zavádí systém osvědčení o původu česneku dováženého ze třetích zemí [2], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Množství, na která byly podány žádosti o vydání licence tradičními a novými dovozci ve dnech 11. a 12. dubna 2005 podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 565/2002, překračují dostupná množství pro dovoz výrobků pocházejících z z Číny a třetích zemí jiných Číny než a Argentiny.
(2) Je třeba stanovit, do jaké míry bude možné vyhovět žádostem o licence zaslaným Komisi dne 14. dubna 2005, a pro každou kategorii dovozců a zemi původu produktu určit data, do kterých musí být vydávání osvědčení dočasně zrušeno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na základě žádostí o vydání dovozní licence podle čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 565/2002, podaných ve dnech 11. a 12. dubna 2005 a zaslaných Komisi dne 14. dubna 2005, budou licence na požadovaná množství přiděleny v procentních sazbách v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
Článek 2
Pro každou příslušnou kategorii dovozců a příslušnou zemi původu se zamítají žádosti o vydání dovozní licence podle čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 565/2002 vztahující se na čtvrtletí od 1. června 2005 do 31. srpna 2005 a podané po 12. dubnu 2005, ale ještě před datem uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 597/2005
ze dne 18. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 598/2005
ze dne 18. dubna 2005
o nabídkách podaných na vývoz omleté dlouhozrnné předpařené rýže B do určitých třetích zemí v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2032/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. zaří 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2032/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení pro vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (EHS) č. 584/75 [3], může Komise podle postupu stanoveného v článku 26 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v čl. 14 odst. 4 nařízení (ES) č. 1785/2003 by maximální náhrada neměla být stanovena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 11. až 14. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhrady pro omletou dlouhozrnnou rýži B určenou pro vývoz do určitých třetích zemí, které bylo zahájeno nařízením (ES) č. 2032/2004, nebudou učiněny žádné další kroky.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 599/2005
ze dne 18. dubna 2005
o nabídkách podaných na vývoz omleté kulatozrnné, střednězrnné a dlouhozrnné rýže A určené k vývozu do určitých třetích zemí v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2031/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1] a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2031/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na stanovení vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (EHS) č. 584/75 [3], může Komise podle postupu stanoveného v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 a na základě předložených nabídek rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v čl. 14, odst. 4 nařízení (ES) č. 1785/2003 by maximální náhrada neměla být stanovena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 11. až 14. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhrady pro omletou kulatozrnnou, střednězrnnou a dlouhozrnnou rýži A určenou pro vývoz do určitých třetích zemí, které bylo zahájeno nařízením (ES) č. 2031/2004, nebudou učiněny další kroky.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 600/2005
ze dne 18. dubna 2005,
kterým se znovu povoluje na deset let kokcidiostatikum jako doplňková látka v krmivech, dočasně povoluje doplňková látka a trvale povolují některé doplňkové látky v krmivech
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [1], a zejména na článek 3, čl. 9d odst. 1 a čl. 9e odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [2], a zejména na článek 25 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví povolení doplňkových látek používaných ve výživě zvířat.
(2) Článek 25 nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví přechodná opatření pro žádosti o povolení doplňkových látek v krmivech podané v souladu se směrnicí 70/524/EHS před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(3) Žádosti o povolení doplňkových látek uvedených v přílohách tohoto nařízení byly podány před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(4) Úvodní připomínky k těmto žádostem podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/524/EHS byly zaslány Komisi před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003. S těmito žádostmi je tudíž třeba nadále nakládat v souladu s článkem 4 směrnice 70/524/EHS.
(5) Osoba odpovědná za uvedení do oběhu přípravku Salinomax 120G předložila podle článku 4 uvedené směrnice žádost o povolení kokcidiostatika pro výkrm kuřat na deset let.
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EÚBP) vydal stanovisko o bezpečnosti používání tohoto přípravku pro člověka, zvířata a životní prostředí na základě podmínek stanovených v příloze I tohoto nařízení.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání tohoto přípravku vedeného v příloze I by proto mělo být povoleno na dobu deseti let.
(6) Byly předloženy údaje na podporu žádosti o povolení pro používání nové doplňkové látky Lactobacillus acidophilus DSM 13241 pro psy a kočky.
EÚBP vydal ve dnech 15. dubna 2004 a 27. října 2004 příznivá stanoviska o bezpečnosti pro dotyčná zvířata, uživatele a životní prostředí.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v čl. 9e odst.
1 směrnice 70/524/EHS jsou splněny. Používání uvedeného přípravku z mikroorganismů podle přílohy II je tedy třeba dočasně povolit.
(7) Použití přípravku mikroorganismů Enterococcus faecium ATCC 53519 a Enterococcus faecium ATCC 55593 bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 1436/98 [3] pro výkrm kuřat.
Žádost o časově neomezené povolení uvedeného přípravku mikroorganismů byla podpořena novými údaji.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání uvedeného přípravku mikroorganismů podle přílohy III je tedy třeba povolit bez časového omezení.
(8) Použití přípravku mikroorganismů Bacillus licheniformis DSM 5749 a Bacillus subtilis DSM 5750 bylo poprvé dočasně povoleno pro výkrm krůt nařízením Komise (ES) č. 2437/2000 [4] a u telat nařízením Komise (ES) č.
418/2001 [5]. Žádost o časově neomezené povolení uvedeného přípravku mikroorganismů byla podpořena novými údaji.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání uvedeného přípravku mikroorganismů podle přílohy III je tedy třeba povolit bez časového omezení.
(9) Použití přípravku mikroorganismů Saccharomyces cerevisiae NCYC Sc 47 bylo poprvé dočasně povoleno nařízením (ES) č. 1436/98 u králíků.
Žádost o časově neomezené povolení uvedeného přípravku mikroorganismů byla podpořena novými údaji.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání uvedeného přípravku mikroorganismů podle přílohy III je tedy třeba povolit bez časového omezení.
(10) Hodnocení této žádosti dokazuje, že třeba požadovat některé postupy na ochranu zaměstnanců před expozicí doplňkové látce uvedené v příloze.
Tuto ochranu by mělo zajistit používání směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [6].
(11) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přípravek náležející do skupiny "kokcidiostatik a dalších léčebných látek" a uvedený v příloze I se povoluje na deset let k použití jako doplňková látka ve výživě zvířat za podmínek stanovených v příloze.
Článek 2
Přípravek náležející do skupiny "mikroorganismů" uvedený v příloze II se dočasně na dobu čtyř let povoluje k použití jako doplňková látka ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 3
Přípravky náležející do skupiny "mikroorganismů" uvedené v příloze III se povolují bez časového omezení k použití jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 601/2005
ze dne 18. dubna 2005,
kterým se mění příloha I nařízení Rady (ES) č. 866/2004 o režimu podle článku 2 protokolu č. 10 k aktu o přistoupení
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol č. 10 o Kypru k Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 866/2004 ze dne 29. dubna 2004 o režimu podle článku 2 protokolu č. 10 k aktu o přistoupení [2], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 866/2004 stanoví seznam hraničních přechodů, na kterých smí osoby a zboží překročit hranici mezi oblastmi, nad nimiž vláda Kyperské republiky vykonává skutečnou kontrolu a oblastmi nad nimiž vláda Kyperské republiky nevykonává skutečnou kontrolu.
(2) V důsledku dohody o otevření nových hraničních přechodů Zodia a Ledra Street, je nezbytné přizpůsobit přílohu I.
(3) Vláda Kyperské republiky vyjádřila s tímto přizpůsobením souhlas.
(4) Obchodní komora turecké části Kypru byla v této věci konzultována,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 866/2004 se nahrazuje tímto:
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 602/2005
ze dne 18. dubna 2005
o dovozních licencích pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT), které zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2247/2003 ze dne 19. prosince 2003 o prováděcích pravidlech v sektoru hovězího a telecího masa, nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT) [3], a zejména na článek 5 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 1 nařízení (ES) č. 2247/2003 uvádí možnost vydat dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie.
Dovozy se však musí uskutečnit v rámci množství stanovených pro každou z těchto vyvážejících třetích zemí.
(2) Žádosti o udělení licence podané v období od 1. do 10. dubna 2005, vyjádřené v množství vykostěného masa, ve smyslu nařízení (ES) č. 2247/2003, pro produkty původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie nepřesahují množství, která jsou pro tyto státy k dispozici.
Proto je možné vydat dovozní licence na požadovaná množství.
(3) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. května 2005 v rámci celkového množství 52100 t možné podat žádost o licenci.
(4) V této souvislosti se připomíná, že se toto nařízení nijak nedotýká směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o hygienických otázkách a otázkách veterinární inspekce při dovozu skotu, vepřů, ovcí a koz, masa čerstvého nebo masných produktů původem z třetích zemí [4],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Níže uvedené členské státy vydávají dne 21. dubna 2005 dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa, vyjádřené v množství vykostěného masa, původem z určitých států Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří, a to pro níže uvedená množství a země původu:
Spojené království:
- 750 t původem z Botswany,
- 650 t původem z Namibie,
Německo:
- 500 t původem z Botswany,
- 350 t původem z Namibie.
Článek 2
Žádosti o licence mohou být dle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2247/2003 podány během prvních deseti dnů měsíce května 2005 pro níže uvedená množství vykostěného hovězího a telecího masa:
Botswana: _BAR_ 15986 t, _BAR_
Keňa: _BAR_ 142 t, _BAR_
Madagaskar: _BAR_ 7579 t, _BAR_
Svazijsko: _BAR_ 3337 t, _BAR_
Zimbabwe: _BAR_ 9100 t, _BAR_
Namibie: _BAR_ 10350 t. _BAR_
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 21. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 603/2005
ze dne 12. dubna 2005,
kterým se mění seznamy úpadkových řízení, likvidačních řízení a správců podstaty v přílohách A, B a C nařízení (ES) č. 1346/2000 o úpadkovém řízení
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení [1], a zejména na článek 45 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Přílohy nařízení (ES) č. 1346/2000 uvádějí názvy řízení a správců podstaty, které se používají ve vnitrostátních právních předpisech členských států a kterých se týká uvedené nařízení. Příloha A uvedeného nařízení vyjmenovává úpadková řízení podle čl. 2 písm. a) uvedeného nařízení. Příloha B uvedeného nařízení vyjmenovává likvidační řízení podle čl. 2 písm. c) a příloha C vyjmenovává správce podstaty podle čl. 2 písm. b) uvedeného nařízení.
(2) Přílohy A, B a C nařízení (ES) č. 1346/2000 byly změněny aktem o přistoupení z roku 2003 tak, aby zahrnovaly úpadková řízení, likvidační řízení a správce podstaty nových členských států.
(3) V souladu s článkem 45 nařízení (ES) č. 1346/2000 oznámily Belgie, Španělsko, Itálie, Lotyšsko, Litva, Malta, Maďarsko, Rakousko, Polsko, Portugalsko a Spojené království Komisi změnu seznamů obsažených v přílohách A, B a C uvedeného nařízení.
(4) V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, oznámily Spojené království a Irsko své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(5) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijetí tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné.
(6) Nařízení (ES) č. 1346/2000 by proto mělo být změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1346/2000 se mění takto:
1. Příloha A se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
2. Příloha B se nahrazuje zněním uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
3. Příloha C se nahrazuje zněním uvedeným v příloze III tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 604/2005
ze dne 19. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 605/2005
ze dne 19. dubna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 296/96 o údajích předávaných členskými státy a o měsíčním účtování výdajů financovaných záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky [1], a zejména na čl. 5 odst. 3 a čl. 7 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 296/96 [2] je Komise pravidelně a trvale informována o výdajích uskutečněných členskými státy.
S cílem zabránit zbytečným sdělením, je třeba stanovit, aby tyto informace byly předávány měsíčně, aniž je dotčena povinnost členských států vést pro potřebu Komise informace zpracované každý týden, aby se umožnil odpovídající dohled nad vývojem výdajů.
(2) Některé informace, které mají být sděleny členskými státy, se musí předávat elektronickou a digitální cestou, aby je mohla Komise přímo využít pro vedení účtů.
V odůvodněných případech má však být i nadále možné předávat informace jinými způsoby.
(3) Z důvodu zjednodušení a ulehčení správních postupů se má vyžadovat současné předání jedné kopie informací v listinné podobě již pouze v případě měsíčních přehledů.
(4) V praxi uvedení některých množství nebo ploch v podrobném prohlášení předaném členskými státy nemá v rámci měsíčních záloh velký vliv.
Tyto informace by tedy již neměly být požadovány.
(5) Platby provedené Komisí z rozpočtu záruční sekce EZOZF se provádějí výhradně v eurech.
Členské státy si zachovávají volbu provést platby příjemcům v eurech nebo ve své národní měně.
Platební agentury členských států nezúčastněných na euru, které provádějí platby v národní měně a v eurech, musejí vést oddělené účetnictví podle měny plateb.
Ve snaze zabránit dvojímu převodu těchto plateb, je třeba zrušit možnost vykázat vyplacené částky v eurech v národní měně.
(6) Pokud na základě výkazů výdajů obdržených od členských států předběžně schválená celková částka, která by mohla být povolena podle čl. 150 odst. 3 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [3], překročí polovinu součtu celkových odpovídajících položek současného rozpočtového roku, musí Komise tyto částky snížit. Z důvodu řádné správy musí být toto snížení rozděleno mezi všechny členské státy v poměru k výkazům výdajů obdrženým od těchto členských států.
(7) Není-li na začátku rozpočtového roku rozpočet Společenství schválen, čl. 13 odst. 2 druhý pododstavec nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 stanoví, že platby lze uskutečnit měsíčně podle kapitol do výše jedné dvanáctiny položek schválených v dané kapitole pro předchozí rozpočtový rok. Za účelem stanovení spravedlivého rozdělení dostupných položek mezi členskými státy, je třeba stanovit, aby za tohoto předpokladu byly zálohy poskytnuty do výše procentní sazby, stanovené pro každou kapitolu, výkazů výdajů předložených každým členským státem a aby zůstatek nevyužitý během daného měsíce byl znovu přidělen během rozhodnutí Komise vztahujících se na pozdější měsíční platby.
(8) V rámci reformy SZP a zavedení režimu jednotné platby je dodržení platebních lhůt členskými státy prvořadé pro správné uplatňování pravidel finanční kázně.
Je tedy třeba stanovit zvláštní pravidla, která by umožňovala co nejvíce zabránit rizikům překročení ročních položek dostupných v rozpočtu Společenství.
(9) Z důvodu řádné správy, jsou-li zjištěna zpoždění při odesílání dokumentů potvrzujících platby provedené v rámci nařízení Komise (ES) č. 817/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) [4], musejí být platby Komise členskému státu, které se vztahují na měsíc září, převedeny na následující měsíc.
(10) Pro operace týkající se skladování uskutečněné v průběhu měsíce září je 50 % výdajů zúčtováno za měsíc říjen a zůstatek za měsíc listopad.
S cílem zjednodušit vedení účtů platebních agentur, je třeba stanovit, aby výdaje vztahující se k těmto operacím byly zúčtovány 100 % za měsíc říjen.
(11) Výdaje spolufinancované z rozpočtu Společenství a národních rozpočtů v rámci rozvoje venkova se vykážou nejpozději ke druhému měsíci, který následuje po platbě příjemcům.
Z důvodu harmonizace pravidel účetnictví používaných v oblasti záruční sekce EZOZF je třeba stanovit, aby tyto platby byly vykázány k měsíci, během kterého byly uskutečněny.
(12) Nařízení (ES) č. 296/96 se proto musí změnit.
(13) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro fond,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 296/96 se mění takto:
1. Článek 3 se mění takto:
a) Odstavce 1, 2 a 3 se nahrazují tímto:
"1. Členské státy shromažďují a vedou pro potřebu Komise informace o celkových výdajích uskutečněných každý týden.
Nejpozději třetí pracovní den v každém týdnu poskytnou členské státy Komisi informace o celkové výši výdajů uskutečněných od počátku měsíce do konce předchozího týdne.
Spadá-li týden do dvou měsíců, poskytnou státy nejpozději třetí pracovní den následujícího měsíce informace o celkové výši výdajů uskutečněných během předchozího měsíce.
2. Nejpozději třetí pracovní den následujícího měsíce předají členské státy elektronickou cestou kromě údajů o celkových výdajích za daný měsíc i jakékoliv informace vysvětlující podstatné rozdíly mezi odhady učiněnými podle odstavce 5 a uskutečněnými výdaji.
3. Nejpozději desátého dne každého měsíce sdělí členské státy Komisi elektronickou cestou celkovou výši výdajů uskutečněných během předchozího měsíce.
Sdělení o výdajích uskutečněných mezi 1. a 15. říjnem se nicméně předá do 25. dne téhož měsíce.
3a.
V řádně odůvodněných případech může Komise přijmout sdělení podle odstavců 2 a 3 jiným způsobem."
b) Odstavec 5 se nahrazuje tímto:
"5. Členské státy předají nejpozději ke 20. dni každého měsíce Komisi elektronickou cestou soubor dokladů opravňujících k zaúčtování výdajů uskutečněných v předchozím měsíci do rozpočtu Společenství.
Soubor dokladů opravňujících k zaúčtování výdajů uskutečněných mezi 1. a 15. říjnem musí být nicméně předložen nejpozději do 10. listopadu.
Celkové shrnutí údajů podle odst. 6 písm. b) je rovněž předáno Komisi v listinné podobě."
c) Odstavec 6 se mění takto:
i) v písmenu a) se zrušuje třetí odrážka,
ii) písmeno b) se nahrazuje tímto:
"b) celkové shrnutí údajů uvedených v písmenu a);".
d) Odstavec 9 se nahrazuje tímto:
"9. Platební agentury členských států nezúčastněných na euru vedou oddělené účetnictví podle měny, v níž byly platby příjemcům uskutečněny.
Stejné oddělení se vztahuje i na výkazy podávané v rámci účetní závěrky."
2. Článek 4 se mění takto:
a) Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Aniž je dotčen článek 14 rozhodnutí Rady (ES) č. 2040/2000 [5], rozhodne Komise na základě údajů předaných v souladu s článkem 3 o poskytnutí měsíční zálohy na zúčtování výdajů.
Překročí-li předběžné závazky podle čl. 150 odst. 3 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 [6] polovinu součtu celkových odpovídajících položek současného rozpočtového roku, jsou zálohy poskytnuty do výše procentní sazby výkazů výdajů obdrženým od členských států. Komise vezme v úvahu zůstatek nevyplacený členským státům během rozhodnutí vztahujících se na pozdější náhrady.
Není-li na začátku rozpočtového roku rozpočet Společenství schválen, jsou zálohy poskytnuty do výše procentní sazby výkazů výdajů členských států, stanovené pro každou kapitolu výdajů a v mezích stanovených v článku 13 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
Komise vezme v úvahu zůstatek nevyplacený členským státům během rozhodnutí vztahujících se na pozdější náhrady.
b) Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Pro výdaje uskutečněné po uplynutí stanovených lhůt se zálohy na zúčtování výdajů sníží podle těchto pravidel:
a) nesníží se, pokud výdaje uskutečněné po uplynutí lhůty dosahují nejvýše 4 % výdajů uskutečněných před uplynutím lhůty;
b) nad práh 4 % se všechny další výdaje uskutečněné se zpožděním:
- do jednoho měsíce snižují o 10 %,
- do dvou měsíců snižují o 25 %,
- do tří měsíců snižují o 45 %,
- do čtyř měsíců snižují o 70 %,
- do pěti měsíců a více snižují o 100 %;
c) avšak v případě přímých plateb, na něž se vztahuje článek 12 a hlava III nebo popřípadě hlava IVa nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 [7], prováděných pro rok N, jejichž vyplacení by se provedlo po uplynutí stanovených lhůt po 15. říjnu roku N+1 se použijí tyto podmínky:
- pokud nebyl 4 % práh stanovený v písmenu a) plně využit na platby provedené nejpozději do dne 15. října roku N+1 a pokud zbývající část tohoto prahu překročí 2 %, sníží se tato zbývající část na 2 %,
- v každém případě platby provedené během rozpočtového roku N+2 a následujících let jsou způsobilé pro dotyčný členský stát pouze v rámci vnitrostátního stropu stanoveného v příloze VIII nebo VIIIa nebo ročního finančního rámce stanoveného v souladu s čl. 143b odst. 3 nařízení (ES) č. 1782/2003 pro rok předcházející rozpočtovému roku, během něhož je platba provedena a podle případu zvýšena o částky vztahující se k prémii na mléčné výrobky a dodatečné platby stanovené v článcích 95 a 96 a doplňkovou částku podpory stanovenou v článku 12 uvedeného nařízení sníženou o procento podle článku 10 a upravenou podle článku 11 s ohledem na článek 12a téhož nařízení a částky stanovené v článku 4 nařízení (ES) č. 188/2005 [8],
- po použití výše zmíněných prahů, výdaje dotčené tímto bodem se snižují o 100 %;
d) Komise však uplatní jiné odstupňování a/nebo nižší nebo nulové procentní sazby, pokud při správě určitých opatření nastanou výjimečné okolnosti nebo pokud členské státy podají řádné odůvodnění.
Pro platby uvedené v písmenu c) se však předcházející věta použije v rámci stropů uvedených v druhé odrážce písm. c);
e) snížení uvedená v tomto článku se provedou podle pravidel uvedených v článku 14 nařízení (ES) č. 2040/2000.
c) Odstavec 6 se nahrazuje tímto:
"6. Neobdrží-li doklady uvedené v čl. 55 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 817/2004 [9] do 30. září každého roku, může Komise poté, co uvědomí dotyčný členský stát, pozastavit výplatu záloh na výdaje uskutečněné za měsíc září v souladu s uvedeným nařízením až do výplaty záloh na výdaje za měsíc říjen.
3. V článku 5 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Výši výdajů uvedených v odstavci 1 zaúčtují platební agentury během měsíce následujícího po měsíci, ve kterém byly dané operace provedeny.
V měsíčních závěrkách mají být zahrnuty operace uskutečněné mezi začátkem rozpočtového roku a koncem daného měsíce.
Pro operace uskutečněné během měsíce září však zaúčtují výdaje platební agentury nejpozději do 15. října."
4. V čl. 7 odst. 1 se zrušuje písmeno b).
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 606/2005
ze dne 19. dubna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 795/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu jednotné platby podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [1], a zejména na čl. 51 písm. b) druhý pododstavec a čl. 145 písm. c) a d) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 795/2004 [2] zavádí prováděcí pravidla k režimu jednotné platby v roce 2005.
Zkušenosti se správním a operačním zaváděním tohoto režimu na vnitrostátní úrovni prokázaly, že je v tomto ohledu třeba vypracovat další prováděcí pravidla a že stávající pravidla je třeba upřesnit a přizpůsobit.
(2) V čl. 24 odst. 2 nařízení (ES) č. 795/2004 se stanoví, že členské státy určí jednotný začátek desetiměsíčního období pro všechny zemědělce podle čl. 44 odst. 3 nařízení (ES) č. 1782/2003 v období od 1. září kalendářního roku, který předchází podání žádosti podle režimu jednotné platby, do 30. dubna následujícího kalendářního roku, nebo že dají možnost jednotlivým zemědělcům, aby si v určeném období sami zvolili počáteční datum. Je vhodné, aby se zemědělcům umožnilo více pružnosti při stanovení začátku desetiměsíčního období pro každý pozemek, pokud to vyžadují zvláštní zemědělské podmínky.
(3) Článek 51 nařízení (ES) č. 1782/2003 ve znění nařízení Rady (ES) č. 864/2004, které se stalo použitelným ode dne 1. ledna 2005 nařízením (ES) č. 394/2005 [3], opravňuje členské státy, aby povolily pěstování vedlejších plodin na hektarech, na které lze poskytnout podporu, během období maximálně tří měsíců každoročně počínaje dnem 15. srpna. Je vhodné stanovit dřívější datum, aby se umožnil vzrůst dočasných plodin v oblastech, kde podle sdělení dotyčných členských států Komisi umožňují klimatické podmínky ranější sklizeň obilovin.
(4) Nařízení (ES) č. 795/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 795/2004 je použitelné ode dne 1. ledna 2005, je vhodné, aby se ustanovení tohoto nařízení uplatňovala zpětně od tohoto data.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 795/2004 se mění takto:
1. V ustanovení čl. 24 odst. 2 se vkládá nový pododstavec, který zní:
"Nicméně, pokud to vyžadují zvláštní zemědělské podmínky, mohou členské státy oprávnit zemědělce, aby určili, v období uvedeném v prvním pododstavci, dvě rozdílná data k zahájení desetiměsíčního období pro svůj zemědělský podnik.
Zemědělci, kteří využijí této možnosti, uvedou volbu pro každý jednotlivý pozemek v jednotné žádosti jako dodatek k informacím poskytnutým v souladu s článkem 12 nařízení (ES) č. 796/2004."
2. Vkládá se článek 28a, který zní:
"Článek 28a
Tříměsíční období podle čl. 51 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003
Členské státy uvedené v příloze jsou oprávněné povolit pěstování vedlejších plodin na hektarech, na které lze poskytnout podporu, během období maximálně tří měsíců, počínaje každoročně dnem stanoveným pro každý členský stát v uvedené příloze."
3. Znění přílohy tohoto nařízení se vkládá jako příloha.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 608/2005
ze dne 20. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 609/2005
ze dne 19. dubna 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 610/2005
ze dne 20. dubna 2005,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 462/2005 o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz ječmene v majetku německého intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 462/2005 [2] zahájilo stálé nabídkové řízení pro vývoz ječmene ze zásob německé intervenční agentury.
(2) Čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 462/2005 uvádí adresu, na kterou musejí být zaslány nabídky německé intervenční agentuře. Na základě vnitřní reorganizace v rámci německých správních útvarů je třeba tuto adresu změnit.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 5 nařízení (ES) č. 462/2005 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
"4. Nabídky je třeba předkládat německé intervenční agentuře:
Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (BLE)
Deichmannsaue 29
D-53179 Bonn
Fax: (49-228) 68 45 39 85
(49-228) 68 45 32 76
."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 611/2005
ze dne 20. dubna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 823/2000 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na některé kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě mezi společnostmi liniové dopravy (konsorcii)
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 479/92 ze dne 25. února 1992 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na některé kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě mezi společnostmi liniové dopravy (konsorcii) [1], a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
poté, co zveřejnila předlohu tohoto nařízení [2],
po konzultaci s Poradním výborem pro restriktivní praktiky a dominantní postavení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 823/2000 [3] za určitých podmínek přiznává konsorciím liniové dopravy všeobecnou výjimku ze zákazu obsaženého v čl. 81 odst. 1 Smlouvy.
(2) Použitelnost nařízení (ES) č. 823/2000 končí dnem 25. dubna 2005.
Na základě zkušenosti Komise s používáním uvedeného nařízení se zdá, že nadále platí odůvodnění blokové výjimky pro konsorcia.
Použitelnost nařízení (ES) č. 823/2000 by proto měla být prodloužena na dalších pět let.
(3) Do jisté míry však ustanovení nařízení (ES) č. 823/2000 nejsou v dostatečném souladu se současnou praxí v dotyčném průmyslovém odvětví. Je tudíž vhodné provést určité dílčí změny s cílem přiblížit nařízení (ES) č. 823/2000 více jeho účelu před ukončením přezkumu nařízení Rady (EHS) č. 4056/86 ze dne 22. prosince 1986, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článkům 85 a 86 Smlouvy v námořní dopravě [4], jehož výsledku mohou ukázat nutnost podstatnějších změn.
(4) Obzvláště se to týká případů, kdy podle nařízení (ES) č. 823/2000 musejí dohody o konsorciu dávat společnostem, které jsou jeho členy, právo vystoupit z konsorcia bez finanční nebo jiné sankce v závislosti na určitých podmínkách týkajících se výpovědní lhůty.
Z praktických zkušeností vyplývá, že není jasný výklad tohoto ustanovení v případě, že datum vstupu v platnost dohody o konsorciu předchází datu vlastního zahájení provozu, například pokud nejsou k dispozici plavidla či pokud jsou stále ve výrobě.
Pro uvedenou situaci je tudíž zapotřebí učinit zvláštní opatření.
(5) U konsorcií lze odůvodnit postup, kdy usilují o zajištění nových investic vázaných na stávající provoz.
Účastníci dohody o konsorciu by tudíž měli mít možnost sjednat ustanovení o nevystoupení z konsorcia rovněž v případě, že se účastníci stávající dohody o konsorciu dohodli uskutečnit podstatné nové investice a náklady na takovéto nové investice odůvodňují nové ustanovení o nevystoupení.
(6) Podle nařízení (ES) č. 823/2000 se výjimka použije tehdy, jsou-li splněny určité podmínky, mezi něž patří účinná cenová soutěž mezi členy konference, v jejímž rámci konsorcium působí, v důsledku toho, že členové jsou výslovně oprávněni dohodou o konferenci používat nezávislé stanovení sazeb pro každé dopravné stanovené v sazebníku konference.
Komise byla upozorněna na to, že nezávislé stanovení sazeb již nadále nelze považovat za běžnou všeobecnou praxi na trhu.
V současné době jsou důležitější spíše jednotlivé důvěrné smlouvy týkající se různých námořních tratí.
Takovéto důvěrné smlouvy by rovněž mohly vést k účinné soutěži mezi členy lodní konference.
Existence jednotlivých důvěrných smluv by se tudíž měla chápat rovněž jako ukazatel účinné cenové soutěže mezi členy konference.
(7) Nařízení (ES) č. 823/2000 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 823/2000 se mění takto:
1. V článku 2 se vkládají nové body 6 a 7, které znějí:
"6. "zahájení provozu" znamená datum, kdy na lince vypluje první plavidlo, nebo v případě, že došlo k podstatným novým investicím, datum, kdy vypluje první plavidlo za podmínek přímo vyplývajících z těchto podstatných nových investic;
7. "podstatné nové investice" znamenají investice, jejichž výsledkem je stavba, nákup či dlouhodobý nájem plavidel, jež jsou zvláště navržená, potřebná a podstatná pro provozování dané služby a která představují alespoň polovinu celkových investic učiněných členy konsorcia ve vztahu k námořní liniové dopravě nabízené konsorciem."
2. V článku 5 se písmeno a) nahrazuje tímto:
"a) mezi členy konference, v jejímž rámci konsorcium působí, existuje účinná cenová soutěž v důsledku toho, že členové jsou výslovně oprávněni dohodou o konferenci, ať už na základě zákonné povinnosti, či nikoliv, používat nezávislé stanovení sazeb pro každé dopravné stanovené v sazebníku konference a/nebo uzavřít jednotlivé důvěrné smlouvy; nebo".
3. V článku 8 se písmeno b) nahrazuje tímto:
"b) dohoda o konsorciu musí dávat společnostem, které jsou jeho členy, právo vystoupit z konsorcia bez finanční nebo jiné sankce, zejména závazku ukončit dopravní činnost na dotyčné námořní trati nebo tratích bez ohledu na to, zda je či není s ním spojena podmínka, že tato činnost může být obnovena až po uplynutí určité doby. Toto právo může být podmíněno výpovědí s nejdéle šestiměsíční výpovědní lhůtou, která smí být podána až po uplynutí osmnácti měsíců od data vstupu dohody o konsorciu nebo dohody o uskutečnění podstatných nových investic do společných námořních dopravních služeb v platnost.
Pokud datum vstupu v platnost dohody předchází datu zahájení provozu, počáteční období nepřesáhne 24 měsíců od data vstupu v platnost dohody o konsorciu nebo data vstupu v platnost dohody o uskutečnění podstatných nových investic do společných námořních dopravních služeb.
V případě značně integrovaného konsorcia, které má společný fond čistých příjmů a/nebo vysokou úroveň investic následkem toho, že jeho členové zakoupili nebo si pronajali plavidla konkrétně za účelem zřízení konsorcia, je maximální délka výpovědní lhůty šest měsíců a výpověď smí být podána až po uplynutí 30 měsíců od data vstupu dohody o konsorciu nebo dohody o uskutečnění podstatných nových investic do společných námořních dopravních služeb v platnost.
Pokud datum vstupu v platnost dohody předchází datu zahájení provozu, počáteční období nepřesáhne 36 měsíců od data vstupu v platnost dohody o konsorciu nebo data vstupu v platnost dohody o uskutečnění podstatných nových investic do společných námořních dopravních služeb."
4. V článku 14 druhém pododstavci se datum " 25. dubna 2005" nahrazuje datem " 25. dubna 2010".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Oprava nařízení Komise (ES) č. 611/2005 ze dne 20. dubna 2005, kterým se mění nařízení (ES) č. 823/2000 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na některé kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě mezi společnostmi liniové dopravy (konsorcii)
(Úřední věstník Evropské unie L 101 ze dne 21. dubna 2005)
Strana 11, podpis se nahrazuje tímto:
místo:
"Za Komisi
Neelie Kroes
člen Komise",
má být:
"Za Komisi
José Manuel Barroso
předseda".
--------------------------------------------------
Nařízení Komise (ES) č. 612/2005
ze dne 20. dubna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro olivový olej
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22 září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na čl. 3 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 3 nařízení č. 136/66/EHS může být rozdíl mezi cenami ve Společenství a cenami v mezinárodním obchodě pokryt náhradou pro vývoz olivového oleje do třetích zemí.
(2) Podrobná pravidla pro stanovení a udělování vývozních náhrad pro olivový olej jsou obsažena v nařízení Komise (EHS) č. 616/72 [2].
(3) Dle čl. 3 odst. 3 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada stejná pro celé Společenství.
4 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada pro olivový olej stanovena s ohledem na stávající situaci a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti olivového oleje na trhu Společenství a cen v mezinárodním obchodě.
Nicméně v případě, že situace v mezinárodním obchodě nedovoluje stanovit nejvýhodnější kótace olivového oleje, je možné vzít v úvahu cenu nejvýznamnějších konkurenčních rostlinných olejů v mezinárodním obchodě a rozdíl zaznamenaný mezi touto cenou a cenou olivového oleje v rámci určitého reprezentativního období.
Výše náhrady nesmí překročit rozdíl mezi cenou olivového oleje ve Společenství a v mezinárodním obchodě, případně upravený tak, aby zohledňoval vývozní náklady produktů na světovém trhu.
(5) Dle čl. 3 odst. 3 třetí odrážky písm. b) nařízení č. 136/66/EHS je možné rozhodnout, že se náhrada stanoví prostřednictvím nabídkového řízení. Nabídkové řízení se vztahuje na částku náhrady a může se omezovat na určité země určení, množství, kvalitu a určitou úpravu.
(6) Dle čl. 3 odst. 3 druhé odrážky nařízení č. 136/66/EHS mohou být náhrady pro olivový olej stanoveny v různé výši, v závislosti na dané oblasti, pokud je to vzhledem k situaci na světovém trhu nebo vzhledem k zvláštním požadavkům na určitých trzích nutné.
(7) Náhrady je třeba stanovovat alespoň jednou měsíčně, přičemž je možné je mezitím změnit.
(8) Při použití těchto pravidel na současnou situaci na trhu s olivovým olejem a zejména na ceny těchto produktů ve Společenství a na trzích třetích zemí je třeba náhrady stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
(9) Řídící výbor pro oleje a tuky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. c) nařízení č. 136/66/EHS se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 613/2005
ze dne 21. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 614/2005
ze dne 21. dubna 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku litevského intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1] a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2], stanoví postupy a podmínky uvedení obilovin v majetku intervenčních orgánů na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3], kterým se stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a/nebo místa určení intervenčních produktů
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 65000 tun pšenice obecné v majetku litevského intervenčního orgánu.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu transakcí a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit záruční systém, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by obchodníkům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Proto je nutné pozměnit některá pravidla, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) S cílem zabránit, aby byly produkty zpětně dovezeny, náhrady by měly být přiděleny jednom pro vývoz do některých třetích zemí.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Litevský intervenční orgán přistupuje ke stálému nabídkovému řízení pro vývoz pšenice obecné v jeho majetku za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
Článek 2
1. Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 65000 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Srbska a Černé Hory [4] a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Lichtenštejnska, Rumunska a Švýcarska.
2. Regiony, ve kterých je množství pšenice obecné uvedené v odstavci 1 uskladněno, jsou uvedeny v příloze I.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných na základě tohoto nařízení se neuplatňuje žádná náhrada ani vývozní daň ani měsíční přirážka.
2. Čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužije.
3. Odchylně od článku 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce, bez měsíčního zvýšení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého dne následujícího měsíce.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení není možné přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 vyprší lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 28. dubna 2005 v 9:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídkové řízení končí každý čtvrtek v 9:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dne 5. května 2005.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení skončí dne 23. června 2005 v 9:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předkládat litevskému intervenčnímu orgánu:
The Lithuanian Agricultural and Food Products Market Regulation Agency
L. Stuokos-Guceviciaus Str.
9-12,
Vilnius, Lithuania
Tél.: 370-5-2685049
Fax: 370-5-2685061
.
Článek 6
Intervenční orgán, skladovatel a kupec, pokud si to přeje, přistupují na základě společné dohody, buď před výdejem, nebo při výdeji ze skladu, podle volby kupce, k odběru kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a k jejich analýze.
Intervenční orgán může být zastoupen zmocněncem, pokud však tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti kupce nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při výdeji ze skladu.
V případě sporu se výsledky analýz oznamují Komisi.
Článek 7
1. Kupec musí přijmout dávku jako takovou pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu:
a) vyšší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než jsou minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, kdy ale tato kvalita zůstává v mezích odchylky, která se může pohybovat až do:
- 1 kilogram na hektolitr, co se týče relativní hustoty, ne však méně než 75 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6] a
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy nařízení (EHS) č. 824/2000, aniž jsou však změněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele,
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu vyšší než minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl, který jde nad rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může kupec:
a) buď dávku přijmout jako takovou;
b) nebo odmítnout dotčenou dávku převzít.
V případu uvedeném v písm. b) kupec bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou, včetně záruk, musí však o tom neprodleně informovat Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy II.
3. Pokud konečný výsledek vykazuje nižší kvalitu, než jsou požadované minimální charakteristické vlastnosti při intervenci nemůže kupec přistoupit k odběru dotyčné dávky.
Všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou včetně záruk je zproštěn poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy II.
Článek 8
2 písm. b) prvního pododstavce a odst. 3 může kupec požadovat na intervenčním orgánu, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se záruka neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom neprodleně informuje Komisi na formuláři v příloze II.
Pokud kupec v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o náhradu i přes několik nabízených náhrad neobdrží náhradní dávku ve stanovené kvalitě, je zproštěn všech svých závazků včetně záruk, poté co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři v příloze II.
Článek 9
1. Pokud k výdeji pšenice obecné došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika od odběru dávky kupec, aniž jsou dotčeny opravné částky, které by mohl kupec využít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami dle článku 6 kromě těch podle čl. 7 odst. 3 nese s výjimkou nákladů na zasilážování, v limitu jedné analýzy na 500 tun, Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované kupcem nese kupec.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje pšenice obecné podle tohoto nařízení, zejména vývozní licence, povolení k odebrání uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně výtisk T5, obsahovat poznámky podle přílohy III.
Článek 11
1. Záruka skládaná na základě čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí být splacena, jakmile jsou kupcům vydány vývozní licence.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt zárukou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi platnou intervenční cenou v den nabídkového řízení a zadanou cenou a nikdy nesmí být nižší než 25 EUR na tunu. Polovina této částky je složena při vydání licence a zůstatek při odběru obilovin.
Článek 12
Litevský intervenční orgán informuje Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek o nabídkách obdržených v rámci nabídkového řízení.
Tyto nabídky musí být oznámeny podle schématu uvedeného v příloze IV.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 615/2005
ze dne 21. dubna 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku slovenského intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2], stanoví postupy a podmínky uvedení obilovin v majetku intervenčních orgánů na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3], kterým se stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a/nebo místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 65000 tun pšenice obecné v majetku slovenského intervenčního orgánu.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu transakcí a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit záruční systém, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by obchodníkům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Proto je nutné pozměnit některá pravidla, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) S cílem zabránit, aby byly produkty zpětně dovezeny, náhrady by měly být přiděleny jednom pro vývoz do některých třetích zemí.
2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 poskytuje možnost, aby byly úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem výjezdu do výše daného stropu.
Vzhledem na zeměpisnou polohu Slovenské republiky, by se mělo použít toto opatření.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Slovenský intervenční orgán přistupuje ke stálému nabídkovému řízení pro vývoz pšenice obecné v jeho majetku za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
Článek 2
1. Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 65000 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Srbska a Černé Hory [4] a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Lichtenštejnska, Rumunska a Švýcarska.
2. Regiony, ve kterých je množství pšenice obecné uvedené v odstavci 1 uskladněno, jsou uvedeny v příloze I.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných na základě tohoto nařízení se neuplatňuje žádná náhrada ani vývozní daň ani měsíční přirážka.
2. Čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužije.
3. Odchylně od článku 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce, bez měsíčního zvýšení.
4. Při uplatňování čl. 7 odst. 2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 budou úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a skutečným místem výjezdu, do výše daného limitu stanoveného v oznámení o nabídkovém řízení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého dne následujícího měsíce.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení není možné přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 vyprší lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 28. dubna 2005 v 9:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídkové řízení končí každý čtvrtek v 9:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dne 5. května 2005.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení skončí dne 23. června 2005 v 9:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předkládat slovenskému intervenčnímu orgánu:
Pôdohospodárska platobná agentúra oddelenie obilnín a škrobu
Dobrovičova 12
SK-815 26 Bratislava
tel.: 421-2-58243271
fax: 421-2-58243362
. Článek 6
Intervenční orgán, skladovatel a kupec, pokud si to přeje, přistupují na základě společné dohody, buď před výdejem, nebo při výdeji ze skladu, podle volby kupce, k odběru kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a k jejich analýze.
Intervenční orgán může být zastoupen zmocněncem, pokud však tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti kupce nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při výdeji ze skladu.
V případě sporu se výsledky analýz oznamují Komisi.
Článek 7
1. Kupec musí přijmout dávku jako takovou pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu:
a) vyšší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než jsou minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, kdy ale tato kvalita zůstává v mezích odchylky, která se může pohybovat až do:
- 1 kilogram na hektolitr, co se týče relativní hustoty, ne však méně než 75 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6] a
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy nařízení (EHS) č. 824/2000, aniž jsou však změněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu vyšší než minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl, který jde nad rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může kupec:
a) buď dávku přijmout jako takovou;
b) nebo odmítnout dotčenou dávku převzít.
V případu uvedeném v písm. b) kupec bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou, včetně záruk, musí však o tom neprodleně informovat Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy II.
3. Pokud konečný výsledek vykazuje nižší kvalitu, než jsou požadované minimální charakteristické vlastnosti při intervenci nemůže kupec přistoupit k odběru dotyčné dávky.
Všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou včetně záruk je zproštěn poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy II.
Článek 8
2 písm. b) prvního pododstavce a odst. 3 může kupec požadovat na intervenčním orgánu, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se záruka neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom neprodleně informuje Komisi na formuláři v příloze II.
Pokud kupec v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o náhradu i přes několik nabízených náhrad neobdrží náhradní dávku ve stanovené kvalitě, je zproštěn všech svých závazků včetně záruk, poté co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři v příloze II.
Článek 9
1. Pokud k výdeji pšenice obecné došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika od odběru dávky kupec, aniž jsou dotčeny opravné částky, které by mohl kupec využít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami dle článku 6 kromě těch podle čl. 7 odst. 3 nese s výjimkou nákladů na zasilážování, v limitu jedné analýzy na 500 tun, Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované kupcem nese kupec.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje pšenice obecné podle tohoto nařízení, zejména vývozní licence, povolení k odebrání uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně výtisk T5, obsahovat poznámky podle přílohy III.
Článek 11
1. Záruka skládaná na základě čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí být splacena, jakmile jsou kupcům vydány vývozní licence.
Odchylně od článku 17 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt zárukou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi platnou intervenční cenou v den nabídkového řízení a zadanou cenou a nikdy nesmí být nižší než 25 EUR na tunu.
Polovina této částky je složena při vydání licence a zůstatek při odběru obilovin.
Článek 12
Slovenský intervenční orgán informuje Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek o nabídkách obdržených v rámci nabídkového řízení.
Tyto nabídky musí být oznámeny podle schématu uvedeného v příloze IV.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 616/2005
ze dne 21. dubna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1623/2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na článek 33 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1623/2000 [2] stanoví režim pro odbyt alkoholu vinného původu prostřednictvím veřejných dražeb za účelem jeho použití ve Společenství jako bioethanol.
S cílem získat od účastníků za tento alkohol co nejvyšší cenu by měly být veřejné dražby nahrazeny nabídkovým řízením.
(2) Za tímto účelem by se měla pro různé druhy odbytu alkoholu vinného původu používat stejná pravidla, přičemž je současně nezbytné zohledňovat potřebné vlastnosti pro každé použití a konečné určení alkoholu.
(3) Pro kontrolu, že se alkohol používá k produkci bioethanolu, schválí členské státy podniky, jež považují za způsobilé na základě jejich kapacity, zpracovatelských zařízení pro alkohol, roční zpracovatelské kapacity a potvrzení vnitrostátních orgánů členského státu konečného kupujícího, že daný podnik používá alkohol pouze k produkci bioethanolu a že se tento bioethanol používá pouze v odvětví pohonných hmot.
(4) Nabídková řízení by měla probíhat jednou za čtvrt roku, aby byl na jedné straně zajištěn odbyt alkoholu skladovaného intervenčními agenturami členských států a na straně druhé bylo v určité míře zajištěno zásobování podniků v Evropském společenství, které používají alkohol v odvětví pohonných hmot.
(5) Členské státy by měly na konci každého měsíce sdělovat údaje o destilovaných množstvích vín, vinných kalů a alkoholizovaných vín, které se týkají předchozího měsíce, jakož i množství alkoholu rozdělené na neutrální alkohol, surový alkohol a vínovici.
(6) Nařízení (ES) č. 1623/2000 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1623/2000 se mění takto:
1. Články 92 až 94 se nahrazují tímto:
"Článek 92
Zahájení nabídkového řízení
1. Každé čtvrtletí může Komise postupem podle článku 75 nařízení (ES) č. 1493/1999 zahájit jedno nebo několik nabídkových řízení na odbyt alkoholu za účelem výhradního použití ve Společenství v odvětví pohonných hmot jako bioethanol.
Množství alkoholu zařazené do tohoto nabídkového řízení nesmí na jedno nabídkové řízení překročit 700000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových.
2. Alkohol je přidělen podnikům usazeným v Evropském společenství a musí být použit v odvětví pohonných hmot.
Za tímto účelem schválí členské státy podniky, které považují za způsobilé a které podaly žádost doloženou těmito doklady:
a) prohlášení podniku, že je způsobilý každoročně použít nejméně 50000 hektolitrů alkoholu;
b) sídlo podniku;
c) umístění zařízení a kopie plánů zařízení, ve kterém bude alkohol zpracováván, s uvedením roční zpracovatelské kapacity;
d) kopie schválení tohoto zařízení vystaveného orgány příslušného členského státu;
e) potvrzení orgánů členského státu každého konečného kupujícího, že dotyčný konečný kupující je schopen alkohol používat pouze k produkci bioethanolu a že tento bioethanol bude dále používán pouze v odvětví pohonných hmot.
3. Schválení členským státem je platné v celém Společenství.
4. Podniky schválené Komisí ke dni 1. března 2005 jsou považovány za schválené ve smyslu tohoto nařízení.
5. Členské státy uvědomí Komisi o jakémkoli novém schválení nebo o odnětí schválení.
6. Komise pravidelně zveřejňuje seznam podniků schválených členskými státy.
Článek 93
Oznámení o nabídkovém řízení
Oznámení o nabídkovém řízení se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto oznámení uvádí:
a) zvláštní podmínky nabídkového řízení a název a adresy příslušných intervenčních agentur;
b) množství alkoholu vyjádřené v hektolitrech alkoholu o 100 % objemových, které je předmětem nabídkového řízení;
c) šarže;
d) platební podmínky;
e) náležitosti pro obdržení vzorku;
f) výši účastnické jistoty uvedené v čl. 94 odst. 4 a jistoty na řádné provedení uvedené v čl. 94c odst. 3.
Článek 94
Podmínky pro nabídky
1. Každý účastník může podat pouze jednu nabídku na každou šarži zařazenou do nabídkového řízení.
Pokud podá více nabídek na jednu šarži, jsou všechny tyto nabídky neplatné.
2. Nabídka musí uvádět členský stát konečného použití alkoholu zařazeného do nabídkového řízení a závazek účastníka dodržet toto určení.
3. Nabídka musí být doručena intervenční agentuře příslušného členského státu nejpozději ve 12 hodin bruselského času posledního dne, který je pro podání nabídek stanoven v oznámení o nabídkovém řízení.
4. Nabídka je platná pouze tehdy, když se před uplynutím lhůty pro podání nabídky prokáže, že účastník složil na celou prodávanou šarži účastnickou jistotu u příslušné intervenční agentury ve výši 4 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových.
Za tímto účelem vydá neprodleně příslušná intervenční agentura účastníkům potvrzení o složení účastnické jistoty na množství, kterým se daná intervenční agentura zabývá.
5. Pro účastnickou jistotu je zásadním požadavkem ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85 dodržení nabídky po uplynutí lhůty pro podání nabídek a složení jistoty na řádné provedení.
Článek 94a
Sdělení týkající se nabídek
Příslušná intervenční agentura předá Komisi do dvou pracovních dnů od uplynutí lhůty pro podání nabídky anonymní seznam, který pro každou podanou nabídku uvádí:
a) nabízené ceny;
b) požadované šarže;
c) konečné určení alkoholu.
Článek 94b
Přijetí nebo zamítnutí nabídky
1. Komise na základě podaných nabídek a postupem podle čl. 75 odst. 2 nařízení (ES) č. 1493/1999 rozhodne o přijetí nebo zamítnutí těchto nabídek v nejkratší možné době.
2. Po přijetí nabídek vybere Komise nejvýhodnější nabídku na každou šarži; v případě, že dvě nebo více nabídek uvádějí stejnou cenu, rozhodne losování.
3. Komise oznámí rozhodnutí přijatá podle tohoto článku těm členským státům a intervenčním agenturám, jež mají v držbě alkohol, pro který byla vybrána nabídka.
4. Komise zveřejní ve zjednodušené formě výsledky nabídkového řízení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 94c
Oznámení o výběru nabídky
1. Intervenční agentura neprodleně sdělí každému účastníkovi doporučeným dopisem s dodejkou rozhodnutí o jeho nabídce.
2. Do dvou týdnů od obdržení sdělení uvedeného v odstavci 1 vydá intervenční agentura každému vybranému účastníkovi prohlášení o výběru nabídky, které potvrzuje, že jeho nabídka byla vybrána.
3. Každý vybraný účastník do dvou týdnů od obdržení sdělení uvedeného v odstavci 1 prokáže, že složil ve prospěch příslušné intervenční agentury jistotu na řádné provedení ve výši 30 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových, jejímž účelem je zajistit, že veškerý alkohol zařazený do nabídkového řízení bude použit pro účel stanovený v jeho nabídce.
Článek 94d
Převzetí alkoholu
1. Intervenční agentura mající v držbě alkohol a vybraný účastník se dohodnou na předběžném plánu pro převzetí alkoholu.
2. Převzetí alkoholu probíhá po předložení poukázky na převzetí, kterou vystavuje intervenční agentura po zaplacení daného množství.
Toto množství se stanoví s přesností na hektolitr alkoholu o 100 % objemových.
Poukázka na převzetí se vystavuje na množství alespoň 2500 hektolitrů; výjimkou je poslední převzetí v každém členském státu.
V poukázce na převzetí se uvádí datum, do kterého se musí uskutečnit fyzické převzetí alkoholu ze skladu příslušné intervenční agentury.
Lhůta pro převzetí nesmí být delší než osm dní ode dne vystavení poukázky na převzetí.
Jestliže se poukázka na převzetí vztahuje na objem vyšší než 25000 hektolitrů, může být tato lhůta delší, nesmí však překročit patnáct dní.
3. Vlastnictví alkoholu, na který byla vystavena poukázka na převzetí, se převádí na vybraného účastníka k datu uvedenému na poukázce, které musí být stanoveno nejpozději na osmý den od vystavení poukázky; dotyčné množství je považováno za vyskladněné k tomuto datu.
Od tohoto okamžiku nese kupující riziko krádeže, ztráty či zničení a náklady na skladování pro nepřevzatý alkohol.
4. Převzetí alkoholu musí být uzavřeno šest měsíců ode dne obdržení sdělení.
5. Použití alkoholu zařazeného do nabídkového řízení musí být uzavřeno ve lhůtě dvou let ode dne prvního převzetí."
2. V čl. 97 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"1. Nabídka je platná pouze tehdy, pokud je předložena písemně a kromě údajů uvedených v pododdílech I, II nebo III obsahuje:".
3. V článku 98 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
"1. Po zveřejnění oznámení o nabídkovém řízení a až do uplynutí lhůty, jež je v něm uvedena pro podání nabídek, může každý zájemce po úhradě 10 EUR na litr obdržet vzorek alkoholu nabízeného k prodeji.
Množství dodané jednotlivým zájemcům však nesmí překročit pět litrů na nádobu.
2. Po uplynutí lhůty pro podání nabídek může účastník nebo schválený podnik uvedený v článku 92 obdržet vzorek alkoholu zařazeného do nabídkového řízení.
Po uplynutí lhůty pro podání nabídek může účastník, kterému byla schválena náhrada podle čl. 83 odst. 3 druhého pododstavce, obdržet vzorky navrženého náhradního alkoholu.
Tyto vzorky mohou obdržet v intervenční agentuře po úhradě 10 EUR na litr, množství však nesmí překročit pět litrů na nádobu."
4. V čl. 100 odst. 2 se písmeno c) nahrazuje tímto:
"c) Pro alkohol, který byl prodán v nabídkovém řízení pro nové průmyslové užití a v nabídkovém řízení za účelem použití jako bioethanol v odvětví pohonných hmot ve Společenství a který musí být před předepsaným konečným použitím rektifikován, je považováno použití převzatého alkoholu za zcela odpovídající uvedenému účelu, pokud se alespoň 90 % veškerého množství alkoholu převzatého v rámci jednoho nabídkového řízení používá k tomuto účelu.
Vybraný účastník, který souhlasil s nákupem alkoholu, uvědomí intervenční agenturu o množství, určení a použití produktů získaných rektifikací.
Ztráty však nesmí překročit mezní hodnoty uvedené pod písmenem b)."
5. V článku 103 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. V případě destilací podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 sdělují členské státy na konci každého měsíce:
a) množství vína, vinných kalů a alkoholizovaného vína, která byla destilována v předchozím měsíci;
b) množství alkoholu rozdělené na neutrální alkohol, surový alkohol a vínovici:
- vyrobené v předchozím období,
- převzaté intervenčními agenturami v předchozím měsíci,
- prodané intervenčními agenturami v předchozím měsíci a část těchto množství, která byla vyvezena, včetně účtovaných prodejních cen,
- které mají intervenční agentury v držbě na konci předchozího měsíce."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 617/2005
ze dne 21. dubna 2005,
kterým se mění dovozní cla v odvětví obilovin použitelná od 22. dubna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dovozní cla v odvětví obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 595/2005 [3].
(2) Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1249/96 stanoví, že pokud se vypočtený průměr dovozních cel odchýlí během doby jejich použití o 5 EUR/t od stanoveného cla, je třeba provést příslušnou úpravu. Vzhledem k tomu, že k této odchylce došlo, je nutné upravit dovozní cla stanovená nařízením (ES) č. 595/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (ES) č. 595/2005 se nahrazují přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 618/2005
ze dne 21. dubna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v režimech A1 a B pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citrony a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 [2] stanoví prováděcí pravidla pro vývozní náhrady pro ovoce a zeleninu.
(2) Podle čl. 35 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/96 lze pro produkty vyvážené Společenstvím stanovit vývozní náhrady v míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství produktů a s ohledem na meze vyplývající z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy.
(3) V souladu s čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 je třeba zajistit, aby nebyly narušeny obchodní toky vzniklé již dříve na základě režimu náhrad. Z těchto důvodů a kvůli sezonnímu charakteru vývozů ovoce a zeleniny je třeba stanovit kvóty pro každý produkt, a to na základě nomenklatury zemědělských produktů pro vývozní náhrady zavedené nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3]. Toto množství je nutné přerozdělit se zřetelem na podléhání zkáze příslušných produktů.
(4) Podle čl. 35 odst. 4 nařízení (ES) č. 2200/96 se při stanovení náhrad bere v úvahu stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti ovoce a zeleniny na trhu Společenství na straně jedné a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na straně druhé. V úvahu je dále nutné vzít náklady na dopravu a na uvedení produktů na trh a také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 2200/96 se ceny platné na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Situace v mezinárodním obchodě nebo zvláštní požadavky určitých trhů mohou vyžadovat, aby pro daný produkt byla náhrada rozlišena podle místa jeho určení.
(7) Rajčata, pomeranče, citrony a jablka tříd jakosti Extra, I a II stanovených na základě společných norem jakosti mohou být v současné době vyváženy v hospodářsky významném množství.
(8) Za účelem nejúčinnějšího využití dostupných zdrojů a s ohledem na strukturu vývozů Společenství je třeba stanovit vývozní náhrady v režimech A1 a B.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Sazby vývozních náhrad, lhůty pro podání žádostí o náhradu a předpokládaná množství daných produktů pro režim A1 jsou stanoveny v příloze.
Směrné sazby vývozních náhrad, lhůty pro podání žádostí o licenci a předpokládaná množství daných produktů pro režim B jsou stanoveny v příloze.
2. Licence vydávané za účelem potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4] se do oprávněného množství uvedeného v příloze tohoto nařízení nezapočítávají.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 619/2005
ze dne 21. dubna 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2277/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 15. do 21. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 28,49 EUR/t pro maximální celkové množství 141000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 620/2005
ze dne 21. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u kukuřice v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 487/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 487/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené z třetích zemí do Portugalska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3], může Komise rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá maximálnímu snížení dovozního cla, nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 15. do 21. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení stanoveného v nařízení (ES) č. 487/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 27,99 EUR/t pro celkové maximální množství 32000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 621/2005
ze dne 21. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 15. do 21. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 5,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 622/2005
ze dne 21. dubna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 623/2005
ze dne 21. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 15. do 21. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1757/2004 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 16,50 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 624/2005
ze dne 21. dubna 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1565/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 ze dne 3. září 2004 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2004/2005 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 15. do 21. dubna 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1565/2004 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 625/2005
ze dne 22. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 626/2005
ze dne 22. dubna 2005,
kterým se pozastavují nákupy másla v některých členských státech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení (ES) č. 2771/1999 stanoví, že Komise zahajuje nebo pozastavuje nákupy v členském státě, jakmile bylo zjištěno, že se tržní cena v tomto členském státě nacházela po dva týdny za sebou podle případu buď na úrovni, která je nižší, nebo na úrovni, která se rovná 92 % intervenční ceny nebo je vyšší.
(2) Komise vypracovala poslední seznam členských států, v nichž byla intervence pozastavena, v nařízení Komise (ES) č. 592/2005 [3].
Tento seznam musí být upraven, aby bral v úvahu nové tržní ceny, které oznámily Slovensko a Velká Británie podle článku 8 nařízení (ES) č. 2771/1999.
Z důvodů jasnosti je vhodné tento seznam nahradit a zrušit nařízení (ES) č. 592/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nákupy másla podle čl. 6 odst.
1 nařízení (ES) č.
1255/1999 se pozastavují
Nařízení Komise (ES) č. 627/2005
ze dne 22. dubna 2005,
kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 206/2005, kterým se zavádějí konečná ochranná opatření proti dovozu lososa chovaného pro hospodářské účely
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3285/94 ze dne 22. prosince 1994 o společných pravidlech dovozu a o zrušení nařízení (ES) č. 518/94 [1], a zejména na čl. 21 odst. 2 písm. b) uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 519/94 ze dne 7. března 1994 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí a o zrušení nařízení (EHS) č. 1765/82, (EHS) č. 1766/82 a (EHS) č. 3420/83 [2], a zejména na čl. 18 odst. 2 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
POSTUP
(1) Dne 6. března 2004 zahájila Komise ochranné šetření v souvislosti s dovozy lososa chovaného pro hospodářské účely do Společenství.
Dne 4. února 2005 zavedla Komise nařízením (ES) č. 206/2005 [3] konečná ochranná opatření.
(2) Dne 23. října 2004 zahájila Komise antidumpingové šetření v souvislosti s dovozy lososa chovaného pro hospodářské účely pocházejícího z Norska.
Dne 22. dubna 2005 přijala Komise nařízením (ES) č. 628/2005 [4] prozatímní antidumpingová opatření.
ÚVAHY
(3) Zavedení konečných ochranných opatření proti dovozu lososa chovaného pro hospodářské účely jakéhokoli původu následovalo po šetření, které se týkalo období 2000 až 2003.
Po stanovení předběžného určení, že v období od 1. října 2003 do 30. září 2004 se dovozy z Norska nadále zvyšovaly a že docházelo k dumpingu působícímu újmu, přijala Komise prozatímní antidumpingová opatření proti dovozu lososa chovaného pro hospodářské účely pocházejícího z Norska.
(4) Dovozy lososa chovaného pro hospodářské účely pocházejícího z Norska představovaly v roce, jenž skončil 30. září 2004, přibližně 60 % trhu Společenství a přibližně 75 % celkových dovozů do Společenství.
V nařízení (ES) č. 206/2005 stanovila Komise, že výrazné zvýšení dovozu spojené s propadem cen mělo drtivý dopad na ziskovost výrobců ze Společenství.
Prozatímní antidumpingová opatření proti dovozům lososa chovaného pro hospodářské účely pocházejícího z Norska by odstranila nekalý cenový prvek v těchto dovozech.
Lze také předpokládat, že by zpomalila množstevní nárůst dovozů pocházejících z Norska, největšího dovozce do Společenství.
S ohledem na specifické okolnosti tohoto případu se má za to, že antidumpingová opatření jsou dostačující k tomu, aby byla napravena újma způsobená výrobnímu odvětví Společenství, a že není nutné nadále zachovávat ochranná opatření, která by proto měla být zrušena ke dni, kdy vstoupí v platnost antidumpingová opatření,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Jediný článek
Nařízení (ES) č. 206/2005 se zrušuje.
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č 628/2005
ze dne 22. dubna 2005
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz lososa chovaného pro hospodářské účely pocházejícího z Norska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Zrušená opatření
(1) Dne 6. března 2004 zahájila Komise ochranné šetření v souladu s nařízením Rady 3285/94 [2] a 519/94 [3], v souvislosti s dovozem lososa chovaného pro hospodářské účely.
Dne 5. února 2005 zavedla Komise na základě nařízení (ES) č. 206/2005 [4] konečná ochranná opatření ve formě celních kvót a minimální ceny dovozu.
Tato konečná ochranná opatření platí od 6. února 2005 a podléhají postupné liberalizaci po dobu jejich platnosti.
Dne 23. dubna 2005 zrušila Komise nařízením (ES) č. 627/2005 [5] své nařízení (ES) č.
1.2 Zahájení šetření
(2) Současně s ochranným šetřením byla dne 8. září 2004 podána stížnost týkající se dovozu lososa chovaného pro hospodářské účely pocházejícího z Norska skupinou výrobců lososa z Evropské unie (dále jen "žadatel"), která zastupuje podstatnou část výroby lososa chovaného pro hospodářské účely ve Společenství.
(3) Tato žádost obsahovala důkazy o dumpingu uvedeného výrobku a o vyplývající podstatné újmě, které byly považovány za dostatečné pro odůvodnění zahájení řízení.
(4) Dne 23. října 2004 bylo zahájeno řízení zveřejněním oznámení o zahájení [6].
1.3 Období šetření
(5) Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2003 do 30. září 2004 (dále jen "období šetření "nebo "OŠ").
Při zkoumání trendů relevantních pro posouzení újmy provedla Komise analýzu údajů z období od 1. ledna 2001 do 30. září 2004 (dále jen "uvažované období").
Obdobím použitým pro účely stanovení zjištění o cenovém podbízení, prodeji pod cenou a odstranění újmy je výše uvedené OŠ.
1.4 Strany řízením dotčené
(6) Komise oficiálně uvědomila o zahájení řízení žadatele, norské výrobce, obchodníky, dovozce, dodavatele a uživatele, o nichž bylo známo, že se jich tato záležitost týká, a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich tato záležitost týká, a zástupce Norska.
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost vyjádřit svá stanoviska písemně a požádat o slyšení ve lhůtě uvedené v oznámení o zahájení.
(7) Komise vyhledávala a ověřovala veškeré informace, jež pokládala ze nezbytné pro účely prozatímního stanovení výskytu dumpingu, působení újmy a zájmů Společenství.
Za tímto účelem rozeslala Komise dotazníky všem stranám, o nichž bylo známo, že se jich tato záležitost týká, a všem ostatním vývozcům, kteří se přihlásili v časové lhůtě uvedené v oznámení o zahájení.
V tomto ohledu s Komisí spolupracovaly následující zúčastněné strany a poskytly svá stanoviska: 102 norských vývozců a obchodníků; 24 výrobců ze Společenství; jedno sdružení výrobců ze Společenství; 15 dovozců, uživatelů a zpracovatelů; čtyři sdružení uživatelů; jedno sdružení spotřebitelů; a dva dodavatelé.
Byly vykonány ověřovací návštěvy v prostorách následujících společností:
a) Výrobci ze Společenství:
- Celtic Atlantic Salmon Ltd (Killary), Renvyle, Co Galway, Irsko.
- Hoove Salmon Ltd, Whiteness Shetland, Velká Británie.
- Loch Duart Ltd, Scourie By Lairg, Sutherland, Skotsko, Velká Británie.
- Orkney Sea Farms Ltd, Glasgow, Velká Británie.
- West Minch Salmon Ltd, Sidinish Salmon Ltd, Benbecula, Western Isles, Velká Británie.
- Wester Ross Salmon, Inverness, Velká Británie.
b) Vývozci
- Marine Harvest Bolga AS, N-8158 Bolga, Norsko.
- Fjord Seafood Norway AS, Toftsundet, N-8900 Brønnøysund, Norsko.
- Pan Fish Norway AS, Grimmergata 5, N-6002 Ålesund, Norsko.
- Stolt Sea Farm AS, Postboks 370, Sentrum, N-0102, Oslo, Norsko.
- Follalaks AS, N-8286 Nordfold, Norsko.
- Nordlaks Oppdrett AS, Boks 224, N-8455 Stokmarknes, Norsko.
- Hydrotech AS, Bentnesveien 50, N-6512 Kristiansund, Norsko.
- Grieg Seafood AS, Postboks 234, N-5804 Bergen, Norsko.
- Seafarm Invest AS, N-8764 Lovund, Norsko.
- Sinkaberg-Hansen AS, Postboks 134, N-7901 Rorvik, Norsko.
c) Dovozci/zpracovatelé/uživatelé
- Labeyrie, St. Vincent de Tyrosse, Francie.
- Laschinger GmbH, Bischofsmais, Německo.
(8) Všem zúčastněným stranám, které požádaly o slyšení a odůvodnily jeho opodstatněnost, bylo slyšení poskytnuto.
(9) V oznámení o zahájení uvedla Komise, že s ohledem na zjevně velký počet vývozců dotčeného výrobku v Norsku a velký počet výrobců dotčeného výrobku ve Společenství se pro šetření předpokládá použití techniky výběru vzorku.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(10) Dotčeným výrobkem je losos chovaný pro hospodářské účely (jiný než volně žijící), také filé, čerstvý, chlazený nebo zmrazený.
Tato definice vylučuje jiné podobné výrobky z ryb chovaných pro hospodářské účely, jako například pstruh velký (lososovitý), biomasa (živý losos) a volně žijící lososy a další průmyslově zpracované druhy, jako například uzený losos.
(11) Výrobek je v současné době zařazen pod kódy KN ex03021200, ex03031100, ex03031900, ex03032200, ex03041013 a ex03042013 s ohledem na různou prezentaci výrobku (čerstvé nebo zmrazené ryby, čerstvé nebo zmrazené filé, zmrazené ryby a zmrazené filé).
Na základě fyzických vlastností, výrobních postupů a nahraditelnosti výrobku z hlediska spotřebitele bylo zjištěno, že veškerý losos chovaný pro hospodářské účely představuje stejný výrobek.
Různé prezentace výrobku vždy slouží ke stejnému konečnému účelu a mohou se navzájem nahrazovat.
Z tohoto důvodu se tyto výrobky považují pro účely řízení za jediný výrobek.
2.2 Obdobný výrobek
(12) Šetření prokázalo, že základní fyzikální vlastnosti lososa chovaného pro hospodářské účely vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Společenství ve Společenství, lososa chovaného pro hospodářské účely vyráběného a prodávaného na domácím norském trhu a lososa chovaného pro hospodářské účely dováženého do Společenství z Norska jsou stejné a výrobky mají stejné způsoby použití.
(13) Pro účely tohoto stanovení byla vzata v úvahu zejména tato zjištění:
- Dotčený výrobek a výrobek Společenství sdílejí stejné mezinárodní zařazení pro celní účely.
Navíc sdílejí stejné nebo podobné fyzikální vlastnosti, jako je velikost, tvar a struktura.
- Dotčený výrobek a výrobek Společenství se prodávají prostřednictvím podobných nebo stejných obchodních kanálů, informace o ceně jsou kupujícím ihned k dispozici a dotčený výrobek a výrobek výrobců ze Společenství si konkurovaly zejména cenou.
- Dotčený výrobek i výrobek Společenství slouží ke stejnému nebo podobnému způsobu konečného použití, a proto se jedná o alternativní nebo zastupitelné výrobky, které je možné snadno zaměnit.
(14) Z těchto důvodů byl stanoven prozatímní závěr, že dotčený výrobek a losos chovaný pro hospodářské účely, který se vyrábí a prodává na domácím norském trhu a losos chovaný pro hospodářské účely, který se vyrábí a prodává ve Společenství výrobním odvětvím Společenství, má tytéž základní fyzikální vlastnosti a základní způsoby použití a proto byly kvalifikovány jako obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Obecně
(15) Přestože většina norských výrobců lososa chovaného pro hospodářské účely prodávala dotčený výrobek do Společenství prostřednictvím obchodníků, bylo možné provést posouzení dumpingu na úrovni výrobců.
Sledováním změn ve struktuře norského výrobního odvětví produkujícího lososa bylo zjištěno, že většina norských výrobců lososa chovaného pro hospodářské účely uskutečňovala prodej dotčeného výrobku buď přímo do Evropské unie, nebo bylo možné identifikovat prodej prostřednictvím nespřízněných obchodníků, určený pro trh Evropské unie.
Z tohoto důvodu bylo možné stanovit běžnou hodnotu i vývozní cenu na úrovni výrobců.
3.2 Výběr vzorku
(16) V odst. 5.1 písm. a) oznámení o zahájení se uvádí, že Komise se může rozhodnout pro výběr vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení.
Na základě žádosti podle odst. 5.1 písm. a) bodě i) oznámení o zahájení poskytlo 102 společností požadované informace v rámci stanovené časové lhůty.
Tento počet společností zahrnuje 38 výrobců lososa chovaného pro hospodářské účely, kteří rovněž vyváželi dotčený výrobek do Evropské unie (dále jen "vyvážející výrobci").
Prodej se uskutečňoval buď přímo nebo prostřednictvím nespřízněných obchodníků.
(17) S ohledem na vysoký počet zúčastněných společností bylo rozhodnuto o použití ustanovení o výběru vzorku a za tímto účelem byl vybrán vzorek společností s největšími objemy vývozu do Evropské unie, na základě konzultace s norskými úřady.
Několik otázek nebylo možné vyřešit s norskými úřady, zejména co se týče vyloučení některých vývozců s relativně malými objemy vývozu dotčeného výrobku do Evropské unie ze vzorku.
Požadavek norských úřadů by znamenal, že by nebyla dodržena zásada pro výběr vzorku, tj. zařazení takového počtu společností, který může být v přiměřené míře přezkoumán v rámci stanovené časové lhůty, které mají největší možný reprezentativní objem vývozů.
Z tohoto důvodu nebylo možné tento požadavek přijmout.
Vzorek se skládá z deseti největších norských vyvážejících výrobců, kteří představují 80 % objemu vývozu do Společenství ze všech spolupracujících vyvážejících výrobců.
(18) Po provedení šetření u dvou společností zařazených ve vzorku nebylo možné na základě poskytnutých informací stanovit, zda byl prodej lososa chovaného pro hospodářské účely uskutečňován nespřízněným stranám za zprostředkovatelské ceny.
Za těchto okolností se prozatímně stanovuje, že až do poskytnutí dostatečných informací ze strany těchto společností nebude těmto společnostem přiděleno individuální dumpingové rozpětí, ale vážený průměr dumpingových rozpětí těch společností, jejichž individuální rozpětí bylo možné stanovit.
Nicméně je nutné poznamenat, že Komise bude pokračovat v šetření této otázky a v konečné fázi řízení se může uchýlit k použití skutečností dostupných v souladu s článkem 18 základního nařízení, pokud dotčené společnosti neposkytnou nezbytné informace.
3.3 Běžná hodnota
(19) Za účelem určení běžné hodnoty Komise nejdříve stanovila pro každého vyvážejícího výrobce zařazeného ve vzorku, zda byl jeho celkový prodej lososa chovaného pro hospodářské účely na tuzemském trhu reprezentativní ve srovnáním s jeho celkovým vývozním prodejem do Společenství. V souladu s čl.
2 odst. 2 základního nařízení se prodeje na tuzemském trhu považují za reprezentativní, pokud celkový objem prodeje na tuzemském trhu každého vyvážejícího výrobce činí 5 % nebo více z jeho celkového objemu vývozního prodeje daného výrobku ve Společenství.
(20) Pro vyvážející výrobce s reprezentativním prodejem na tuzemském trhu Komise následně určila typy lososa chovaného pro hospodářské účely, prodávaného ke spotřebě na tuzemském trhu, které byly shodné nebo přímo srovnatelné s typy lososa prodávaného na vývoz do Společenství.
(21) Pro každý z těchto typů výrobků se stanovilo, zda je prodej na tuzemském trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst.
2 základního nařízení. Prodej na tuzemském trhu pro jednotlivé typy výrobků byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem prodeje daného typu výrobku na tuzemském trhu během OŠ činila 5 % nebo více z celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Společenství.
(22) Dále bylo provedeno šetření, zda prodej na tuzemském trhu u každého typu dotčeného výrobku prodaného na tuzemském trhu v reprezentativním množství je možné považovat za uskutečněný v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 4 základného nařízení, na základě stanovení poměru ziskového prodeje dotčeného typu výrobku nezávislým zákazníkům.
(23) V případech, kdy objem prodeje určitého typu lososa chovaného pro hospodářské účely, prodaného za čistou prodejní cenu, která se rovná nebo převyšuje výrobní náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku, a kde vážený průměr cen daného typu výrobku se rovnal nebo převyšoval výrobní náklady, byla běžná hodnota stanovena na základě skutečné ceny na tuzemském trhu.
Tato cena se vypočítala jako vážený průměr cen všech prodejů daného typu výrobku na tuzemském trhu během OŠ, bez ohledu na to, zda byl prodej ziskový či nikoliv.
(24) Tam, kde objem ziskových prodejů některého typu lososa chovaného pro hospodářské účely představoval 80 % nebo méně celkového objemu prodeje daného typu výrobku, nebo kde vážený průměr cen daného typu výrobku byl nižší než výrobní náklady, se běžná hodnota určila na základě skutečné ceny na tuzemském trhu, která se spočítala jako vážený průměr ziskového prodeje pouze pro daný typ výrobku, pokud tento prodej představoval alespoň 10 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku.
(25) Konečně, tam kde objem ziskového prodeje jakéhokoliv typu lososa chovaného pro hospodářské účely představoval méně než 10 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku, se mělo za to, že tento konkrétní typ výrobku se prodával v nedostatečném množství za cenu na tuzemském trhu, aby bylo možné stanovit vhodný základ pro určení běžné hodnoty.
(26) Kdykoli nebylo možné použít ceny na tuzemském trhu pro některý druh výrobku prodávaný vyvážejícím výrobcem, použila se početně zjištěná běžná hodnota v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení. Podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se běžná hodnota sestavila připočtením přiměřené částky za prodejní, správní a režijní náklady a za přiměřené zisky k výrobním nákladům vyvážených typů výrobků každého vývozce. Za tímto účelem Komise prověřila, zda vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a realizovaný zisk každého z dotčených vyvážejících výrobců na tuzemském trhu představovaly spolehlivé informace.
(27) Skutečné rozpětí zisku na tuzemském trhu se považuje za spolehlivé, pokud celkový objem prodeje na tuzemském trhu u dotčené společnosti je možné považovat za reprezentativní ve srovnání s objemem vývozních prodejů do Společenství.
U společností s celkovými reprezentativními prodeji bylo rozpětí zisku stanoveno na základě prodejů na tuzemském trhu těch typů výrobků, které se uskutečnily v běžném obchodním styku.
Pro tento účel se použila metoda uvedená ve 22. až 25. bodu odůvodnění.
(28) Tam, kde tato kritéria nebyla splněna, Komise dále zvážila, zda je možné použít vážené průměrné rozpětí zisku ostatních společností s reprezentativními prodeji uskutečněnými v běžném obchodním styku v Norsku, nebo skutečné částky použitelné pro výrobu a prodej v běžném obchodním styku pro stejnou obecnou kategorii výrobků dotčené společnosti na jejím tuzemském trhu.
Tam, kde nebyl možný ani jeden z těchto přístupů, bylo rozpětí zisku na tuzemském trhu stanoveno v souladu s čl. 2 odst.
(29) U pěti společností byly celkové prodeje reprezentativní, ale bylo zjištěno, že pouze u jedné společnosti některé typy dotčeného výrobku, které se také vyvážely, se prodávaly na tuzemském trhu v běžném obchodním styku.
U zbývajících typů vyváženého lososa chovaného pro hospodářské účely bylo nutné sestavit běžnou hodnotu pomocí metody vysvětlené ve 26. bodu odůvodnění.
U tří společností bylo zjištěno, že jejich celkové prodeje lososa chovaného pro hospodářské účely nejsou reprezentativní.
Z tohoto důvodu musela být běžná hodnota sestavena pro všechny typy dotčeného výrobku, vyrobeného těmito společnostmi, pomocí metody vysvětlené ve 26. bodu odůvodnění.
(30) Jak to bylo uvedeno ve 29. bodu odůvodnění, co se týče rozpětí zisku na tuzemském trhu, bylo zjištěno, že pouze jeden vyvážející výrobce uskutečňoval prodej lososa chovaného pro hospodářské účely na tuzemském trhu v běžném obchodním styku.
Protože tento prodej nebyl shledán uspokojivě reprezentativní, byl prozatímně stanoven zisk na tuzemském trhu ve výši 8 % z obratu v souladu s metodou popsanou ve 28. bodu odůvodnění.
Takovéto rozpětí zisku bylo považováno za minimální úroveň zisku, kterou by mělo dosahovat životaschopné výrobní odvětví.
Kromě toho je nutné poznamenat, že použitý zisk na tuzemském trhu se shodoval se ziskem, kterého dosáhla společnost, která uskutečňovala prodej na tuzemském trhu v běžném obchodním styku.
Toto rozpětí zisku se rovněž zdá být absolutním minimem z pohledu značných investic s ohledem na čas a zdroje nezbytné pro chov lososa pro hospodářské účely, který má tříletý růstový cyklus od období na strdlici až po lovnou rybu.
Komise bude nadále prověřovat otázku zisku na tuzemském trhu ve světle této investiční zátěže v kombinaci se současnou úrovní úrokových sazeb v Norsku a může své rozhodnutí v konečné fázi pozměnit.
(31) Pro určení přiměřené výše částky na prodejní, správní a režijní náklady Komise vzala v úvahu skutečnost, že v této fázi je možné prozatímně použít informace poskytnuté vyvážejícími výrobci.
Nicméně je nutné poznamenat, že je stále nutné objasnit a dále prověřit mnoho otázek, na nichž závisí vhodnost tohoto přístupu.
Komise bude nadále tuto otázku prověřovat a může své rozhodnutí v konečné fázi pozměnit.
3.4. Vývozní cena
(32) Ve všech případech, kdy se dotčený výrobek vyvážel do Společenství na základě prodeje nezávislým zákazníkům, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, zejména na základě zaplacené vývozní ceny, nebo ceny, kterou je třeba zaplatit.
(33) Pokud se prodej uskutečňoval prostřednictvím spřízněného dovozce ve Společenství, byla vývozní cena sestavena na základě ceny, za niž byl dovezený výrobek poprvé znovu prodán dovozcem nezávislým zákazníkům.
Byly provedeny úpravy všech nákladů vzniklých v období mezi dovozem a dalším prodejem spřízněnou společností, včetně prodejních, správních a režijních nákladů a přiměřeného rozpětí zisku ve výši 5 % z obratu, v souladu s čl. 2 odst.
(34) Tam, kde se vývoz uskutečňoval prostřednictvím spřízněného obchodníka v Norsku, byla vývozní cena stanovena na základě ceny, za niž byl dovezený výrobek poprvé znovu prodán nezávislému kupci ve Společenství.
3.5 Srovnání
(35) Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu.
Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly provedeny náležité úpravy u rozdílů ovlivňujících ceny a srovnatelnost cen, v souladu s čl. 2 odst.
10 základního nařízení. Náležité úpravy s ohledem na dopravu a pojištění, poskytnutí úvěru, provize, bankovní poplatky, balení, cla a poskytnutí slev byly provedeny ve všech případech, kdy byly shledány přiměřenými, přesnými a podloženými ověřeným důkazem.
Dále byly provedeny úpravy u vývozů uskutečněných prostřednictvím spřízněné společnosti v Norsku, v souladu s čl. 2 odst.
3.6 Dumpingové rozpětí
3.6.1 Společnosti zařazené ve vzorku
(36) U osmi vyvážejících výrobců, kteří byli zařazeni do vzorku, bylo možné vypočítat individuální dumpingové rozpětí.
U těchto společností se vážený průměr běžné hodnoty každého typu dotčeného výrobku vyvezeného do Společenství porovnal s váženým průměrem vývozní ceny odpovídajícího typu dotčeného výrobku, jak je to uvedeno v čl. 2 odst.
11 základního nařízení. Tam, kde byli vyvážející výrobci spřízněni, se prozatímní dumpingové rozpětí vyjádřené jako procento dovozní ceny CIF na hranice Společenství vypočítalo jako vážený průměr dumpingových rozpětí spřízněných společností, v souladu s politikou Společenství pro spřízněné vyvážející výrobce.
Tato okolnost nastala u dvou společností zařazených do tohoto šetření.
(37) Zbývajícím dvěma vyvážejícím výrobcům, pro které nebylo možné vypočítat individuální dumpingové rozpětí, jak je to popsáno v 18. bodu odůvodnění, bylo také přiděleno prozatímní dumpingové rozpětí na úrovni váženého průměru individuálních dumpingových rozpětí prozatímně stanovených pro společnosti zařazené ve vzorku.
3.6.2 Společnosti nezařazené do vzorku
(38) Společnostem, které spolupracovaly, ale které nebyly vybrány do vzorku, a které nejsou spřízněné s některou ze společností zařazených ve vzorku, bylo přiděleno prozatímní dumpingové rozpětí na úrovni váženého průměru individuálních dumpingových rozpětí prozatímně stanovených pro společnosti zařazené ve vzorku, tj. 25,1 %.
(39) Společnostem, které spolupracovaly, ale které nebyly vybrány do vzorku, a které jsou spřízněné s některou ze společností zařazených ve vzorku, bylo dočasně přiděleno prozatímní dumpingové rozpětí na stejné úrovni jako rozpětí přidělené společnosti zařazené ve vzorku, se kterou jsou tyto společnosti spřízněny.
3.6.3 Nespolupracující společnosti
(40) Za účelem výpočtu zbytkového dumpingového rozpětí, tj. dumpingového rozpětí pro vývozce v Norsku, kteří nespolupracovali nebo se nepřihlásili, Komise nejdříve stanovila úroveň spolupráce.
Bylo provedeno srovnání mezi celkovými dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z Norska vypočítanými na základě údajů Eurostatu a skutečnými údaji obdrženými od vyvážejících výrobců z Norska, kteří projevili svoji ochotu být zařazeni do vzorku.
Na základě toho bylo stanoveno, že úroveň spolupráce byla vysoká, tj. téměř 80 % celkového norského vývozu lososa chovaného pro hospodářské účely do Společenství.
(41) Na základě dostupných informací bylo dosaženo závěru, že tyto společnosti neuskutečňovaly dumping na nižší úrovni, než kterákoli ze společností zařazených do vzorku.
Zbytkové dumpingové rozpětí bylo následně stanoveno na úrovni nejvyššího individuálního dumpingového rozpětí stanoveného pro spolupracující společnosti.
Na základě toho bylo zbytkové dumpingové rozpětí prozatímně stanoveno na úrovni 44,0 % ceny CIF na hranice Společenství.
3.6.4 Dumpingové rozpětí
(42) Na tomto základě jsou prozatímní antidumpingová rozpětí, vyjádřená jako procento ceny CIF na hranice Společenství před clem, následující:
Společnost _BAR_ Prozatímní dumpingové rozpětí _BAR_
Marine Harvest Bolga AS, N-8158 Bolga, Norsko. _BAR_ 21,9 % _BAR_
Fjord Seafood Norway AS, Toftsundet, N-8900 Brønnøysund, Norsko. _BAR_ 37,7 % _BAR_
Pan Fish Norway AS, Grimmergata 5, N-6002 Ålesund, Norsko. _BAR_ 25,4 % _BAR_
Stolt Sea Farm AS, Postboks 370, Sentrum, N-0102, Oslo, Norsko. _BAR_ 13,9 % _BAR_
Follalaks AS, N-8286 Nordfold, Norsko. _BAR_ 24,5 % _BAR_
Nordlaks Oppdrett AS, Boks 224, N-8455 Stokmarknes, Norsko. _BAR_ 6,8 % _BAR_
Hydrotech AS, Bentnesveien 50, N-6512 Kristiansund, Norsko. _BAR_ 21,9 % _BAR_
Grieg Seafood AS, Postboks 234, N-5804 Bergen, Norsko. _BAR_ 22,9 % _BAR_
Vážený průměr _BAR_ 22,5 % _BAR_
Zbytkové rozpětí _BAR_ 37,7 % _BAR_
4. ÚJMA
4.1 Vymezení pojmu výroba ve Společenství a výrobní odvětví Společenství
(43) Během OŠ produkovali ve Společenství lososa chovaného pro hospodářské účely
- výrobci ze Společenství, kteří nebyli spřízněni s norskými vývozci nebo dovozci a kteří jsou žadateli nebo výslovně podpořili stížnost;
- výrobci ze Společenství, kteří nebyli spřízněni s norskými vývozci nebo dovozci a kteří se nezúčastnili stížnosti (dále jen "nestěžující si výrobci");
- několik ostatních výrobců, u kterých bylo zjištěno, že jsou spřízněni s norskými vývozci nebo dovozci (dále jen "spříznění výrobci").
(44) Několik dalších výrobců, kteří jsou spřízněni s norskými vývozci a dovozci, se přihlásilo a požádalo o zařazení do pojmu výroba ve Společenství.
Zároveň sami sebe definovali jako výrobní odvětví Společenství.
Nicméně tento požadavek byl zamítnut na základě ustanovení čl. 4 odst.
1 základního nařízení. Zejména byla vzata v úvahu skutečnost, že spojení mezi těmito spřízněnými výrobci a vývozci nebo dovozci výrobků označených za dumpingové by mohlo být takového charakteru, který by způsoboval odlišné chování dotčených výrobců od nespřízněných výrobců.
V důsledku toho při výpočtu výroby ve Společenství nebyl výstup těchto ostatních výrobců brán v úvahu.
(45) Šetření ukázalo, že stěžující si výrobci ze Společenství vyprodukovali přibližně 90 % odhadované celkové výroby dotčeného výrobku ve Společenství. To představuje podstatnou část celkové výroby ve Společenství. Z tohoto důvodu stěžující si výrobci ze společenství jsou považováni za výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
4.2 Výběr vzorku pro účely zjišťování újmy
(46) S ohledem na vysoký počet výrobců lososa chovaného pro hospodářské účely ve Společenství bylo v oznámení o zahájení navrženo použití metody výběru vzorku za účelem zjišťování újmy.
Výběr vzorku výrobců ze Společenství byl proveden na základě největšího reprezentativního objemu výroby, který může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán, v souladu s článkem 17 základního nařízení.
(47) Na základě informací poskytnutých Komisi bylo nejprve do vzorku zařazeno šest výrobců ze Společenství uvedených výše v 7. bodu odůvodnění, kteří byli požádáni o vyplnění dotazníku.
Byly vykonány ověřovací návštěvy v prostorách těchto společností.
Šetření prokázalo, že společnost Celtic Atlantic Salmon Ltd neprodukovala lososa chovaného pro hospodářské účely po celé uvažované období, a proto nemohla poskytnout veškeré údaje a informace požadované v dotazníku.
Společnost Celtic Atlantic Salmon Ltd byla založena v lednu 2004 po odkoupení určitého majetku od společnosti produkující lososy, která byla v likvidaci a mohla poskytnout údaje pouze s ohledem na OŠ.
V důsledku toho byly ukazatele újmy popsané v 63. bodu odůvodnění dále stanoveny na základě ověřených informací poskytnutých zbývajícími pěti společnostmi uvedenými výše v 7. bodu odůvodnění.
Nicméně údaje od společnosti Celtic Atlantic Salmon Ltd se použily pro účely výpočtu cenového podbízení a prodeje pod cenou.
(48) Celková výroba těchto pěti výrobců ze Společenství vybraných do vzorku, kteří plně spolupracovali při šetření, představovala přibližně 8300 tun během OŠ, nebo přibližně 37 % odhadované celkové výroby lososa chovaného pro hospodářské účely ve Společenství.
(49) Analýza újmy byla provedena na základě (a) výkonových ukazatelů újmy, jako například prodejní ceny, stavu zásob, ziskovosti, návratnosti investic, peněžních toků, investic, schopnosti získat kapitál a zvýšit mzdy, které byly stanoveny na základě informací ověřených na úrovni vzorku a (b) ostatních ukazatelů újmy, jako například výroba, výrobní kapacita, vytížení kapacit, objem prodeje, podíl na trhu, hospodářský růst, zaměstnanost, produktivita a rozsah dumpingového rozpětí, které byly stanoveny na základě údajů zjištěných na úrovni průmyslového odvětví Společenství jako celku.
4.3 Spotřeba Společenství
(50) Během uvažovaného období se spotřeba Společenství vyvíjela takto:
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Tuny _BAR_ 527970 _BAR_ 550943 _BAR_ 611101 _BAR_ 607904 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 104 _BAR_ 116 _BAR_ 115 _BAR_
(51) Spotřeba Společenství byla stanovena na základě součtu celkové výroby všech výrobců ze Společenství a dovozu ze všech třetích zemí mínus vývoz z Evropského společenství.
Výroba všech výrobců ze Společenství byla stanovena na základě údajů poskytnutých zeměmi, kde se výroba nachází, tj. Irsko, Velká Británie a Francie.
Dovezená a vyvezená množství byla odvozena z údajů Eurostatu.
(52) Je nutné poznamenat, že velkoobjemový chov lososa pro hospodářské účely ve Společenství se omezuje pouze na Velkou Británii (Skotsko) a Irsko.
Byly provedeny některé úpravy za účelem převodu čisté hmotnosti dle údajů Eurostatu na zaokrouhlenou hmotnost nebo na "ekvivalenty celých ryb" (WFE) [7] protože srovnávání ve výrobním odvětví se běžně provádí na základě WFE.
Z toho důvodu, pokud není uvedeno jinak, čísla pro čerstvého, chlazeného nebo zmrazeného lososa jiného než filé a čerstvé, chlazené a zmrazené filé z lososa, byla v závislosti na druhu lososa rozdělena podle převodních činitelů 0,90 respektive 0,65, tj. obecně uznávaných převodních činitelů ve výrobním odvětví produkujícím lososa.
(53) Výše uvedená tabulka ukazuje, že spotřeba se v období mezi roky 2001 a 2003 zvýšila o 16 %.
Během OŠ zůstala spotřeba téměř na stejné úrovni jako v roce 2003, s mírným poklesem o 0,5 %.
Celkově došlo během uvažovaného období ke zvýšení spotřeby až o 15 %.
4.4 Dovoz do Společenství z dotčené země
4.4.1 Objem dotčeného dovozu
(54) Během uvažovaného období se objem dovozu z Norska, odvozený z údajů Eurostatu pomocí metody popsané v 51. bodu odůvodnění vyvíjel takto:
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Tuny _BAR_ 269126 _BAR_ 294481 _BAR_ 351757 _BAR_ 362492 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 109 _BAR_ 131 _BAR_ 135 _BAR_
(55) Výše uvedená tabulka ukazuje, že objem dovozu lososa chovaného pro hospodářské účely z Norska se zvýšil o 35 % během uvažovaného období.
V období mezi roky 2001 a 2003 došlo až k 31 % nárůstu a k dalšímu 3 % růstu v období mezi rokem 2003 a OŠ.
Jinými slovy, zatímco spotřeba se zvýšila téměř o 80000 tun během uvažovaného období, norským vývozcům se podařilo zvýšit jejich prodej na trh Společenství o 93000 tun, což představuje větší objem než celkové zvýšení spotřeby.
4.4.2 Podíl dotčeného dovozu na trhu
(56) Podíl norských vyvážejících výrobců na trhu se vyvíjel takto:
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
_BAR_ 51 % _BAR_ 53,5 % _BAR_ 57,6 % _BAR_ 59,6 % _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 105 _BAR_ 113 _BAR_ 117 _BAR_
(57) Stejně jako v případě dovozu i norský podíl na trhu průběžně rostl během uvažovaného období.
Celkově se podíl na trhu založený na objemu dovozu zvýšil o 17 % nebo 8,6 procentních bodů během uvažovaného období.
Nárůst v období mezi rokem 2002 a OŠ představoval celých 6,1 procentních bodů.
4.4.3. Průměrné ceny dumpingového dovozu
(58) Cenový vývoj dumpingového dovozu z Norska prodávaného na trhu Společenství je zobrazen níže.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
_BAR_ 3,13 _BAR_ 3,04 _BAR_ 2,64 _BAR_ 2,64 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 84 _BAR_ 84 _BAR_
(59) Během uvažovaného období průměrná cena dumpingových dovozů klesla o 16 %.
Výše uvedená tabulka také ukazuje jasnou časovou souvislost mezi poklesem cen, který byl výrazný roku 2003, a prudkým nárůstem dumpingového dovozu na trh Společenství dokázaným v 54. bodu odůvodnění.
4.4.4 Cenové podbízení
(60) Za účelem výpočtu úrovně cenového podbízení během OŠ bylo provedeno srovnání váženého průměru prodejních cen výrobců ze Společenství zařazených do vzorku s váženým průměrem vývozních cen vyvážejících výrobců z Norska zařazených do vzorku.
Toto porovnání bylo provedeno pro srovnatelné typy lososa chovaného pro hospodářské účely a na stejné obchodní úrovni, konkrétně pro prodej prvnímu nezávislému zákazníkovi.
Porovnání bylo provedeno po odečtení slev z cen a množstevních rabatů a ceny dovozu byly uvedeny jako CIF na hranice Společenství, upravené o cla.
(61) Ceny výrobců ze Společenství, zařazených do vzorku, byly zváženy na úrovni ceny ze závodu, tj. bez nákladů na dopravu a na obchodní úrovni považované za srovnatelnou s obchodní úrovní pro dotčený dovoz.
U těch výrobců ze Společenství, zařazených do vzorku, kteří prodávali ryby přímo z farmy s odečtením poplatku pro zpracovatelský závod, byla cena upravena tak, aby odrážela náklady na zpracování a balení a aby tak jejich ceny byly srovnatelné s cenami ostatních výrobců zařazených ve vzorku.
Tato úprava byla provedena na základě nákladů vzniklých ostatním výrobcům, zařazeným ve vzorku, v souvislosti s těmito činnostmi nebo na základě skutečného poplatku uhrazeného zpracovatelskému závodu.
(62) Výsledky srovnání provedeného na základě vážených průměrů ukázaly, že během OŠ byly dotčené výrobky pocházející z Norska prodávány ve Společenství za ceny, které se podbízely cenám průmyslového odvětví Společenství v průměru o 15 %, pokud jsou vyjádřeny jako procento ceny průmyslového odvětví Společenství.
4.5 Stav výrobního odvětví Společenství
(63) V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnoval přezkum dopadu dumpingových dovozů na výrobní odvětví Společenství posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Společenství v uvažovaném období.
4.5.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(64) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity průmyslového odvětví Společenství jako celku se vyvíjela takto:
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Výroba (tuny) _BAR_ 18118 _BAR_ 20621 _BAR_ 19387 _BAR_ 20536 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 114 _BAR_ 107 _BAR_ 113 _BAR_
Výrobní kapacita (tuny) _BAR_ 36994 _BAR_ 37112 _BAR_ 41862 _BAR_ 43662 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 113 _BAR_ 118 _BAR_
Využití kapacity _BAR_ 49 % _BAR_ 56 % _BAR_ 46 % _BAR_ 47 % _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 113 _BAR_ 95 _BAR_ 96 _BAR_
(65) Výroba Společenství nejprve vzrostla o 14 % v období mezi roky 2001 a 2002.
Následně poklesla o 6 %, ale znovu vzrostla o 5 % v OŠ, přestože stále zůstala pod úrovní roku 2002.
Jak ukazuje tabulka výše, výroba celkově vzrostla o 13 % během uvažovaného období.
(66) Během uvažovaného období vzrostla výrobní kapacita o 18 %.
K hlavnímu nárůstu došlo v roce 2003 (+ 13 %).
Je nutné poznamenat, že produkce lososa chovaného pro hospodářské účely v Evropském společenství je účinně omezena vládními licencemi, které specifikují maximální množství živých ryb, které je možné chovat ve vodě na kterémkoli místě a v kteroukoli dobu.
Uvedené údaje o kapacitě uvádějí teoretickou kapacitu na základě celkového licencovaného množství namísto fyzického množství chovaných ryb v sádkách a jiných výrobních zařízeních provozovaných výrobním odvětvím Společenství.
Z toho důvodu se má za to, že tyto údaje o kapacitě nemají v analýze velký význam.
(67) Využití kapacity nejprve vzrostlo o 13 % v období mezi roky 2001 a 2002, ale v roce 2003 pokleslo přibližně o 18 % a během OŠ zůstalo více méně stejné.
4.5.2 Stav zásob
(68) Je třeba poznamenat, že průmyslové odvětví Společenství nevytváří téměř žádné zásoby lososa chovaného pro hospodářské účely, ale prodává jej přímo po odlovu navazujícím výrobním odvětvím.
Z toho důvodu se hodnocení stavu zásob nezdá být relevantním činitelem při průzkumu hospodářské situace výrobního odvětví Společenství.
4.5.3 Objem prodeje, podíl na trhu, průměrné prodejní ceny za jednotku v ES a hospodářský růst
(69) Níže uvedené údaje ukazují prodej výrobního odvětví Společenství nezávislým zákazníkům na trhu Společenství.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Objem prodeje (tuny) _BAR_ 17556 _BAR_ 18684 _BAR_ 18997 _BAR_ 19925 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 106 _BAR_ 108 _BAR_ 113 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 3,33 % _BAR_ 3,38 % _BAR_ 3,11 % _BAR_ 3,28 % _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 93 _BAR_ 99 _BAR_
Průměrné prodejní ceny za jednotku (EUR/kg) _BAR_ 3,03 _BAR_ 3,00 _BAR_ 2,61 _BAR_ 2,84 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 86 _BAR_ 94 _BAR_
(70) Objemy prodeje výrobního odvětví Společenství vrostly o 13 % mezi rokem 2001 a OŠ.
Jinými slovy, výrobní odvětví Společenství dosáhlo navýšení objemu prodeje o 2300 tun.
Na tento výkon je také nutné nahlížet ve světle zvýšení spotřeby ve Společenství, které činilo 80000 tun ve stejném období.
(71) Podíl výrobního odvětví Společenství na trhu celkově během uvažovaného období poklesl (- 1 %).
Nejprve vzrostl v období mezi roky 2001 a 2002, poté prudce poklesl v roce 2003 a znovu narostl v OŠ, kdy zůstal lehce pod úrovní podílu na trhu v roce 2001.
S ohledem na malý podíl výrobního odvětví Společenství na trhu je nutné poznamenat, že každá ztráta, i malá, má velký dopad na výrobní odvětví Společenství.
(72) V období od roku 2001 do OŠ poklesly průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Společenství o 6 %.
K hlavnímu poklesu došlo v roce 2002 a 2003 (- 13 procentních bodů), zatímco mezi rokem 2003 a OŠ se ceny do určité míry obnovily (+ 8 procentních bodů).
(73) Během uvažovaného období vzrostla spotřeba Společenství o 15 % a výrobní odvětví Společenství navýšilo svůj objem prodeje o 13 %.
Nicméně během stejného období prodejní ceny výrobního odvětví Společenství poklesly (- 6 %), stejně jako jeho podíl na trhu (- 1 %).
Ve stejnou dobu narostl dovoz z Norska přibližně o 35 % a levný dumpingový dovoz z Norska zvýšil svůj podíl na trhu o celých 8,6 procentních bodů.
To znamená, že výrobní odvětví Společenství se plně nezúčastnilo růstu trhu v uvažovaném období.
4.5.4 Rentabilita, návratnost investic a peněžní toky
(74) Rentabilita prodeje v ES představuje zisk vytvořený z prodeje lososa chovaného pro hospodářské účely na trh Společenství.
Návratnost celkových aktiv a peněžní toky je možné měřit pouze na úrovni neužší skupiny výrobků, které zahrnují obdobný výrobek podle čl. 3 odst.
8 základního nařízení. V této souvislosti je nutné poznamenat, že losos chovaný pro hospodářské účely představoval více než 95 % hospodářské činnosti výrobního odvětví Společenství zařazeného do vzorku.
(75) Kromě toho byla vypočítána návratnost investic na základě návratnosti celkových aktiv, jelikož společnosti tvořící výrobní odvětví Společenství jsou především, pokud ne výlučně, činné ve výrobě a prodeji dotčeného výrobku.
Pro účely tohoto šetření je návratnost investic vyjádřena jako procentuální zisk z čisté zůstatkové hodnoty investic.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Rentabilita prodeje v ES _BAR_ 7,2 % _BAR_ – 2,9 % _BAR_ – 6,2 % _BAR_ – 4,0 % _BAR_
Návratnost investic _BAR_ 36,7 % _BAR_ – 15,5 % _BAR_ – 20,7 % _BAR_ – 21,4 % _BAR_
Peněžní toky (tisíce EUR) _BAR_ 3331 _BAR_ – 11 _BAR_ 951 _BAR_ 698 _BAR_
(76) Během roku 2001 bylo výrobní odvětví Společenství rentabilní na úrovni 7,2 %.
Během let 2001 a 2002 se rentabilita změnila ve ztrátu s poklesem o 10,1 procentních bodů.
Od této doby výrobní odvětví Společenství vykazuje ztráty.
Je nutné poznamenat, že situace se zhoršila ještě více mezi roky 2002 a 2003 se ztrátou 6,2 % (nebo 3,3 procentních bodů).
Trvalá poptávka po lososu během OŠ umožnila výrobnímu odvětví Společenství lehce zvýšit jeho prodejní ceny a snížit ztrátu, která i přesto zůstala značná (- 4 %).
Od začátku do konce uvažovaného období představovalo snížení rentability celých 11,2 procentních bodů.
(77) Během uvažovaného období návratnost investic a peněžní toky sledovaly podobný trend jako vývoj rentability.
4.5.5 Investice a schopnost získat kapitál
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Investice (tisíce EUR) _BAR_ 1407 _BAR_ 1301 _BAR_ 1101 _BAR_ 2249 _BAR_
(78) Investice Společenství se během uvažovaného období zvýšily.
Nejprve se snížily v roce 2002 a 2003 a poté narostly během OŠ.
Do určité míry je možné tyto investice odůvodnit trvalou poptávkou, která byla charakteristická pro uvažované období.
Také bylo zjištěno, že značná část investic byla vynaložena na údržbu stávajících výrobních nástrojů, nebo na výměnu zařízení na konci jeho životního cyklu.
Kromě toho výrobní odvětví Společenství v posledních letech vynaložilo značné úsilí na zvýšení své konkurenceschopnosti na tomto trhu.
Byly přijaty kroky ke zlepšení jeho efektivnosti a snížení nákladů při boji proti rostoucí konkurenci, například v podobě společných dohod při nákupu krmiva, nebo společného marketingu a prodeje.
Výrobní odvětví Společenství také procházelo procesem konsolidace.
Došlo ke značným změnám ve struktuře výrobního odvětví Společenství produkujícího lososa s trendem snížit počet společností.
Mnoho menších výrobců buď ukončilo svoji činnost nebo prodalo svoji společnost jiným výrobcům, kteří do ní investovali.
(79) Během uvažovaného období bylo zjištěno, že výrobní odvětví Společenství začalo mít větší potíže se získáváním kapitálu.
Schopnost výrobního odvětví Společenství získat kapitál je nutné také vidět ve světle vývoje peněžních toků výrobního odvětví Společenství, které byly během OŠ záporné.
Také je zřejmé, že ztráty nahromaděné výrobním odvětvím Společenství a úroveň prodejních cen během uvažovaného období hrály negativní roli při hledání vnějších zdrojů financování.
4.5.6 Zaměstnanost a produktivita
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Počet zaměstnanců _BAR_ 254 _BAR_ 272 _BAR_ 269 _BAR_ 265 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 107 _BAR_ 106 _BAR_ 104 _BAR_
Produktivita (tuna/zaměstnanec) _BAR_ 71,3 _BAR_ 75,8 _BAR_ 72,1 _BAR_ 77,5 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 106 _BAR_ 101 _BAR_ 108 _BAR_
(80) Mezi rokem 2001 a OŠ se zaměstnanost (celková) ve výrobním odvětví Společenství zvýšila o 4 %.
Nicméně k tomuto nárůstu došlo v období mezi roky 2001 a 2002 (+ 7 %) a je možné jej odůvodnit nárůstem výroby zaznamenaným během uvažovaného období.
Jak ukazuje výše uvedená tabulka, nárůst zaměstnanosti dosažený v roce 2002 nebylo možné udržet z důvodu situace na trhu a následoval pokles v roce 2003 a během OŠ.
(81) Přestože lehce vzrostla zaměstnanost, výrobní odvětví Společenství dosáhlo během uvažovaného období zvýšení své produktivity.
S uvážením úrovně výroby a úrovně zaměstnanosti vzrostla produktivita o 8 % během uvažovaného období.
4.5.7 Mzdy
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Mzdy (000.EUR) _BAR_ 4620 _BAR_ 4223 _BAR_ 4015 _BAR_ 3765 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 91 _BAR_ 87 _BAR_ 81 _BAR_
(82) Během uvažovaného období bylo nutné snížit mzdy o 19 %.
4.5.8 Obnova po minulém dumpingu
(83) Je nutné poznamenat, že v období od září 1997 do května 2003 podstatné množství dovozu lososa chovaného pro hospodářské účely pocházejícího z Norska podléhalo cenovým závazkům v souvislosti se stávajícími antidumpingovými a protisubvenčními opatřeními.
Zatímco výrobní odvětví Společenství bylo v roce 2001 rentabilní, v průběhu roku 2002 začalo porušování těchto cenových závazků ze strany některých norských vyvážejících výrobců znehodnocovat účinnost tohoto nástroje a způsobilo klesání cen.
Současné šetření ukazuje, že ceny vyvážejících výrobců v Norsku poklesly od roku 2001 o 16 %.
K hlavnímu snížení ceny došlo od roku 2002, kdy začal nárůst porušování tehdy platných závazků.
Za těchto okolností se má za to, že obnova po minulém dumpingu nebyla možná.
4.5.9 Velikost skutečného dumpingového rozpětí
(84) Dopad velikosti skutečného dumpingového rozpětí na situaci výrobního odvětví Společenství, které je také podstatné, není možné považovat za zanedbatelný s uvážením objemu a cen dotčeného dovozu.
4.6 Závěr o újmě
(85) Šetření ukázalo, že mezi rokem 2001 a OŠ se dovoz dotčeného výrobku na trh Společenství uskutečňoval v průběžně se zvyšujících množstvích a velkých objemech (+ 35 %), zvláště pak mezi roky 2002 a 2003.
Během stejného období průměrné ceny dumpingových dovozů postupně klesly o 16 %, s prudkým poklesem mezi roky 2002 a 2003 a od té doby zůstaly na velmi nízké úrovni.
Bylo zjištěno, že během uvažovaného období norský podíl na trhu vzrostl o 17 % nebo 8,6 procentního bodu.
(86) Co se týče hospodářské situace výrobního odvětví Společenství, prozkoumání výše uvedených ukazatelů znázorňuje, že mezi rokem 2001 a OŠ se tato situace postupně zhoršovala.
Zatímco některé činitele vykazovaly pozitivní trend během uvažovaného období (výroba, výrobní kapacita, objemy prodeje), většina ukazatelů se vyvíjela negativně (prodejní ceny, podíl na trhu, rentabilita, peněžní toky, návratnost investic, mzdy).
(87) Co se týče pozitivního vývoje výroby a objemu prodeje, bylo zjištěno, že tento nárůst výrobnímu odvětví Společenství pouze umožnil znovu získat ztracený podíl na trhu během OŠ a udržet si znovu získaný podíl na trhu.
Výrobní kapacita byla považována za údaje s omezenou platností, protože údaje o kapacitě jsou teoretické, postavené na základě celkového licencovaného množství, namísto na fyzickém chovaném množství.
Využití kapacity v tomto období kleslo z 49 % na 47 %, zatímco produktivita vzrostla především díky většímu využití automatizace (+ 8 %).
Během uvažovaného období byl trh Společenství charakteristický trvalou poptávkou, protože spotřeba vzrostla o 15 % nebo o 80000 tun.
Přestože se výrobnímu odvětví Společenství podařilo zvýšit výrobu a objem prodeje o 13 %, pouze si tím zachovalo svůj podíl na trhu.
Za stejnou dobu se norským výrobcům podařilo zvýšit jejich prodej o 93000 tun a získat podstatný podíl na trhu.
(88) Navíc, ke zvýšení objemu prodeje výrobního odvětví Společenství došlo za cenu klesajících cen.
To vedlo ke klesání rentability ze zisku do ztráty (ze 7,2 % v roce 2001 do ztráty - 2,9 %, - 6,2 % a - 4,0 % v letech 2002, 2003 a během OŠ).
Návratnost investic a peněžní toky sledovaly podobný trend jako rentabilita.
Také došlo ke snížení mezd během uvažovaného období (- 19 %).
(89) S uvážením všech těchto činitelů je prozatímním závěrem skutečnost, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu článku 3 základního nařízení.
5. PŘÍČINY
5.1 Předběžná poznámka
(90) Za účelem dosažení prozatímního závěru o tom, zda existuje příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou výrobního odvětví Společenství Komise nejprve v souladu s čl. 3 odst. 6 základního nařízení prověřila dopad dumpingového dovozu z dotčené země na situaci v tomto výrobním odvětví.
3 odst. 7 základního nařízení, Komise také prověřila jiné činitele, které mohly působit újmu výrobnímu odvětví Společenství, aby bylo zajištěno, že jakákoli újma působená těmito činiteli není mylně připisována dumpingovému dovozu.
Jiné známé činitele než dumpingové dovozy, které ve stejnou dobu mohly působit újmu výrobnímu odvětví Společenství, se rovněž zkoumaly, aby bylo zajištěno, že možná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovým dovozům.
5.2 Dopad dumpingových dovozů z dotčené země
(92) Spojitost mezi újmou utrpěnou výrobním odvětvím Společenství a dumpingovými dovozy je prokázána zejména tímto souvisejícím vývojem: od roku 2001 do konce OŠ objem dovozu norského lososa chovaného pro hospodářské účely do Společenství vzrostl o 35 % a jeho podíl na trhu se zvýšil na 59,6 %, což znamená zisk 8,6 procentních bodů na úkor výrobního odvětví Společenství.
Během uvažovaného období klesly norské ceny o 16 %.
(93) Tento vývoj norského dovozu souvisel s velkými finančními ztrátami výrobců ze Společenství.
Samozřejmě souvisel vývoj dovozu z Norska s podstatným klesajícím trendem hlavních hospodářských ukazatelů, ke kterému docházelo ve výrobním odvětví Společenství od roku 2001 do konce OŠ.
Mezi rokem 2002 a OŠ, kdy ceny z Norska klesly přibližně o 13 %, klesly prodejní ceny o 5 % a ztráta podílu výrobního odvětví Společenství na trhu představovala celé 3 %.
V důsledku toho utrpělo výrobní odvětví Společenství během OŠ a během dvou předcházejících let ztráty.
Protože se obecně přijímá, že dovoz z Norska je na trhu Společenství zejména díky jeho velkému objemu cenovým leaderem, co se týče lososa chovaného pro hospodářské účely, podléhalo výrobní odvětví Společenství silnému cenovému tlaku zhoršovanému dumpingovým dovozem na trh Společenství.
Dopad cenového tlaku je dále dokázán cenovým podbízením uskutečňovaným norskými vyvážejícími výrobci a cenami výrobního odvětví Společenství, které byly během OŠ značně stlačeny.
5.3 Dopad jiných činitelů
5.3.1 Dopad dovozů pocházejících z ostatních třetích zemí
(94) Dovoz ze třetích zemí, které nebyly vzaty v úvahu při tomto šetření, se během uvažovaného období vyvíjel takto:
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Celkem z ostatních třetích zemí jiných než Norsko (tuny) _BAR_ 82082 _BAR_ 106154 _BAR_ 108157 _BAR_ 117994 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 129 _BAR_ 132 _BAR_ 144 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 15,5 % _BAR_ 19,3 % _BAR_ 17,7 % _BAR_ 19,4 % _BAR_
Průměrná cena (€ za kg) _BAR_ 2,86 _BAR_ 2,34 _BAR_ 2,15 _BAR_ 2,23 _BAR_
USA (tuny) _BAR_ 5011 _BAR_ 26359 _BAR_ 27233 _BAR_ 24624 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 526 _BAR_ 543 _BAR_ 491 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 0,9 % _BAR_ 4,8 % _BAR_ 4,5 % _BAR_ 4,0 % _BAR_
Průměrná cena (€ za kg) _BAR_ 2,35 _BAR_ 1,73 _BAR_ 1,57 _BAR_ 1,69 _BAR_
Kanada (tuny) _BAR_ 593 _BAR_ 3592 _BAR_ 6490 _BAR_ 6940 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 605 _BAR_ 1094 _BAR_ 1170 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 0,1 % _BAR_ 0,7 % _BAR_ 1,1 % _BAR_ 1,1 % _BAR_
Průměrná cena (€ za kg) _BAR_ 2,90 _BAR_ 1,89 _BAR_ 1,72 _BAR_ 1,77 _BAR_
Chile (tuny) _BAR_ 26442 _BAR_ 28669 _BAR_ 19455 _BAR_ 24547 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 108 _BAR_ 74 _BAR_ 93 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 5,0 % _BAR_ 5,2 % _BAR_ 3,2 % _BAR_ 4,0 % _BAR_
Průměrná cena (€ za kg) _BAR_ 2,93 _BAR_ 2,36 _BAR_ 2,60 _BAR_ 2,89 _BAR_
Faerské ostrovy (tuny) _BAR_ 40505 _BAR_ 37075 _BAR_ 41202 _BAR_ 37108 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 92 _BAR_ 102 _BAR_ 92 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 7,7 % _BAR_ 6,7 % _BAR_ 6,7 % _BAR_ 6,1 % _BAR_
Průměrná cena (€ za kg) _BAR_ 2,95 _BAR_ 2,78 _BAR_ 2,50 _BAR_ 2,57 _BAR_
(95) Výše uvedená tabulka ukazuje objem vývozu, podíly na trhu a průměrné ceny dovezeného lososa chovaného pro hospodářské účely ze všech zemí jiných než Norsko a jednotlivě pro tradiční dovozce, tj. USA, Kanada, Chile a Faerské ostrovy.
(96) Je nutné poznamenat, že statistiky o dovozu nerozlišují mezi lososem chovaným pro hospodářské účely a volně žijícím lososem.
Nicméně na základě informací získaných během šetření se zdá, že největší část dovozu z USA a Kanady představuje volně žijící losos, takže není pravděpodobné, že dovoz z těchto zemí by měl podstatný dopad na situaci ve výrobním odvětví Společenství.
(97) Výše uvedená tabulka také ukazuje, že dovozní ceny z Chile byly nad úrovní cen výrobního odvětví Společenství během OŠ a že ceny lososa chovaného pro hospodářské účely se značně lišily u ostatních třetích zemí.
Dovozní ceny z Faerských ostrovů byly nižší než ceny účtované norskými vyvážejícími výrobci, ale je nutné poznamenat, že objem dovozu z Chile a Faerských ostrovů klesl o 7 % respektive 8 % během uvažovaného období.
(98) Na tento vývoj se musí nahlížet ve světle vývoje spotřeby a dumpingového dovozu z Norska.
Jak je uvedeno v 51. bodu odůvodnění, během uvažovaného období vzrostla spotřeba o 15 % a během OŠ zůstala spotřeba téměř na stejné úrovni jako v roce 2003, se slabým poklesem o 0,5 %.
Jak bylo vysvětleno v 55. bodu odůvodnění, během uvažovaného období dovoz z Norska vzrostl přibližně o 35 % a nárůst mezi rokem 2003 a OŠ byl přibližně 3,1 %.
(99) S ohledem na výše uvedené se prozatímně stanovuje závěr, že dovoz z ostatních třetích zemí do Společenství nemohl být určujícím důvodem pro podstatnou újmu utrpěnou výrobním odvětvím Společenství.
5.3.2 Dopad změn ve struktuře spotřeby
(100) Během uvažovaného období vzrostla spotřeba lososa chovaného pro hospodářské účely ve Společenství o 15 % a dosáhla úrovně téměř 608000 tun v OŠ.
Výrobní odvětví Společenství čerpalo výhody z tohoto růstu zvýšením své výroby a objemu prodeje.
Z tohoto důvodu se má za to, že vývoj spotřeby nepřispěl k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(101) Byla vznesena námitka, že došlo k údajnému poklesu spotřeby ve Velké Británii a to způsobilo újmu výrobcům ze Společenství.
Nicméně není možné izolovat trh Velké Británie od trhu Společenství a zvýšení spotřeby zjištěné ve Společenství během uvažovaného období.
Snížení poptávky po lososu chovaném pro hospodářské účely v určité části Společenství, zatímco celková poptávka roste, nemůže být považováno za příčinu zhoršené hospodářské situace výrobního odvětví Společenství.
Z toho důvodu bylo prozatímně zjištěno, že změny ve struktuře spotřeby nepřispěly k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
5.3.3 Dopad změn ve vývozní výkonnosti výrobního odvětví Společenství
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Vývoz (tuny) _BAR_ 169 _BAR_ 211 _BAR_ 348 _BAR_ 423 _BAR_
(102) Také byl přezkoumán dopad kolísání úrovně vývozu uskutečňovaného výrobním odvětvím Společenství.
Vývoz se zvýšil o 150 %.
Ve světle obtížné situace na trhu Společenství usilovalo výrobní odvětví Společenství o zvýšení svého vývozu, který přesto nevzrostl na více než přibližně 2 % jeho celkové výroby a prodeje.
Z toho důvodu se prozatímně stanovuje závěr, že změny v úrovni vývozu nebyly příčinou podstatné újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
V každém případě se poznamenává, že údaje o rentabilitě jsou založeny na údajích týkajících se pouze prodeje nespřízněným zákazníkům ve Společenství.
5.3.4 Ostatní výrobci ze Společenství spříznění s norskými výrobci/dovozci
(103) Bylo prošetřeno, zda byla újma výrobního odvětví Společenství způsobená jinými výrobci v ES, kteří jsou spříznění s norskými výrobci.
Jak bylo uvedeno ve 44. bodu odůvodnění, tyto společnosti nebyly zařazeny do pojmu výrobní odvětví Společenství na základě čl. 4 odst.
(104) Pět výrobců ze Společenství, kteří jsou spříznění s norskými výrobci/dovozci, předložilo smysluplnou odpověď na dotazník.
Tito výrobci představovali přibližně 54 % ostatních výrobců ve Společenství, kteří jsou spříznění s norskými výrobci/dovozci.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Prodej nespřízněným zákazníkům v ES (tuny) _BAR_ 67983 _BAR_ 71879 _BAR_ 76175 _BAR_ 72255 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 105 _BAR_ 112 _BAR_ 106 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 12,8 % _BAR_ 13,0 % _BAR_ 12,4 % _BAR_ 11,9 % _BAR_
Průměrná cena (€ za kg) _BAR_ 2,90 _BAR_ 2,84 _BAR_ 2,73 _BAR_ 2,76 _BAR_
(105) Výše uvedená tabulka ukazuje, že na základě odpovědí na dotazníky vzrostl během uvažovaného období objem prodeje pěti spolupracujících společností o 6 % a pokles jejich cen představoval přibližně 5 %, obecně ve shodě s vývojem výrobního odvětví Společenství.
Navíc bylo zjištěno, že jejich podíl na trhu klesl přibližně o 1 procentní bod během uvažovaného období, což se také shoduje s vývojem u výrobního odvětví Společenství a že jejich prodejní ceny byly nad úrovní cen norských vyvážejících výrobců (přibližně o 5 % během OŠ).
Ve stejném časovém období dosáhli norští vývozci zvýšení jejich prodeje o 93000 tun a získali větší podíl na trhu.
Nicméně je zjevné, že zhoršení hospodářské situace výrobců ve Společenství, kteří jsou spříznění s norskými výrobci/dovozci nemohlo být tak výrazné, jako v případě hospodářské situace výrobního odvětví ve Společenství.
(106) Z toho důvodu se má prozatímně za to, že výrobci z ES, kteří jsou spříznění s norskými výrobci/dovozci, žádným podstatným způsobem nepřispěli k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
5.3.5 Dopad zvýšené úmrtnosti na výrobu a objem prodeje
(107) Jedna zúčastněná strana vznesla námitku, že vyšší než běžná úmrtnost ryb v Irsku a vznik ohniska choroby ve Velké Británii a v Irsku v roce 2002 a 2003 mohly způsobit značnou ztrátu výroby a objemu prodeje.
Nicméně bylo zjištěno, že tyto činitele se omezovaly pouze na malý počet farem a nemohly mít podstatný vliv na celková čísla.
Jak je uvedeno v 64. a 69. bodu odůvodnění, výroba a objem prodeje výrobního odvětví Společenství během uvažovaného období vzrostly.
Z toho důvodu se stanovuje prozatímní závěr, že vyšší než běžná úmrtnost ryb nebyla příčinou podstatné újmy.
5.3.6 Vliv menších méně výkonných výrobců z ES a vyšších výrobních nákladů
(108) Byl vznesena námitka, že norské výrobní odvětví má nižší výrobní náklady než výrobci ze Společenství a že tato skutečnost a neschopnost výrobců ze Společenství snížit výrobní náklady je důvodem zvýšeného dovozu a vážné újmy.
Na základě dostupných informací bylo zjištěno, že zatímco Norsko využívá výhody související s některými náklady (např. léky, krmivo, regulativní náklady v oblasti životního prostředí), výrobci ze Společenství mají výhody související s ostatními náklady (např. pracovní síla).
Celkově se poznamenává, že zatímco výrobcům ze Společenství vznikají značné ztráty na současném trhu, stejně je tomu i u norských výrobců, jak to dokazují mimo jiné norské vládní údaje a šetření dumpingu.
Z toho důvodu bylo prozatímně stanoveno, že námitka, že výrobci ze Společenství jsou méně výkonní než norští vývozci, nebyla opodstatněná a že toto nemohla být příčina újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
5.3.7 Dopad regulativních omezení ve Velké Británii
(109) Jedna zúčastněná strana vznesla námitku, že regulativní omezení ve Velké Británii týkající se kontroly životního prostředí a normy pro zdraví ryb, shody biomasy, systému schvalování léků a schvalování lokalit, je důvodem snižující se konkurenceschopnosti výrobního odvětví Společenství a důvodem vážné újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
Na podporu této námitky nebyly poskytnuty žádné důkazy, ani ověření u společností z Velké Británie neukazovalo na skutečnosti v tomto ohledu.
Za těchto okolností nemohly být tyto činitele považovány za relevantní příčinu vážné újmy vzniklé výrobcům ze Společenství.
Naopak je možné tvrdit, že přísnější právní a správní předpisy Společenství v oblasti životního prostředí a hygieny zvyšují atraktivitu výrobku z pohledu moderních spotřebitelů.
5.4 Závěry o příčinách
(110) Na základě výše uvedeného se stanovuje prozatímní závěr, že existuje příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
Tento závěr je stanoven na základě skutečnosti, že došlo k výrazným zvýšením objemu a podílu dumpingového dovozu z Norska na trhu, který se také značně podbízel cenám výrobního odvětví Společenství.
Navíc existuje nápadná časová souvislost mezi prudkým zvýšením dumpingového dovozu uskutečněného za klesající ceny a zhoršením finanční situace výrobního odvětví Společenství, které vedlo ke ztrátám výrobního odvětví Společenství.
(111) Nebyly zjištěny žádné další činitele, které by mohly podstatným způsobem ovlivnit situaci výrobního odvětví Společenství.
Také se stanovuje prozatímní závěr, že dovoz do Společenství z ostatních třetích zemí nemohl být určující příčinou podstatné újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
6. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
6.1 Obecné úvahy
21 odst. 1 základního nařízení bylo zkoumáno, zda i přes závěry o dumpingu působícím újmu existují přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že zavedení jakýchkoli antidumpingových opatření proti dovozu z dotčené země by nebylo v zájmu Společenství.
Stanovení zájmu Společenství bylo provedeno na základě zvážení všech různých souvisejících zájmů, tj. zájmů výrobního odvětví Společenství, dovozců/obchodníků/zpracovatelů/uživatelů i spotřebitelů dotčeného výrobku.
Komise rozeslala dotazník zejména výrobnímu odvětví Společenství, výrobcům z ES spřízněným s norskými výrobci/dovozci, dovozcům, zpracovatelům, uživatelům, dodavatelům dotčeného výrobku a spotřebitelské organizaci.
6.2 Zájem výrobního odvětví Společenství
(113) Výrobní odvětví Společenství trpělo nízkými cenami dovozu lososa chovaného pro hospodářského účely z Norska.
Cílem případného přijetí antidumpingových opatření je obnovit spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu Společenství mezi výrobním odvětvím Společenství a jeho norskými protějšky.
S ohledem na povahu újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, se má za to, že pokud nebudou zavedena opatření, nebude možné zabránit dalšímu zhoršení situace výrobního odvětví Společenství.
Nepřijetí opatření povede s největší pravděpodobností k další újmě a ve střednědobém výhledu možná i k vymizení tohoto výrobního odvětví, pokud vezmeme v úvahu ztráty vzniklé během uvažovaného období.
Z toho důvodu na základě zjištění během OŠ je výrobní odvětví Společenství v nebezpečí, dokud nebude napravena současná úroveň nízkých dumpingových dovozních cen.
Dokazují to průběžné zprávy o hrozících likvidacích podniků.
(114) Výrobní odvětví Společenství v posledních letech vynaložilo značné úsilí na zlepšení své konkurenceschopnosti na tomto trhu.
Hlavní oblasti pro výrobu lososa chovaného pro hospodářské účely se nacházejí ve Skotsku a v Irsku, kde jsou vhodné podmínky.
Došlo ke značným změnám ve struktuře výrobního odvětví chovu lososa pro hospodářské účely ve Společenství během posledních let s trendem menšího počtu větších společností.
Mnoho menších výrobců buď ukončilo svoji činnost nebo prodali svoji společnost jiným výrobcům ve Společností, kteří investovali do výrobního zařízení.
Mnoho ze společností, které tvoří výrobní odvětví Společenství, podniklo kroky ke zlepšení jejich efektivnosti a snížení nákladů ve světle zvýšené konkurence, např. chov mladých lososů na strdlici, zlepšení krmícího zařízení a uzavírání společných dohod na nákup krmiva.
To společnostem umožnilo zvýšit jejich kupní sílu vůči dodavatelům.
Zároveň mnoho společností, které tvoří výrobní odvětví Společenství, uzavřelo dohody o společném marketingu a prodeji své výroby.
To posílí jejich postavení na trhu.
(115) Pokud však budou přijata antidumpingová opatření, dojde k obnově spravedlivých obchodních podmínek a záruce pro úsilí vynaložené výrobním odvětvím Společenství v posledních letech.
Za těchto podmínek bude výrobní odvětví Společenství schopné zůstat životaschopným výrobcem lososa chovaného pro hospodářské účely.
Hlavním dopadem opatření by bylo ukončení prodeje výrobním odvětvím Společenství za ceny pod náklady.
Nicméně s ohledem na ostatní zdroje dodávek má výrobní odvětví Společenství jen malou možnost zvýšit ceny.
Odvětví může zejména napravit svoji situaci zvýšeným objemem prodeje a následně zvýšit úspory vzniklé zavedením velkovýroby.
Navíc se obnoví důvěra investorů v toto odvětví a trh se stane stabilním.
(116) V souladu s tím se stanovuje prozatímní závěr, že přijetí antidumpingových opatření je v zájmu výrobního odvětví Společenství.
6.3 Zájem výrobců mladých lososů na strdlici a výrobců krmiva
(117) Také v zájmu velkých dodavatelů výrobců ze Společenství (jako výrobců mladých lososů na strdlici a výrobců krmiva) je mít silnou a předvídatelnou poptávku po jejich výrobcích za spravedlivou cenu, která jim umožňuje dosáhnout přiměřeného zisku.
Pokud se nezlepší situace výrobního odvětví Společenství, mnoho výrobců mladých lososů na strdlici bude muset snížit svůj prodej a rentabilitu a nemusí být schopno pokračovat ve své obchodní činnosti.
Totéž platí pro výrobce krmiva.
Z toho důvodu je v zájmu výrobců mladých lososů na strdlici a výrobců krmiva, aby byla přijata antidumpingová opatření.
6.4 Zájem výrobců z ES spřízněných s norskými výrobci/dovozci
(118) Za účelem posouzení dopadu opatření na výrobce z ES, kteří jsou spříznění s norskými výrobci/dovozci, byly rozeslány dotazníky známým společnostem vyrábějícím dotčený výrobek na trhu Společenství.
Pět společností předložilo smysluplné odpovědi.
(119) Tyto společnosti zaměstnávaly během OŠ téměř 738 lidí v činnostech souvisejících s výrobou lososa a dosahovaly kombinovaného obratu převyšujícího 250 miliónů eur.
Tito výrobci buď nevyjádřili své stanovisko nebo byli proti zavedení opatření.
(120) Jak je uvedeno ve 104. bodu odůvodnění, tyto společnosti také trpí stlačováním cen způsobeným norskými vyvážejícími výrobci.
Připomínáme, že spolupracující výrobci, kteří jsou spříznění s norskými výrobci/dovozci, zvýšili svůj objem prodeje o 6 % nebo přibližně o 4200 tun, ale ztratili podíl na trhu.
Ve stejném období se norským vývozcům podařilo zvýšit jejich prodej o 93000 tun a zvětšit podíl na trhu.
Z toho důvodu se má za to, že uložení antidumpingových opatření také zlepší hospodářskou situaci výrobců z ES, kteří jsou spříznění s norskými výrobci/dovozci.
(121) Antidumpingová opatření obnoví spravedlivé obchodní podmínky a z toho důvodu jsou v zájmu těchto výrobců.
6.5 Zájem nespřízněných dovozců a zpracovatelů (uživatelů)
(122) Za účelem posouzení dopadu přijetí či nepřijetí opatření na dovozce a zpracovatele byly rozeslány dotazníky známým dovozcům a zpracovatelům dotčeného výrobku na trhu Společenství.
Komise také informovala různé organizace dovozců, zpracovatelů a uživatelů o zahájení šetření.
Několik organizací vyjádřilo své stanovisko.
(123) Bylo zjištěno, že dovozci a zpracovatelé (uživatelé) jsou obvykle jednou organizací a mnoho z nich je ve skutečnosti spřízněno s vyvážejícími výrobci mimo Společenství, zejména v Norsku.
Smysluplné odpovědi zaslalo 8 dovozců/zpracovatelů/uživatelů.
Tyto společnosti představovaly přibližně 9 % celkového dovozu z Norska během OŠ a zhruba 6 % spotřeby.
Z tohoto důvodu jejich údaje poskytují určité vodítko, přestože není zdaleka jisté, zda jsou zcela reprezentativní pro celé odvětví uživatelů.
(124) Dovozci a zpracovatelé zdůraznili, že jakékoli zvýšení ceny by zvýšilo jejich nákladový základ, snížilo jejich prodej a rentabilitu a mohlo by vést ke ztrátám pracovních míst a dokonce i k přemístění společností.
Dále namítali, že zaměstnanost v odvětví zpracování ryb je mnohem vyšší než v odvětví chovu ryb pro hospodářské účely a že v některých případech toto odvětví poskytuje zaměstnání v oblastech s nízkou zaměstnaností.
(125) V tomto ohledu bylo zjištěno, že dovozci a zpracovatelé by mohli být nuceni zaplatit vyšší ceny, pokud budou nadále nakupovat norské zboží, protože by museli platit antidumpingové clo.
Nicméně nemusí nést celé zvýšení cen, protože je pravděpodobné, že do určité míry mohou přenést toto zvýšení do následných fází distribučního řetězce a na spotřebitele.
(126) Hlavní náklady vzniklé zpracovatelům jsou náklady na surovinu a mzdové náklady.
Je pravda, že zvýšení cen surovin by zvýšilo náklady na zpracování.
Na základě tří nejsmysluplnějších odpovědí bylo zjištěno, že losos chovaný pro hospodářské účely představuje 54 % celkových výrobních nákladů.
Tito zpracovatelé nakupovali lososa chovaného pro hospodářské účely během OŠ jak ve Společenství (přibližně 15 % jejich nákupu), tak i v Norsku (přibližně 83 % jejich nákupu).
Z toho důvodu se stanovuje závěr, že přibližně 45 % jejich celkových nákladů by bylo zatíženo clem.
V této souvislosti je nutné poznamenat, že podle informací poskytnutých dovozci a zpracovateli, náklady na jejich suroviny klesly o 14 % během uvažovaného období.
Během OŠ byly suroviny o 9,1 procentního bodu levnější než v roce 2001.
Zároveň jimi poskytnuté informace ukázaly, že jejich prodejní ceny zůstaly přibližně stejné v roce 2002 a 2003, s klesajícím trendem směrem k OŠ.
Nicméně v důsledku malé spolupráce uživatelů v tomto ohledu je empirický základ poměrně omezený a při stanovení závěru pro uživatelské odvětví jako celku je zapotřebí opatrnosti.
Také je nutné poznamenat, že pouze dvě společnosti poskytly informace o rentabilitě.
(127) Co se týče zaměstnanosti, podle obdržených odpovědí na dotazníky, bylo v odvětví zpracování ryb zaměstnáno přibližně 3400 pracovníků ve Společenství, přestože pouze malá část z nich se zabývá zpracováním lososa chovaného pro hospodářské účely.
Nebyly zjištěny žádné důkazy o tom, že případná opatření by vedla ke snížení míry zaměstnanosti ve Společenství.
(128) Nevýhody, které by případně mohli utrpět dovozci/zpracovatelé/uživatelé, proto nejsou považovány za takové, které by vyvážily výhody očekávané pro výrobce ze Společenství v důsledku zavedení antidumpingových opatření, které se považují za minimálně nezbytné pro odstranění vážné újmy a zabránění dalšímu vážnému zhoršení situace výrobců ze Společenství.
Kromě toho je nutné poznamenat, že zůstanou k dispozici jiné zdroje dodávek z ostatních třetích zemí.
6.6 Zájem spotřebitelů
(129) Protože je dotčený výrobek spotřebitelským výrobkem, informovala Komise o zahájení šetření různé spotřebitelské organizace.
Od jedné strany byla získána odpověď v tom smyslu, že příznivý vliv lososa je široce znám a že umělé zvýšení ceny by ztížilo dobrou volbu ve stravování pro spotřebitele a poškodilo by hospodářskou životaschopnost dovozců, zpracovatelů a obchodníků s lososem chovaným pro hospodářské účely.
Také byla vznesena námitka, že opatření by bránila dovozu a pokračování v prodeji zmrazeného lososa chovaného pro hospodářské účely.
Dále byla vyjádřena obava, že jakékoli zvýšení cen by učinilo lososa chovaného pro hospodářské účely méně dostupným a utlumilo by růst trhu v těch členských státech, které mají nižší než průměrný hrubý domácí produkt na hlavu (HDP).
(130) Má se za to, že pokud budou uložena antidumpingová opatření, podniky budou mít nadále přístup k neomezenému množství dovozu, ale za spravedlivé ceny.
S ohledem na velikost rozpětí mezi cenou za celé ryby z farmy a maloobchodní cenou zpracovaných výrobků z lososa se dále má za to, že není pravděpodobné, že by opatření měla podstatný vliv na maloobchodní ceny, protože je nepravděpodobné, že by celé zvýšení cen bylo přeneseno na spotřebitele.
Dopad na spotřebitele se proto považuje za minimální.
Kromě toho nejsou ztrátové ceny pravděpodobně udržitelné ve střednědobém výhledu.
Z toho důvodu se zdá být v celkovém zájmu spotřebitelů získat nejlepší služby za stabilní ceny a udržitelný trh.
6.7 Závěr ohledně zájmů Společenství
(131) Na základě výše uvedených skutečností a úvah se stanovuje prozatímní závěr, že neexistují přesvědčivé důvody pro neuložení antidumpingových cel.
7. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1 Úroveň odstraňující újmu
(132) Vzhledem k prozatímním závěrům stanoveným s ohledem na dumping, újmu, příčiny a zájmy Společenství by měla být uložena prozatímní opatření s cílem zabránit další újmě způsobované výrobnímu odvětví Společenství dumpingovými dovozy.
(133) Za účelem stanovení úrovně prozatímních opatření bylo vzato v úvahu zjištěné dumpingového rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy způsobované výrobnímu odvětví Společenství.
(134) Prozatímní opatření musí být uložena na úrovni, která je dostačující pro odstranění újmy způsobované těmito dovozy, aniž by se převýšilo zjištěné dumpingové rozpětí.
Při výpočtu cla nutného pro odstranění dopadu dumpingu způsobujícího újmu se mělo za to, že jakákoli opatření by měla umožnit výrobnímu odvětví Společenství pokrýt jeho výrobní náklady a získat celkový zisk před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout výrobním odvětvím tohoto typu za normálních podmínek hospodářské soutěže, tj. při neexistenci dumpingových dovozů, z prodeje obdobného výrobku ve Společenství.
Na základě toho byla pro výrobní odvětví Společenství vypočítána cena nezpůsobující újmu pro obdobný výrobek.
Cena nezpůsobující újmu byla prozatímně vypočítána přičtením rozpětí zisku ve výši 7,2 % z obratu k výrobním nákladům.
Toto rozpětí zisku se prozatímně stanovilo na základě zisku dosaženého během roku 2001 a představuje přísné minimum, kterého by mělo výrobní odvětví Společenství dosáhnout při neexistenci dumpingu způsobujícího újmu.
Tato otázka se bude dále prošetřovat po uložení prozatímních opatření a po obdržení jakýchkoli následných vyjádření zúčastněných stran.
(135) Nezbytné zvýšení ceny bylo stanoveno na základě srovnání váženého průměru dovozní ceny, jak byla stanovena pro výpočty cenového podbízení, s průměrnou cenou nezpůsobující újmu pro výrobky prodávané výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství.
Jakýkoli rozdíl vyplývající z tohoto srovnání byl poté vyjádřen jako procento průměrné dovozní ceny CIF.
7.2 Prozatímní opatření
(136) Ve světle výše uvedeného se má za to, že prozatímní antidumpingové clo by mělo být uloženo na úrovni zjištěného dumpingového rozpětí, ale v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení nesmí být vyšší než rozpětí újmy vypočítané výše.
(137) Sazby antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti specifikované v tomto dokumentu byly stanoveny na základě zjištění současného šetření.
Z toho důvodu odrážejí situaci zjištěnou během šetření s ohledem na tyto společnosti.
Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla platného pro "všechny ostatní společnosti") proto výhradně platí na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi a tedy specificky jmenovanými právními subjekty.
Dovezené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není specificky uvedená v operativní části tohoto dokumentu s jejím jménem a adresou, včetně subjektů spřízněných s těmi, které byly specificky jmenované, nemohou čerpat výhody z těchto sazeb a podléhají celní sazbě platné pro "všechny ostatní společnosti".
(138) Jakákoli žádost o používání těchto sazeb antidumpingového cla pro individuální společnosti (tj. po změně jména subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) musí být adresována Komisi [8] a doplněna relevantními informacemi, zejména o jakýchkoli změnách v činnostech společnosti souvisejících s výrobou, prodejem na tuzemském trhu a vývozním prodejem, například v souvislosti se změnou jména nebo změnou ve výrobních nebo prodejních subjektech.
Pokud to bude vhodné, pozmění Komise po konzultaci s poradním výborem odpovídajícím způsobem toto nařízení provedením aktualizace seznamu společností, které mají výhodu individuální celní sazby.
(139) Na základě výše uvedeného jsou prozatímní celní sazby stanoveny takto:
Společnost _BAR_ Dumpingové rozpětí _BAR_ Rozpětí újmy _BAR_ Antidumpingové clo _BAR_
Marine Harvest AS, Norsko. _BAR_ 21,9 % _BAR_ 15,3 % _BAR_ 15,3 % _BAR_
Fjord Seafood Norway AS. _BAR_ 37,7 % _BAR_ 13,5 % _BAR_ 13,5 % _BAR_
Pan Fish Norway AS. _BAR_ 25,4 % _BAR_ 16,1 % _BAR_ 16,1 % _BAR_
Stolt Sea Farm AS. _BAR_ 13,9 % _BAR_ 14,2 % _BAR_ 13,9 % _BAR_
Follalaks AS. _BAR_ 24,5 % _BAR_ 27,7 % _BAR_ 24,5 % _BAR_
Nordlaks Oppdrett AS. _BAR_ 6,8 % _BAR_ 14,6 % _BAR_ 6,8 % _BAR_
Hydrotech AS. _BAR_ 21,9 % _BAR_ 15,3 % _BAR_ 15,3 % _BAR_
Grieg Seafood AS. _BAR_ 22,9 % _BAR_ 17,2 % _BAR_ 17,2 % _BAR_
Vážený průměr _BAR_ 22,5 % _BAR_ 16,0 % _BAR_ 16,0 % _BAR_
Zbytkové rozpětí _BAR_ 37,7 % _BAR_ 27,7 % _BAR_ 24,5 % _BAR_
7.3 Závěrečné ustanovení
(140) V zájmu řádného úředního postupu je nutné stanovit časovou lhůtu, ve které zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení, mohou písemně předložit svá vyjádření a požádat o slyšení.
Kromě toho je nutné poznamenat, že zjištění týkající se uložení cel stanovená pro účely tohoto nařízení jsou prozatímní a pro účely jakéhokoliv konečného cla mohou být přezkoumána,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Prozatímní antidumpingové clo se ukládá na lososa chovaného pro hospodářské účely (jiného než volně žijícího), také v podobě filé, čerstvého, chlazeného a zmrazeného, kódů KN ex03021200, ex03031100, ex03031900, ex03032200, ex03041013 a ex03042013 (kódy TARIC 0302120019, 0302120038, 0302120098, 0303110018, 0303110098, 0303190018, 0303190098, 0303220019, 0303220088, 0304101319, 0304101398, 0304201319 a 0304201398) (dále jen "losos chovaný pro hospodářské účely") pocházejícího z Norska.
2. Na volně žijícího lososa se prozatímní antidumpingové clo nevztahuje.
Pro účely tohoto nařízení se volně žijícím lososem rozumí losos, pro kterého je prokázáno ke spokojenosti příslušných orgánů členského státu, ve kterém je přijímáno celní prohlášení k propuštění do volného oběhu, na základě všech příslušných dokumentů, které budou poskytnuty zúčastněnými stranami, že byl, v případě lososa atlantického nebo lososa tichomořského, uloven v moři nebo, v případě lososa dunajského, v řekách.
3. Sazba prozatímního antidumpingového cla použitelného na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství, před zaplacením cla, pro výrobky uvedené v odstavci 1 a vyráběné níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost _BAR_ Antidumpingové clo _BAR_ Doplňkový kód Taric _BAR_
ALSAKER FJORDBRUK AS, N-5694 ONARHEIM, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
ÅMØY FISKEOPPDRETT AS, N-4152 VESTRE ÅMØY, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
AMULAKS AS, N-8286 NORDFOLD, NORSKO _BAR_ 24,5 % _BAR_ A645 _BAR_
AQUA AS, C/O RØRVIK FISK, N-7900 RØRVIK, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
ARCTIC SEAFOOD AS, N-8432 ALSVÅG, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
ARNØY LAKS AS, N-9193 LAUKSLETTA, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
AUSTEFJORDEN SMOLT AS, OLAV TRYGGVASONS GT 40, P.O.BOX 2608, SENTRUM, N-7414 TRONDHEIM, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
BALDER SJØFARM AS, N-8286 NORDFOLD, NORSKO _BAR_ 24,5 % _BAR_ A645 _BAR_
BINDALSLAKS AS, POSTBOKS 134, N-7901 RØRVIK, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
BOGNØY FISKEOPPDRETT AS, P.O.BOX 93 SLÅTTHAUG, N-5851 BERGEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
BOLAKS AS, N-5640 EIKELANDSOSEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
BR.
KARLSEN, BEDDINGEN 14, N-7014 TRONDHEIM, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
BRATTØYFISK AS, N-6520 FREI, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
BREMNES SEASHORE AS, N-5430 BREMNES, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
BRILLIANT FISKEOPPDRETT AS, N-5444, ESPEVÆR, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
BRU EIGEDOM AS, SANDVIKSBODENE 66, N-5035 BERGEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
CENTRE FOR AQUACULTURE COMPETENCE AS, HUNDSNES, N-4130 HJELMELAND, NORSKO _BAR_ 15,3 % _BAR_ A641 _BAR_
EDELFARM AS, ØKSENGÅRD, N-8250 ROGNAN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
EDELFISK AS, HAMNEGATA 1, N-6900 FLORØ, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
EMILSEN FISK AS, LAUVØYA, N-7900 RØRVIK, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
ESPEVÆR FISKEOPPDRETT AS, N-5444, ESPEVÆR, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
ESPEVÆR SAMDRIFT AS, OLAV TRYGGVASONS GT 40, P.O.BOX 2608, SENTRUM, N-7414 TRONDHEIM, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
FEØY FISKEOPPDRETT AS, N-5548 FEØY, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
FINNMARK STAMFISKSTASJON AS, LERRESFJORD, N-9536 KORSFJORDEN, NORSKO _BAR_ 24,5 % _BAR_ A645 _BAR_
FINNØY FISK AS, NÅDEN, N-4160 FINNØY, NORSKO _BAR_ 15,3 % _BAR_ A641 _BAR_
FJELBERG FJORDBRUK AS, N-5694 ONARHEIM, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
FJORD AQUA GROUP AS, BENTNESVEIEN 50, N-6512 KRISTIANSUND N, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
FJORD FORSØKSSTASJON HELGELAND AS, TOFTSUNDET, N-8900 BRØNNØYSUND, NORSKO _BAR_ 13,5 % _BAR_ A642 _BAR_
FJORD SEAFOOD NORSKO AS, TOFTSUNDET, N-8900, BRØNNØYSUND, NORSKO _BAR_ 13,5 % _BAR_ A642 _BAR_
FLAKSTADVÅG LAKS AS, FLAKSTADVÅG, N-9395 KALDFARNES, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
FLOKENES FISKEFARM AS, FLOKENES, N-6983 KVAMMEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
FOLLALAKS AS, N-8286 NORDFOLD, NORSKO _BAR_ 24,5 % _BAR_ A645 _BAR_
FOSSEN AS, P.O.BOX 93 SLÅTTHAUG, N-5851 BERGEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
FRØFISK AS, OLAV TRYGGVASONS GT 40, P.O.BOX 2608, SENTRUM, N-7414 TRONDHEIM, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
G. ESPNES FISKEOPPDRETT AS, N-7266 KVERVA, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
GRIEG SEAFOOD AS, POSTBOKS 234, SENTRUM, N-5804 BERGEN, NORSKO _BAR_ 17,2 % _BAR_ A648 _BAR_
GRIEG SEAFOOD ROGALAND AS, POSTBOKS 234, SENTRUM N-5804 BERGEN, NORSKO _BAR_ 17,2 % _BAR_ A648 _BAR_
HAMNEIDET LAKS AS, N-9181 HAMNEIDET, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
HARDANGERFISK AS, PB.
143, N-5604 ØYSTESE, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
HAVFANGST AS, DYRSFJORD, N-9130, HANSNES, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
HELLESUND FISKEOPPDRETT AS, LANGHOLMSUND, N-4770 HØVÅG, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
HELLFJORDLAKS AS, JENNSKARET, N-8475, STRAUMSJØEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
HENDEN FISKEOPPDRETT AS, POSTBOKS 53, N-6539 AVERØY, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
HJARTØY LAKS AS, POSTBOKS 371, NESTTUN N-5853, BERGEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
HØLLALAKS AS, POSTBOKS 603, N-8301 SVOLVÆR, NORSKO _BAR_ 15,3 % _BAR_ A641 _BAR_
HYDROTECH AS, BENTNESV.
50, N-6512 KRISTIANSUND N, NORSKO _BAR_ 15,3 % _BAR_ A647 _BAR_
HYEN LAKS AS, KLEPPENES, N-6829 HYEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
JENSEN ALFRED AS, N-9394 KALDFARNES, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
K. ENOKSEN FISKEOPPDRETT AS, OLAV TRYGGVASONS GT 40, P.O.BOX 2608, SENTRUM, N-7414 TRONDHEIM, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
KLEIVA FISKEFARM AS, N-9455 ENGENES, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
KOBBEVIK OG FURUHOLMEN AS, N-5392 STOREBØ, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
KRISTOFFERSEN EGIL & SØNNER AS, JENNSKARET, N-8475, STRAUMSJØEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
KVAMSDAL FISKEOPPDRETT AS, POSTBOKS 371, NESTTUN N-5853, BERGEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
KVITSVA AS, SØRROLLNES, N-9450, HAMNVIK, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
LANDØY FISKEOPPDRETT AS, VÆRLANDET, N-6986 VÆRLANDET, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
LANGFJORDLAKS AS, N-9540 TALVIK, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
LARSSEN SEAFOOD AS, N–8740 NORD-SOLVÆR, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
LERØY MIDNOR AS, N-7246 HESTVIKA, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
LINGALAKS AS, LINGAVEGEN 206, N-5630 STRANDEBARM, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
LOVUNDLAKS AS, N-8764 LOVUND, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
LUND FISKEOPPDRETT AS, N-7818 LUND, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
MARINE HARVEST BOLGA AS, N-8158 BOLGA, NORSKO _BAR_ 15,3 % _BAR_ A641 _BAR_
MARINE HARVEST NORSKO AS, POSTBOKS 4102, DREGGEN, N-5835 BERGEN, NORSKO _BAR_ 15,3 % _BAR_ A641 _BAR_
MARØ HAVBRUK A/S, N-6914 SVANOYBUKT, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
MÅSØVAL FISHFARM AS, N-7266 KVERVA, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
MÅSØVAL FISKEOPPDRETT AS, N-7266 KVERVA, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
MIDT-NORSK HAVBRUK AS, HANSVIKA, N-7900 RØRVIK, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
NORDLAKS OPPDRETT AS, BOKS 224, N-8455 STOKMARKNES, NORSKO _BAR_ 6,8 % _BAR_ A646 _BAR_
NORDLAKS PRODUKTER AS, BOKS 224, N-8455 STOKMARKNES, NORSKO _BAR_ 6,8 % _BAR_ A646 _BAR_
NORD-SENJA FISKEINDUSTRI AS, N-9373 BOTHAMN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
NYE VESTSTAR AS, N-5392 STOREBØ, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
NYGÅRD LAKS AS, N-5640 EIKELANDSOSEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
OSLAND HAVBRUK AS, N-5962 BJORDAL, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
PAN FISH NORSKO AS, GRIMMERGATA 5, N-6002 ÅLESUND, NORSKO _BAR_ 16,1 % _BAR_ A643 _BAR_
PROSJEKT OMEGA AS, HAMNEGATA 1, N-6900 FLORØ, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
PUNDSLETT LAKS AS, PUNDSLETT, N-8324 DIGERMULEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
QUATRO LAKS AS, N-5640 EIKELANDSOSEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
RAMSØY FISKEOPPDRETT AS, BENTNESVN.
50, N-6512 KRISTIANSUND N, NORSKO _BAR_ 15,3 % _BAR_ A641 _BAR_
RANGØY EINAR AS, POSTBOKS 53, N-6539 AVERØY, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
RIOL AS, FROVÅGHAMN, N-9392 STRONGLANDSEIDET, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
ROGALAND FJORDBRUK AS, N-5694 ONARHEIM, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
RONG LAKS AS, POSTBOKS 371, NESTTUN N-5853, BERGEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
RONGEVÆR FISKEOPPDRETT AS, BØVÅGEN, N-5937 BØVÅGEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
RØVÆR FJORDBRUK AS, N-5549 RØVÆR, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
SALMAR FARMING AS, N-7266 KVERVA, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
SANDNES FISKEOPPDRETT AS, N-6967 HELLEUNIK, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
SANDVÆRFISK AS, POSTBOKS 34, N-8764 LOVUND, NORSKO _BAR_ 15,3 % _BAR_ A641 _BAR_
SANDVOLL HAVBRUK AS, N-5835 BERGEN, NORSKO _BAR_ 15,3 % _BAR_ A641 _BAR_
SEAFARM INVEST AS, N-8764 LOVUND, NORSKO _BAR_ 15,3 % _BAR_ A641 _BAR_
SEANOR SALMON AS, POSTBOKS 371 NESTTUN N-5853 BERGEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
SELØY SJØFARM AS, SELØY, N-8850 HERØY, NORSKO _BAR_ 13,5 % _BAR_ A642 _BAR_
SELSØYVIK HAVBRUK AS, POSTBOKS 17, N-8196 SELSØYVIK, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
SENJA SJØFARM AS, GJØVIKA, N-9392 STONGLANDSEIDET, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
SFI MELØ AS, POSTBOKS 34, N-8764 LOVUND, NORSKO _BAR_ 15,3 % _BAR_ A641 _BAR_
SINKABERG-HANSEN AS, POSTBOKS 134, N-7901 RØRVIK, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
SIRIUS SALMON SA, BOKS 224, N-8455 STOKMARKNES, NORSKO _BAR_ 6,8 % _BAR_ A646 _BAR_
SJURELV FISKEOPPDRETT AS, FJORDVEIEN 255, N-9100, KVALØYSLETTA, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
SKJELBULAKS AS, N-8136 NORDARNØY, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
SNEKVIK SALMON AS, GJENGSTØ, N-7200 KYRKSÆTERØRA, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
SØMNA FISKEOPPDRETT AS, POSTBOKS 34, N-8764 LOVUND, NORSKO _BAR_ 15,3 % _BAR_ A641 _BAR_
SØRROLLNESFISK AS, N-9450 HAMNVIK, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
STEINVIK FISKEFARM AS, N-6939 EIKEFJORD, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
STETTEFISK AS, OLAV TRYGGVASONS GT 40, P.O.BOX 2608, SENTRUM, N-7414 TRONDHEIM, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
STØLE DANIEL FISKEOPPDRETT AS, STØLEV.
2, N-5514 HAUGESUND, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
STOLT SEA FARM AS, POSTBOKS 370, SENTRUM, N-0102 OSLO, NORSKO _BAR_ 13,9 % _BAR_ A644 _BAR_
SULEFISK AS, N-6924 HARDBAKKE, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
SUNNHORDLAND FJORDBRUK AS, N-5694 ONARHEIM, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
TOFTØYSUND LAKS AS, N-5694 ONARHEIM, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
TOMBRE FISKEANNLEGG AS, N-5640 EIKELANDSOSEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
TOMMA LAKS AS, N-8723 HUSBY, NORSKO _BAR_ 15,3 % _BAR_ A641 _BAR_
TORRIS PRODUCTS LTD.
AS, POSTBOKS 34, N-8764 LOVUND, NORSKO _BAR_ 15,3 % _BAR_ A641 _BAR_
TRI AS, POSTBOKS 100, N-9531 KVALFJORD, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
TYSNES FJORDBRUK AS, N-5694 ONARHEIM, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
VEGA SJØFARM AS, N-8980 VEGA, NORSKO _BAR_ 15,3 % _BAR_ A641 _BAR_
VESTVIK MARINEFARM AS, OLAV TRYGGVASONS GT 40, P.O.BOX 2608, SENTRUM, N-7414 TRONDHEIM, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
VIKNA SJØFARM AS, V/TERJE BONDØ, SØRTUNET 2, N-7900 RØRVIK, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
WENBERG FISKEOPPDRET, LEIVSER N-8200 FAUSKE, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
WILSGÅRD FISKEOPPDRETT AS, N-9381 TORSKEN, NORSKO _BAR_ 16,0 % _BAR_ A663 _BAR_
OSTATNÍ SPOLEČNOSTI _BAR_ 24,5 % _BAR_ A999 _BAR_
4. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu ve Společenství je podmíněno složením jistoty ve výši částky prozatímního cla.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 384/96, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí závažných skutečností a úvah, na jejichž základě bylo přijato toto nařízení, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě 30 dní od data vstupu tohoto nařízení v platnost.
V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 384/96 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatňování tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce od data jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. dubna 2005.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 629/2005
ze dne 25. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 630/2005
ze dne 25. dubna 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 27. dubna do 10. května 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 631/2005
ze dne 26. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 632/2005
ze dne 26. dubna 2005,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 1185/2004 o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz žita v majetku německého intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 1784/2003/EHS ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1185/2004 [2] zahájilo stálé nabídkové řízení pro vývoz žita ze zásob německé intervenční agentury.
(2) Čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 1185/2004 uvádí adresu, na kterou musejí být zaslány nabídky německé intervenční agentuře. Na základě vnitřní reorganizace v rámci německých správních útvarů je třeba tuto adresu změnit.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 5 nařízení (ES) č. 1185/2004 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
"4. Nabídky je třeba předkládat německé intervenční agentuře:
Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (BLE)
Deichmannsaue 29
D-53179 Bonn
Fax:
00 49 (0) 228 6845 3985
00 49 (0) 228 6845 3276
."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 633/2005
ze dne 26. dubna 2005
o zahájení nabídkového řízení na udělení vývozních licencí v režimu A3 pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citrony a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 [2] stanovilo podrobná pravidla pro vývozní náhrady pro ovoce a zeleninu.
(2) Čl. 35 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/96 stanovil, že v míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství produktů, mohou být pro produkty vyvážené Společenstvím stanoveny vývozní náhrady, a to v mezích vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy.
(3) V souladu s čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 je třeba zajistit, aby nebyly narušeny obchodní toky vzniklé již dříve na základě režimu náhrad. Z těchto důvodů a kvůli sezónnímu charakteru vývozů ovoce a zeleniny je třeba pro každý produkt stanovit kvóty v souladu s nomenklaturou zemědělských produktů pro vývozní náhrady zavedenou nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3]. Množství pro jednotlivé produkty je nutné přidělit s přihlédnutím k jejich skladovatelnosti.
(4) Čl. 35 odst. 4 nařízení (ES) č. 2200/96 stanovil, že při stanovení náhrad se bere v úvahu stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti ovoce a zeleniny na trhu Společenství na straně jedné a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na straně druhé. Je nutné zohlednit i náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu a také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 2200/96 se ceny na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Situace v mezinárodním obchodě nebo specifické požadavky konkrétních trhů mohou vyžadovat, aby se výše náhrady pro daný produkt lišila podle místa jeho určení.
(7) Rajčata, pomeranče, citrony a jablka tříd jakosti Extra, I a II stanovených na základě společných norem jakosti mohou být v současné době vyváženy v hospodářsky významném množství.
(8) Za účelem nejúčinnějšího využití dostupných zdrojů a na základě dané struktury vývozů Společenství je třeba přistoupit k otevřenému nabídkovému řízení a stanovit pro dané období směrné výše náhrad a předpokládaná množství.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto se otevírá nabídkové řízení na přidělení vývozních licencí v režimu A3.
Dotčené produkty, lhůty pro podání nabídek, směrné výše náhrad a předpokládaná množství jsou stanoveny v příloze.
2. Licence vydané za účelem potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4] se nezapočítávají do povolených množství uvedených v příloze.
3. Aniž je dotčeno provádění článku 5 odst. 6 nařízení (ES) č. 1961/2001, doba platnosti licence typu A3 se stanoví na dva měsíce.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 634/2005
ze dne 26. dubna 2005
o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury přiložené k nařízení (EHS) č. 2658/87, je nutné přijmout opatření týkající se zařazení zboží uvedeného v příloze k tomuto nařízení.
(2) Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla.
Tato pravidla se používají i pro jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je na kombinované nomenklatuře zcela či z části založena, nebo která k ní přidává jakékoli další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Společenství s ohledem na uplatňování sazebních a jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.
(3) Podle zmíněných všeobecných pravidel musí být zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze zařazeno do kódů KN uvedených ve sloupci 2, vzhledem k důvodům uvedeným ve sloupci 3.
(4) Je vhodné umožnit, aby oprávněná osoba mohla závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, týkající se zařazení zboží do kombinované nomenklatury, které nejsou v souladu s tímto nařízením, nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [2].
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze se zařazuje v rámci kombinované nomenklatury do kódů KN uvedených ve sloupci 2.
Článek 2
Závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, které nejsou v souladu s tímto nařízením, lze nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 635/2005
ze dne 26. dubna 2005
o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury přiložené k nařízení (EHS) č. 2658/87, je nutné přijmout opatření týkající se zařazení zboží uvedeného v příloze k tomuto nařízení.
(2) Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla.
Tato pravidla se používají i pro jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je na kombinované nomenklatuře zcela či z části založena, nebo která k ní přidává jakékoli další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Společenství s ohledem na uplatňování sazebních a jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.
(3) Podle zmíněných všeobecných pravidel musí být zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze k tomuto nařízení zařazeno do kódů KN uvedeného ve sloupci 2, vzhledem k důvodům uvedeným ve sloupci 3.
(4) Je vhodné umožnit, aby oprávněná osoba mohla závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, týkající se zařazení zboží do kombinované nomenklatury, které nejsou v souladu s tímto nařízením, nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [2].
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze se zařazuje v rámci kombinované nomenklatury do kódů KN uvedeného ve sloupci 2.
Článek 2
Závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, které nejsou v souladu s tímto nařízením, lze nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 636/2005
ze dne 26. dubna 2005
o vydání dovozních licencí pro rýži na základě žádostí podaných během prvních deseti pracovních dnů měsíce dubna 2005 podle nařízení (ES) č. 327/98
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [1],
s ohledem na rozhodnutí Rady 96/317/ES ze dne 13. května 1996 o uzavření výsledků konzultací s Thajskem podle článku XXIII GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 327/98 ze dne 10. února 1998 o otevření a správě celních kvót pro dovoz rýže a zlomkové rýže [3], a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Dovozní licence pro rýži podané během prvních deseti pracovních dnů měsíce dubna 2005 podle nařízení (ES) č. 327/98 a oznámené Komisi se vydávají pro množství uvedená v žádostech, která se upraví procentní sazbou snížení stanovenou v příloze tohoto nařízení.
2. Množství, která jsou k dispozici pro následující tranši, jsou stanovena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 637/2005
ze dne 26. dubna 2005
o přidělení licencí na vývoz určitých mléčných výrobků do Dominikánské republiky v rámci kvóty uvedené v článku 20a nařízení (ES) č. 174/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], a zejména na čl. 20a odst. 11 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Množství, o něž bylo požádáno v žádostech o vývozní licence na produkty uvedené v čl. 20a odst. 3 nařízení (ES) č. 174/1999 podaných na období ode dne 1. července 2005 do dne 30. června 2006, se vynásobí následujícími koeficienty přidělení:
- 0,787132 u žádostí, které byly podány pro část kvóty uvedenou v čl. 20a odst. 4 písm. a) nařízení (ES) č. 174/1999,
- 0,062633 u žádostí, které byly podány pro část kvóty uvedenou v čl. 20a odst. 4 písm. b) nařízení (ES) č. 174/1999.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 638/2005
ze dne 26. dubna 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady pro olivový olej používaný při výrobě některých konzervovaných potravin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na článek 20a uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 20a nařízení č. 136/66/EHS se na výrobu olivového oleje používaného při výrobě některých konzervovaných potravin poskytuje náhrada.
Dle odstavce 6 tohoto článku, aniž je dotčen jeho odstavec 3, stanoví Komise tuto náhradu každé dva měsíce.
20a odst. 2 téhož nařízení se tato náhrada stanovuje na základě rozdílu mezi cenami na světovém trhu a na trhu Společenství, přičemž se bere v úvahu dovozní poplatek použitelný pro olivový olej, který spadá pod kód KN 15099000, a faktory používané pro stanovení vývozních náhrad pro ten samý olivový olej v rámci referenčního období.
Za referenční období se považuje období dvou měsíců, které předcházejí zahájení platnosti produkční náhrady.
(3) Při použití výše uvedených kritérií by měly být náhrady stanoveny následujícím způsobem,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro měsíce květen a červen 2005 se výše produkční náhrady uvedená v čl. 20a odst. 2 nařízení č. 136/66/EHS stanoví na 44,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 639/2005
ze dne 25. dubna 2005
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz furfuraldehydu pocházejícího z Čínské lidové republiky na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1) V lednu 1995 uložila Rada nařízením (ES) č. 95/95 [2] konečná antidumpingová opatření ve formě specifického cla na dovoz furfuraldehydu pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR").
Sazba specifického cla činí 352 EUR za tunu.
Na základě prozatímního přezkumu, zahájeného v květnu 1997 na žádost čínského vývozce, byla opatření zachována prostřednictvím nařízení (ES) č. 2722/1999 [3] na další období čtyř let.
2. Zahájení přezkumného šetření před pozbytím platnosti
(2) Po zveřejnění oznámení v březnu 2003 o nadcházejícím pozbytí platnosti antidumpingových opatření použitelných pro dovoz furfuraldehydu pocházejícího z ČLR [4] obdržela Komise dne 19. září 2003 žádost o přezkum podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(3) Žádost podala společnost Furfural Español SA (dále jen "žadatel"), která se významně podílí, v daném případě více než 25 %, na celkové výrobě furfuraldehydu ve Společenství.
Další výrobce ze Společenství, společnost Lenzing AG, uvedený návrh podpořila.
Tito dva výrobci zastupují 100 % výroby furfuraldehydu ve Společenství.
Návrh byl odůvodněn tím, že pozbytí platnosti opatření pravděpodobně povede k pokračování nebo opakovanému výskytu dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Společenství.
(4) Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že existují dostatečné podklady pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení a zveřejnila oznámení o zahájení tohoto přezkumu v Úředním věstníku Evropské Unie [5].
3. Strany dotčené šetřením
(5) Komise oficiálně uvědomila o zahájení přezkumu orgány ČLR, vyvážející výrobce v ČLR, výrobce v Argentině jako navržené analogické zemi, výrobce, dovozce/obchodníky a průmyslové uživatele v rámci Společenství, známé jako dotčené.
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost vyjádřit svá stanoviska písemně a požádat o slyšení ve lhůtě uvedené v oznámení o zahájení šetření.
(6) Byly rozeslány dotazníky všem účastníkům, kteří byli oficiálně uvědomeni o zahájení přezkumu, a účastníkům, kteří požádali o dotazník v časové lhůtě uvedené v oznámení o zahájení.
(7) Odpovědi na dotazník byl obdrženy od dvou výrobců ze Společenství, jednoho dovozce/obchodníka, jednoho průmyslového uživatele a jednoho výrobce z analogické země – Argentiny.
(8) Komise vyhledávala a ověřovala veškeré informace, jež pokládala ze nezbytné pro účely stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo opakovaného výskytu dumpingu a působení újmy zájmům Společenství.
Byly vykonány ověřovací návštěvy v prostorách následujících společností:
a) Výrobce v analogické zemi
- Indunor SA, Buenos Aires, Argentina;
b) Výrobce ze Společenství
- Furfural Espanol SA, Alcantarilla, Španělsko;
c) Nespřízněný dovozce
- International Furan Chemicals B.V., Rotterdam, Nizozemsko
.
(9) Šetření ve věci pokračování nebo opakovaného výskytu dumpingu a působení újmy se týkalo období od 1. října 2002 do 30. září 2003 (dále jen "OŠ").
Zkoumání trendů relevantních pro posouzení pravděpodobnosti pokračování nebo opakovaného výskytu újmy se týkalo období od 1. ledna 2000 do konce OŠ (dále jen "uvažované období").
B. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotyčný výrobek
(10) Dotyčný výrobek je stejný jako při původním šetření, tj. furfuraldehyd pocházející z ČLR, kódu KN 29321200.
Furfuraldehyd je též známý pod názvem 2-furaldehyd nebo furfural.
(11) Furfuraldehyd je nažloutlá kapalina z charakteristickým čpavým zápachem, která se získává zpracováním různých druhů zemědělského odpadu.
Furfuraldehyd má dvě hlavní oblasti použití: jako selektivní rozpouštědlo při rafinaci ropy nafty pro výrobu mazacích olejů a jako surovina pro zpracování na furfurylalkohol, používaný pro výrobu umělé pryskyřice na slévárenské licí formy.
2. Obdobný výrobek
(12) Shodně s předchozími šetřeními také toto šetření ukázalo, že furfuraldehyd vyráběný v ČLR a vyvážený do Společenství, furfuraldehyd vyráběný a prodávaný na domácím trhu analogické země Argentiny a furfuraldehyd vyráběný a prodávaný ve Společenství výrobci ze Společenství mají tytéž základní fyzikální a chemické vlastnosti a tytéž základní způsoby použití. Byly proto považovány za obdobné výrobky ve smyslu čl.
1 odst. 4 základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ DUMPINGU
(13) V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda dumping v současnosti probíhá, a pokud ano, zda pozbytí platnosti opatření pravděpodobně povede k pokračování dumpingu.
1. Předběžné poznámky
(14) Z 24 čínských výrobců vyjmenovaných ve stížnosti ani jeden nespolupracoval při šetření a ze strany těchto společností nebyly předloženy žádné informace.
Vzhledem k této absenci spolupráce ze strany čínských vyvážejících výrobců bylo nutno níže uvedená zjištění o dumpingu opřít o dostupné údaje, jmenovitě údaje Eurostatu a informace předložené v žádosti o přezkum.
V tomto ohledu se konstatuje, že Eurostat uvádí za OŠ pouze údaje o dovozech v režimu aktivního zušlechťovacího styku.
2. Analogická země
(15) Vzhledem k tomu, že ČLR je transformační ekonomikou, bylo nutno běžnou hodnotu odvodit z údajů získaných z vhodné třetí země s tržním hospodářstvím, a to v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(16) Stejně jako při původním šetření byla v oznámení o zahájení přezkumu navržena Argentina jako analogická země pro účely stanovení běžné hodnoty.
Po zveřejnění oznámení o zahájení přezkumu nebyly obdrženy žádné připomínky k navrhované analogické zemi.
(17) Jeden z výrobců furfuraldehydu v Argentině spolupracoval při šetření formou odpovědi na dotazník a tím, že souhlasil s ověřením své odpovědi na místě.
Šetření ukázalo, že Argentina má konkurenční trh pro furfuraldehyd, který je asi ze 72 % zásobován domácí produkcí a zbytek tvoří dovozy ze třetích zemí.
Objem argentinské výroby představuje více než 60 % objemu čínského vývozu dotyčného výrobku do Společenství v režimu zušlechťovacího styku.
Argentinský trh byl proto vyhodnocen jak dostatečně reprezentativní pro stanovení běžné hodnoty v případě ČLR.
(18) Byl proto učiněn závěr, stejně jako při původním šetření, že Argentina představuje vhodnou analogickou zemi v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
3. Běžná hodnota
(19) V souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota stanovena na základě ověřených údajů obdržených od spolupracujícího výrobce v analogické zemi, tj. na základě ceny zaplacené nebo splatné na domácím trhu Argentiny nespřízněnými odběrateli, jelikož tyto prodejní transakce byly dle zjištění prováděny v rámci běžného obchodního styku.
(20) Výsledná běžná hodnota byl stanovena jako vážený průměr tuzemské prodejní ceny pro nespřízněné odběratele ze strany spolupracujícího výrobce v Argentině.
4. Vývozní cena
(21) Vzhledem k tomu, že žádný z čínských vývozců do Společenství při šetření nespolupracoval, byly vývozní ceny stanoveny na základě dostupných údajů.
Jako nejvhodnější výchozí základna byly zjištěny údaje Eurostatu o dovozech dotyčného výrobku do Společenství.
Byť tyto dovozy byly prováděny v režimu aktivního zušlechťovacího styku (čínský furfuraldehyd byl dále zpracováván na furfurylalkohol pro vývoz), neexistoval žádný důvod k domněnce, že by neměly představovat přiměřenou základnu pro stanovení vývozních cen.
Kromě toho inspekce na místě u spolupracujícího dovozce potvrdila, že údaje Eurostatu jsou v souladu s ověřenými údaji.
Vývozní cena byla proto stanovena na základě údajů Eurostatu o čínských dovozech v režimu aktivního zušlechťovacího styku.
5. Srovnání
(22) Pro účely zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny, a dále v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení se formou úprav přihlédlo k některým rozdílům v dopravném a pojistném, které se promítly do cen a jejich srovnatelnosti.
6. Dumpingové rozpětí
2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozních cen při stejné úrovni obchodování.
Toto srovnání prokázalo existenci značného dumpingu.
Konkrétně se zjistilo, že dumpingové rozpětí v OŠ bylo vyšší než dumpingové rozpětí v hodnotě 62,6 % stanovené při původním šetření a při předchozím přezkumu.
7. Vývoj vývozu v případě zrušení opatření
a) Vývoz
(24) Šetření ukázalo, že množství vyvezené z ČLR do Společenství v režimu aktivního zušlechťovacího styku se od roku 2000 do OŠ významně zvýšilo (viz níže bod odůvodnění 33).
V případě zrušení opatření je možno očekávat, že vývoz z ČLR by značně vzrostl také mimo samotný režim aktivního zušlechťovacího styku, a to vzhledem k významnému cenovému rozdílu mezi furfuraldehydem výrobců z Číny a ES a k nevyužité kapacitě objasněné níže v bodu odůvodnění 26.
b) Nevyužitá kapacita v ČLR
(25) Vzhledem k tomu, že o čínském průmyslu furfuraldehydu je k dispozici jen málo veřejných informací, následující údaje se opírají převážně o informace obsažené v žádosti o přezkum.
(26) Podle žádosti o přezkum před pozbytím platnosti činí celková čínská produkce furfuraldehydu asi 180000 tun ročně, což je více než čtyřnásobek celkové spotřeby furfuraldehydu ve Společenství.
Čínská míra využívání kapacit údajně dosahuje asi 70 %, což znamená, že v ČLR existuje volná kapacita asi 50 – 60000 tun ročně, tj. více než celková spotřeba Společenství.
Podle výrobce ze Společenství se čínská produkce neustále podle potřeby mění.
V návaznosti na to jsou některé závody na přechodná období uzavírány a v případě potřeby opět uváděny do provozu.
V současnosti je údajně v provozu více než 80 závodů na výrobu furfuraldehydu, převážně v severovýchodní části ČLR.
(27) Z toho plyne, že v ČLR je k dispozici velká výrobní kapacita, přičemž flexibilita při obnovování provozu závodů dokládá, že výrobci jsou schopni rychle zvýšit produkci a směrovat ji na libovolný vývozní trh, včetně trhu Společenství, pokud by byla opatření zrušena.
c) Vývoz v režimu aktivního zušlechťovacího styku
(28) Konstatuje se, že veškerý vývoz dotyčného výrobku z ČLR do Společenství v průběhu OŠ se uskutečňoval v režimu aktivního zušlechťovacího styku.
Čínský furfuraldehyd byl dále zpracováván na furfurylalkohol, který byl pak vyvážen.
Lze důvodně předpokládat, že zrušení opatření by vyústilo v opětovné zahájení vývozu z ČLR do Společenství nad rámec režimu aktivního zušlechťovacího styku.
Takový dodatečný vývoz by s nejvyšší pravděpodobností byl rovněž prováděn s výrazným dumpingem.
Je skutečností, že současné vývozní ceny realizované v režimu aktivního zušlechťovacího styku nejsou ovlivněny antidumpingovými cly, jelikož tento druh vývozu zjevně není zatížen jakýmkoli clem.
Výrobce ze Společenství a čínští vývozci hospodářsky soutěžili o tyto prodeje, jako by žádné clo neexistovalo.
Lze proto důvodně předpokládat, že takové ceny vypovídají o úrovni budoucích cen, pokud by byla zrušena opatření.
Dále se rovněž konstatuje, že čínské vývozní ceny v režimu aktivního zušlechťovacího styku se v průběhu OŠ podbízely o 44 % pod ceny výrobců ze Společenství a že i kdyby se takto nepodbízely pod ceny Společenství, byly by stále ještě dumpingové.
8. Závěr o pravděpodobnosti pokračování dumpingu
(29) Vzhledem k tomu, že ČLR má značnou nevyužitou výrobní kapacitu a v současnosti vyváží do Společenství pouze v režimu aktivního zušlechťovacího styku, lze důvodně očekávat, že – pokud by opatření byla zrušena – budou na trh Společenství směrovány další významné objemy vývozů.
(30) Šetření ukázalo, že vývoz z ČLR se nadále uskutečňuje při dumpingových cenách a že dumpingové rozpětí zjištěné v průběhu OŠ bylo dokonce vyšší, než dumpingové rozpětí stanovené při předchozím přezkumu.
Vzhledem k okolnostem případu lze důvodně očekávat, že dumping bude pravděpodobně pokračovat i v budoucnu.
D. VYMEZENÍ VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
(31) Ve Společenství existují dva výrobci dotyčného výrobku.
Kromě žadatele podpořil žádost o přezkum ještě další výrobce ze Společenství, společnost Lenzing AG (dále jen "další výrobce ze Společenství").
V průběhu OŠ představovali oba tito výrobci 100 % produkce furfuraldehydu ve Společenství.
Obě společnosti odpověděly na dotazníky a plně spolupracovaly při šetření.
Na tomto základě uvedení dva výrobci ze Společenství tvoří výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst.
4 základního nařízení. Z důvodů ochrany důvěrných informací jsou údaje o výsledcích výrobního odvětví Společenství uváděny pouze v indexovaném vyjádření.
E. SITUACE TRHU SPOLEČENSTVÍ
1. Spotřeba Společenství
Tabulka 1
Spotřeba Společenství
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Tun _BAR_ 38699 _BAR_ 45005 _BAR_ 38007 _BAR_ 41513 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 116 _BAR_ 98 _BAR_ 107 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 16 _BAR_ – 16 _BAR_ 9 _BAR_
(32) Spotřeba Společenství vycházela z úhrnu objemů prodeje dosažených odvětvím Společenství v rámci Společenství a dovozů z ČLR realizovaných v režimu aktivního zušlechťovacího styku a dovozů z dalších třetích zemí.
Spotřeba furfuraldehydu ve Společenství se významně zvýšila v letech 2000 a 2001. V roce 2002 spotřeba furfuraldehydu Společenstvím poklesla na přibližně stejnou úroveň jako v roce 2000.
Mezi rokem 2000 a obdobím OŠ spotřeba furfuraldehydu ve Společenství vzrostla o 9 %.
Vývoj spotřeby souvisí se skutečností, že furfuraldehyd se používá rovněž k výrobě furfurylalkoholu.
Výroba a prodej furfurylalkoholu vzrostla v roce 2001, ale poklesla významně v roce 2002 a spotřeba furfuraldehydu se v důsledku toho odpovídající měrou snížila.
V průběhu OŠ došlo k oživení výroby furfurylalkoholu, a tedy i spotřeby furfuraldehydu.
2. Dovoz z ČLR
a) Objem, tržní podíl a ceny
(33) Podle informací z Eurostatu se od roku 2001 dovoz z ČLR uskutečňoval pouze v režimu aktivního zušlechťovacího styku.
Tato praxe byla zavedena již v roce 2000, kdy v režimu aktivního zušlechťovacího styku proběhlo asi 75 % čínského dovozu.
Objemy dovážené z ČLR v průběhu uvažovaného období vzrostly z 3198 tun na 5167 tun, což představuje zvýšení o 61,6 % mezi rokem 2000 a OŠ.
Konstatuje se, že v roce 2002 prodej furfurylalkoholu významně poklesl.
Následoval však opětovný nárůst v průběhu OŠ. Tržní podíl čínského dovozu vzrostl během uvažovaného období z 8,2 % na 12,4 %.
I když výkyvy v uvedených dovozech čínského furfuraldehydu mohou do jisté míry připadat na vrub výkyvů ve výrobě furfurylalkoholu, nelze tím objasnit obrovský nárůst dovozních objemů zvláště v průběhu OŠ a tržního podílu.
Průměrná cena čínských dovozů klesla z 648,68 EUR za tunu v roce 2000 na 508,65 EUR za tunu v průběhu OŠ, což znamená snížení o 21,6 % v průběhu uvažovaného období.
Trend sílícího podbízení lze zřetelně nalézt i při srovnání jednotkových cen furfuraldehydu výrobců čínských a ze Společenství.
Na začátku uvažovaného období v roce 2000 byly čínské ceny o 4,4 % nižší než ceny výrobců ze Společenství.
V průběhu OŠ byly nižší o 44,1 %.
Tabulka 2
Dovoz z ČLR v režimu aktivního zušlechťovacího styku
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Objem (tun) _BAR_ 3198 _BAR_ 4143 _BAR_ 2450 _BAR_ 5167 _BAR_
Indexace _BAR_ 100 _BAR_ 130 _BAR_ 77 _BAR_ 162 _BAR_
Tržní podíl _BAR_ 8,3 % _BAR_ 9,2 % _BAR_ 6,4 % _BAR_ 12,4 % _BAR_
Cena (EUR/t) _BAR_ 648,68 _BAR_ 678,48 _BAR_ 540,06 _BAR_ 508,65 _BAR_
Indexace _BAR_ 100 _BAR_ 104,6 _BAR_ 83,3 _BAR_ 78,4 _BAR_
3. Hospodářská situace výrobního odvětví Společenství
a) Výroba
Tabulka 3
Výroba Společenství
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 94 _BAR_ 87 _BAR_ 85 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ – 5,8 _BAR_ – 7,3 _BAR_ – 2,2 _BAR_
(34) Výroba výrobního odvětví Společenství se v průběhu uvažovaného období každoročně snižovala a v průběhu OŠ byla o 15 % nižší než v roce 2000.
Jeden z výrobců ze Společenství v roce 2000 ukončil výrobu furfuraldehydu v jednom ze svých výrobních závodů.
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
Tabulka 4
Kapacita Společenství
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 104 _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 3,9 _BAR_ – 3,4 _BAR_ – 1,2 _BAR_
(35) Výrobní kapacita v průběhu uvažovaného období mírně klesala, když napřed v roce 2001 stoupla o 3,9 % ve srovnání s rokem 2000.
Ukončení výroby furfuraldehydu v jednom z výrobních závodů v roce 2000 není do výše uvedených údajů o kapacitě promítnuto, jelikož společnost nadále tento závod pokládá za součást své výrobní kapacity, tj. výrobu lze v případě potřeby během krátké doby opět zahájit.
Tabulka 5
Využití kapacity
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 91 _BAR_ 87 _BAR_ 86 _BAR_
(36) Výše uvedená tabulka ukazuje, že využití kapacity v průběhu uvažovaného období každoročně klesalo a v průběhu OŠ bylo o 14 % nižší než v roce 2000.
c) Prodej v rámci Společenství
Tabulka 6
Objem prodejů
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 96 _BAR_ 87 _BAR_ 87 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ – 4,4 _BAR_ – 9,4 _BAR_ 0,3 _BAR_
(37) Prodej výrobního odvětví Společenství z prodeje nespřízněným odběratelům v rámci Společenství klesl mezi rokem 2000 a OŠ o 13 %.
Tento pád byl obzvláště výrazný v letech 2000 až 2002, kdy odvětví zvýšilo ceny, aby kompenzovalo drastický nárůst cen surovin.
V průběhu OŠ bylo možné tento trend zastavit, jelikož výrobní odvětví Společenství ceny snižovalo, aby se vyhnulo dalším ztrátám na objemu prodeje.
d) Ceny
Tabulka 7
Prodejní ceny výrobního odvětví Společenství
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 127 _BAR_ 135 _BAR_ 134 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 27,2 _BAR_ 6,0 _BAR_ – 0,6 _BAR_
(38) Průměrné prodejní ceny furfuraldehydu se od roku 2000 do roku 2002 zvýšily o 35 %, když se výrobní odvětví Společenství pokoušelo zvýšením svých prodejních cen kompenzovat drastický nárůst cen surovin.
e) Tržní podíl
Tabulka 8
Tržní podíl výrobního odvětví Společenství
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 82 _BAR_ 88 _BAR_ 81 _BAR_
(39) Tržní podíl výrobního odvětví Společenství se mezi rokem 2000 a OŠ snížil o 19 %.
K největšímu poklesu tržního podílu výrobců ze Společenství došlo v letech 2000 a 2001.
V roce 2002 se výrazně snížila spotřeba furfuraldehydu ve Společenství, převážně v důsledku klesající produkce furfurylalkoholu.
Tržby výrobního odvětví Společenství z furfuraldehydu se v roce 2002 snížily rovněž.
Pokles prodeje výrobního odvětví Společenství byl nicméně poměrně nižší než propad spotřeby furfuraldehydu v roce 2002.
Proto se tržní podíl výrobního odvětví Společenství v roce 2002 zvýšil.
V průběhu OŠ spotřeba furfuraldehydu i čínský dovoz opět vzrostly, zatímco prodej výrobního odvětví Společenství se udržoval na přibližně téže úrovni jako předchozí rok.
V důsledku toho tržní podíl výrobního odvětví Společenství poklesl.
f) Zásoby
Tabulka 9
Zásoby
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 128 _BAR_ 122 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 3,5 _BAR_ 23,3 _BAR_ – 4,1 _BAR_
(40) Výše uvedená tabulka ukazuje, že se zásoby výrobního odvětví Společenství v průběhu uvažovaného období zvýšily o 22 %.
Zvýšení stavu zásob bylo zvláště výrazné v letech 2001 a 2002, kdy zásoby vzrostly o 24 %.
Zásoby se na objemu tržeb výrobního odvětví Společenství v EU v roce 2000 podílely 9,4 %, tento podíl se však v průběhu OŠ zvýšil na 13,3 %.
g) Rentabilita
Tabulka 10
Rentabilita
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 235 _BAR_ 133 _BAR_ 146 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 135,1 _BAR_ – 43,5 _BAR_ 9,3 _BAR_
(41) Celková rentabilita výrobního odvětví Společenství se v průběhu uvažovaného období udržovala na poměrně dobré úrovni.
Hlavním důvodem však byla skutečnost, že další výrobce ze Společenství, který podpořil stížnost, vykazuje ve všech sledovaných letech mimořádně vysokou rentabilitu, zatímco rentabilita žadatele během téhož období výrazně klesla (8,2 procentního bodu).
Další výrobce ze Společenství získává furfuraldehyd jako vedlejší produkt při výrobě viskózy, zatímco žadatel používá pro výrobu furfuraldehydu jako hlavní surovinu mandlové skořápky.
Cena mandlových skořápek v letech 2000 až 2002 prudce stoupla (o 51 %), což výrazně zhoršilo ziskové rozpětí žadatele, zatímco náklady na suroviny pro dalšího výrobce ze Společenství vzrostly jen mírně.
Prodejní, správní a režijní náklady žadatele vzrostly v absolutním vyjádření jen mírně, tj. o 5,5 % od roku 2000 do OŠ.
Proto byl pokles rentability zapříčiněn převážně nárůstem cen surovin.
Pokus o kompenzaci vyšších nákladů na suroviny pomocí zvýšení prodejních cen furfuraldehydu vyústil v pokles prodeje.
h) Peněžní toky
Tabulka 11
Peněžní toky
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 141 _BAR_ 104 _BAR_ 107 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 41,1 _BAR_ – 26,0 _BAR_ 2,5 _BAR_
(42) Peněžní toky sledovaly podobný trend jako rentabilita: výrazně stouply v letech 2000 a 2001, načež se v následujících letech zhoršovaly.
Stejně jako v případě rentability další výrobce ze Společenství, který podpořil stížnost, vykazoval v průběhu uvažovaného období mimořádně dobré peněžní toky, zatímco žadatel vykazoval během téhož období zřetelné snižování svých peněžních toků (– 42,7 %).
i) Investice, návratnost investic a schopnost získat kapitál
Tabulka 12
Investice
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 93 _BAR_ 63 _BAR_ 98 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ – 6,8 _BAR_ – 32,8 _BAR_ 55,9 _BAR_
(43) Investice v letech 2000 až 2002 výrazně poklesly a znovu rostly až v průběhu OŠ, kdy další výrobce ze Společenství vložil značné investice do linky na výrobu viskózy (furfuraldehyd je vedlejším produktem procesu zpracování celulózy).
Investice žadatele v průběhu uvažovaného období prudce klesly o 80 %.
Šetření ukázalo, že provozní návratnost investic se v průběhu uvažovaného období zhoršila souběžně s vývojem rentability.
Tabulka 13
Návratnost investic a schopnost získat kapitál
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 207 _BAR_ 38 _BAR_ 34 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 107,4 _BAR_ – 81,7 _BAR_ – 11,0 _BAR_
(44) Údaje o návratnosti investic v uvedené tabulce ukazují pouze vývoj u žadatele.
Tato tabulka ukazuje jednoznačné zhoršení návratnosti jeho investic v průběhu uvažovaného období.
Pokud jde o dalšího výrobce ze Společenství, který podpořil stížnost, náleží do skupiny společností se zaměřením na jiné produkty než furfuraldehyd.
V praxi představuje furfuraldehyd jen malý vedlejší produkt jednoho z hlavních výrobních procesů společnosti.
Proto tato společnost není schopna vypočítat návratnost investic tak, aby v případě furfuraldehydu měla výpovědní hodnotu.
V důsledku snížení rentability a peněžních toků se během uvažovaného období významně zhoršila schopnost žadatele získávat kapitál.
Toto zhoršení je zjevně patrné také z investic žadatele, které se během uvažovaného období prudce snížily o 80 %.
j) Zaměstnanost, produktivita a mzdy
Tabulka 14
Zaměstnanost
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 75 _BAR_ 84 _BAR_ 82 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ – 25,0 _BAR_ 12,1 _BAR_ – 2,7 _BAR_
(45) Výše uvedená tabulka ukazuje, že v průběhu uvažovaného období se zaměstnanost snížila o 18 %.
Tento pokles zaměstnanosti v roce 2000 – 2001 odráží zastavení výroby furfuraldehydu v jednom z výrobních závodů.
(46) Produktivita během uvažovaného období vzrostla o 4 %, jako to ukazuje následující tabulka:
Tabulka 15
Produktivita
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 126 _BAR_ 104 _BAR_ 104 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 25,6 _BAR_ – 17,4 _BAR_ 0,5 _BAR_
(47) V průběhu uvažovaného období průměrné mzdy zaměstnanců výrobního odvětví Společenství vzrostly o 6 %, tj. méně než průměrná míra inflace Společenství:
Tabulka 16
Mzdy
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ IP _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 97 _BAR_ 106 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ – 0,8 _BAR_ – 1,9 _BAR_ 8,7 _BAR_
k) Velikost dumpingového rozpětí a dopady minulého dumpingu nebo subvencování
(48) Jelikož dumping pokračoval na úrovni podobné, ne-li vyšší, než byla úroveň stanovená při předchozích šetřeních (viz bod odůvodnění 1 výše), dopad velikosti skutečného dumpingového rozpětí na situaci výrobního odvětví Společenství nelze považovat za odchylný od rozpětí stanoveného během těchto šetření.
l) Růst
(49) Spotřeba Společenství vzrostla v průběhu uvažovaného období o 7 %, zatímco výroba výrobního odvětví Společenství, objem prodejů a tržní podíl během téhož období klesaly.
Zároveň výrazně stoupl objem a tržní podíl dovozu z ČLR.
To znamenalo, že výrobní odvětví Společenství během uvažovaného období nevyužívalo plně přínosu z růstu trhu.
4. Vliv ostatních faktorů
a) Ceny surovin
(50) Značný růst ceny suroviny používané žadatelem v roce 2001 a 2002 měl přirozeně záporný dopad na jeho rentabilitu v uvedených letech.
Situace se nicméně v průběhu OŠ změnila, když došlo k poklesu ceny surovin.
Proto i přes to, že ceny surovin mohly přispět k problematické situaci výrobního odvětví Společenství v průběhu uvažovaného období, nebyly natolik významné, aby v průběhu OŠ způsobily újmu.
b) Vývozní činnost Společenství
(51) Podle údajů Eurostatu byl celkový vývoz ze Společenství v průběhu uvažovaného období nevýznamný, tj. jedna či dvě tuny ročně.
Vývozní činnost výrobního odvětví Společenství proto nemohla v průběhu uvažovaného období přispět k utrpění žádné újmy.
c) Objemy a ceny dovozu z ostatních třetích zemí
(52) Podle údajů Eurostatu se objemy dovozu furfuraldehydu do Společenství z dalších zemí kromě ČLR a jejich průměrné ceny vyvíjely následovně:
Tabulka 17
Dovoz do Společenství z ostatních třetích zemí (objem)
(v tunách) _BAR_
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Thajsko _BAR_ 167 _BAR_ 551 _BAR_ 1481 _BAR_ 888 _BAR_
Slovinsko _BAR_ 1227 _BAR_ 1290 _BAR_ 1204 _BAR_ 1410 _BAR_
Jižní Afrika _BAR_ 4183 _BAR_ 7852 _BAR_ 2601 _BAR_ 3706 _BAR_
Dominikánská republika _BAR_ 24017 _BAR_ 25509 _BAR_ 25157 _BAR_ 25213 _BAR_
Celkem _BAR_ 29594 _BAR_ 35202 _BAR_ 30443 _BAR_ 31217 _BAR_
Tabulka 18
Dovoz do Společenství z ostatních třetích zemí (průměrná cena)
(v EUR/t) _BAR_
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Thajsko _BAR_ 2150 _BAR_ 1849 _BAR_ 5271 _BAR_ 635 _BAR_
Slovinsko _BAR_ 694 _BAR_ 618 _BAR_ 647 _BAR_ 635 _BAR_
Jižní Afrika _BAR_ 1158 _BAR_ 1558 _BAR_ 543 _BAR_ 832 _BAR_
Dominikánská republika _BAR_ 543 _BAR_ 1235 _BAR_ 541 _BAR_ 452 _BAR_
Průměr _BAR_ 645 _BAR_ 1294 _BAR_ 775 _BAR_ 510 _BAR_
(53) Objemy dovozu furfuraldehydu ze všech třetích zemí s vyloučením ČLR zůstávaly v průběhu uvažovaného období poměrně stabilní, s výjimkou roku 2001, kdy se zvýšily dovozy z Jižní Afriky a zejména Dominikánské republiky, a to v důsledku nárůstu spotřeby furfuraldehydu na výrobu furfurylalkoholu.
Je třeba konstatovat, že stejně jako při původním šetření tvoří dovoz z Dominikánské republiky výhradně zásilky od mateřské společnosti její evropské dceřiné společnosti pro účely výroby furfurylalkoholu.
Proto ceny uplatňované při těchto transakcích jsou cenami mezi spřízněnými společnostmi a nemusí vyjadřovat reálné tržní ceny.
Konstatuje se, že furfuraldehyd z Dominikánské republiky není dostupný na volném trhu Společenství. Nebyly proto nalezeny žádné známky toho, že by tyto případy dovozu jakkoli přispěly k problematické situaci výrobního odvětví Společenství.
Dovoz z Jižní Afriky, druhé největší vyvážející země, v průběhu uvažovaného období klesl o 11 %.
V průběhu OŠ byly průměrné dovozní ceny ze všech třetích zemí, s výjimkou Dominikánské republiky, významně vyšší než dovozní ceny v režimu aktivního zušlechťovacího styku z ČLR.
Byl proto učiněn závěr, že ačkoli ostatní dovozy mohly přispět k problematické situaci výrobního odvětví Společenství, jejich objemy a ceny jsou takové, že jejich dopad nelze pokládat za podstatný.
5. Závěr o situaci výrobního odvětví Společenství
(54) Po uložení antidumpingových opatření se situace výrobního odvětví Společenství stabilizovala, zůstává však zranitelná.
Výroba, výrobní kapacita a prodej poklesly, stejně jako prodejní ceny a tržní podíl výrobního odvětví Společenství.
Investice, návratnost investic a zaměstnanost poklesly rovněž, zatímco stav zásob se zvýšil, zejména v letech 2001 až 2002, souběžně s poklesem prodeje a snížením tržního podílu.
Rentabilita a peněžní toky se během uvažovaného období v průměru zlepšily, klesaly však od roku 2001.
Ukazatele újmy proto neumožňují dojít k závěru, že existuje jednoznačný obraz způsobené újmy.
Kromě toho je nutno zdůraznit, že situace dvou uvedených výrobců ze Společenství se značně liší, jelikož žadatel se nachází v mnohem problematičtější situaci než druhý výrobce ze Společenství, který podpořil stížnost.
V případě prvního z výrobců mohlo vzniknout určité částečné způsobení újmy cenami surovin.
Za těchto okolností a zejména vzhledem ke skutečnosti, že dovoz z ČLR se uskutečňoval pouze v režimu aktivního zušlechťovacího styku, nebylo možno stanovit existenci situace pokračujícího působení újmy vyvolávaného dumpingovým dovozem.
Bylo proto zkoumáno, zda dojde k opakovanému výskytu újmy v případě ukončení platnosti opatření.
F. PRAVDĚPODOBNOST OPAKOVANÉHO VÝSKYTU ÚJMY
(55) Připomíná se, že v 29. a 30. bodě odůvodnění byl učiněn závěr, že pozbytí platnosti opatření pravděpodobně povede k významnému zvýšení dumpingového vývozu z ČLR do Společenství.
(56) Je skutečností, že se objem dumpingového vývozu v režimu aktivního zušlechťovacího styku v průběhu uvažovaného období významně zvýšil.
Jak již bylo zdůrazněno, je pravděpodobné, že bez zavedení antidumpingových opatření by byly na trh Společenství dodávány dále zvyšované objemy za velmi nízké ceny, které by se podbízely pod ceny výrobního odvětví Společenství.
V současné době je rozdíl mezi cenami dováženého čínského produktu a produktu vyráběného odvětvím Společenství více než 40 %.
(57) Jak bylo uvedeno v 26. bodě odůvodnění, odhaduje se, že volná kapacita v ČLR je dostatečná k pokrytí celé poptávky Společenství po furfuraldehydu.
Pokud by se umožnilo, aby stávající opatření pozbyla platnosti, existuje reálná hrozba, že významná část nevyužité výrobní kapacity v ČLR bude použita k zaplavení trhu Společenství furfuraldehydem.
Jak se jeví, nejsou k dispozici žádné další trhy, které by tuto čínskou kapacitu mohly absorbovat.
(58) Po prozkoumání dopadu takového dalšího dovozu za nízké ceny na situaci výrobního odvětví Společenství se konstatuje, že náhlý příchod velkého množství dumpingového dovozu by okamžitě vyvolal prudký cenový pokles na trhu Společenství, jelikož výrobní odvětví Společenství by se pravděpodobně nejdříve pokoušelo udržet svůj tržní podíl a svou výrobu.
To by naopak narušilo rentabilitu výrobního odvětví Společenství a přineslo riziko ztrát.
Je zjevné, že při tomto scénáři by výrobci ze Společenství utrpěli podstatnou újmu způsobenou dumpingovými dovozy nebo by byli dokonce vystaveni riziku, že v takové situaci neudrží svou existenci.
(59) Na základě výše uvedeného se vyslovuje závěr, že zrušení opatření by se vší pravděpodobností vedlo k opakovanému výskytu újmy, plynoucího z dumpingového dovozu z ČLR.
G. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Předběžná poznámka
(60) V souladu článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda by prodloužení existujících antidumpingových opatření bylo proti zájmu Společenství jako celku.
Stanovení zájmu Společenství se opíralo o ohodnocení všech různých předmětných zájmů, tj. zájmů výrobních odvětví Společenství, dovozců/obchodníků a dále uživatelů a dodavatelů posuzovaného výrobku.
(61) Je třeba připomenout, že při předchozích šetřeních bylo přijetí opatření posouzeno tak, že není proti zájmu Společenství.
Kromě toho současné šetření představuje přezkum před pozbytím platnosti, tudíž také analýzu situace, kdy antidumpingová opatření existují.
(62) Na tomto základě bylo zkoumáno, zda navzdory závěru, že existuje pravděpodobnost pokračování dumpingu a opakovaného výskytu újmy, existují přesvědčivé důvody, jež by vedly k závěru, že není v zájmu Společenství v daném konkrétním případě opatření zachovat.
2. Zájem výrobního odvětví Společenství
(63) Výrobní odvětví Společenství se osvědčovalo jako životaschopné, schopné přizpůsobovat se měnícím se podmínkám na trhu.
To bylo potvrzeno obzvláště pozitivním vývojem a stabilizací situace odvětví v době, kdy byla po uložení antidumpingových opatření na dovoz pocházející z ČLR obnovena efektivní hospodářská soutěž.
Výrobní odvětví Společenství by mělo být schopno pokračovat v zotavování prostřednictvím svých prodejních cen i při zvýšení cen surovin.
Je však možno uzavřít, že bez dalšího trvání antidumpingových opatření by se jeho situace s nejvyšší pravděpodobností prudce zhoršila, se zřetelnou možností uzavírání dalších závodů.
3. Zájem nespřízněných dovozců/obchodníků
(64) Komise rozeslala dotazníky sedmi nespřízněným dovozcům/obchodníkům.
Pouze jeden dovozce/obchodník spolupracoval při šetření.
Ve své odpovědi na dotazník tento dovozce/obchodník objasnil, že odstranění opatření by pro něj rozšířilo škálu dodavatelů, jelikož by pak mohl na trhu Společenství prodávat i čínský furfuraldehyd.
Antidumpingová opatření nejsou určena k bránění dovozu z ČLR, nýbrž k zajištění toho, aby dovoz nebyl realizován v dumpingových cenách působících újmu.
Kromě toho existují na trhu četné další dodavatelské zdroje.
Dále se konstatuje, že pokračování v opatřeních by nemělo závažný dopad na podnikatelskou činnost uvedeného dovozce/obchodníka, který byl ziskový ve všech letech v průběhu uvažovaného období.
(65) S přihlédnutím k nízké míře spolupráce ze strany dovozců a obchodníků Společenství, a dále k vyjádření obdrženému od spolupracujícího dovozce/obchodníka se činí závěr, že platná opatření nepostihují neúměrně dovozce a obchodníky a že by tudíž pokračování opatření mělo týž výsledek.
4. Zájem uživatelů
(66) Komise rozeslala dotazníky 16 průmyslovým uživatelům furfuraldehydu.
Pouze jeden uživatel spolupracoval při šetření.
Ve své odpovědi na dotazník společnost objasnila, že většina furfuraldehydu používaného společností jako surovina pro výrobu furfurylalkoholu je dodávána její mateřskou společností se sídlem v Dominikánské republice.
Pouze výpadek těchto dodávek by přinutil společnost vyhledat jiné dodavatele.
Podle společnosti by pro pokrytí jakéhokoli nedostatku zásobování byli pro ni první volbou existující výrobci ze Společenství.
(67) Vzhledem k nízké odezvě na rozeslané dotazníky a k vyjádření jediného spolupracujícího uživatele se činí závěr, že pokračování opatření by nemělo na uživatele významný dopad.
5. Aspekty hospodářské soutěže
(68) Konstatuje se, že kromě dvou výrobců ze Společenství se hospodářské soutěže na trhu Společenství účastní dovozy s původem v Thajsku, Slovinsku (v té době ještě nečlena Evropských společenství), Jižní Africe a Dominikánské republice.
Pokud by existující opatření byla zrušena, nevedlo by to pravděpodobně ke zlepšení hospodářské soutěže na trhu Společenství.
Naopak by tím vzniklo riziko přinejmenším částečného vytlačení výrobců ze Společenství z trhu, jelikož by měli značné potíže provozovat činnost při cenové úrovni platné v současnosti pro čínský furfuraldehyd.
Pravděpodobně také další dodavatelé by měli stejné potíže s konkurováním čínskému produktu.
Z toho plyne, že neexistuje žádná známka toho, že by pokračování opatření měla nějaký nepříznivý dopad na hospodářskou soutěž na trhu Společenství.
6. Závěr ohledně zájmů Společenství
(69) Vzhledem k výše uvedenému se činí závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody podložené zájmy Společenství proti prodloužení antidumpingových opatření.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(70) Všichni účastníci řízení byli informováni o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě mělo být doporučeno zachování existujícího antidumpingového cla na dovoz furfuraldehydu pocházejícího z ČLR.
Ve lhůtě stanovené pro předložení vyjádření po zveřejnění tohoto oznámení nebyly obdrženy žádné připomínky, které by mohly vést ke změně závěrů.
(71) Z výše uvedeného vyplývá, že v současnosti platná antidumpingová opatření týkající se dovozu furfuraldehydu pocházejícího z ČLR, tj. specifické clo ve výši 352 EUR za tunu, je třeba zachovat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu 2-furaldehydu (známého též pod názvem furfuraldehyd nebo furfural), zařazeného pod kód KN 29321200 a pocházejícího z Čínské lidové republiky.
2. Použitelná sazba cla je 352 EUR za tunu.
3. V případech, kdy došlo k poškození zboží před jeho propuštěním do volného oběhu a skutečně zaplacená nebo splatná cena je proto poměrně upravena pro účely stanovení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [6], sníží se výše antidumpingového cla vypočítaná na základě odstavce 2 o procentní podíl, který odpovídá poměrné úpravě skutečně zaplacené nebo splatné ceny.
4. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 640/2005
ze dne 27. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 641/2005
ze dne 27. dubna 2005
týkající se vyhlášení nabídkového řízení pro snížení dovozního cla u kukuřice původem z třetích zemí dovážené do Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ve smyslu mezinárodních závazků Společenství uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání [2] je nutné vytvořit podmínky pro dovoz určitého množství kukuřice do Španělska.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1839/95 ze dne 26. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k celním kvótám při dovozu kukuřice a čiroku do Španělska a při dovozu kukuřice do Portugalska [3], byla stanovena zvláštní prováděcí pravidla nutná pro realizaci nabídkových řízení.
(3) Vzhledem k aktuálním potřebám trhu ve Španělsku je třeba vyhlásit nabídkové řízení pro snížení dovozního cla u kukuřice.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto se vyhlašuje nabídkové řízení pro snížení dovozního cla uvedeného v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 u kukuřice dovezené do Španělska.
2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, použije se nařízení (ES) č. 1839/95.
Článek 2
Nabídkové řízení se vyhlašuje až do 23. června 2005.
Po dobu jeho trvání se budou konat týdenní nabídková řízení, pro která jsou určena množství a lhůty zveřejněné v oznámení o vyhlášení nabídkového řízení.
Článek 3
Dovozní licence vydané v rámci těchto nabídkových řízení jsou platné padesát dnů od data jejich vydání dle čl. 10 odst. 4 nařízení (ES) č. 1839/95.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 642/2005
ze dne 27. dubna 2005,
kterým se dovozcům nebo výrobcům některých prioritních látek ukládají požadavky na zkoušení a informace v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 793/93 o hodnocení a kontrole rizik existujících látek
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 793/93 ze dne 23. března 1993 o hodnocení a kontrole rizik existujících látek [1], a zejména na čl. 10 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Zpravodajové určení členskými státy podle čl. 10 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 793/93 vyhodnotili informace o některých prioritních látkách předložené výrobci a dovozci. Po konzultaci s příslušnými výrobci a dovozci zpravodajové stanovili, že pro účely hodnocení rizika je nezbytné požadovat, aby tito výrobci a dovozci poskytli další informace a provedli další zkoušky.
(2) Informace potřebné k hodnocení dotyčných látek nejsou k dispozici u dřívějších výrobců nebo dovozců.
Výrobci a dovozci ověřili, že zkoušky na zvířatech nemohou být nahrazeny nebo omezeny použitím jiných metod.
(3) Je proto vhodné požadovat od výrobců a dovozců prioritních látek, aby předložili další informace o těchto látkách a provedli další zkoušky.
Tyto zkoušky by měly být provedeny na základě protokolů, které zpravodajové předložili Komisi.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 15 nařízení (EHS) č. 793/93,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výrobci a dovozci látek uvedených v příloze, kteří předložili informace v souladu s požadavky článků 3, 4, 7 a 9 nařízení (EHS) č. 793/93, poskytnou informace a provedou zkoušky uvedené v příloze a předají výsledky příslušným zpravodajům.
Zkoušky budou provedeny podle protokolů určených zpravodaji.
Výsledky budou předány v časové lhůtě uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 643/2005
ze dne 27. dubna 2005,
kterým se ruší nařízení (ES) č. 2909/2000 o účetní správě nefinančních stálých aktiv Evropských společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [1], a zejména na čl. 133 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 2909/2000 ze dne 29. prosince 2000 o účetní správě nefinančních stálých aktiv Evropských společenství [2] stanoví účetní pravidla a metody v oblasti nefinančních stálých aktiv v souladu s finančním nařízením ze dne 21. prosince 1977.
(2) Finanční nařízení ze dne 21. prosince 1977 bylo nahrazeno nařízením (ES) č. 1605/2002.
(3) Toto nové finanční nařízení uvádí v hlavě VII článku 133, že účetní metody stanoví účetní Komise.
(4) Podle čl. 181 odst. 2 pododstavce 3 nařízení (ES) č. 1605/2002 se ustanovení hlavy VII daného nařízení se poprvé použijí pro rozpočtový rok 2005.
(5) Proto je vhodné zrušit nařízení (ES) č. 2909/2000 s účinností ode dne 1. ledna 2005 a zároveň stanovit, že se i nadále použije na účetní operace, které se týkají rozpočtových let před rokem 2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2909/2000 se zrušuje.
Nadále se však použije na účetní operace, které se týkají rozpočtových let před rokem 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 644/2005
ze dne 27. dubna 2005,
kterým se schvaluje zvláštní systém identifikace skotu drženého pro kulturní a historické účely ve schválených hospodářstvích, jak je stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 ze dne 17. července 2000 o systému identifikace a evidence skotu, o označování hovězího masa a výrobků z hovězího masa a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 820/97 [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 třetí pododstavec a úvodní větu článku 10 a čl. 10 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1760/2000 stanoví, že každý členský stát zavede systém identifikace skotu, který zahrnuje několik identifikačních a registračních bodů.
Zejména stanoví, že všechna zvířata hospodářství, která jsou narozena po 31. prosinci 1997 nebo jsou po 1. lednu 1998 určena pro obchod uvnitř Společenství, a zvířata v hospodářstvích v České republice, Estonsku, na Kypru, v Lotyšsku, Litvě, Maďarsku, na Maltě, v Polsku, Slovinsku a na Slovensku narozená před datem přistoupení nebo určená pro obchod uvnitř Společenství po tomto datu by měla být identifikována ušní značkou schválenou příslušným orgánem a připevněnou na každé ucho ("schválená ušní značka").
Rovněž stanoví, že obě ušní značky mají jednotný identifikační kód ("jednotný identifikační kód"), který umožní identifikovat každé zvíře a hospodářství, kde se zvíře narodilo.
(2) Nařízení (ES) č. 1760/2000 rovněž stanoví, že skot určený pro kulturní a sportovní události (s výjimkou veletrhů a výstav) může být místo ušních značek označen identifikačním systémem, který skýtá rovnocenné záruky a který je schválen Komisí.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 2680/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se schvaluje systém identifikace býků určených pro kulturní a sportovní akce [2], obsahuje ustanovení pro takové býky evidované v plemenných knihách určitých organizací.
Toto nařízení se nicméně vztahuje pouze na některá plemena býků a organizace v některých členských státech.
(4) Proto je vhodné přijmout samostatné nařízení, kterým se zavede zvláštní systém identifikace zvířat, u nichž příslušný orgán uznal, že jsou držena pro kulturní a historické účely (dále jen "zvířata") v hospodářstvích schválených týmž orgánem k tomuto účelu (dále jen "hospodářství").
(5) Zvláštní systém identifikace by měl v souladu s nařízením (ES) č. 1760/2000 stanovit odchylky pouze pro připevňování a odstraňování schválených ušních značek.
Tímto nařízením zůstává nedotčeno používání ostatních ustanovení nařízení (ES) č. 1760/2000.
(6) Odchylně od nařízení (ES) č. 1760/2000 je vhodné stanovit, že schválené ušní značky mohou být odstraněny bez povolení příslušného orgánu, avšak za jeho kontroly, poté, co jsou zvířata přemístěna do hospodářství, a že takové ušní značky není třeba připevňovat na zvířata, která se v takovém hospodářství narodila.
V obou případech musejí být zvířata označena zvláštními identifikačními prostředky.
Schválené ušní značky by se měly připevňovat na zvířata, jsou-li přemísťována z hospodářství, nebo by měla zvířata doprovázet, jsou-li přesouvána přímo do jiného hospodářství.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla zvláštního systému identifikace zvířat, u nichž příslušný orgán uznal, že jsou držena pro kulturní a historické účely (dále jen "zvířata") v hospodářstvích schválených příslušným orgánem k tomuto účelu (dále jen "hospodářství").
Článek 2
Odstranění a připevnění ušních značek stanovených v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci nařízení (ES) č. 1760/2000
1. Držitel zvířat musí neustále vlastnit dvě ušní značky schválené příslušným orgánem v souladu s čl. 4 odst. 1 prvním pododstavcem nařízení (ES) č. 1760/2000 ("schválené ušní značky").
2. Odchylně od čl. 4 odst. 5 nařízení (ES) č. 1760/2000, jsou-li zvířata přemístěna do hospodářství, lze schválené ušní značky ze zvířat odstranit bez povolení příslušného orgánu, avšak za jeho kontroly, pokud jsou nejpozději při odstranění schválených ušních značek zvířata označena prostřednictvím identifikace vybrané příslušným orgánem, jak je stanoveno v čl. 3 odst. 1 tohoto nařízení.
3. Odchylně od čl. 4 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1760/2000, jsou-li zvířata narozena v daném hospodářství, není povinné připevňovat na ně schválené ušní značky, pokud jsou nejpozději v okamžiku, kdy jsou 20 dní stará, označena prostřednictvím identifikace vybrané příslušným orgánem, jak je stanoveno v čl. 3 odst. 1 tohoto nařízení.
4. Než zvířata opustí hospodářství, připevňují se na ně schválené ušní značky.
Jsou-li však zvířata přemísťována přímo na jiné hospodářství uvedené v článku 1 v tomtéž členském státě, stačí, jsou-li zvířata provázena schválenou ušní značkou během přesunu.
Článek 3
Prostředky identifikace
1. Zvířata se identifikují jednotným identifikačním kódem stanoveným v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci nařízení (ES) č. 1760/2000. Kód je obsažen v jednom z následujících prostředků, o nichž rozhodne příslušný orgán:
a) dvěma plastovými nebo kovovými ušními značkami;
b) jednou plastovou nebo kovovou ušní značkou a cejchem;
c) tetováním nebo
d) elektronickou identifikací obsaženou v ruminálním bolusu.
2. Odchylně od odstavce 1 může příslušný orgán rozhodnout, že zvířata lze identifikovat prostřednictvím elektronické identifikace ve formě injekčního transpodéru, pokud takto označená zvířata nevstoupí do potravního řetězce.
Článek 4
Zvláštní registrační kód
Příslušný orgán přidělí každému hospodářství zvláštní registrační kód.
Kód se eviduje ve vnitrostátní počítačové databázi pro skot stanovené v článku 5 nařízení (ES) č. 1760/2000.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 645/2005
ze dne 27. dubna 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Článek 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování celních kvót s nulovým clem u produktů kódu KN 17011110, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(3) Článek 22 nařízení (ES) č. 1159/2003 otevírá pro dovozy produktů kódu KN 17011110 z Brazílie, Kuby a ostatních třetích zemí celní kvóty s clem 98 EUR/tuna.
(4) V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 byly v týdnu od 18. do 22. dubna 2005 příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující množstvi v souladu s článkem 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 pro preferenční cukr.
(5) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství a uvést, že bylo dosaženo příslušného limitu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 18. až 22. dubna 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 646/2005
ze dne 27. dubna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 94/2005 o vydání dovozních licencí pro rýži původem ze států AKT a zámořských zemí a území na základě žádostí podaných během prvních pěti pracovních dnů měsíce ledna 2005 podle nařízení (ES) č. 638/2003
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 638/2003 ze dne 9. dubna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 a rozhodnutí Rady 2001/822/ES, pokud jde o režim použitelný na dovoz rýže pocházející z afrických, karibských a tichomořských států (státy AKT) a ze zámořských zemí a území (ZZÚ) [1], a zejména na čl. 17 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
Po kontrole uvedených množství podle kategorie produktů pro danou lednovou tranši 2005 se ukázalo, že v jednom členském státě došlo při uvádění k chybě.
Následkem této chyby došlo ke snížení dostupných množství pro květnovou tranši 2005 v příloze nařízení Komise (ES) č. 94/2005 [2].
Uvedené nařízení by mělo být pozměněno, aby bralo v úvahu skutečně předložené žádosti na lednovou tranši a aby tyto žádosti byly dostupné pro květnovou tranši,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 94/2005 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005
ze dne 13. dubna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství a (EHS) č. 574/72, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 42 a 308 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V nařízeních (EHS) č. 1408/71 [3] a (EHS) č. 574/72 [4] je za účelem zohlednění nedávného vývoje v judikatuře Soudního dvora Evropských společenství třeba provést některé změny, aby se usnadnilo používání těchto nařízení a aby se promítly změny v právních předpisech členských států týkajících se sociálního zabezpečení.
(2) Má-li být zohledněn nedávný vývoj judikatury, je třeba učinit závěry z rozsudků, zejména ve věcech Johann Franz Duchon v. Pensionsversicherungsanstalt der Angestellten [5] a Office national de l'emploi v. Calogero Spataro [6].
(3) Rozsudky ve věcech Friedrich Jauch v. Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter a Ghislain Leclere, Alina Deaconescu v. Caisse nationale des prestations familiale [7], týkajících se zařazení zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek, vyžadují, aby z důvodu právní jistoty byla upřesněna obě kumulativní kritéria, která mají být brána v úvahu, aby tyto dávky mohly být uvedeny v příloze IIa nařízení (EHS) č.
1408/71. Na tomto základě je třeba přílohu opravit, a to s přihlédnutím ke změnám právních předpisů v členských státech, které se vztahují na tento typ dávek, jež vzhledem ke smíšené povaze podléhají zvláštní koordinaci.
Kromě toho je nezbytné stanovit přechodná ustanovení týkající se dávky, jež byla předmětem rozsudku ve věci Jauch, aby se ochránila práva příjemců.
(4) Na základě judikatury týkající se vztahů mezi nařízením (EHS) č. 1408/71 a ustanoveními dvoustranných dohod v oblasti sociálního zabezpečení je nutné přezkoumat přílohu III uvedeného nařízení.
Položky v části A přílohy III jsou odůvodněné pouze ve dvou případech: pokud jsou příznivější migrujícím pracovníkům [8] nebo pokud se týkají zvláštních a mimořádných situací, obvykle souvisejících s historickými okolnostmi.
Kromě toho není vhodné přijímat položky v části B s výjimkou případů, kdy mimořádné a objektivní situace odůvodňují odchylku od čl. 3 odst.
(5) S cílem usnadnit používání nařízení (EHS) č. 1408/71 je třeba doplnit některá ustanovení týkající se na jedné straně úředníků a osob za ně považovaných a na druhé straně členů personálu, kteří cestují pro podniky provozující mezinárodní přepravu cestujících nebo zboží po železnici, silnici, letecky nebo po vnitrozemských vodních cestách, a rovněž upřesnit postupy pro stanovení průměrné částky, která má být brána v úvahu v souvislosti s článkem 23 uvedeného nařízení.
(6) Oprava přílohy IIa nařízení (EHS) č. 1408/71 povede k odstranění některých stávajících položek a, s ohledem na změny vnitrostátních právních předpisů některých členských států, k doplnění některých nových položek.
V tomto případě je na těchto členských státech, aby zvážily potřebu přechodných opatření nebo dvoustranných řešení, která by se zabývala situací osob, jejichž nabytá práva mohou být v důsledku toho dotčena,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 1408/71 se mění takto:
1. Článek 3 se mění takto:
a) v odstavci 1 se zrušují slova "s bydlištěm na území jednoho z členských států";
b) v odstavci 3 se zrušují slova "a úmluvy uzavřené na základě čl. 8 odst. 1".
2. V článku 4 se odstavec 2a nahrazuje tímto:
"2a. Tento článek se vztahuje na zvláštní nepříspěvkové peněžité dávky poskytované podle právních předpisů, které vykazují, s přihlédnutím k jejich osobní působnosti, cílům nebo podmínkám pro vznik nároku na dávku, vlastnosti jak právních předpisů týkajících se sociálního zabezpečení uvedených v odstavci 1, tak sociální pomoci.
"Zvláštními nepříspěvkovými peněžitými dávkami" se rozumějí dávky,
a) jejichž účelem je:
i) poskytovat doplňkové, náhradní nebo pomocné krytí proti rizikům krytým odvětvími sociálního zabezpečení uvedenými v odstavci 1 a zaručit dotyčným osobám příjem na úrovni životního minima s ohledem na hospodářskou a sociální situaci v dotyčném členském státě,
nebo
ii) poskytnout výhradně zvláštní ochranu zdravotně postiženým, úzce spjatou se společenským prostředím této osoby v dotyčném členském státě;
a
b) které jsou financovány výlučně z povinného odvodu daní určených ke krytí obecných veřejných výdajů a podmínky jejich poskytování a výpočtu jejich výše nezávisí na žádném příspěvku příjemce. Dávky poskytované k doplnění příspěvkových dávek se však nepokládají za příspěvkové dávky pouze z tohoto důvodu;
a
c) které jsou uvedeny v příloze IIa."
3. V čl. 7 odst. 2 se písmeno c) nahrazuje tímto:
"c) určitá ustanovení úmluv o sociálním zabezpečení uzavřených členskými státy před dnem použitelnosti tohoto nařízení, pokud jsou pro příjemce výhodnější nebo pokud vznikla na základě zvláštních historických okolností a jejich účinek je časově omezen a pokud jsou tato ustanovení uvedena v příloze III."
4. Článek 9a se nahrazuje tímto:
"Článek 9a
Prodloužení referenční doby
Pokud právní předpisy členského státu podmiňují uznání nároku na dávku získáním minimální doby pojištění během určité doby předcházející pojistné události (referenční doba) a pokud tyto právní předpisy stanoví, že se tato referenční doba prodlužuje o dobu, během níž byly dávky poskytovány na základě právních předpisů uvedeného členského státu, nebo o dobu věnovanou výchově dětí na území uvedeného členského státu, prodlužuje se tato referenční doba rovněž o doby, po které byly poskytovány invalidní nebo starobní důchody, dávky v nemoci, v nezaměstnanosti nebo dávky při pracovních úrazech nebo nemocí z povolání na základě právních předpisů jiného členského státu, a o doby věnované výchově dětí na území jiného členského státu."
5. V článku 10a se odstavec 1 nahrazuje tímto:
Článek 10 a hlava III se nevztahují na zvláštní nepříspěvkové peněžité dávky uvedené v čl. 4 odst.
2a. Osoby, na které se vztahuje toto nařízení, obdrží tyto dávky výhradně na území členského státu, v kterém mají bydliště, v souladu s právními předpisy tohoto státu za předpokladu, že jsou tyto dávky uvedeny v příloze IIa.
Dávky poskytuje instituce místa bydliště na vlastní náklady."
6. V článku 23 se doplňuje nový odstavec, který zní:
"2a. Odstavce 1 a 2 se použijí i v případě, kdy právní předpisy uplatňované příslušnou institucí stanoví určitou referenční dobu a tato doba se popřípadě shoduje zcela nebo zčásti s dobami, které dotyčná osoba získala na základě právních předpisů jednoho nebo více jiných členských států."
7. V článku 35 se zrušuje odstavec 2.
8. V článku 69 se zrušuje odstavec 4.
9. Vkládají se nové články, které znějí:
"Článek 95f
Přechodná ustanovení k příloze II části I oddílům "D. NĚMECKO" a "R. RAKOUSKO"
1. Příloha II část I oddíly "D. NĚMECKO" a "R. RAKOUSKO", ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 ze dne 13. dubna 2005, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství a (EHS) č. 574/72, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 [10], nezakládá žádné nároky za dobu před 1. lednem 2005.
2. Všechny doby pojištění a případně všechny doby zaměstnání, samostatné výdělečné činnosti nebo bydlení získané podle právních předpisů členského státu před 1. lednem 2005 se berou v úvahu při stanovení nároků získaných v souladu s tímto nařízením.
3. S výhradou odstavce 1 vzniká nárok podle tohoto nařízení, i když se týká pojistné události, ke které došlo před 1. lednem 2005.
4. Každá dávka, která nebyla přiznána nebo jejíž výplata byla pozastavena z důvodu státní příslušnosti nebo bydliště dotyčné osoby, je na její žádost přiznána nebo obnovena od 1. ledna 2005 za předpokladu, že nároky, na jejich základě byla dávka dříve přiznána, nevedly k poskytnutí jednorázového peněžitého vyrovnání.
5. Nároky osob, kterým byl důchod nebo anuita přiznán před 1. lednem 2005, mohou být na žádost dotyčných osob přezkoumány s přihlédnutím k tomuto nařízení.
Toto ustanovení se vztahuje také na jiné dávky uvedené v článku 78.
6. Je-li žádost uvedená v odstavcích 4 nebo 5 podána do dvou let od 1. ledna 2005, získávají se nároky na základě tohoto nařízení uvedeným dnem a proti dotyčné osobě nelze uplatnit ustanovení právních předpisů žádného z členských států týkající se propadnutí nebo promlčení nároků.
7. Je-li žádost uvedená v odstavcích 4 nebo 5 podána po uplynutí dvou let po 1. lednu 2005, získávají se nároky, které nepropadly nebo ani nebyly promlčeny, dnem podání žádosti, s výjimkou případů, kdy se použijí příznivější ustanovení právních předpisů kteréhokoli členského státu.
Článek 95g
Přechodná ustanovení týkající se zrušení položky týkající se rakouského opatrovného (Pflegegeld) v příloze IIa
V případě žádostí o opatrovné podle rakouského spolkového zákona o opatrovném (Bundespflegegeldgesetz), které byly podány před 8. březnem 2001 na základě čl. 10a odst. 3 tohoto nařízení, se uvedené ustanovení použije i nadále za předpokladu, že příjemce opatrovného v Rakousku bydlí i po 8. březnu 2001.
10. Přílohy II, IIa, III, IV a VI se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
Článek 2
Nařízení (EHS) č. 574/72 se mění takto:
1. V článku 4 se zrušuje odstavec 11.
2. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 10c
Náležitosti stanovené v případě použití čl. 13 odst. 2 písm. d) nařízení na úředníky a osoby za ně považované
Při použití čl. 13 odst. 2 písm. d) vydá instituce určená příslušným orgánem členského státu, jehož právní předpisy jsou použitelné, osvědčení uvádějící, že se tyto právní předpisy vztahují na úředníka nebo osobu za něj považovanou."
3. Článek 12a se mění takto:
a) název se nahrazuje tímto:
"Pravidla použitelná pro osoby uvedené v čl. 14 odst. 2 a 3, čl. 14a odst. 2 až 4 a článku 14c nařízení, které jsou obvykle zaměstnány nebo vykonávají samostatnou výdělečnou činnost na území dvou nebo více členských států";
b) návětí se nahrazuje tímto:
"Pro účely čl. 14 odst. 2 a 3, čl. 14a odst. 2 až 4 a článku 14c nařízení se použijí tato pravidla:";
c) vkládá se nový bod, který zní:
"1a. Pokud se podle čl. 14 odst. 2 písm. a) nařízení na osobu, jež je členem personálu, který cestuje pro podnik provozující mezinárodní dopravu, vztahují právní předpisy členského státu, na jehož území se nachází sídlo podniku anebo pobočka nebo stálá provozovna, jež jej zaměstnává, nebo kde tato osoba bydlí nebo je převážně zaměstnána, vydá instituce určená příslušným orgánem dotyčného členského státu této osobě osvědčení o tom, že se na ni vztahují jeho právní předpisy."
4. Článek 32a se zrušuje.
5. Přílohy se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 odst. 9 týkající se článku 95f nařízení (EHS) č. 1408/71, příloha I bod 1 písm. a) a b) a příloha II body 2 a 4 se použijí ode dne 1. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. Ve Štrasburku dne 13. dubna 2005. Za Evropský parlament předseda J. P. Borrell Fontelles Za Radu předseda N. Schmit
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005
ze dne 13. dubna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 26, 95, 133 a 135 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (EHS) č. 2913/92 [3] stanoví pravidla pro celní zacházení se zbožím, které se dováží nebo má být vyvezeno.
(2) V rámci celních kontrol je třeba zavést rovnocennou úroveň ochrany pro zboží vstupující na celní území Společenství nebo opouštějící celní území Společenství.
Pro dosažení tohoto cíle je nezbytné zavést rovnocennou úroveň celních kontrol ve Společenství a zajistit harmonizované uplatňování celních kontrol členskými státy, jež nesou hlavní odpovědnost za jejich uplatňování.
Tyto kontroly by měly vycházet ze společně dohodnutých norem a kritérií rizik pro výběr zboží a hospodářských subjektů s cílem minimalizovat rizika pro Společenství a jeho občany a pro obchodní partnery Společenství.
Na podporu společného přístupu by proto členské státy a Komise měly zavést rámec pro řízení rizik na úrovni celého Společenství, aby bylo možné účinně stanovovat priority a účelně přidělovat zdroje s cílem zachovat náležitou rovnováhu mezi celními kontrolami a usnadněním dovoleného obchodu.
Tento rámec by měl rovněž stanovit společná kritéria a harmonizované požadavky kladené na oprávněné hospodářské subjekty a zajistit harmonizované uplatňování těchto kritérií a požadavků.
Zavedení rámce pro řízení rizik, který bude společný pro všechny členské státy, by členským státům nemělo bránit v provádění namátkových kontrol zboží.
(3) Členské státy by měly postavení oprávněného hospodářského subjektu přiznat každému hospodářskému subjektu, který plní společná kritéria, pokud jde o kontrolní systémy subjektu, jeho platební schopnost a dodržování celních požadavků.
Postavení oprávněného hospodářského subjektu přiznané jedním členským státem by mělo být uznáno ostatními členskými státy, avšak nepropůjčuje bez dalšího právo využívat v ostatních členských státech výhod plynoucích ze zjednodušených postupů stanovených v celních předpisech.
Ostatní členské státy by však měly oprávněným hospodářským subjektům umožnit využívání zjednodušených postupů za předpokladu, že splňují zvláštní požadavky pro použití konkrétních zjednodušených postupů.
Při posuzování žádosti o využití zjednodušených postupů nemusí ostatní členské státy znovu provádět hodnocení kontrolních systémů subjektu, jeho platební schopnosti nebo dodržování celních požadavků, které již provedl členský stát, jenž tomuto subjektu přiznal postavení oprávněného hospodářského subjektu, ale měly by zajistit splnění veškerých dalších zvláštních požadavků pro použití konkrétních zjednodušených postupů.
Využívání zjednodušených postupů v jiných členských státech může být rovněž koordinováno dohodou dotčených celních orgánů.
(4) Zjednodušené postupy podle celních předpisů by se i nadále neměly dotýkat celních kontrol, jak jsou vymezeny v celním kodexu Společenství, zejména pokud jde o bezpečnost a zabezpečení.
Pro tyto kontroly jsou příslušné celní orgány, a přestože by tyto orgány měly při analýze rizik a poskytování jakýchkoli úlev hospodářskému subjektu ve vztahu ke kontrolám bezpečnosti a zabezpečení uznávat postavení oprávněného hospodářského subjektu jako jeden z faktorů, měly by si podržet právo na kontrolu.
(5) Informace o rizicích spojených s dovozem a vývozem zboží by si měly příslušné orgány členských států a Komise předávat.
K tomuto účelu by měl být zřízen společný bezpečný systém, který by příslušným orgánům umožňoval včasný a účinný přístup k těmto informacím, jejich předávání a výměnu.
Stanoví-li tak mezinárodní dohoda, mohou být tyto informace rovněž sdíleny se třetími zeměmi.
(6) Měly by být upřesněny podmínky, za kterých mohou být informace, které hospodářské subjekty poskytly celním orgánům, zpřístupněny jiným orgánům téhož členského státu nebo ostatních členských států, Komisi nebo orgánům ve třetích zemích.
Za tímto účelem by mělo být jasně uvedeno, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [4] a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů [5] se vztahují na zpracování osobních údajů příslušnými orgány i všemi jinými orgány, které údaje v souladu s celním kodexem Společenství obdrží.
(7) Aby bylo možné provádět odpovídající kontroly z hlediska rizik, je nezbytné stanovit požadavek na poskytnutí předběžných informací o veškerém zboží vstupujícím na celní území Společenství nebo je opouštějícím před dopravením nebo odesláním, s výjimkou zboží procházejícího přes toto území letecky nebo lodí bez zastávky.
Tyto informace by měly být k dispozici dříve, než zboží vstoupí na celní území Společenství nebo je opustí.
Je možné stanovit různé časové rámce a pravidla podle typu zboží, přepravy nebo hospodářských subjektů nebo v případech, kdy mezinárodní dohody stanoví zvláštní bezpečnostní opatření.
Tento požadavek by měl být rovněž zaveden ve vztahu ke zboží, které vstupuje do svobodného pásma nebo je opouští, aby se zabránilo jakýmkoli mezerám v oblasti bezpečnosti.
(8) Nařízení (EHS) č. 2913/92 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2913/92 se mění takto:
1. Článek 4 se mění takto:
- Vkládají se nové body, které znějí:
"4a "vstupním celním úřadem" rozumí celní úřad určený celními orgány v souladu s celními předpisy, kam musí být zboží vstupující na celní území Společenství neprodleně dopraveno a kde je podrobeno náležitým vstupním kontrolám z hlediska rizik;
4b "dovozním celním úřadem" rozumí celní úřad určený celními orgány v souladu s celními předpisy, kde mají být provedeny formality pro přidělení celně schváleného určení pro zboží vstupující na celní území Společenství, včetně náležitých kontrol z hlediska rizik;
4c. "vývozním celním úřadem" rozumí celní úřad určený celními orgány v souladu s celními předpisy, kde mají být provedeny formality pro přidělení celně schváleného určení pro zboží opouštějící celní území Společenství, včetně náležitých kontrol z hlediska rizik;
4d. "výstupním celním úřadem" rozumí celní úřad určený celními orgány v souladu s celními předpisy, kde musí být zboží před opuštěním celního území Společenství předloženo a kde je podrobeno celním kontrolám z hlediska uplatnění výstupních formalit a náležitým kontrolám z hlediska rizik;".
Bod 14 se nahrazuje tímto:
"14. "celními kontrolami" rozumí provádění zvláštních úkonů celními orgány s cílem zajistit řádné používání celních předpisů a dalších právních předpisů upravujících vstup, výstup, tranzit, přepravu a zvláštní použití zboží přemísťovaného mezi celním územím Společenství a třetími zeměmi a přítomnost zboží, které není zbožím Společenství; tyto úkony mohou zahrnovat prohlídku zboží, ověřování údajů v celním prohlášení a existence a pravosti elektronických nebo písemných dokladů, kontrolu účetních dokladů a jiných záznamů, kontrolu dopravních prostředků, kontrolu zavazadel a jiného zboží převáženého osobami nebo na osobách a provádění úředních šetření a jiných podobných úkonů;".
Doplňují se nové body, které znějí:
"25. "rizikem" rozumí pravděpodobnost, že nastane určitá událost, pokud jde o vstup, výstup, tranzit, přepravu a zvláštní použití zboží přemísťovaného mezi celním územím Společenství a třetími zeměmi a o přítomnost zboží, které není zbožím Společenství, přičemž tato událost
- brání řádnému používání předpisů Společenství nebo vnitrostátních předpisů, nebo
- ohrožuje finanční zájmy Společenství a jeho členských států, nebo
- představuje hrozbu pro zabezpečení a bezpečnost Společenství, veřejné zdraví, životní prostředí nebo spotřebitele;
26. "řízením rizik" rozumí systematické určování rizik a provádění všech opatření nezbytných pro omezení vystavení rizikům.
Zahrnuje takové činnosti jako shromažďování údajů a informací, analýzu a hodnocení rizik, stanovování a provádění opatření a pravidelné sledování a přezkoumávání postupu a jeho výsledků na základě mezinárodních a vnitrostátních zdrojů a strategií a zdrojů a strategií Společenství."
2. Vkládá se nový oddíl a nový článek, které znějí:
"Oddíl 1a
Oprávněné hospodářské subjekty
Článek 5a
1. Po případné konzultaci s jinými příslušnými orgány udělí celní orgány za podmínky splnění kritérií stanovených v odstavci 2 kterémukoli hospodářskému subjektu usazenému na celním území Společenství postavení oprávněného hospodářského subjektu.
Oprávněný hospodářský subjekt smí využívat úlevy ve vztahu k celním kontrolám týkajícím se bezpečnosti a zabezpečení nebo zjednodušené postupy stanovené v celních předpisech.
Aniž jsou dotčeny celní kontroly, uznávají celní orgány ve všech členských státech postavení oprávněného hospodářského subjektu, jsou-li splněna pravidla a podmínky stanovené v odstavci 2.
Na základě uznání postavení oprávněného hospodářského subjektu a za předpokladu splnění požadavků stanovených pro konkrétní typ zjednodušeného postupu upravený v celních předpisech Společenství povolí celní orgány danému hospodářskému subjektu využívat výhod plynoucích z tohoto zjednodušeného postupu.
2. Kritéria pro přiznání postavení oprávněného hospodářského subjektu zahrnují:
- odpovídající dodržování celních požadavků,
- uspokojivý systém vedení obchodních a případně přepravních záznamů, který umožňuje náležité celní kontroly,
- v případě potřeby prokázanou platební schopnost a
- odpovídající normy v oblasti bezpečnosti a zabezpečení, jsou-li použitelné.
Postup projednávání ve výboru se použije k určení pravidel:
- pro přiznávání postavení oprávněného hospodářského subjektu,
- pro udělování oprávnění k využívání zjednodušených postupů,
- pro určení, který celní orgán je příslušný pro přiznání tohoto postavení a udělování těchto oprávnění,
- pro typ a rozsah úlev, které mohou být ve vztahu k celním kontrolám týkajícím se bezpečnosti a zabezpečení přiznány, s přihlédnutím k pravidlům běžného řízení rizik,
- pro konzultace s jinými celními orgány a poskytování informací těmto orgánům,
a podmínek, za kterých:
- se oprávnění může omezovat na jeden nebo více členských států,
- postavení oprávněného hospodářského subjektu může být pozastaveno nebo odňato a
- lze upustit od požadavku na usazení ve Společenství v případě zvláštních kategorií oprávněných hospodářských subjektů, zejména s přihlédnutím k mezinárodním dohodám."
3. Článek 13 se nahrazuje tímto:
"Článek 13
1. Celní orgány mohou v souladu s podmínkami stanovenými v platných předpisech provádět veškeré kontroly, které považují za nezbytné pro zajištění řádného používání celních předpisů a jiných právních předpisů upravujících vstup, výstup, tranzit, přepravu a zvláštní použití zboží přemísťovaného mezi celním územím Společenství a třetími zeměmi a přítomnost zboží, které není zbožím Společenství.
Stanoví-li tak mezinárodní dohoda, mohou být celní kontroly pro účely řádného používání právních předpisů Společenství prováděny ve třetích zemích.
2. Jiné než namátkové celní kontroly vycházejí z analýzy rizik za použití počítačového zpracování dat za účelem zjištění a kvantifikace rizik a vypracování nezbytných opatření pro vyhodnocení rizik na základě kritérií vytvořených na vnitrostátní úrovni a na úrovni Společenství, a existují-li, na mezinárodní úrovni.
Postup projednávání ve výboru se použije k určení společného rámce pro řízení rizik a pro stanovení společných kritérií a prioritních oblastí kontroly.
Členské státy zavedou ve spolupráci s Komisí elektronický systém pro provádění řízení rizik.
3. Provádějí-li kontroly jiné orgány než celní, provádějí je v úzké spolupráci s celními orgány, pokud možno ve stejnou dobu a na stejném místě.
4. Je-li to nezbytné pro účely minimalizace rizik, mohou si v rámci kontrol stanovených v tomto článku celní a jiné příslušné orgány, jako jsou veterinární a policejní orgány, předávat údaje získané v souvislosti se vstupem, výstupem, tranzitem, přepravou a zvláštní použitím zboží přemísťovaného mezi celním územím Společenství a třetími zeměmi a v souvislosti s přítomností zboží, které není zbožím Společenství, vzájemně mezi sebou a s celními orgány členských států a s Komisí.
Předávání důvěrných údajů celním správám a jiným subjektům (například bezpečnostním agenturám) třetích zemí je povoleno pouze v rámci mezinárodní dohody a za předpokladu dodržení platných předpisů o ochraně údajů, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [6] a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů [7].
4. Článek 15 se nahrazuje tímto:
"Článek 15
Na veškeré informace, které jsou důvěrné povahy nebo jsou poskytovány jako důvěrné, se vztahuje povinnost mlčenlivosti a příslušné orgány je nesmějí dále zpřístupnit bez výslovného zmocnění osobou nebo orgánem, který je poskytl; sdělení těchto informací se však povoluje tehdy, kdy jsou tak příslušné orgány povinny učinit na základě platných předpisů, zejména v souvislosti se soudním řízením.
Při zpřístupnění nebo sdělení informací musí být plně dodrženy platné předpisy o ochraně údajů, zejména směrnice 95/46/ES a nařízení (ES) č. 45/2001."
5. V článku 16 se slova "kontroly ze strany celních orgánů" nahrazují slovy "celních kontrol".
6. V kapitole 1 hlavy III se vkládají nové články, které znějí:
"Článek 36a
1. Ke zboží vstupujícímu na celní území Společenství musí být podáno souhrnné celní prohlášení, s výjimkou zboží přepravovaného dopravními prostředky, které pouze proplouvají pobřežními vodami nebo prolétají vzdušným prostorem celního území bez zastávky na tomto území.
2. Souhrnné celní prohlášení se podává u vstupního celního úřadu.
Celní orgány mohou dovolit podání souhrnného celního prohlášení u jiného celního úřadu, jestliže tento úřad nezbytné údaje neprodleně sdělí nebo poskytne elektronickou cestou vstupnímu celnímu úřadu.
Celní orgány mohou dovolit, aby bylo místo souhrnného celního prohlášení podáno oznámení a zajištěn přístup k údajům souhrnného celního prohlášení v elektronickém systému hospodářského subjektu.
3. Souhrnné celní prohlášení se podává před vstupem zboží na celní území Společenství.
4. Postup projednávání ve výboru se použije ke stanovení:
- lhůty, ve které musí být souhrnné celní prohlášení před vstupem zboží na celní území Společenství podáno,
- pravidel pro výjimky ze lhůty uvedené v první odrážce a odchylky od ní a
podle zvláštních okolností a ve vztahu k určitým typům obchodu se zbožím, druhů dopravy nebo hospodářským subjektům, anebo stanoví-li mezinárodní dohody zvláštní bezpečnostní opatření.
Článek 36b
1. Postup projednávání ve výboru se použije ke stanovení společného souboru údajů a společné struktury údajů v souhrnném celním prohlášení, které obsahuje údaje nezbytné pro analýzu rizik a řádné uplatnění celních kontrol, zejména pro účely zabezpečení a bezpečnosti, případně s využitím mezinárodních norem a obchodních zvyklostí.
2. Souhrnné celní prohlášení musí být podáno za použití počítačového zpracování dat.
Lze využít obchodní, přístavní nebo přepravní informace, pokud obsahují nezbytné údaje.
Za výjimečných okolností mohou celní orgány přijmout souhrnná celní prohlášení v listinné podobě za předpokladu, že použijí stejnou úroveň řízení rizik, jaká se používá na souhrnná celní prohlášení podaná za použití počítačového zpracování dat.
3. Souhrnné celní prohlášení podává osoba, která zboží přiváží na celní území Společenství nebo která přebírá odpovědnost za přepravu zboží na toto území.
4. Bez ohledu na povinnosti osoby uvedené v odstavci 3 může souhrnné celní prohlášení namísto této osoby podat:
a) osoba, jejímž jménem osoba uvedená v odstavci 3 jedná, nebo
b) kdokoli, kdo je schopen dotčené zboží předložit nebo zajistit jejich předložení příslušnému celnímu orgánu, nebo
c) zástupce některé z osob uvedených v odstavci 3 nebo v písmenech a) či b).
5. Osoba uvedená v odstavcích 3 a 4 je oprávněna změnit na svou žádost jeden nebo více údajů v souhrnném celním prohlášení po jeho podání.
Žádnou změnu však nelze provést poté, co celní orgány:
a) informovaly osobu, která souhrnné celní prohlášení podala, o svém úmyslu provést kontrolu zboží nebo
b) zjistily nesprávnost uvedených údajů nebo
c) povolily odebrání zboží.
Článek 36c
1. Vstupní celní úřad může upustit od podání souhrnného celního prohlášení ve vztahu ke zboží, pro které bylo podáno celní prohlášení před uplynutím lhůty uvedené v čl. 36a odst. 3 nebo 4. V tom případě obsahuje celní prohlášení alespoň údaje nezbytné pro souhrnné celní prohlášení a až do okamžiku přijetí celního prohlášení v souladu s článkem 63 má postavení souhrnného celního prohlášení.
Celní orgány mohou dovolit podání celního prohlášení u dovozního celního úřadu, který není vstupním celním úřadem, jestliže tento úřad nezbytné údaje neprodleně sdělí nebo poskytne elektronickou cestou vstupnímu celnímu úřadu.
2. Je-li celní prohlášení podáno jiným způsobem než za použití počítačového zpracování dat, použijí celní orgány pro údaje stejnou úroveň řízení rizik, jaká se používá na celní prohlášení podaná za použití počítačového zpracování dat."
7. V čl. 37 odst. 1 a v čl. 38 odst. 3 se slova "kontrole ze strany celních orgánů" nahrazují slovy "celním kontrolám".
8. V článku 38 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
"5. Odstavce 1 až 4 a články 36a až 36c a 39 až 53 se nevztahují na zboží, které dočasně opustilo celní území Společenství a pohybuje se mezi dvěma body na tomto území vodní nebo vzdušnou cestou, pokud je přepravováno po přímé trase pravidelnou leteckou nebo námořní linkou bez zastávky mimo celní území Společenství."
9. Článek 40 se nahrazuje tímto:
"Článek 40
Zboží vstupující na celní území Společenství předkládá k celnímu řízení osoba, která je dopravila na toto území, nebo případně osoba, která přebírá odpovědnost za přepravu tohoto zboží po jeho vstupu, s výjimkou zboží přepravovaného dopravními prostředky, které pouze proplouvají pobřežními vodami nebo prolétají vzdušným prostorem celního území Společenství bez zastávky na tomto území.
Osoba předkládající zboží se odvolá na souhrnné celní prohlášení nebo celní prohlášení již podané ve vztahu k tomuto zboží."
10. V hlavě III se název kapitoly 3 nahrazuje tímto "Vykládka zboží předloženého k celnímu řízení".
11. Články 43 až 45 se zrušují.
12. V článku 170 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Zboží musí být předloženo celním orgánům a podrobeno předepsaným celním formalitám, jestliže:
a) bylo propuštěno do režimu, který byl ukončen umístěním zboží do svobodného pásma nebo svobodného skladu; umožňuje-li však daný režim zproštění povinnosti předložit zboží, jeho předložení se nevyžaduje,
b) je umístěno do svobodného pásma nebo svobodného skladu na základě rozhodnutí o vrácení nebo prominutí dovozního cla,
c) se na ně vztahují opatření uvedená v čl. 166 písm. b),
d) vstupuje do svobodného pásma nebo svobodného skladu přímo z území ležícího mimo celní území Společenství."
13. V článku 176 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. V případě přemístění zboží uvnitř svobodného pásma musí být doklady vztahující se k tomuto přemístění uschovány pro potřebu celních orgánů.
Krátkodobé skladování zboží prováděné v souvislosti s přemístěním se považuje za součást přemístění.
V případě zboží vstupujícího do svobodného pásma přímo z území ležícího mimo celní území Společenství nebo opouštějícího svobodné pásmo a přímo též celní území Společenství musí být podáno souhrnné celní prohlášení v souladu s články 36a až 36c nebo 182a až 182d, podle okolností."
14. Článek 181 se nahrazuje tímto:
"Článek 181
Celní orgány se přesvědčí, že jsou ve vztahu ke zboží opouštějícímu celní území Společenství ze svobodného pásma nebo svobodného skladu dodržovány předpisy upravující režim vývozu, pasivního zušlechťovacího styku, zpětného vývozu, režimy s podmíněným osvobozením od cla nebo režim vnitřního tranzitu, jakož i hlava V."
15. V čl. 182 odst. 3 první větě se zrušují slova "Zpětný vývoz nebo".
16. V hlavě V (Zboží opouštějící celní území Společenství) se vkládají nové články, které znějí:
"Článek 182a
1. Ke zboží opouštějícímu celní území Společenství, s výjimkou zboží přepravovaného dopravními prostředky, které pouze proplouvají pobřežními vodami nebo prolétají vzdušným prostorem celního území bez zastávky na tomto území, musí být podáno buď celní prohlášení, nebo pokud se celní prohlášení nevyžaduje, souhrnné celní prohlášení.
2. Postup projednávání ve výboru se použije ke stanovení:
- lhůty, ve které musí být celní prohlášení nebo souhrnné celní prohlášení podáno u vývozního celního úřadu, než zboží opustí celní území Společenství,
- pravidel pro výjimky ze lhůty uvedené v první odrážce a odchylky od ní,
- podmínek, za kterých lze upustit od požadavku na souhrnné celní prohlášení nebo jej upravit, a - případů, kdy ke zboží opouštějícímu celní území Společenství není třeba podávat ani celní prohlášení, ani souhrnné celní prohlášení, a podmínek, za kterých tyto případy nastanou,
podle zvláštních okolností a ve vztahu k určitým typům obchodu se zbožím, druhům dopravy nebo hospodářským subjektům, anebo stanoví-li mezinárodní dohody zvláštní bezpečnostní opatření.
Článek 182b
1. Je-li zboží opouštějícímu celní území Společenství přiděleno celně schválené určení, pro něž se podle celních předpisů požaduje celní prohlášení, musí být toto celní prohlášení podáno u vývozního celního úřadu, než toto zboží opustí celní území Společenství.
2. Není-li vývozní celní úřad výstupním celním úřadem, vývozní celní úřad neprodleně sdělí nebo poskytne elektronickou cestou nezbytné údaje výstupnímu celnímu úřadu.
3. Celní prohlášení obsahuje alespoň údaje nezbytné pro souhrnné celní prohlášení uvedené v čl. 182d odst. 1.
4. Je-li celní prohlášení podáno jiným způsobem než za použití počítačového zpracování dat, podrobí celní orgány údaje stejné úrovni řízení rizik, jaká se používá na celní prohlášení podaná za použití počítačového zpracování dat.
Článek 182c
1. Není-li zboží opouštějícímu celní území Společenství přiděleno celně schválené určení, pro něž se požaduje celní prohlášení, musí být výstupnímu celnímu úřadu podáno souhrnné celní prohlášení, než zboží opustí celní území Společenství.
2. Celní orgány mohou dovolit podání souhrnného celního prohlášení u jiného celního úřadu, jestliže tento úřad nezbytné údaje neprodleně sdělí nebo poskytne elektronickou cestou výstupnímu celnímu úřadu.
3. Celní orgány mohou dovolit, aby bylo podání souhrnného celního prohlášení nahrazeno podáním oznámení a přístupem k údajům souhrnného celního prohlášení v elektronickém systému hospodářského subjektu.
Článek 182d
1. Postup projednávání ve výboru se použije ke stanovení společného souboru údajů a společné struktury údajů v souhrnném celním prohlášení, které obsahuje údaje nezbytné pro analýzu rizik a řádné uplatnění celních kontrol, zejména pro účely zabezpečení a bezpečnosti, případně s využitím mezinárodních norem a obchodních postupů.
2. Souhrnné celní prohlášení musí být podáno za použití počítačového zpracování dat.
Lze využít obchodní, přístavní nebo přepravní informace, pokud obsahují nezbytné údaje.
Za výjimečných okolností mohou celní orgány přijmout souhrnná celní prohlášení v listinné podobě za předpokladu, že použijí stejnou úroveň řízení rizik, jaká se používá na souhrnná celní prohlášení podaná za použití počítačového zpracování dat.
3. Souhrnné celní prohlášení podává:
a) osoba, která zboží odváží z celního území Společenství nebo která přebírá odpovědnost za přepravu zboží mimo toto území, nebo
b) kdokoli, kdo je schopen dotčené zboží předložit nebo zajistit jeho předložení příslušnému celnímu orgánu, nebo
c) zástupce některé z osob uvedených v písmenech a) nebo b).
4. Osoba uvedená v odstavci 3 je oprávněna změnit na svou žádost jeden nebo více údajů v souhrnném celním prohlášení po jeho podání.
Žádnou změnu však nelze provést poté, co celní orgány:
a) informovaly osobu, která souhrnné celní prohlášení podala, o svém úmyslu provést kontrolu zboží nebo
b) zjistily nesprávnost uvedených údajů nebo
c) povolily odebrání zboží."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Čl. 5a odst. 2, čl. 13 odst. 2 druhý pododstavec, čl. 36a odst. 4, čl. 36b odst. 1, čl. 182a odst. 2 a čl. 182d odst. 1 se použijí ode dne 11. května 2005.
Všechna ostatní ustanovení se použijí až poté, co na základě článků uvedených ve druhém pododstavci vstoupí v platnost prováděcí předpisy.
Elektronické celní prohlášení a automatizované systémy pro provádění řízení rizik a pro elektronickou výměnu údajů mezi vstupními, dovozními, vývozními a výstupními celními úřady, jak je uvedeno v článcích 13, 36a, 36b, 36c, 182b, 182c a 182d, však musí být zavedeny do tří let ode dne použitelnosti uvedených článků.
Nejpozději do dvou let ode dne použitelnosti uvedených článků vyhodnotí Komise veškeré žádosti členských států o prodloužení lhůty tří let uvedené ve třetím pododstavci pro elektronické celní prohlášení a automatizované systémy pro provádění řízení rizik a pro elektronickou výměnu údajů mezi celními úřady.
Komise předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě a případně navrhne prodloužení lhůty tří let uvedené ve třetím pododstavci.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. Ve Štrasburku dne 13. dubna 2005. Za Evropský parlament předseda J. P. Borrell Fontelles Za Radu předseda N. Schmit [1] Úř. věst. C 110, 30.4.2004, s. 72.
Nařízení Komise (ES) č. 650/2005
ze dne 28. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 651/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 60/2004, kterým se stanoví přechodná opatření v odvětví cukru z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na Akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 první pododstavec uvedeného aktu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Oddíl 2 nařízení Komise (ES) č. 60/2004 [1] stanoví přechodná opatření k zabránění spekulacím v odvětví cukru v souvislosti s přistoupením České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska ("nové členské státy") k Evropské unii.
Tento oddíl upřesňuje lhůty pro stanovení přebytečných množství cukru, jejich odstranění a pro příslušné důkazy, které musí být poskytnuty buď odpovědnými hospodářskými subjekty nebo dotyčným novým členským státem.
Stanoví také období pro hodnoty, které mají být použity pro výpočet nákladů pro hospodářské subjekty a nové členské státy v případě, že neodstraní přebytečná množství.
(2) Vzhledem ke zpoždění při doručování dodatečných informací o přebytečných množstvích v nových členských státech a času, který je nezbytný pro důkladnou analýzu těchto informací a pro diskuzi s dotyčnými členskými státy, Komise nebyla schopna určit přebytečná množství cukru do 31. října 2004, jak stanoví čl. 6 odst. 1 první pododstavec nařízení (ES) č. 60/2004.
(3) Je třeba patřičně upravit lhůty stanovené nařízením (ES) č. 60/2004, vzhledem k tomu, že je třeba použít informaci vyplývající z odstranění přebytečných množství pro určení dávek z výroby na hospodářský rok 2004/05 do 15. října 2005 a pro rozhodnutí o vyřazení z kvóty do 1. října 2005.
(4) S ohledem na případné závažné finanční důsledky, které by mohly vzniknout pro nový členský stát v případě, že přebytečný cukr nebude náležitě odstraněn, je vhodné rozšířit období pro zaplacení poplatku novými členskými státy na čtyři roky.
(5) Nařízení (ES) č. 60/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Řídící výbor pro cukr nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 60/2004 se mění takto:
1. Článek 6 se mění takto:
a) V odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Nejpozději do 31. května 2005 stanoví Komise postupem podle čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 pro každý nový členský stát množství cukru v nezměněném stavu nebo ve formě zpracovaných výrobků, isoglukosy a fruktosy, která přesahují množství považované dne 1. května 2004 za běžnou zásobu převáděnou do následujícího období a která musejí být na náklady nových členských států z trhu odstraněna."
b) Úvodní věta v odstavci 2 se nahrazuje tímto:
"Nejpozději do 30. listopadu 2005 zajistí dotyčný nový členský stát bez intervence Společenství, že bude z trhu odstraněno množství cukru nebo isoglukosy rovnající se přebytečnému množství uvedenému odstavci 1:"
c) V odstavci 3 se druhý a třetí pododstavec nahrazují tímto:
"Nový členský stát použije tento systém k tomu, aby dotyčné hospodářské subjekty přinutil odstranit z trhu na vlastní náklady množství cukru nebo isoglukosy odpovídající jejich zjištěnému individuálnímu přebytečnému množství.
Dotyčné hospodářské subjekty musí novému členskému státu předložit uspokojivý důkaz, že produkty byly z trhu odstraněny, nejpozději do 30. listopadu 2005.Pokud se tento důkaz nepředloží, bude nový členský stát požadovat částku rovnající se příslušnému množství vynásobenému nejvyššími dovozními cly použitelnými pro dotyčný produkt v období od 1. května 2004 do 30. listopadu 2005, zvýšenou o 1,21 EUR/100 kg ekvivalentu bílého cukru nebo sušiny."
d) Úvodní věta v odst. 4 prvním pododstavci se nahrazuje tímto:
"Pokud jsou cukr nebo isoglukosa odstraněny z trhu podle odst. 2 písm. a), dotyčné hospodářské subjekty předloží nejpozději do 28. února 2006 jako důkaz o vývozu:"
e) V odstavci 4 se čtvrtý pododstavec nahrazuje tímto:
"Vývozní licence uvedená v písmenu a) platí od data vydání do 30. listopadu 2005."
2. Článek 7 se nahrazuje tímto:
"Článek 7
Důkaz o odstranění novými členskými státy
1. Nové členské státy předloží Komisi nejpozději do 31. března 2006 důkaz o tom, že přebytečné množství uvedené v čl. 6 odst. 1 bylo odstraněno z trhu v souladu s čl. 6 odst. 2, a u každé použité metody uvedou odstraněné množství.
2. V případě, že důkaz o odstranění z trhu podle odstavce 1 není předložen pro celé přebytečné množství nebo jeho část, bude se po novém členském státu požadovat částka rovnající se množství, jež nebylo odstraněno, vynásobenému nejvyššími vývozními náhradami platnými v době od 1. května 2004 do 30. listopadu 2005 pro bílý cukr kódu KN 17019910.
Podíl ve výši 25 % z celkové částky bude přidělen do rozpočtu Společenství nejpozději do 31. prosince každého z následujících roků 2006, 2007, 2008 a 2009.
Celková částka se vezme v úvahu pro výpočet dávek z produkce na hospodářský rok 2004/05."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 652/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se pro dodací období 2005/06 stanoví množství povinných dodávek třtinového cukru k dovozu podle protokolu AKT a dohody s Indií
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [2], a zejména na čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví podrobná pravidla pro určování povinných dodávek s nulovým clem pro produkty kódu KN 1701, vyjádřených jako ekvivalent bílého cukru, pro dovozy pocházející ze zemí, které jsou signatáři protokolu AKT a dohody s Indií.
(2) Použití článků 3 a 7 protokolu AKT, článků 3 a 7 dohody s Indií a článků 11 a 12 nařízení (ES) č. 1159/2003 vedlo Komisi k tomu, že stanovila povinné dodávky pro dodací období 2005/06 a pro každou vyvážející zemi, přičemž přihlížela na základě stávajících dostupných informací k rozdílu mezi množstvím povinných dodávek a množstvím skutečně dovezeným během uplynulých dodacích období.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Množství povinných dodávek pro dovoz produktů kódu KN 1701 pocházejících ze zemí, které jsou signatáři protokolu AKT a dohody s Indií, vyjádřená jako ekvivalent bílého cukru, jsou pro dodací období 2005/06 a pro každou dotyčnou vyvážející zemi stanovena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 653/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o udělení dovozních licencí na měsíc duben 2005 telat o hmotnosti nejvýše 80 kg, podaným v rámci celní kvóty dle nařízení (ES) č. 1201/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1201/2004 ze dne 29. června 2004 o otevření a správě celních kvót na telata o hmotnosti nejvýše 80 kilogramů pocházející z Bulharska nebo Rumunska ( 1. července 2004 až 30. června 2005) [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozní licence podané v souladu s čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 1201/2004 se vyhovuje v celém rozsahu.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 654/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o udělení dovozních práv pro dovoz živého skotu o váze 80 až 300 kg, podaným v dubnu 2005 v rámci celní kvóty dle nařízení (ES) č. 1204/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1204/2004 ze dne 29. června 2004 o prováděcích pravidlech pro celní kvóty pro živý skot o váze 80 až 300 kg původem z Bulharska nebo Rumunska (od 1. července 2004 do 30. června 2005) [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozních licencí podaných během dubna 2005 podle čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 1204/2004 se vyhovuje v plném rozsahu.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 655/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 29. dubna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 656/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 657/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty z cukru vyvážené v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kotacemi nebo cenami na světovém trhu s výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, a cenami těchto výrobků ve Společenství, může být vyrovnán vývozní náhradou;
(2) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2], stanoví, že vývozní náhrada na 100 kilogramů výrobků, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001, se rovná základní částce násobené obsahem sacharosy, podle potřeby včetně ostatních cukrů vyjádřených jako sacharosa; obsah sacharosy v dotyčném výrobku se určuje v souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95;
(3) Čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že základní výše náhrady pro sorbózu vyvezenou v nezměněném stavu se musí rovnat základní výši náhrady snížené o jednu setinu použitelné výrobní náhrady podle nařízení Rady (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování výrobních náhrad pro cukr používaný v chemickém průmyslu [3] pro výrobky, jejichž seznam je zahrnut v příloze posledně uvedeného nařízení;
(4) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 se základní výše náhrady za ostatní výrobky, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, vyvážené v nezměněném stavu, musí rovnat jedné setině částky, která na jedné straně bere v úvahu rozdíl mezi intervenční cenou pro bílý cukr pro oblasti Společenství bez deficitu v měsíci, pro který je stanovena základní výše, a cenovými nabídkami nebo cenami bílého cukru na světovém trhu, a na straně druhé z důvodu potřeby vytvořit rovnováhu mezi využitím základních produktů Společenství při výrobě zpracovaných výrobků na vývoz do třetích zemí a využitím produktů třetích zemí dovezených v rámci aktivního zušlechťovacího styku;
(5) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 se použití základní výše může omezit na některé výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení;
(6) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 upravuje stanovení náhrad pro vývoz produktů v nezměněném stavu uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. f), g) a h) uvedeného nařízení; náhrada musí být stanovena na 100 kilogramů sušiny, přičemž se bere v úvahu vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód KN 17023091 a pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 a hospodářské aspekty předpokládaných vývozů; v případě produktů uvedených ve zmíněném čl. 1 písm. f) a g) se náhrada má poskytovat pro produkty, které splňují podmínky článku 5 nařízení (ES) č. 2135/95; pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. h) náhrada se poskytne pouze u těch, které splňují podmínky článku 6 nařízení (ES) č. 2135/95;
(7) Výše uvedených náhrad se musí stanovit každý měsíc, přičemž je lze měnit v intervenčním období;
(8) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení;
(9) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený;
(10) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu;
(11) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je třeba stanovit náhrady pro příslušné produkty v přiměřené výši;
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. d), f), g) a h) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážených v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 658/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 24. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 24. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 40,487 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 659/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 26. dubna 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 26. dubna 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 660/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 26. dubna 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 26. dubna 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 31,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 661/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné na některé mléčné výrobky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 15. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 písm. a), b), c), d), e) a g) uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kg pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) V případě některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, však existuje nebezpečí, že pokud se vysoké sazby náhrad stanoví s předstihem, může to ohrozit závazky přijaté ohledně těchto náhrad.
Aby se tomuto nebezpečí předešlo, je nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by se tím však bránilo uzavírání dlouhodobých smluv.
Dosažení obou těchto cílů by mělo umožnit právě stanovení zvláštních sazeb náhrad pro účel stanovení náhrad předem.
(5) Podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1520/2000 je třeba při stanovení sazby náhrad přihlédnout v patřičných případech k produkčním náhradám, podporám a dalším opatřením s rovnocenným účinkem, použitelným ve všech členských státech podle nařízení o společné organizaci trhu s daným výrobkem, na základní produkty uvedené v příloze A k uvedenému nařízení nebo na výrobky postavené na roveň.
(6) Podle čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 se podpora poskytuje na odstředěné mléko vyrobené ve Společenství a zpracované na kasein a kaseináty, pokud toto mléko a kasein nebo kaseináty z něho vyrobené splňují určité podmínky.
(7) Nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [3], stanoví, že máslo a smetanu za snížené ceny je třeba poskytnout k dispozici odvětvím, která vyrábějí určité zboží.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a v článku 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví ve výši uvedené v příloze k tomuto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 662/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné u některých produktů v odvětví cukru vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a), c), d), f), g) a h) uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě, že se tyto produkty vyvážejí ve formě zboží uvedeného v příloze V uvedeného nařízení. Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 1260/2001.
(2) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kg pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(3) Čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro daný produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(4) Náhrady stanovené tímto nařízením lze stanovit předem, neboť v současnosti není možné odhadnout situaci na trzích v příštích několika měsících.
(5) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a čl. 1 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 663/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 14 odst. 3,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízní,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství, produktů uvedených v čl. 1 každého z uvedených nařízení, mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy předchozím stanovením vysokých sazeb náhrad.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) V důsledku dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovin ze Společenství do Spojených států, schválené rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4] je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 4 odst. 3 a 5 nařízení (ES) č. 1520/2000 musí být stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], pro dotčený základní produkt, platnou během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Oprava přílohy nařízení Komise (ES) č. 663/2005 ze dne 28. dubna 2005, kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
(Úřední věstník Evropské unie L 108 ze dne 29. dubna 2005)
Příloha na straně 27 se nahrazuje touto přílohou:
Nařízení Komise (ES) č. 664/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Na základě článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95 musí být náhrady stanoveny se zřetelem na situaci a na vývojové perspektivy, jednak co se týče dostupného množství obilovin, rýže a zlomkové rýže a jejich ceny na trhu Společenství, a také co se týče cen obilovin, rýže, zlomkové rýže a produktů z obilovin na světovém trhu.
Na základě týchž článků je rovněž důležité zajistit vyváženou situaci a přirozený vývoj cen a obchodu na trzích s obilovinami a rýží.
Zároveň je třeba vzít v úvahu ekonomický aspekt zamýšlených vývozů a potřebu vyhnout se narušení trhu Společenství.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [3] o dovozním a vývozním režimu produktů zpracovaných z obilovin a rýže, stanovuje v článku 4 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady pro tyto produkty.
(4) Přidělenou náhradu pro určité zpracované produkty je třeba odstupňovat podle obsahu popelovin, surových vláken, slupek, bílkovin, tuků nebo škrobu; tento obsah je dobrým ukazatelem množství základního produktu skutečně obsaženého ve zpracovaném produktu.
(5) U hlíz manioku a jiných kořenových plodin a tropických hlízovitých plodin, jakož i jejich mouček, nyní ekonomický aspekt případných vývozů, zejména vzhledem k povaze a původu těchto produktů, nevyžaduje stanovení vývozních náhrad.
U některých produktů zpracovaných z obilovin se nyní vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nevyžaduje stanovení vývozní náhrady.
(6) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou mít za následek potřebu rozlišit náhradu poskytovanou pro určité produkty podle jejich místa určení.
(7) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(8) Některé produkty zpracované z kukuřice mohou projít tepelným zpracováním, což by mohlo vést k tomu, že by byla poskytnuta náhrada, která neodpovídá kvalitě produktu.
Je tedy nutné upřesnit, že se na tyto produkty, které obsahují předželatinovaný škrob, možnost poskytnutí vývozní náhrady nevztahuje.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1784/2003 a v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 3072/95 podléhající nařízení (ES) č. 1518/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 665/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro krmné směsi z obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1517/95 ze dne 29. června 1995 o prováděcích pravidlech k nařízení (ES) č. 1784/2003, co se týče dovozního a vývozního režimu pro krmné směsi z obilovin a kterým se mění nařízení (ES) č. 1162/95 o zvláštních prováděcích pravidlech k režimu dovozních a vývozních licencí pro obiloviny a rýži [2], stanovuje v článku 2 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady poskytované pro tyto produkty.
(3) Při tomto výpočtu musí být vzat v úvahu také obsah produktů z obilovin.
Za účelem zjednodušení by náhrada měla být vyplácena pro dvě kategorie "produktů z obilovin", totiž kukuřici, nejběžněji používanou obilovinu pro výrobu krmných směsí určených na vývoz, a produkty z kukuřice na jedné straně a pro jiné obiloviny na straně druhé; druhá kategorie zahrnuje libovolné produkty z obilovin kromě kukuřice a produkty vyrobené z kukuřice.
Náhrada musí být poskytnuta pro množství produktů obilovin obsažené v daném krmivu.
(4) Výše náhrady musí zohlednit možnosti a podmínky prodeje těchto produktů na světovém trhu, potřebu zamezit narušení trhu Společenství a ekonomický aspekt vývozu.
(5) S ohledem na současnou situaci na trhu s obilovinami, především na vyhlídky v oblasti dodávek, je třeba zrušit vývozní náhrady.
(6) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro krmné směsi uvedené v nařízení (ES) č. 1784/2003 a podléhající nařízení (ES) č. 1517/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 666/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 0,00 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 10,85 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 667/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 798/2004, kterým se obnovují omezující opatření vůči Barmě/Myanmaru
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 798/2004 ze dne 26. dubna 2004, kterým se obnovují omezující opatření vůči Barmě/Myanmaru [1], a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha II nařízení (ES) č. 798/2004 obsahuje seznam příslušných orgánů, které jsou pověřeny specifickými úlohami souvisejícími s prováděním uvedeného nařízení.
12 písm. a) nařízení (ES) č. 798/2004 se Komise zmocňuje měnit přílohu II na základě informací poskytnutých členskými státy.
Belgie, Maďarsko, Nizozemsko a Švédsko informovaly Komisi o změnách týkajících se jejich příslušných orgánů.
Proto je třeba změnit přílohu II nařízení (ES) č. 798/2004.
(2) Příloha III nařízení (ES) č. 798/2004 uvádí seznam osob, na které se vztahují finanční omezující opatření stanovená v článku 6 uvedeného nařízení.
(3) Příloha IV nařízení (ES) č. 798/2004 uvádí seznam barmských podniků ve vlastnictví státu, na které se vztahují omezující opatření stanovená v článku 8a uvedeného nařízení.
(4) Podle čl. 12 písm. b) nařízení (ES) č. 798/2004 se Komise zmocňuje měnit přílohy III a IV na základě rozhodnutí přijatých v souvislosti s přílohami I a II společného postoje 2004/423/SZBP [2] o obnovení omezujících opatření vůči Barmě/Myanmaru.
(5) Společný postoj 2005/340/SZBP [3] mění přílohy I a II společného postoje 2004/423/SZBP. Přílohy III a IV nařízení (ES) č.
798/2004 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy II, III a IV nařízení (ES) č. 798/2004 se nahrazují přílohami I, II a III tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 668/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 22. do 28. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1757/2004 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 18,99 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 669/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro oves v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1565/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 ze dne 3. září 2004 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro oves ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2004/05 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýcarska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 by měla být stanovena maximální náhrada.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 22. do 28. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1565/2004 se maximální vývozní náhrada pro oves stanovuje na 32,95 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 670/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 22. do 28. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 5,89 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 671/2005
ze dne 28. dubna 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 2277/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 22. do 28. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 2277/2004 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 27,47 EUR/t pro maximální celkové množství 20000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 672/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u kukuřice v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 487/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 487/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené z třetích zemí do Portugalska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3], může Komise rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá maximálnímu snížení dovozního cla, nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 22. do 28. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení stanoveného v nařízení (ES) č. 487/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 26,48 EUR/t pro celkové maximální množství 43100 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 673/2005
ze dne 25. dubna 2005
o stanovení dodatečných cel na dovoz některých produktů pocházejících ze Spojených států amerických
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Orgán pro řešení sporů (dále jen "DSB") Světové obchodní organizace (dále jen "WTO") dne 27. ledna 2003 přijal zprávu Odvolacího orgánu [1] a zprávu skupiny odborníků [2], jak byla potvrzena zprávou Odvolacího orgánu, se zjištěním, že zákon o kompenzaci trvajícího dumpingu a subvencí (Continued Dumping and Subsidy Offset Act, dále jen "CDSOA") je neslučitelný se závazky USA podle dohod WTO.
(2) Vzhledem k tomu, že USA neuvedly své právní předpisy do souladu s uvedenými dohodami, Společenství požádalo DSB o povolení pozastavit vůči USA používání celních koncesí a souvisejících závazků podle Všeobecné dohody o clech a obchodu (dále jen "GATT") z roku 1994 [3].
USA podaly námitku proti rozsahu pozastavení celních koncesí a souvisejících závazků a záležitost byla předložena k rozhodčímu řízení.
(3) Rozhodce dne 31. srpna 2004 určil, že zrušení nebo zmenšení výhod způsobené každoročně Společenství představuje 72 % částek vyplacených podle CDSOA, týkajících se antidumpingových a vyrovnávacích cel zaplacených za dovozy ze Společenství v posledním roce, za který v té době byly k dispozici údaje, jak je zveřejnily orgány USA.
Rozhodce dospěl k závěru, že pozastavení koncesí nebo jiných závazků ze strany Společenství ve formě uložení dodatečných dovozních cel nad základní sazbu cla na seznam produktů pocházejících z USA s celkovou roční hodnotou obchodu nepřekračující výši zrušení nebo zmenšení výhod by bylo v souladu s pravidly WTO.
DSB v souladu s rozhodnutím rozhodce udělil dne 26. listopadu 2004 povolení pozastavit vůči USA používání celních koncesí a souvisejících závazků podle GATT z roku 1994.
(4) Vyplacené částky podle CDSOA v posledním roce, za který jsou údaje k dispozici, se týkají rozdělení antidumpingových a vyrovnávacích cel vybraných v průběhu rozpočtového roku 2004 (od 1. října 2003 do 30. září 2004).
Na základě údajů zveřejněných Úřadem Spojených států amerických pro cla a ochranu hranic je výše zrušení nebo zmenšení výhod pro Společenství vypočtena na částku 27,81 miliónů USD.
Společenství proto může pozastavit používání celních koncesí vůči USA v odpovídající výši.
Dopad 15 % dodatečného valorického dovozního cla na dovoz produktů uvedených v příloze I, pocházejících z USA, představuje v průběhu jednoho roku hodnotu obchodu, která nepřesahuje 27,81 miliónů USD.
Ve vztahu k těmto produktům by Společenství mělo pozastavit od 1. května 2005 používání svých celních koncesí vůči USA.
(5) Jestliže nebudou rozhodnutí a doporučení DSB nadále plněna, měla by Komise každoročně upravit rozsah pozastavení podle úrovně zrušení nebo zmenšení výhod, které v daném období způsobí CDSOA Společenství.
Komise by měla upravit seznam v příloze I nebo sazbu dodatečných dovozních cel tak, aby dopad dodatečných cel na dovoz vybraných produktů z USA představoval v průběhu jednoho roku hodnotu obchodu nepřesahující výši zrušení nebo zmenšení výhod.
(6) Komise by měla dodržovat následující kritéria:
a) Komise by měla změnit sazbu dodatečných dovozních cel, pokud nelze rozsah pozastavení upravit na úroveň zrušení nebo zmenšení výhod doplněním produktů do seznamu v příloze I nebo jejich odstraněním z tohoto seznamu.
Jinak by Komise měla doplnit produkty do seznamu v příloze I, pokud se rozsah pozastavení zvýší, nebo produkty z tohoto seznamu odstranit, pokud se rozsah pozastavení sníží.
b) Jestliže se produkty doplňují, měla by Komise automaticky vybírat produkty ze seznamu v příloze II podle pořadí, ve kterém jsou produkty uvedeny.
Následně by Komise měla rovněž změnit seznam v příloze II odstraněním produktů, které doplnila do seznamu v příloze I.
c) Jestliže se produkty odstraňují, měla by Komise nejprve odstranit produkty, které byly do seznamu v příloze I doplněny následně.
Teprve poté by Komise měla odstranit produkty, které jsou na seznamu v příloze I uvedeny v současné době, a to podle pořadí na tomto seznamu.
(7) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [4].
(8) Aby se zabránilo obcházení dodatečného cla, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost dnem vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Celní koncese a související závazky Společenství podle GATT z roku 1994 se pozastavují pro produkty pocházející ze Spojených států amerických, uvedené v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
Na produkty pocházející ze Spojených států amerických, uvedené v příloze I tohoto nařízení, se ukládá dodatečné valorické clo ve výši 15 % ke clům uplatňovaným podle nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [5].
Článek 3
1. Komise každý rok upraví rozsah pozastavení podle úrovně zrušení nebo zmenšení výhod způsobeného Společenství v daném období zákonem Spojených států amerických o kompenzaci trvajícího dumpingu a subvencí (Continued Dumping and Subsidy Offset Act, CDSOA).
Komise změní sazby dodatečných cel nebo seznam v příloze I za těchto podmínek:
a) úroveň zrušení nebo zmenšení výhod se rovná 72 % částek vyplacených podle CDSOA, týkajících se antidumpingových a vyrovnávacích cel zaplacených za dovozy ze Společenství v posledním roce, za který v té době byly k dispozici údaje, jak je zveřejnily orgány USA;
b) změna se provede tak, aby účinek dodatečného dovozního cla na dovoz vybraných produktů pocházejících z USA představoval v průběhu jednoho roku hodnotu obchodu nepřesahující úroveň zrušení nebo zmenšení výhod;
c) s výjimkou okolností uvedených v písmeni e), zvýší-li se rozsah pozastavení, doplní Komise produkty do seznamu v příloze I. Tyto produkty vybere ze seznamu v příloze II podle pořadí v uvedeném seznamu;
d) s výjimkou okolností uvedených v písmeni e), sníží-li se rozsah pozastavení, produkty se ze seznamu v příloze I odstraní.
Komise nejprve odstraní produkty, které jsou v současné době na seznamu v příloze II a které byly do seznamu v příloze I doplněny následně.
Teprve poté Komise odstraní produkty, které jsou v současné době na seznamu v příloze I, a to podle pořadí na tomto seznamu;
e) Komise změní sazbu dodatečného cla, pokud nelze rozsah pozastavení upravit na úroveň zrušení nebo zmenšení výhod doplněním produktů do seznamu v příloze I nebo jejich odstraněním z tohoto seznamu.
2. Doplňují-li se produkty na seznam v příloze I, změní Komise současně seznam v příloze II tak, že z něj tyto produkty odstraní.
Pořadí produktů zbývajících na seznamu v příloze II se nemění.
3. Rozhodnutí podle tohoto článku se přijmou postupem podle čl. 4 odst. 2.
Článek 4
1. Komisi je nápomocen výbor.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 5
Původ jakýchkoli produktů, na které se vztahuje toto nařízení, se určí v souladu s nařízením (EHS) č. 2913/92.
Článek 6
1. Dodatečné clo se nevztahuje na produkty uvedené v příloze I, na které byla před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost vydána dovozní licence s osvobozením od cla nebo snížením cla.
2. Dodatečné clo se nevztahuje na produkty uvedené v příloze I, u kterých lze prokázat, že ke dni použitelnosti tohoto nařízení byly na cestě do Společenství a jejichž místo určení nelze změnit.
3. Dodatečné clo se nevztahuje na produkty uvedené v příloze I, které jsou podle nařízení Rady (EHS) č. 918/83 ze dne 28. března 1983 o systému Společenství pro osvobození od cla [6] osvobozeny od dovozního cla.
4. Produkty uvedené v příloze I lze propustit do celního režimu "přepracování pod celním dohledem" podle čl. 551 odst. 1 prvního pododstavce nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [7], pouze v případě, že Výbor pro celní kodex přezkoumal hospodářské podmínky, ledaže jsou produkty a operace uvedeny v příloze 76 části A uvedeného nařízení.
Článek 7
Rada rozhodne kvalifikovanou většinou na návrh Komise o zrušení tohoto nařízení, jakmile Spojené státy americké plně provedou doporučení Orgánu pro řešení sporů WTO.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 674/2005
ze dne 29. dubna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 675/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 676/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se stanoví opravná částka použitelná při poskytování náhrady pro obiloviny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci, uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle jejich místa určení.
(4) Opravnou částku je třeba stanovit zároveň s náhradou a dle stejného postupu, přičemž je možné ji v období mezi dvěma stanoveními změnit.
(5) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se stanovuje dle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 677/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro slad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory stanovené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995 o určitých prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Náhradu použitelnou pro slad je třeba vypočítat s ohledem na množství obilovin nezbytné k výrobě uvažovaných produktů.
Tato množství byla stanovena nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle země jejich určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto předpisů v současné situaci na trzích s obilovinami, zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1784/2003 se stanovují ve výši uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 678/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se stanoví opravná částka pro poskytnutí náhrady u sladu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravnou částku uvedenou v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003, použitelnou pro předem stanovené vývozní náhrady pro slad, je třeba stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 679/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se stanoví náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže určené pro potravinovou pomoc Společenství a vnitrostátní potravinovou pomoc
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1] a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení Rady (EHS) č. 2681/74 ze dne 21. října 1974, týkající se financování výdajů vzniklých v souvislosti s dodávkou zemědělských produktů jako potravinové pomoci [3] ze strany Společenství, stanoví, že část výdajů odpovídající dle pravidel Společenství vývozním náhradám pro dané produkty je třeba naúčtovat Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu, oddělení záruk.
(2) Za účelem jednoduššího stanovení a řízení rozpočtu pro opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci a ve snaze informovat členské státy o míře účasti Společenství na financování vnitrostátních opatření potravinové pomoci je třeba určit výši náhrad poskytovaných pro tato opatření.
(3) Obecná a prováděcí pravidla stanovená článkem 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článkem 13 nařízení (ES) č. 3072/95 pro vývozní náhrady jsou přiměřeně použitelná pro výše uvedená opatření.
(4) Specifická kritéria, která je třeba vzít v úvahu při výpočtu vývozní náhrady pro rýži, jsou definována v článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
U vnitrostátních opatření a opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci prováděných v rámci mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i v rámci ostatních opatření Společenství ve formě bezplatných dodávek, se náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže stanovují podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 680/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se zahajuje nabídkové řízení č. 54/2005 ES na prodej vinného alkoholu určeného pro nová průmyslová použití
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména článek 33 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu [2], stanoví mimo jiné pravidla pro odbyt alkoholu, který byl získán destilací podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 a je v zásobách intervenčních agentur.
(2) Je třeba zahájit v souladu s článkem 80 nařízení (ES) č. 1623/200 nabídková řízení na prodej vinného alkoholu pro nová průmyslová použití s cílem snížit zásoby vinného alkoholu ve Společenství a umožnit provedení menších průmyslových projektů nebo zpracování takového alkoholu na zboží určené k vývozu pro průmyslové využití.
Vinný alkohol původem ze Společenství, který je uskladněn v členských státech, se skládá z množství získaných destilací podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999.
(3) Od 1. ledna 1999 podle nařízení Rady (ES) č. 2799/98 ze dne 15. prosince 1998 o agromonetární úpravě pro euro [3] musejí být prodejní ceny a jistoty vyjádřené v eurech a platby musejí být prováděny v eurech.
(4) Je třeba stanovit minimální ceny pro podávání nabídek, rozdělené podle typu konečného použití.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zahajuje se nabídkové řízení č. 54/2005 ES na prodej vinného alkoholu pro nová průmyslová použití.
Alkohol pochází z destilace podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 a je ve skladech francouzské intervenční agentury.
K prodeji je nabízeno 130000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových.
Čísla nádob, místa uskladnění a objem alkoholu o 100 % objemových v každé nádobě jsou podrobně uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Prodej se uskuteční v souladu s články 79, 81, 82, 83, 84, 85, 95, 96, 97, 100 a 101 nařízení (ES) č. 1623/2000 a článkem 2 nařízení (ES) č. 2799/98.
Článek 3
1. Nabídky se doručí intervenční agentuře, v níž je uskladněn dotyčný alkohol:
Onivins-Libourne, Délégation nationale
17, avenue de la Ballastière, boîte postale 231
F-33505 Libourne Cedex
tel.: (33-5) 57 55 20 00
telex: 57 20 25
fax: (33-5) 57 55 20 59
nebo se zašlou na její adresu doporučeným dopisem.
2. Nabídky se předkládají ve dvou zapečetěných obálkách, přičemž je na vnitřní obálce uvedeno "Nabídka v rámci nabídkového řízení č.
54/2005 ES pro nová průmyslová použití" a na vnější obálce je uvedena adresa dotyčné intervenční agentury.
3. Nabídky musejí být intervenční agentuře doručeny nejpozději dne 17. května 2005 ve 12:00 hodin bruselského času.
4. Ke všem nabídkám musí být přiložen doklad o složení nabídkové jistoty 4 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových u dotyčné intervenční agentury.
Článek 4
Minimální ceny, které lze nabídnout, jsou 10,30 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových, který je určen k výrobě pekařského droždí, 26 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových, který je určen k výrobě chemických produktů aminového a chlorového typu na vývoz, 32 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových, který je určen k výrobě kolínské vody na vývoz a 7,5 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových, který je určen pro jiné průmyslové použití.
Článek 5
Formální požadavky na odběr vzorků jsou stanoveny v článku 98 nařízení (ES) č.
1623/2000. Cena vzorků je 10 EUR na litr.
Intervenční agentura poskytne veškeré nezbytné informace o vlastnostech alkoholu nabízeného k prodeji.
Článek 6
Jistota za řádné provedení činí 30 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 681/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1973/2004, pokud jde o podmínky obdržení plateb na plochu za len pěstovaný na vlákno
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [1], a zejména na čl. 110 druhý pododstavec první odrážku bod iii) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení komise (ES) č. 1973/2004 ze dne 29. října 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ohledně režimů podpor stanovených v hlavě IV a IVa uvedeného nařízení a ohledně využití půdy vyjmuté pro pěstování surovin [2], stanoví mimo jiné podmínky pro platby na plochu za len pěstovaný na vlákno.
1 písm. b) bodu i) nařízení (ES) č. 1973/2004 je použití odrůd osiva uvedených v příloze V uvedeného nařízení podmínkou pro obdržení plateb na plochu za len pěstovaný na vlákno.
V rámci spojených plateb stanovených nařízením (ES) č. 1782/2003 však tato podmínka pro způsobilost není oprávněná vzhledem k tomu, že částka za hektar pro spojené platby za len pěstovaný na vlákno a pro ostatní plodiny na orné půdě je totožná.
Systém oddělených plateb nezahrnuje žádné ustanovení, které by se týkalo seznamu odrůd lnu.
V zájmu zjednodušení je proto vhodné tuto podmínku zrušit.
(3) Nařízení (ES) č. 1973/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 1973/2004 se uplatňuje pro žádosti o podporu týkající se hospodářských roků počínaje dnem 1. ledna 2005, mělo by se toto nařízení použít od stejného data.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1973/2004 se mění takto:
1. V čl. 56 odst. 1 písm. b) se zrušuje bod i).
2. Příloha V se zrušuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 682/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 162. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 162. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 683/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 162. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 162. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 684/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka v 81. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 uvedeného nařízení se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
Výše jistoty složené na zpracování se určuje s ohledem na rozdíl mezi tržní cenou sušeného odstředěného mléka a minimální prodejní cenou.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být minimální prodejní cena stanovena na níže určené úrovni a měla by být stanovena příslušná jistota za zpracování.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní cena a jistota za zpracování pro 81. dílčí nabídkové řízení prováděné podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek skončila dnem 26. dubna 2005, se stanovují takto:
—minimální prodejní cena: _BAR_ 195,24 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za zpracování: _BAR_ 35,00 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 685/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 334. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 334. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 60,6 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 67 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 686/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 18. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 18. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 26. dubna 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 275 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 30. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 687/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka pro 17. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 17. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 26. dubna 2005, se stanovuje minimální prodejní cena odstředěného mléka ve výši 195,50 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 30. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 688/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 1. května 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 689/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se pro období od 1. do 31. května 2005 stanoví produkční náhrada pro bílý cukr používaný v chemickém průmyslu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 pátou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že může být rozhodnuto poskytnout produkční náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) a písm. f) uvedeného nařízení, pro sirupy uvedené v písm. d) uvedeného odstavce, jakož i pro chemicky čistou fruktózu (levulózu) kódu KN 17025000 jako meziprodukt, pokud se tyto produkty nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 23 odst. 2 Smlouvy a používají se k výrobě určitých výrobků chemického průmyslu;
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování produkční náhrady pro některé výrobky z odvětví cukru používané v chemickém průmyslu [2], stanoví, že tyto náhrady jsou určovány v závislosti na náhradě stanovené pro bílý cukr.
(3) Článek 9 nařízení (ES) č. 1265/2001 stanoví, že produkční náhrada pro bílý cukr se stanovuje měsíčně na období od prvního dne každého měsíce.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkční náhrada pro bílý cukr uvedená v článku 4 nařízení (ES) č. 1265/2001 se stanoví ve výši 31,805 EUR/100 kg netto na období od 1. do 31. května 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 690/2005
ze dne 29. dubna 2005,
kterým se stanoví maximální náhrada pro vývoz celoomleté dlouhozrnné rýže B do určitých třetích zemí v souvislosti s nabídkovým řízením zahájeným nařízením (ES) č. 2032/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2032/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise(EHS) č. 584/75 [3], může Komise na základě předložených nabídek a v souladu s postupem uvedeným v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout o stanovení maximální vývozní náhrady. Při stanovení této náhrady je nutné přihlédnout ke kritériím uvedeným v článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003. Vyberou se nabídky všech uchazečů, které se rovnají maximální vývozní náhradě nebo jsou nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií na současnou situaci na trhu dané rýže vede ke stanovení maximální vývozní náhrady ve výši uvedené v článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na základě nabídek předložených mezi dny 25. až 28. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2032/2004 se maximální vývozní náhrada pro celoomletou dlouhozrnnou rýži B určenou pro vývoz do určitých třetích zemí stanoví na 57,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 691/2005
ze dne 29. dubna 2005
o nabídkách podaných na vývoz omleté kulatozrnné, střednězrnné a dlouhozrnné rýže A určené k vývozu do určitých třetích zemí v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2031/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1] a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2031/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na stanovení vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (EHS) č. 584/75 [3], může Komise podle postupu stanoveného v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 a na základě předložených nabídek rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v čl. 14, odst. 4 nařízení (ES) č. 1785/2003 by maximální náhrada neměla být stanovena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 25. až 28. dubna 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhrady pro omletou kulatozrnnou, střednězrnnou a dlouhozrnnou rýži A určenou pro vývoz do určitých třetích zemí, které bylo zahájeno nařízením (ES) č. 2031/2004, nebudou učiněny další kroky.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 692/2005
ze dne 28. dubna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2605/2000 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých elektronických vah pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PLATNÁ OPATŘENÍ
(1) V současné době platná opatření týkající se dovozu některých elektronických vah pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR") do Společenství jsou konečná antidumpingová cla uložená nařízením Rady (ES) č. 2605/2000 [2].
Na základě stejného nařízení byla antidumpingová cla uložena také na dovozy elektronických vah pocházejících z Tchaj-wanu a Korejské republiky.
B. SOUČASNÉ ŠETŘENÍ
1. Žádost o přezkum
(2) Po uložení konečných antidumpingových cel na dovoz elektronických vah z ČLR obdržela Komise od dvou spřízněných čínských společností, Shanghai Excell M&E Enterprise Co. Ltd. a Shanghai Adeptech Precision Co. Ltd. (dále jen "žadatel"), žádost, aby podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení zahájila přezkum nařízení (ES) č. 2605/2000 pro "nového vývozce". Žadatel prohlásil, že není spojen s žádnými vyvážejícími výrobci v ČLR, na něž se vztahují platná antidumpingová opatření týkající se elektronických vah. Dále tvrdil, že během původního období šetření (tj. od 1. září 1998 do 31. srpna 1999) elektronické váhy do Společenství nevyvážel, ale zahájil jejich vývoz do Společenství až po skončení šetření.
2. Zahájení přezkumu pro "nového vývozce"
(3) Komise prozkoumala důkazy předložené žadatelem a považovala je za dostatečné pro zahájení přezkumu v souladu s čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem a poté, co byla příslušnému výrobnímu odvětví Společenství dána možnost vyjádřit se, zahájila Komise nařízením (ES) č. 1408/2004 přezkum nařízení (ES) č. 2605/2000 v souvislosti s žadatelem a zahájila šetření.
(4) Na základě nařízení Komise, kterým byl zahájen přezkum, bylo zrušeno antidumpingové clo ve výši 30,7 % uložené nařízením (ES) č. 2605/2000 na dovozy elektronických vah vyráběných žadatelem. Zároveň bylo na základě čl. 14 odst. 5 základního nařízení uloženo celním orgánům, aby podnikly příslušné kroky pro evidenci těchto dovozů.
3. Dotyčný výrobek
(5) Výrobek, kterého se týká současný přezkum, je stejný jako výrobek v šetření, které vedlo k uložení platných opatření na dovozy elektronických vah pocházejících z ČLR (dále jen "původní šetření"), tj. elektronické váhy pro použití v maloobchodě s maximálním zatížením nejvýše 30 kg, s digitálním displejem uvádějícím hmotnost, jednotkovou cenu a cenu, která má být zaplacena (bez ohledu na to, zda mají nebo nemají zařízení na tisk těchto údajů), obvykle prohlašované pod kódem KN ex84238150 (kód TARIC 8423815010) a pocházející z ČLR.
4. Dotčené strany
(6) Komise oficiálně uvědomila žadatele a zástupce vyvážející země o zahájení přezkumu.
Dotčené strany dostaly možnost písemně se vyjádřit a účastnit se slyšení.
(7) Komise také žadateli zaslala formulář žádosti o status tržního hospodářství a dotazník a obdržela odpovědi ve stanovených termínech.
Komise vyhledala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné pro zjištění dumpingu, včetně určení, zda lze žadateli přiznat status tržního hospodářství, a provedla inspekční návštěvu v prostorách žadatele.
5. Období šetření
(8) Šetření dumpingu se zaměřilo na období od 1. července 2003 do 30. června 2004 (dále jen "období šetření").
C. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
1. Uznání za "nového vývozce"
(9) Šetření potvrdilo, že žadatel nevyvážel dotyčný výrobek během původního období šetření a že začal vyvážet do Společenství až po skončení tohoto období.
(10) Žadatel byl dále schopen doložit, že není spojen s žádnými vývozci ani výrobci v ČLR, kteří podléhají platným antidumpingovým opatřením, jež se týkají dovozů elektronických vah pocházejících z ČLR.
(11) V této souvislosti se tedy potvrdilo, že by žadatel měl být považován za "nového vývozce" podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
2. Status tržního hospodářství
(12) Na základě čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se v rámci antidumpingových šetření dovozů pocházejících z ČLR běžná hodnota určuje v souladu s odstavci 1 až 6 uvedeného článku u těch výrobců, kteří splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, tj. pokud se prokáže, že v souvislosti s výrobou a prodejem obdobného výrobku převládají podmínky tržního hospodářství. Uvedená kritéria lze shrnout takto:
- obchodní rozhodnutí se přijímají jako reakce na tržní signály bez významných zásahů státu a náklady odrážejí tržní hodnoty,
- firmy mají jeden jasně definovaný soubor základních účetních záznamů, které jsou podrobovány nezávislému auditu v souladu s mezinárodními účetními standardy (IAS) a používají se pro všechny účely,
- ze systému netržního hospodářství se nepřenášejí žádné deformace,
- zákony o bankrotech a majetkové zákony zaručují stabilitu a právní jistotu,
- kurzové převody se provádějí podle tržních kurzů.
(13) Žadatel požádal o status tržního hospodářství podle čl. 2 odst.
7 písm. b) základního nařízení. Společenství vždy důsledně postupuje tak, že zkoumá, zda podmínky pro přiznání tohoto statusu splňuje skupina spřízněných společností jako celek.
Společnosti Shanghai Adeptech Precision Co. Ltd a Shanghai Excell M&E Enterprise Co.
Ltd tedy byly vyzvány, aby vyplnily formulář žádosti o udělení statusu tržního hospodářství. Obě společnosti vrátily vyplněný formulář ve stanoveném termínu.
(14) Komise vyhledala všechny informace, které považovala za potřebné, a ověřila všechny informace uvedené v žádostech o udělení statusu tržního hospodářství v prostorách dotčených společností.
(15) Byl učiněn závěr, že žadateli by neměl být přiznán status tržního hospodářství na základě toho, že uvedené dvě spřízněné čínské společnosti nesplňují první dvě kritéria vymezená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(16) Pokud jde o první kritérium, zakladatelská smlouva jednoho ze dvou spřízněných čínských výrobců dovoluje jeho státem kontrolovanému partnerovi, který v této společnosti nevlastní majetkový podíl a podle tvrzení žadatele hraje pouze úlohu pronajímatele budov a pozemků, aby požadoval odškodnění v případě, že společnost nedosáhne svých cílů v oblasti výroby, tržeb a zisku.
Kromě toho byl pro uznání budov za dlouhodobá aktiva a zahájení amortizace užívacích práv k pozemkům nutný souhlas místních úřadů.
Jeden z čínských výrobců navíc nikdy neplatil nájemné za užívací práva k pozemkům a měl prospěch z bankovních záruk, které mu zdarma poskytla třetí strana.
Za těchto okolností a vzhledem k tomu, že společnost nemohla prokázat, že její obchodní rozhodnutí reagují na tržní signály, odrážejí tržní hodnoty a nejsou ovlivňována významnými státními zásahy, bylo zjištěno, že toto kritérium není splněno.
(17) Co se týče druhého kritéria, bylo zjištěno, že žadatel nedodržuje některé mezinárodní účetní standardy (IAS).
Pokud jde o IAS 1, žadatel porušuje tři základní účetní zásady: akruální bázi účetnictví, prozíravost a přednost obsahu před formou.
Žadatel se dále neřídil standardem IAS 2 ohledně zásob, budovy nebyly zaneseny a odepisovány v souladu s IAS 16 a užívací práva k pozemkům nebyla amortizována podle standardu IAS 38.
Porušován byl konečně i standard IAS 21 týkající se důsledků změn měnových kurzů a IAS 36 týkající se snižování hodnoty aktiv.
Skutečnost, že auditorské zprávy se o většině těchto porušení nezmiňují, svědčí o tom, že audity se neprovádějí v souladu s mezinárodními účetními standardy.
(18) Je také třeba zdůraznit, že již zpráva auditora za finanční rok 2001 o jednom ze dvou spřízněných čínských výrobců konstatovala problémy, pokud jde o zásoby, a auditorské zprávy za finanční roky 2002 a 2003 konstatovaly, že společnost nevytvořila příslušný postup tvorby rezerv na snižování hodnoty aktiv.
Jednalo se tedy o opakující se problémy, na které auditor bezvýsledně upozorňoval každý rok.
To je další skutečnost zřetelně svědčící o tom, že účetnictví žadatele není spolehlivé.
(19) Jak žadatel, tak příslušné výrobní odvětví Společenství dostaly možnost vyjádřit se k uvedeným zjištěním.
Po konzultaci s poradním výborem bylo žadateli sděleno, že mu nemůže být udělen status tržního hospodářství.
Výrobní odvětví Společenství nevzneslo žádné připomínky.
Žadatel tvrdil, že není vystaven státním zásahům, že jeho náklady odrážejí tržní hodnoty a že výše uvedené mezinárodní účetní standardy nejsou v jeho případě použitelné.
(20) Konkrétně jeden z obou spřízněných čínských výrobců prohlašoval, že nárok na odškodnění v souvislosti s výkonností společnosti je obvyklou součástí dohody o společném podniku za podmínek tržního hospodářství.
Druhý výrobce zase považuje za normální, když je společnost po určité období osvobozena od placení nájemného ve fázi výstavby projektu.
Konečně se také domnívá, že odepisování budov a amortizace práv k užívání pozemků nejsou problémy specifické pro danou společnost a že čínským úřadům z toho nevzniká žádný prospěch.
(21) Tyto argumenty bylo třeba odmítnout.
Za prvé, ačkoli samotná existence společného podniku jako v současném šetření nesvědčí o státních zásazích, zakladatelská smlouva v tomto případě obsahuje mechanismy, které státní zásahy umožňují.
Konkrétně jde o to, že právo čínského partnera (tj. místních úřadů) požadovat odškodnění není omezeno na případy neplacení nájemného.
Práva čínského partnera jsou tedy širší než práva pouhého pronajímatele.
Za druhé, stát měl nárok na nájemné za první roky provozu.
Jakékoli osvobození od této platební povinnosti mělo být uvedeno ve smlouvě.
A konečně, skutečnost, kterou žadatel připustil, že odepisování budov a amortizace práv k užívání pozemků nejsou určovány samotnými společnostmi, dále posiluje závěr, že do obchodních rozhodnutí žadatele mohl významně zasahovat stát.
(22) Hlavním argumentem žadatele, pokud jde o druhé kritérium, bylo tvrzení, že účetní v ČLR obecně nepoužívají mezinárodní účetní standardy.
Žadatel připustil, že se jimi neřídí, ale domníval se, že standardy IAS zmiňované Komisí nebyly v období šetření použitelné.
Bylo nicméně zjištěno, že všechny předpisy IAS uvedené v 17. bodě odůvodnění byly v období šetření v platnosti.
(23) Ve svých připomínkách ke konečnému zveřejnění žadatel argumentoval, že rozhodnutí neudělit dvěma spřízněným čínským výrobcům status tržního hospodářství nebylo přijato ve lhůtě tří měsíců od zahájení šetření, jak je stanoveno v čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení. Podle žadatele měla tato skutečnost vliv na rozhodnutí Komise neověřovat informace poskytnuté některými jeho spřízněnými společnostmi a výrobcem v analogické zemi, což mělo nepříznivý dopad na výsledek šetření.
(24) Pokud jde o argumentaci tříměsíční lhůtou, nedodržení takové lhůty nemá žádné zřejmé právní důsledky.
Je třeba konstatovat, že šetření se zdrželo, protože obdržené žádosti o status tržního hospodářství měly nedostatky a vyžádaly si řadu podstatných upřesnění a dodatečných informací.
Na vlastní žádost dvou spřízněných čínských vyvážejících výrobců jim byly prodlouženy lhůty pro předložení zmíněných upřesnění a dodatečných informací.
Kromě toho se rozhodnutí o přiznání statusu tržního hospodářství dále zdrželo tím, že čínské společnosti nemohly přijmout inspekční tým začátkem října 2004, a inspekční návštěvy se tedy konaly až ve druhé polovině uvedeného měsíce.
Proto byl učiněn závěr, že platné rozhodnutí o udělení statusu tržního hospodářství bylo možné přijmout i po uplynutí tříměsíční lhůty.
(25) Komise ověřila všechny informace, které považovala za potřebné, během šetření na místě v prostorách žadatele a převzala všechny informace poskytnuté jeho spřízněnými společnostmi za účelem výpočtu vývozní ceny.
Proto žadateli nijak neuškodilo, že inspekční návštěvy nebyly provedeny v prostorách těchto spřízněných společností.
Pokud jde o výrobce v analogické zemi, zjištění Komise jsou uvedena níže v 29. až. 41. bodě odůvodnění.
(26) Vzhledem k výše uvedeným poznatkům byl přijat závěr, že žadatel nesplňuje podmínky uvedené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a proto mu nemá být udělen status tržního hospodářství.
3. Individuální zacházení
(27) Žadatel také požadoval přiznání individuálního zacházení pro případ, že nezíská status tržního hospodářství.
Na základě předložených informací bylo zjištěno, že obě spřízněné čínské společnosti splňují všechny požadavky, které pro individuální zacházení stanovuje čl. 9 odst.
(28) Proto byl učiněn závěr, že žadateli by mělo být přiznáno individuální zacházení.
4. Dumping
Běžná hodnota
a) Analogická země
(29) Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení musí být v případě zemí bez tržní ekonomiky, a pokud nelze udělit status tržní ekonomiky, také transformujících se zemí běžná hodnota stanovena na základě ceny nebo konstruované hodnoty v analogické zemi.
(30) V nařízení, kterým zahájila tento přezkum, Komise oznámila, že hodlá použít jako vhodnou analogickou zemi pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR Indonésii a vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
Indonésie byla použita jako analogická země již v původním šetření.
(31) Zúčastněné strany proti této volbě nepodaly žádné námitky.
Indonéský výrobce, který spolupracoval při původním šetření, spolupracoval i na současném přezkumu a vyplnil dotazník Komise.
(32) Je také třeba uvést, že před tím, než bylo rozhodnuto o výběru nejvhodnější analogické země, byly zaslány dotazníky rovněž výrobcům v Korejské republice, na Tchaj-wanu a v Japonsku, ale tito výrobci nespolupracovali.
(33) Vzhledem k výše uvedenému a zvláště ke skutečnosti, že Indonésie byla použita jako analogická země v původním šetření a nic nenasvědčuje tomu, že by se mezitím změnila vhodnost Indonésie jako analogické země, byl učiněn závěr, že Indonésie představuje vhodnou analogickou zemi podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(34) Za diskriminační změnu metodiky mezi původním šetřením a tímto přezkumem označil žadatel skutečnost, že během tohoto přezkumu nebyla provedena žádná inspekční návštěva v prostorách indonéského výrobce, zatímco během původního šetření taková návštěva provedena byla.
Za diskriminační žadatel dále považoval použití neověřených faktů k výpočtu běžné hodnoty pro vyvážejícího výrobce ze země bez tržního hospodářství, k čemuž nedochází při přezkumech pro "nové vývozce", které se týkají vyvážejících výrobců ze zemí s tržním hospodářstvím.
Na základě informací z dokumentace, která nebyla klasifikována jako důvěrná, žadatel tvrdil, že odpověď indonéského výrobce na dotazník byla zjevně nedostatečná a bylo v ní dost informací pouze na hrubý výpočet konstruované běžné hodnoty.
(35) Podle článku 16 základního nařízení nejsou inspekční návštěvy povinné.
Neprovedení inspekční návštěvy tedy nelze považovat za diskriminační.
Navíc skutečnost, že během přezkumu nebyla vykonána inspekční návštěva v prostorách indonéského výrobce, neznamená, že poskytnuté informace nebyly pečlivě analyzovány.
Informace, které poskytl indonéský výrobce, byly konzistentní s informacemi poskytnutými v původním šetření (které byly ověřeny na místě) i s písemnými důkazy dodanými v odpovědi na dotazník.
Tyto informace byly dostatečné k provedení podrobného výpočtu konstruované běžné hodnoty, jak je uvedeno dále.
Skutečnost, že žadatel nemohl v dokumentaci neklasifikované jako důvěrná najít všechny důvěrné podrobné informace poskytnuté indonéským výrobcem, neznamená, že tyto informace nejsou dostatečné pro výpočet běžné hodnoty.
Žadatel také netvrdil, že by dokumentace nepovažovaná za důvěrnou obsahovala souhrny nedostatečně podrobné na to, aby umožňovaly přiměřeně porozumět informacím předaným důvěrně.
(36) Vzhledem k výše uvedenému bylo nutné připomínky žadatele k inspekční návštěvě a nedostatečným informacím zamítnout.
b) Stanovení běžné hodnoty
2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro oba spřízněné čínské vyvážející výrobce stanovena na základě informací získaných od výrobce v analogické zemi.
Ačkoli výroba a vývoz tohoto výrobce byly významné, objem jeho prodeje nezávislým odběratelům na indonéském trhu nebylo možné považovat za dostatečný.
Proto musela být běžná hodnota stanovena na základě konstruované hodnoty pro typy výrobků srovnatelné s těmi, které žadatel vyváží do Společenství, tj. jako součet výrobních nákladů na elektronické váhy vyráběné v Indonésii a přiměřené částky na prodejní, správní a režijní náklady a zisky.
(38) Jako prodejní, správní a režijní náklady byly použity příslušné náklady vynakládané indonéským výrobcem a jednou spřízněnou společností, která se podílí na jeho prodeji na domácím trhu.
(39) Při nedostatečném množství výrobků prodaných indonéským výrobcem nezávislým odběratelům na domácím trhu bylo pro výpočet ziskového rozpětí nutné použít informace z původního šetření.
Bylo rozhodnuto pracovat se ziskovým rozpětím použitým v původním šetření pro konstrukci běžné hodnoty u dovozů elektronických vah z Tchaj-wanu.
Při nedostatku jiných informací o ziskovosti obdobného výrobku prodávaného v Indonésii bylo toto rozpětí považováno za přiměřené.
Je také třeba konstatovat, že všechny elektronické váhy prodávané na tchajwanském domácím trhu tchajwanskými vyvážejícími výrobci byly váhy s malým rozsahem, což platí i pro elektronické váhy vyráběné výrobcem v analogické zemi.
11 odst. 9 základního nařízení měla být při určování běžné hodnoty použita stejná metodika jako v původním šetření, tj. prodejní ceny.
Dále tvrdil, že nic nenasvědčuje tomu, že by prodejní, správní a režijní náklady spřízněné společnosti byly zahrnuty v původním šetření, protože původní nařízení se o této otázce vůbec nezmiňuje.
Zdálo by se tedy, že metodika použitá v původním šetření byla změněna v neprospěch žadatele.
Kromě toho žadatel ještě uváděl, že je neobvyklé zvolit ziskovost v původním období šetření na jiném trhu než na trhu analogické země.
(41) Pokud jde o tyto argumenty, konstruovaná běžná hodnota se ziskem z domácích prodejů uskutečněných na Tchaj-wanu během původního šetření byla použita proto, že domácí prodeje na indonéském trhu během období šetření byly považovány za nedostatečné pro stanovení běžné hodnoty na základě prodejních cen, jak je vysvětleno v bodě odůvodnění 37.
Tak tomu nebylo během původního šetření, kdy byly použity prodejní ceny, a nikoli konstruovaná hodnota.
Z tohoto důvodu původní nařízení neobsahuje žádné podrobnosti o prodejních, správních a režijních nákladech.
Dále je třeba konstatovat, že kdyby byly použity ceny z onoho malého počtu prodejů elektronických vah uskutečněných na indonéském trhu, takto stanovená běžná hodnota by byla vyšší.
Totéž by se stalo, kdyby bylo při konstrukci běžné hodnoty použito ziskové rozpětí z tohoto malého počtu domácích prodejů v Indonésii.
Argumentace, že se metodika změnila v neprospěch žadatele, je tedy nesprávná.
Vývozní cena
(42) Oba spříznění čínští vyvážející výrobci prodávají své elektronické váhy do Společenství prostřednictvím spřízněných společností (obchodníků) registrovaných na Samoe a Tchaj-wanu.
Vývozní cena byla stanovena na základě cen zaplacených nebo splatných při opětovném prodeji prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství.
Srovnání
(43) Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu na stejné obchodní úrovni. Pro účely spravedlivého srovnání byly v souladu s čl.
2 odst. 10 základního nařízení zohledněny rozdíly u činitelů, na které bylo upozorněno a které prokazatelně ovlivňují ceny a srovnatelnost cen.
Na tomto základě bylo tam, kde to mělo význam, přihlédnuto k rozdílům ve fyzických vlastnostech, přepravních nákladech, manipulačních nákladech a provizích.
(44) Běžná hodnota byla upravena tak, aby se vyloučila případná hodnota tiskového rozhraní.
Dále byla běžná hodnota upravena s přihlédnutím k hodnotě sloupku, protože některé modely, které oba spříznění čínští vyvážející výrobci prostřednictvím svých spřízněných obchodních společností prodávají do Společenství, jsou opatřeny sloupkem.
(45) Jelikož obchodníci spříznění s čínskými vyvážejícími výrobci hrají podobnou úlohu jako zprostředkovatel pracující za provizi, vývozní cena byla v souladu s čl. 2 odst.
10 písm. i) základního nařízení upravena s přihlédnutím k provizi. Míra provize byla vypočítána na základě přímých důkazů o existenci takové úlohy.
V této souvislosti byly při výpočtu provize vzaty v úvahu prodejní, správní a režijní náklady vynakládané spřízněnými obchodníky za účelem prodeje dotyčného výrobku vyráběného oběma spřízněnými čínskými výrobci.
(46) Žadatel argumentoval tím, že model prodávaný v analogické zemi má vyšší specifikace, což má vliv na srovnatelnost cen.
(47) Toto tvrzení však nebylo možné přijmout, protože žadatel nepředložil jediný příklad údajných vyšších specifikací a jejich údajného dopadu na srovnatelnost cen.
(48) Žadatel tvrdil, že některé informace dodané až po odpovědi na dotazník měly být použity pro výpočet úpravy vývozní ceny v souvislosti s přepravními a manipulačními náklady.
(49) Toto tvrzení bylo přijato a vývozní cena byla upravena směrem nahoru.
(50) Žadatel prohlašoval, že běžná hodnota by měla být upravena také s přihlédnutím k nákladům na zákaznický servis, zárukám a úvěrovým nákladům.
Tvrdil také, že od běžné hodnoty by měly být odečteny náklady vyplývající z dohody podepsané mezi jednou ze spřízněných společností indonéského výrobce a distributorem v Indonésii.
(51) Tyto požadavky bylo nutné zamítnout, protože náklady zmiňované žadatelem nebyly zahrnuty ani ve výrobních nákladech, ani v prodejních, správních a režijních nákladech použitých pro konstrukci běžné hodnoty.
Proto není důvod odečítat takové náklady od běžné hodnoty.
2 odst. 10 písm. i) základního nařízení neumožňuje odečtení provize od vývozních cen jeho spřízněných společností, protože ve skutečnosti nebyla žádná provize zaplacena.
Každopádně když byla provedena taková úprava vývozní ceny, měla být provedena také obdobná úprava běžné hodnoty, protože společnost spřízněná s indonéským výrobcem plní stejnou úlohu jako společnosti spřízněné se žadatelem.
Dále pokud jde o prodej prostřednictvím Tchaj-wanu, žadatel tvrdil, že výpočet úpravy zahrnoval náklady spojené s výrobou a řízením.
Použitý rozdělovací klíč měl vycházet z počtu zaměstnanců tchajwanské společnosti působících v distribuci a odbytu elektronických vah, a nikoli z celkového počtu zaměstnanců působících v distribuci a odbytu.
2 odst. 10 písm. i) není nezbytně nutné, aby provize ve formě přirážky byla skutečně zaplacena, jestliže je úloha obchodníka podobná úloze prostředníka pracujícího za provizi, zvláště pokud je obchodník spřízněn s vyvážejícím výrobcem.
Úprava v souvislosti s provizí by měla být provedena, pokud strany sice nejednají v rámci vztahu komitent – prostředník, ale dosahují stejných ekonomických výsledků v rámci vztahu prodávající – kupující.
Společnosti spřízněné se žadatelem fakturovaly všechny prodeje vyvážených výrobků nezávislým zákazníkům a určovaly prodejní ceny, přičemž tito zákazníci si u nich zboží objednávali.
U společnosti spřízněné s indonéským výrobcem, jejíž prodejní, správní a režijní náklady byly použity ke konstrukci běžné hodnoty, tomu tak nebylo.
Prodej na indonéském trhu ve skutečnosti realizovala jiná spřízněná společnost, a jak již bylo vysvětleno v bodě odůvodnění 51, prodejní, správní a režijní náklady této společnosti ke konstrukci běžné hodnoty použity nebyly.
Z toho plyne, že provedení takovéto úpravy běžné hodnoty by nebylo správné a tvrzení žadatele nebylo možné přijmout.
(54) Pokud jde o výpočet úpravy zohledňující provize, je třeba zdůraznit, že žadatel nedodal dostatečně podrobné údaje, které by umožnily jiné rozdělení jeho prodejních, správních a režijních nákladů, ačkoli o to byl výslovně požádán.
V této souvislosti bylo nutné odmítnout tvrzení žadatele ohledně výpočtu úpravy kvůli provizím.
Dumpingové rozpětí
(55) V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání váženého průměru běžné hodnoty podle typu výrobku a váženého průměru vývozní ceny odpovídajícího typu dotyčného výrobku.
(56) Srovnání ukázalo existenci dumpingu.
V souladu s postupem, který Společenství důsledně uplatňuje, bylo vypočítáno jedno dumpingové rozpětí pro oba spřízněné vyvážející výrobce. Toto dumpingové rozpětí pro spřízněné společnosti Shanghai Adeptech Precision Co.
Ltd a Shanghai Excell M&E Enterprise Co. Ltd vyjádřené jako procentní podíl z čisté ceny, franko na hranici Společenství, neprocleného výrobku činí 52,6 %.
D. ZMĚNA OPATŘENÍ, KTERÁ JSOU PŘEDMĚTEM PŘEZKUMU
(57) S ohledem na výsledky šetření by mělo být pro žadatele uloženo konečné antidumpingové clo, a to na úrovni zjištěného dumpingového rozpětí.
Toto rozpětí je nižší než celostátní sazba určená k odstranění újmy, která byla pro ČLR stanovena při původním šetření.
(58) V této souvislosti tedy upravené antidumpingové clo použitelné na dovozy elektronických vah od společností Shanghai Adeptech Precision Co. Ltd a Shanghai Excell M&E Enterprise Co., Ltd činí 52,6 %.
E. ZPĚTNÝ VÝBĚR ANTIDUMPINGOVÉHO CLA
(59) Vzhledem k výše uvedeným závěrům by mělo být antidumpingové clo použitelné na žadatele zpětně vybráno z dovozů dotyčného výrobku, které byly evidovány na základě článku 3 nařízení Komise (ES) č. 1408/2004.
F. ZVEŘEJNĚNÍ
(60) Všechny dotčené strany byly informovány o základních faktech a důvodech, o které se opíral záměr uložit upravené konečné antidumpingové clo na dovozy elektronických vah od žadatele a zpětně vybrat toto clo z evidovaných dovozů.
Jejich připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(61) Tento přezkum nemá vliv na datum, kdy opatření uložená nařízením Rady (ES) č. 2605/2000 pozbudou platnosti na základě čl. 11 odst. 2 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. V nařízení Rady (ES) č. 2605/2000 se v tabulce v čl. 1 odst. 2 doplňují nové položky, které znějí:
"Země _BAR_ Společnost _BAR_ Sazba cla _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Čínská lidová republika _BAR_ Shanghai Adeptech Precision Co. LtdNo.
3217 Hong Mei Road, Shanghai201103, Čínská lidová republika _BAR_ 52,6 % _BAR_ A561 _BAR_
Shanghai Excell M&E Enterprise Co. LtdNo.
1688 Huateng Road, Huaxin Town,Qingpu District, Shanghai, Čínská lidová republika _BAR_ 52,6 % _BAR_ A561" _BAR_
2. Uložené clo se rovněž vybere zpětně z dovozů dotyčného výrobku, které byly evidovány na základě článku 3 nařízení Komise (ES) č. 1408/2004.
Celním orgánům se ukládá, aby zastavily evidenci dovozů dotyčného výrobku pocházejícího z Čínské lidové republiky a vyráběného společnostmi Shanghai Adeptech Precision Co. Ltd a Shanghai Excell M&E Enterprise Co. Ltd.
3. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 693/2005
ze dne 2. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 694/2005
ze dne 2. května 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1555/96 o spouštěcích objemech pro dodatečná cla na okurky a třešně, jiné než višně
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 33 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1555/96 ze dne 30. července 1996 o prováděcích pravidlech k dodatečným dovozním clům na ovoce a zeleninu [2] upravuje dozor nad dovozem produktů uvedených v příloze daného nařízení. Tento dozor je třeba vykonávat v souladu s pravidly stanovenými v článku 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [3].
(2) Pro účely čl. 5 odst. 4 Dohody o zemědělství [4] uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání a vzhledem k nejnovějším údajům, které jsou k dispozici pro roky 2002, 2003 a 2004, je třeba pozměnit spouštěcí úrovně pro dodatečná cla na okurky a třešně, jiné než višně.
(3) Proto je třeba pozměnit nařízení (ES) č. 1555/96.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1555/96 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 695/2005
ze dne 26. dubna 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 1883/78 o obecných pravidlech pro financování intervencí záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky [1], a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením (EHS) č. 1883/78 [2] stanovila Rada pro intervenční opatření, u nichž částka na jednotku není určena v rámci některé společné organizace trhu, základní pravidla financování Společenstvím, zejména pokud jde o způsob stanovení financovaných částek, o financování výdajů vyplývajících z poskytnutí prostředků nezbytných pro nákup intervenčních produktů, o oceňování zásob převáděných z jednoho rozpočtového roku do druhého a o financování výdajů, které vyplývají z hmotných operací v souvislosti se skladováním.
(2) Podle článku 5 nařízení (EHS) č. 1883/78 jsou úrokové náklady nesené členskými státy na nákup produktů intervencí financovány Společenstvím jednotnou metodou a na základě jednotné úrokové míry.
(3) Může se stát, že v některém členském státě bude refinancování nezbytné k nákupu zemědělských produktů veřejnou intervencí možné provést pouze za úrokové míry výrazně vyšší než jednotná úroková míra.
(4) V případech, kdy rozdíl mezi úrokovými mírami přesáhne dvojnásobek jednotné úrokové míry pro daný členský stát, je třeba stanovit opravný mechanismus.
Tento rozdíl by nicméně měl částečně nést dotčený členský stát, aby byl veden k vyhledávání co nejméně nákladných prostředků financování.
(5) Tento mechanismus by mělo být použit dočasně, a proto by se měl provést v rozpočtových letech 2005 a 2006.
Měl by být použit od začátku současného rozpočtového roku,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 5 nařízení (ES) č. 1883/78 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
"Odchylně od prvního pododstavce může Komise pro rozpočtové roky 2005 a 2006, přesáhne-li úroková míra nesená členským státem dvojnásobek jednotné úrokové míry, při financování úrokových nákladů vynaložených tímto členským státem uhradit částku, která odpovídá jednotné úrokové míře zvýšené o rozdíl mezi dvojnásobkem jednotné úrokové míry a úrokové míry nesené členským státem."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 696/2005
ze dne 3. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 697/2005
ze dne 3. května 2005,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 462/2005 o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz ječmene v majetku německého intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur.
(2) Nařízením Komise (ES) č. 462/2005 [3] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení pro vývoz 500693 tun ječmene ze zásob německé intervenční agentury.
(3) Německo informovalo Komisi o záměru své intervenční agentury zvýšit o 500000 tun množství zařazené do nabídkového řízení za účelem vývozu.
S ohledem na situaci na trhu by žádosti Německa mělo být vyhověno.
(4) S ohledem na zvýšení množství zařazených do nabídkového řízení by měla být změněna množství skladovaná v regionech skladování uvedená v příloze I nařízení (ES) č. 462/2005.
(5) Nařízení (ES) č. 462/2005 by proto mělo být změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 462/2005 se mění takto:
1. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
1. Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 1000693 tun ječmene, jež má být vyvezen do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
2. Regiony, v nichž je 1000693 tun ječmene skladováno, jsou uvedeny v příloze I.
2. Příloha I se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 698/2005
ze dne 3. května 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 459/2005 o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku rakouského intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur.
(2) Nařízením Komise (ES) č. 459/2005 [3] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení pro vývoz 80663 tun pšenice obecné ze zásob rakouské intervenční agentury.
(3) Rakousko informovalo Komisi o záměru své intervenční agentury zvýšit o 50000 tun množství zařazené do nabídkového řízení za účelem vývozu.
S ohledem na situaci na trhu by žádosti Rakouska mělo být vyhověno.
(4) S ohledem na zvýšení množství zařazených do nabídkového řízení by měla být změněna množství skladovaná v regionech skladování uvedená v příloze I nařízení (ES) č. 459/2005.
(5) Nařízení (ES) č. 459/2005 by proto mělo být změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 459/2005 se mění takto:
1. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
1. Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 130663 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
2. Regiony, v nichž je 130663 tun pšenice obecné skladováno, jsou uvedeny v příloze I.
2. Příloha I se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 699/2005
ze dne 4. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 5. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 700/2005
ze dne 4. května 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Článek 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování celních kvót s nulovým clem u produktů kódu KN 17011110, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(3) Článek 22 nařízení (ES) č. 1159/2003 otevírá pro dovozy produktů kódu KN 17011110, z Brazílie, Kuby a ostatních třetích zemí celní kvóty s clem 98 EUR/t.
(4) V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 byly v týdnu od 25. do 29. dubna 2005 příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující množství dodávkové povinnosti dotčené země stanovené podle článku 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 pro preferenční cukr AKT-Indie.
(5) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství a uvést, že bylo dosaženo příslušného limitu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 25. do 29. dubna 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 5. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 701/2005
ze dne 4. května 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní práva pro dovoz nejatečních býků, krav a jalovic určitých alpských a horských plemen, podaným v dubnu 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1081/1999 ze dne 26. května 1999 o otevření a správě celních kvót pro dovoz nejatečních býků, krav a jalovic některých alpských a horských plemen, které zrušuje nařízení (ES) č. 1012/98 a pozměňuje nařízení (ES) č. 1143/98 [2], a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1081/1999 stanovuje, že množství, pro která nebyly do 15. března 2005 podány žádné žádosti o udělení dovozních licencí, mohou být nově přidělena.
(2) Článek 1 nařízení Komise (ES) č. 553/2005 ze dne 11. dubna 2005 o novém přidělení dovozních práv pro nejateční býky, krávy a jalovice určitých alpských a horských plemen ve smyslu nařízení (ES) č. 1081/1999 [3], stanovuje počet nejatečních býků, krav a jalovic určitých alpských a horských plemen, který může být za zvláštních podmínek do 30. června 2005 dovezen.
(3) Množství, pro něž byly podány žádosti o dovozní licence, jsou taková, že žádostem muže být vyhověno v plném rozsahu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozních práv podané v souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 1081/1999 se vyhovuje v rozsahu pořadovéko čísla 09.0003.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 5. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 702/2005
ze dne 3. května 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 6. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 703/2005
ze dne 4. května 2005,
kterým se stanoví vyrovnávací podpora pro banány produkované a uváděné na trh ve Společenství v roce 2004 a jednotková hodnota záloh na rok 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [1], a zejména na čl. 12 odst. 6 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 12 odst. 3 nařízení (EHS) č. 404/93 se vyrovnávací podpora za případné ztráty z příjmů pro producenty Společenství vypočte na základě rozdílu mezi paušálním referenčním příjmem a průměrným produkčním příjmem u banánů produkovaných a uváděných na trh ve Společenství v dotyčném roce.
(2) Podle čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 1858/93 ze dne 9. července 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady č. (EHS) č. 404/93, pokud jde o režim podpor na vyrovnání ztrát příjmů z uvedení banánů na trh [2] činí paušální referenční příjem 64,03 EUR na 100 kilogramů čisté hmotnosti zelených banánů ex balírny.
(3) Průměrný produkční příjem vypočítaný na jedné straně na základě průměru cen banánů uváděných na trh mimo producentské regiony ve stadiu dodávky do prvního přístavu vykládky (nevyložené zboží) a na druhé straně na základě prodejních cen na místních trzích u banánů uváděných na trh v producentských regionech a s ohledem na paušální částky stanovené v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1858/93 byl v roce 2004 nižší než paušální referenční příjem stanovený na rok 2004. Proto musí být stanovena vyrovnávací podpora, která má být poskytnuta na rok 2004.
(4) Podle čl. 12 odst. 6 druhého pododstavce nařízení (EHS) č. 404/93 se jednomu nebo více producentským regionům poskytne příplatek k podpoře, je-li průměrný produkční příjem výrazně nižší než průměrný příjem ve Společenství.
(5) Roční průměrný příjem z produkce při uvádění banánů produkovaných na Martiniku a Guadeloupe na trh byl výrazně nižší než průměr ve Společenství v roce 2004.
V důsledku toho je třeba poskytnout v producentských regionech Martinik a Guadeloupe příplatek k podpoře.
S ohledem na údaje pro rok 2004, které poukazují na velice obtížné podmínky produkce a uvádění na trh, byl stanoven příplatek k podpoře ve výši 75 % rozdílu mezi průměrným příjmem Společenství a průměrným příjmem zaznamenaným při uvádění produktů v těchto dvou regionech na trh.
(6) Jednotková částka záloh a částka příslušné jistoty se stanoví v souladu s čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení (EHS) č. 1858/93 na základě výše podpory stanovené pro předcházející rok.
(7) Vyrovnávací podporu na rok 2004 nebylo možné stanovit dříve, jelikož nebyly k dispozici veškeré potřebné údaje.
Je třeba stanovit vyplacení zůstatku podpory na rok 2004 a vyplacení zálohy pro banány uváděné na trh během ledna a února roku 2005 do dvou měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro banány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Vyrovnávací podpora podle článku 12 nařízení (EHS) č. 404/93 pro banány kódu KN ex0803 produkované a uváděné v čerstvém stavu na trh ve Společenství v roce 2004, s výjimkou banánů plantejnů, činí 28,1 EUR na 100 kilogramů.
2. Podpora stanovená v odstavci 1 se zvyšuje o 7,82 EUR na 100 kilogramů pro banány produkované v regionu Martinik a o 8,18 EUR na 100 kilogramů pro banány produkované v regionu Guadeloupe.
Článek 2
Částka každé zálohy pro banány uváděné na trh od ledna do prosince 2005 činí 19,67 EUR na 100 kilogramů.
Částka příslušné jistoty činí 9,84 EUR na 100 kilogramů.
Článek 3
Odchylně od článku 10 nařízení (EHS) č. 1858/93 a po ověřeních podle stejného článku vyplácejí příslušné orgány členských států zůstatek vyrovnávací podpory, která má být poskytnuta v roce 2004, a zálohu, která má být poskytnuta pro banány uváděné na trh během ledna a února roku 2005, do dvou měsíců po dni vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 704/2005
ze dne 4. května 2005,
kterým se mění údaje uvedené ve specifikaci určitého označení původu uvedeného v příloze nařízení (ES) č. 1107/96 (Mel de Barroso) (CHOP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na článek 9 a čl. 6 odst. 3 a 4 druhou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 byla žádost Portugalska o změnu údaje uvedeného ve specifikaci chráněného označení původu "Mel de Barroso" zapsaném v nařízení Komise (ES) č. 1107/96 [2] zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie [3].
(2) Protože Komisi nebyla oznámena žádná námitka podle článku 7 nařízení (EHS) č.
2081/92, tyto změny musí být zapsány a zveřejněny
Nařízení Komise (ES) č. 705/2005
ze dne 4 května 2005,
kterým se mění nebo zrušují některá nařízení o zařazení zboží do kombinované nomenklatury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Některá nařízení Komise týkající se zařazení zboží, která byla přijata k zajištění jednotného uplatňování kombinované nomenklatury zavedené nařízením (EHS) č.
2658/87, odkazují na kódy, které již neexistují.
Měla by tedy být aktualizována prostřednictvím změn, jež zohlední příslušné platné kódy.
(2) Jiná nařízení jsou již díky změnám popisu zboží a jejich příslušných kódů v harmonizovaném systému či kombinované nomenklatuře nadbytečná.
Měla by být proto zrušena.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kódy obsažené v nařízeních uvedených v příloze I tohoto nařízení se nahrazují kódy kombinované nomenklatury, které jsou v dané příloze uvedeny.
Článek 2
1. Bod 2 v tabulce tvořící přílohu nařízení Komise (EHS) č. 3491/88 [2] se zrušuje.
2. Bod 1 v tabulce tvořící přílohu nařízení Komise (EHS) č. 883/94 [3] se zrušuje.
3. Bod 2 v tabulce tvořící přílohu nařízení Komise (EHS) č. 710/2000 [4] se zrušuje.
Článek 3
Nařízení Komise uvedená v příloze II tohoto nařízení se zrušují.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 706/2005
ze dne 4. května 2005,
kterým se pozastavují nákupy másla v některých členských státech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení (ES) č. 2771/1999 stanoví, že Komise zahajuje nebo pozastavuje nákupy v členském státě, jakmile bylo zjištěno, že se tržní cena v tomto členském státě nacházela po dva týdny za sebou podle případu buď na úrovni, která je nižší, nebo na úrovni, která se rovná 92 % intervenční ceny nebo je vyšší.
(2) Komise vypracovala poslední seznam členských států, v nichž byla intervence pozastavena, v nařízení Komise (ES) č. 626/2005 [3].
Tento seznam musí být upraven, aby bral v úvahu nové tržní ceny, které oznámila Velká Británie podle článku 8 nařízení (ES) č. 2771/1999.
Z důvodů jasnosti je vhodné tento seznam nahradit a zrušit nařízení (ES) č. 626/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nákupy másla podle čl.
6 odst.
1 nařízení (ES) č.
1255/1999 se pozastavují
Nařízení Komise (ES) č. 707/2005
ze dne 10. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 708/2005
ze dne 10. května 2005,
kterým se mění údaje uvedené ve specifikaci určitého označení původu uvedeného v příloze nařízení (ES) č. 1107/96 (Azeites do Norte Alentejano) (CHOP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na článek 9 a čl. 6 odst. 3 a 4 druhou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 byla žádost Portugalska o změnu údaje uvedeného ve specifikaci chráněného označení původu "Azeites do Norte Alentejano" zapsaném v nařízení Komise (ES) č. 1107/96 [2] zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie [3].
(2) Protože Komisi nebyla oznámena žádná námitka podle článku 7 nařízení (EHS) č.
2081/92, tyto změny musí být zapsány a zveřejněny
Nařízení Komise (ES) č. 709/2005
ze dne 10. května 2005
o dovozních licencích pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí a telecí maso vysoké kvality
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 936/97 ze dne 27. května 1997 o otevření a správě celních kvót pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality a pro zmrazené buvolí maso [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 4 a 5 podmínky pro žádosti o udělení dovozních licencí pro maso uvedené v čl. 2 písm. f) tohoto nařízení.
(2) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 2 písm. f) množství čerstvého, chlazeného nebo zmrazeného hovězího a telecího masa vysoké kvality které odpovídá definici stanovené vestejném ustanovení, které může být v období od 1. července 2004 do 30. června 2005 za zvláštních podmínek dovezeno, na 11500 tun.
(3) Je třeba připomenout, že licence, které jsou předmětem tohoto nařízení, mohou být použity po celou dobu jejich platnosti pouze za předpokladu, že splňují podmínky veterinární hygieny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozní licence pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality dle čl. 2 písm. f) nařízení (ES) č. 936/97 podané v období od 1. do 5. května 2005 se vyhovuje.
2. Žádosti o licence mohou být v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 936/97 podány během prvních pěti dnů měsíce června 2005 pro množství 10240,847 tun.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 11. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 710/2005
ze dne 10. května 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 11. do 25. května 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 711/2005
ze dne 11. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 712/2005
ze dne 11. května 2005,
kterým se mění přílohy I a II nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu, pokud jde o lasalocid a amonné a sodné soli bituminosulfonátu
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2377/90 ze dne 26. června 1990, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu [1], a zejména na články 2 a 3 a čl. 4 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské agentury pro hodnocení léčivých přípravků vyjádřené Výborem pro veterinární léčivé přípravky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Všechny farmakologicky účinné látky používané v rámci Společenství ve veterinárních léčivých přípravcích, které jsou určeny k podávání zvířatům určeným k produkci potravin, by měly být hodnoceny v souladu s nařízením (EHS) č. 2377/90.
(2) Látka lasalocid by měla být zařazena do přílohy I pro drůbež, vyjma zvířat, jejichž vejce jsou určena k lidské spotřebě.
(3) Látky amonné a sodné soli bituminosulfonátu byly zařazeny do přílohy II pro všechny druhy savců určených k produkci potravin, vyjma zvířat, jejichž mléko je určeno k lidské spotřebě.
Položka pro tyto látky by se měla rozšířit, aby zahrnovala dojnice.
(4) Nařízení (EHS) č. 2377/90 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Před uplatněním tohoto nařízení musí být členským státům poskytnuta přiměřená lhůta, aby mohly ke zohlednění ustanovení tohoto nařízení učinit veškeré úpravy, které mohou být nezbytné s ohledem na oprávnění uvádět příslušné veterinární léčivé přípravky na trh, která byla udělena v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků [2].
(6) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro veterinární léčivé přípravky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (EHS) č. 2377/90 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 713/2005
ze dne 10. května 2005
o uložení konečného vyrovnávacího cla z dovozu určitých širokospektrých antibiotik pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na články 18 a 19 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
I. Předchozí šetření a stávající opatření
(1) Rada uložila nařízením (ES) č. 2164/98 [2] konečné vyrovnávací clo z dovozu určitých širokospektrých antibiotik, jmenovitě trihydrátu amoxicilinu, trihydrátu ampicilinu a cefalexinu, které nejsou v odměřených dávkách nebo upravené ve formě nebo v balení pro drobný prodej (dále jen "dotyčný výrobek"), kódů KN ex29411010, ex29411020 a ex29419000, pocházejících z Indie.
Opatření měla formu valorického cla v rozmezí 0 % až 12 % uloženého na dovozy jednotlivě jmenovaných vývozců se zbytkovou celní sazbou 14,6 % uloženou na dovozy ostatních vývozců.
II. Žádost o kombinovaný přezkum opatření před pozbytím platnosti a prozatímní přezkum
(2) Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti [3] platných konečných opatření obdržela Komise od výrobců ve spojení vyrábějících obdobný výrobek ve Společenství, společnosti Sandoz GmbH, Rakousko a společnosti Sandoz Industrial Products S.A., Španělsko (dále jen "žadatelé"), žádost o zahájení kombinovaného přezkumu opatření před pozbytím platnosti a prozatímního přezkumu nařízení (ES) č. 2164/98 podle čl. 18 odst. 2 a čl. 19 odst. 2 základního nařízení. Žadatelé představují podstatnou část, v tomto případě více než 40 %, celkové výroby určitých širokospektrých antibiotik ve Společenství.
(3) Žádost byla podána na základě tvrzení, že pozbude-li opatření platnosti, subvence a újma působená výrobnímu odvětví Společenství zřejmě přetrvají nebo se obnoví a že úroveň platných opatření údajně není přiměřená pro vyrovnání subvencí, které tuto újmu působí.
(4) Před zahájením kombinovaného přezkumu opatření před pozbytím platnosti a prozatímního přezkumu a v souladu s čl. 22 odst. 1 a čl. 10 odst. 9 základního nařízení upozornila Komise vládu Indie (dále jen "VI"), že obdržela náležitě doloženou žádost o přezkum. VI byla přizvána ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci s ohledem na obsah žádosti a dospět k vzájemně přijatelnému řešení. VI pozvání Komise ke konzultacím odmítla.
III. Zahájení kombinovaného přezkumu opatření před pozbytím platnosti a prozatímního přezkumu
(5) Komise prozkoumala důkazy předložené žadateli a shledala je dostatečnými pro odůvodněné zahájení přezkumu v souladu s ustanoveními čl. 18 odst. 2 a čl. 19 odst. 2 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem zahájila Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie [4] kombinovaný přezkum opatření před pozbytím platnosti a prozatímní přezkum nařízení Rady (ES) č. 2164/98.
IV. Období šetření
(6) Šetření probíhalo od 1. dubna 2002 do 31. března 2003 (dále jen "období přezkumného šetření" nebo "OŠ").
Zkoumání vývoje v souvislosti s újmou probíhalo v období od 1. ledna 1999 do konce období přezkumného šetření (dále jen "zvažované období").
V. Strany dotčené šetřením
(7) Komise o zahájení šetření oficiálně informovala žadatele, jiné známé výrobce ve Společenství, vyvážející výrobce, dovozce, dodavatele výrobců, uživatele a VI.
Účastnící řízení měli možnost písemně předložit své stanovisko a vyžádat si slyšení.
Písemné a ústní připomínky předložené účastníky byly zváženy a popřípadě zohledněny.
(8) Vzhledem k očividně vysokému počtu vyvážejících výrobců dotyčného výrobku v Indii, kteří byli v žádosti jmenováni, bylo pro šetření subvencí zamýšleno využití technik výběru vzorku v souladu s článkem 27 základního nařízení.
(9) Pouze omezený počet vyvážejících výrobců se však přihlásil a poskytl informace požadované pro výběr vzorku. Proto použití technik výběru vzorku nebylo považováno za nutné.
(10) Komise zaslala dotazníky všem známým dotčeným stranám, které se přihlásily ve lhůtě uvedené v oznámení o zahájení přezkumu.
Odpovědi byly obdrženy od pěti výrobců ve Společenství, sedmi vyvážejících výrobců, jednoho dovozce, dvou dodavatelů výrobců a VI.
(11) Komise si vyžádala a ověřila všechny informace, které pokládala za nezbytné pro zjištění subvencování a újmy a pro zjištění, zda je pravděpodobné, že subvence a újma přetrvají nebo se obnoví, a zda by zachování či pozměnění opatření nebylo v rozporu se zájmem Společenství.
Inspekce na místě byly uskutečněny v prostorách těchto účastníků řízení:
1. Výrobci ve Společenství
Společnost DSM Anti-Infectives B.V., Delft (Nizozemsko), která také odpověděla na dotazník Komise jménem společnosti DSM Anti-Infectives Deretil S.A., Almeria, (Španělsko) a DSM Anti-Infectives Chemferm S.A., Santa Perpetua de Mogoda, (Španělsko).
Tyto tři společnosti jsou dále společně označovány jako "DSM".
Společnost Sandoz GmbH (dříve Biochemie GmbH), Kundl (Rakousko), která také odpověděla na dotazník Komise jménem společnosti Sandoz Industrial Products S.A. (dříve Biochemie S.A.), Barcelona (Španělsko).
Obě společnosti jsou dále společně označovány jako "Sandoz".
2. Vláda Indie
Ministerstvo obchodu, New Delhi.
3. Vyvážející výrobci v Indii
KDL Biotech Ltd. (dříve Kopran Ltd.), Mumbai,
Orchid Pharmaceuticals and Chemicals Ltd., Chennai,
Nectar Lifesciences Ltd, Chandigarh,
Nestor Pharmaceuticals Ltd, New Delhi,
Ranbaxy Laboratories Ltd, New Delhi,
Torrent Gujarat Biotech Ltd, Ahmedabad,
Surya Pharmaceutical Ltd, Chandigarh.
VI. Poskytnutí informací a připomínky k postupu
(12) VI a ostatní účastnící řízení byly informovány o zásadních faktech a úvahách, podle kterých bylo zamýšleno navrhnout pokračování opatření.
Také jim byla poskytnuta přiměřená doba na vyjádření.
Někteří účastníci předložili své připomínky písemně.
VI a tři vyvážející výrobci nadto předložili své postoje po poskytnutí informací při slyšeních a následně předložili podání, v nichž shrnuli své postoje.
Všechna podání a připomínky byly vzaty náležitě v úvahu, jak je uvedeno níže.
(13) VI a jeden vyvážející výrobce poukázali po poskytnutí informací během slyšení na to, že žadatelé nevyráběli jeden typ obdobného výrobku, cefalexin, a požadovali, aby bylo šetření, pokud jde o tento typ, anulováno.
(14) V reakci na uvedené tvrzení je zapotřebí připomenout, že již v původním šetření bylo zjištěno, že všechny typy šetřeného výrobku (viz oddíl B níže) tvoří jedinou kategorii výrobku [5].
Všechny typy spadají do stejné kategorie, jedná se o nerozplněná polosyntetická širokospektrá antibiotika, a mají stejné použití, které spočívá v jejich vložení do hotových dávkovacích forem, které jsou účinné při léčbě různých infekčních chorob.
Tudíž vzhledem k tomu, že všechny typy tvoří pro účely tohoto řízení jeden výrobek, který vyrábějí žadatelé, musí být tento argument vyvrácen.
(15) VI a jeden vyvážející výrobce tvrdili, že odpovědi nedůvěrné povahy, poskytnuté výrobci ve Společenství na dotazník, nebyly dostatečně detailní a nebyly vyplněny v souladu s článkem 29 základního nařízení.
Objevila se prohlášení, že nedostatek informací v odpovědích nedůvěrné povahy zbavil spolupracující vývozce účinné možnosti bránit své zájmy s ohledem na analýzu újmy a příčinných souvislostí.
(16) V této souvislosti by mělo být poznamenáno, že výrobní odvětví Společenství, jak je uvedeno v oddíle E níže, v rámci stávajícího šetření sestává pouze ze dvou účastníků, tj.
Sandoz a DSM. Nadto jeden účastník vyrábí pouze trihydrát amoxicilinu a trihydrát ampicilinu, zatímco druhý vyrábí také cefalexin.
Tyto konkrétní okolnosti zvýšily vzhledem k výrobnímu odvětví Společenství důvěrnou povahu jistých údajů poskytnutých během šetření.
V každém případě spis, do něhož účastníci řízení mohli nahlížet, obsahuje odpovědi nedůvěrné povahy poskytnuté oběma spolupracujícími výrobci ve Společenství, přičemž důvěrné údaje byly poskytnuty v indexované formě za účelem umožnit dostatečné porozumění podstatě informací, které byly předloženy jako důvěrné.
Odpovědi nedůvěrné povahy poskytnuté výrobci ve Společenství jsou tedy i nadále považovány za vyhovující ustanovením článku 29 základního nařízení.
Nadto je zapotřebí poznamenat, že indexované údaje o újmě, poskytnuté a uvedené v oddíle F tohoto nařízení, poskytly všem účastníkům řízení dostatečně přesný obraz újmy a příčinných souvislostí, aby byli schopni posoudit analýzu a bránit své zájmy.
B. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
I. Dotyčný výrobek
(17) Výrobek, jehož se týká toto šetření, je totožný s výrobkem, jehož se týkalo nařízení Rady (ES) č. 2164/98, tedy trihydrát amoxicilinu, trihydrát ampicilinu a cefalexin, které nejsou v odměřených dávkách nebo upravené ve formě nebo v balení pro drobný prodej, kódů KN ex29411010, ex29411020 a ex29419000 a pocházející z Indie (dále jen "dotyčný výrobek").
II. Obdobný výrobek
(18) V průběhu slyšení po poskytnutí informací poukázala VI a jeden vyvážející výrobce na fakt, že jeden výrobce ve Společenství během srovnávání dotyčného výrobku s obdobným výrobkem zmínil určité rozdíly ve "stabilitě, čistotě, složení, galenických vlastnostech atd."
Nadto jediný spolupracující dovozce zmínil rozdíly ohledně rozpustnosti ve vodě.
(19) Avšak oba výrobky, dotyčný výrobek i obdobný výrobek, musí vyhovovat stejnému mezinárodnímu lékopisu s určitými specifikacemi.
Proto, přestože se neshodují ve všech znacích, jsou si velmi podobné, jak je vyžadováno čl. 1 odst.
(20) V důsledku toho šetření potvrdilo, že trihydrát amoxicilinu, trihydrát ampicilinu a cefalexin vyráběné a prodávané v rámci Společenství výrobci ve Společenství mají totožné nebo velmi podobné fyzikální znaky a použití jako dotyčný výrobek a jsou tedy výrobkem obdobným v souladu se smyslem čl. 1 odst. 5 základního nařízení.
C. SUBVENCE
I. Úvod
(21) Na základě informací obsažených v žádosti o přezkum a odpovědí na dotazník Komise byly prošetřeny následující programy, které údajně zahrnují poskytování subvencí:
1. Celostátní programy
a) program předběžných licencí;
b) program "Duty Entitlement Passbook Scheme";
c) program zvláštních ekonomických zón/jednotek orientovaných na vývoz;
d) program "Export Promotion Capital Goods";
e) programy týkající se daně z příjmu,
- program osvobození vývozu od daně z příjmu,
- daňové pobídky pro výzkum a vývoj;
f) program vývozních úvěrů.
(22) Výše uvedené programy a) až d) vychází ze zákona o zahraničním obchodu (vývoj a regulace) z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen "zákon o zahraničním obchodu").
Zákon o zahraničním obchodu opravňuje VI vydávat oznámení o vývozní a dovozní politice.
Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o vývozní a dovozní politice, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány.
Jeden z těchto dokumentů o vývozní a dovozní politice je relevantní pro období přezkumného šetření této věci: pětiletý plán vztahující se k době od 1. dubna 2002 do 31. března 2007 (dále jen politika "EXIM 02-07").
Kromě toho VI také stanoví postupy, jimiž se politika EXIM 02-07 řídí, v publikaci "Příručka postupů – 1. dubna 2002 až 31. března 2007, svazek I." (dále jen "PP I 02-07") [6].
Příručka postupů je také pravidelně aktualizována.
(23) Programy týkající se daně z příjmu uvedené výše v písmeni e) vycházejí ze zákona o dani z příjmů z roku 1961, který je každoročně novelizován finančním zákonem.
(24) Program vývozního úvěru uvedený výše v písmeni f) vychází z paragrafů 21 a 35A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje Indické centrální bance (dále jen "ICB") dávat pokyny komerčním bankám v oblasti vývozních úvěrů.
2. Regionální programy
(25) Na základě informací obsažených v žádosti o přezkum a odpovědí na dotazník Komise přezkoumala Komise řadu programů, které jsou údajně prováděny regionálními vládami či orgány určitých indických států.
a) Stát Paňdžáb,
- program státu Paňdžáb týkající se průmyslových pobídek.
- Tento program vychází z kodexu průmyslové politiky a pobídek vlády státu Paňdžáb.
b) Stát Gudžarát,
- program státu Gudžarát týkající se průmyslových pobídek,
- vracení daně z elektřiny.
- První program vychází z politiky státu Gudžarát týkající se průmyslových pobídek, zatímco druhý program vychází z bombajského zákona o dani z elektřiny z roku 1958.
c) Stát Maharaštra,
- souhrnný program pobídek vlády státu Maharaštra (dále jen "VSM").
Tento program vychází z rozhodnutí ministerstva průmyslu, energetiky a práce VSM.
(26) Jeden program týkající se daně z příjmu (pobídka týkající se daně z příjmu pro výzkum a vývoj) a tři regionální programy (průmyslové pobídky státu Paňdžáb, průmyslové pobídky státu Gudžarát a vracení daně z elektřiny v Gudžarátu) nebyly v žádosti přezkum zmíněny. Komise proto v souladu s čl.
11 odst. 10 základního nařízení upozornulaa VI na možné rozšíření rozsahu šetření za účelem zahrnout tyto programy.
VI byla vyzvána ke konzultacím s cílem vyjasnit faktickou situaci, pokud jde o údajné programy, a dospět k oboustranně přijatelnému řešení.
Po těchto konzultacích a při absenci oboustranně přijatelného řešení ve vztahu k těmto čtyřem programům zahrnula Komise tyto programy do šetření případů subvencování.
3. Obecné připomínky k subvencování po poskytnutí informací
(27) Dva vyvážející výrobci tvrdili, že program předběžných licencí, program daňových pobídek pro výzkum a vývoj a program vývozních úvěrů by měly být z rozsahu stávajícího šetření vyňaty, protože přezkum by se měl zabývat pouze původně šetřenými programy.
V tomto případě tyto tři programy a regionální programy nebyly v průběhu původního šetření šetřeny.
(28) Příslušná ustanovení základního nařízení týkající se prozatímního přezkumu a přezkumu opatření před pozbytím platnosti nestanoví takto úzký přístup v rámci přezkumných řízení.
Například prozatímní přezkum by mohl vést k posílení opatření v souladu s článkem 19 odst. 2 základního nařízení, pokud by stávající opatření nedostačovala k vyrovnání účinku napadnutelných subvencí.
Článek 19 odst. 4 základního nařízení dále vyžaduje zkoumat, "zda se okolnosti ohledně subvencí … podstatně změnily".
Proto může prozatímní přezkum týkající se subvencování vést sám o sobě k úplnému přehodnocení rámce subvencování, nikoli pouze původně šetřených programů subvencování, z čehož by mohl mít potenciálně užitek dotyčný výrobek.
Nadto se přezkum opatření před pozbytím platnosti nemusí zaměřovat pouze na původně šetřené programy. Článek 18 odst.
2 základního nařízení odkazuje na "přetrvání nebo obnovení subvencí" obecně a nikoli na původně šetřené programy subvencí.
Přezkumy proto nejsou omezeny na původně šetřené programy, ale vyžadují zjištění stávajícího a budoucího subvencování, včetně programů, které nebyly původně šetřeny.
Pouze takový přístup vede k adekvátní analýze faktické situace týkající se subvencování během období přezkumného šetření.
Jinak by vlády mohly pravidla týkající se subvencování účinně obcházet jednoduše přejmenováním programu nebo provedením mírných změn jeho struktury.
To by mařilo cíl a účel vyrovnávacích opatření, kterým je vyrovnat subvence působící újmu.
II. Celostátní programy
1.
Program předběžných licencí (dále jen "PPL")
a) Právní základ
(29) Detailní popis programu je obsažen v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 politiky EXIM 02-07 a v kapitolách 4.1 až 4.30 v PP I 02-07.
b) Způsobilost
(30) PPL sestává z šesti podprogramů, jak je detailněji popsáno v bodě odůvodnění (31).
Tyto podprogramy se mimo jiné liší v rozsahu způsobilosti.
Výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci, kteří jsou "připoutáni" k pomocným výrobcům, jsou způsobilí pro PPL na fyzický vývoz a PPL na roční potřebu.
Výrobci-vývozci poskytující dodávky konečnému vývozci jsou způsobilí pro PPL na dodávky meziproduktů.
Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií "domnělého vývozu" uvedených v odstavci 8.2 politiky EXIM 02-07, jako např. dodavatelé jednotky orientované na vývoz (dále jen "JOV"), jsou způsobilí pro PPL na domnělý vývoz.
A dodavatelé meziproduktů výrobcům-vývozcům jsou způsobilí pro výhody "domnělého vývozu" v rámci podprogramů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, dále jen "ARO") a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Praktické provádění
(31) Předběžné licence mohou být vydávány na:
Fyzický vývoz: Toto je hlavní podprogram.
Umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů potřebných k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz.
"Fyzický" v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit indické území.
Bezcelní dovozní množství a vývozní povinnost zahrnující typ výrobku určeného na vývoz jsou uvedeny v licenci.
Roční potřebu: Taková licence není spojena s určitým výrobkem určeným na vývoz, ale s širší skupinou výrobků (např. chemické a příbuzné výrobky).
Držitel licence je oprávněn – do určité hodnoty stanovené jeho předchozí vývozní činností – bezcelně dovážet jakýkoli vstup potřebný k výrobě jakéhokoli položky spadající do dané skupiny výrobků.
Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla.
Dodávky meziproduktů: Tento podprogram pokrývá případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek určený na vývoz a rozdělí proces výroby.
Výrobce-vývozce vyrábí meziprodukt.
Smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat PL na dodávky meziproduktů.
Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt.
Domnělý vývoz: Tento podprogram umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupy potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako "domnělý vývoz" kategoriím zákazníků uvedeným v odstavci 8.2. písm. b) až f), g), i) a j) v politice EXIM 02-07.
Podle VI spadají pod domnělý vývoz transakce, při kterých dodávané zboží neopustí zemi.
Za domnělý vývoz je považována celá řada kategorií dodávek za předpokladu, že je zboží vyrobeno v Indii, jako např. dodávky zboží pro JOV nebo pro společnost, která se nachází ve zvláštní ekonomické zóně (dále jen "ZEZ").
ARO: Držitel PL, který si hodlá opatřit vstupy z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost opatřit si je oproti ARO.
V takových případech jsou předběžné licence validovány jako ARO a převedeny na domácího dodavatele při dodávce v nich uvedených položek.
Indosace ARO poskytuje domácímu dodavateli výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 politiky EXIM 02-07 (tj. PPL na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrada konečné spotřební daně).
V rámci mechanismu ARO jsou daně a cla vraceny dodavateli místo finálnímu vývozci ve formě vrácení/náhrady cla.
Vrácení daní/cla je možné v případě domácích vstupů i v případě dovezených vstupů.
Tuzemský back-to-back akreditiv:
Tento podprogram se opět týká domácích dodávek pro držitele PL.
Držitel PL může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele.
Na licenci na přímý dovoz bude banka započítávat pouze hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu.
Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 politiky EXIM 02-07 (tj. PPL na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně).
Bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření získali spolupracující vývozci pouze úlevy spadající pod čtyři podprogramy vztahující se k dotyčnému výrobku, tj. i) PPL na fyzický vývoz, ii) PPL na roční potřebu, iii) PPL na dodávky meziproduktů jako dodavatel konečnému vývozci a iv) PPL na domnělý vývoz jako dodavatel JOV/jednotkám v ZEZ.
Tudíž není nezbytné zjišťovat napadnutelnost v) programu ARO a vi) programu těsně následujícího tuzemského akreditivu.
(32) Pro účely ověření indickými úřady je držitel licence ze zákona povinen vést "pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití dováženého zboží v rámci licence" ve stanoveném formátu (kapitola 4.30 a dodatek 18 PP I 02-07), tj. registr skutečné spotřeby (dále jen "registr podle dodatku 18").
(33) U podprogramů i), iii) a iv) uvedené výše v bodě odůvodnění (31), jsou bezcelní dovozní množství i vývozní povinnost (včetně domnělého vývozu) stanoveny, pokud jde o množství a hodnotu, VI a zaznamenány na licenci.
Kromě toho musí být v době dovozu a vývozu odpovídající transakce zaznamenány na licenci státními úředníky.
Objem dovozů povolených v rámci tohoto programu je určen VI na základě standardních norem vstupů a výstupů (dále jen "SNVV").
SNVV existují pro většinu výrobků včetně dotyčného výrobku a jsou zveřejněny v PP II 02-07.
(34) V případě podprogramu ii) uvedeného výše v bodě odůvodnění (31) (PPL na roční potřebu) je na licenci zaznamenána pouze hodnota bezcelního dovozního množství.
Držitel licence je povinen "zachovat spojitost mezi dováženými vstupy a výsledným výrobkem" (odst.
4.24A písm. c) PP II 02-07).
(35) Dovážené vstupní materiály jsou nepřenosné a musí být použity k výrobě výsledného vyváženého výrobku.
Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání licence (18 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o 6 měsíců).
V případě PPL na roční potřebu není prodloužení lhůty povoleno.
(36) V průběhu přezkumného šetření bylo zjištěno, že množství vstupního materiálu dovezeného spolupracujícími vývozci podle bezcelního dovozního množství na základě SNVV bezcelně v rámci různých podprogramů překročilo množství materiálu nutného k výrobě referenčního množství výsledného vyváženého výrobku.
SNVV týkající se dotyčného výrobku tedy nebyly přesné.
Mimoto v období přezkumného šetření žádný ze spolupracujících vývozců nevedl řádný registr skutečné spotřeby, který by vycházel z reálné spotřeby.
Ve čtyřech případech nebyl registr veden vůbec i přes zákonnou povinnost ho vést (viz bod odůvodnění (32) výše).
Ve dvou případech nebyla společnostmi registrována žádná skutečná spotřeba.
Ani šetření vývozci, ani VI nebyli schopni prokázat, že osvobození od dovozního cla nevedlo k nadměrné úlevě.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(37) VI a pět spolupracujících vývozců předložili připomínky k PPL.
Tvrdili, že PPL funguje jako povolený systém navracení nebo navracení u náhradních vstupů, který se údajně podobá systému aktivního zušlechťovacího styku ES a pro který existuje systém ověřování v souladu s ustanoveními příloh I, II a III základního nařízení, přičemž účelem tohoto systému ověřování je monitorování spojitosti mezi bezcelně dováženými vstupy a výslednými vyváženými výrobky.
VI a dva vývozci dále tvrdili, vyrovnávací opatření, by se mohla vztahovat pouze na nadměrnou úlevu cla.
Pokud jde o ověřovací systém, tvrdili, že stávající systém je adekvátní.
V této souvislosti poukazovali na množství ověřovacích prvků, které má VI pro takové ověřování k dispozici, včetně: SNVV, informací o množství z dovozních a vývozních dokumentů, registru celních kaucí složených při dovozu a vývozu v rámci PPL, registru spotřeby, knihy Duty Entitlement Export Certification (dále jen kniha "DEEC"), ověření náhrad po uskutečnění dovozu a vývozu, doplňkové kontroly uplatňované indickými úřady v souvislosti se správou spotřebních daní a cel, pravidelné audity a soudní stíhání v případě "zneužití".
VI a jeden vývozce však připustili, že SNVV mohou "snížit objem toho, co je spotřebováno ve skutečnosti".
Nadto žádný z vývozců nepředložil dostatečný důkaz naplňování povinnosti vést registr skutečné spotřeby podle uložený politikou EXIM.
Dva vývozci dále tvrdili, že vyšetřující úřad měl vypočítat nadměrnou úlevu sám.
Dále se vyskytla tvrzení, že ES je vázáno výsledky předchozích šetření a nemůže tedy vůči PPL přijímat vyrovnávací opatření.
Jeden vývozce předložil po slyšení následujícím po poskytnutí informací výpočet nadměrně vráceného cla.
e) Závěr
(38) Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 2 odst. 2 základního nařízení, tj. finanční příspěvek VI, která poskytla zvýhodnění šetřeným vývozcům.
(39) Nadto PPL na fyzický vývoz, PPL na roční potřebu a PPL na dodávky meziproduktů jasně právně závisí na vývozní výkonnosti a tudíž se má za to, že jsou specifické a napadnutelné podle čl. 3 odst.
4 písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost získat v rámci těchto programů žádné výhody.
(40) PPL na domnělý vývoz je v režimech tohoto případu fakticky závislý na vývozní výkonnosti.
Byl použit pouze jednou společností v menším rozsahu a pouze v rámci dodávek pro JOV nebo jednotky v ZEZ; obě kategorie jsou uvedeny v odstavci 8.2 písm. b) politiky EXIM 02-07.
Tato společnost uvedla, že její zákazníci nakonec dotyčný výrobek vyvezli.
Cílem JOV/ZEZ je vývoz, jak je uvedeno v odstavci 6.1 politiky EXIM 02-07.
Domácí dodavatel tedy získává výhody v rámci PPL na domnělý vývoz, protože VI očekává výnosy z vývozu následně obdržené vývozcem nacházejícím se v JOV/ZEZ. Podle článku 3 odst.
4 písm. a) základního nařízení se subvence považuje za závislou na vývozu, pokud se prokáže, že poskytnutí subvence, ačkoliv není právně závislé na vývozní výkonnosti, je ve skutečnosti vázáno na současný nebo očekávaný vývoz nebo výnosy z vývozu.
(41) Žádný z těchto čtyř podprogramů použitých v rámci tohoto případu nemůže být považován za přípustný systém navracení či systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 2 odst.
1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Toto zjištění bylo potvrzeno po pečlivém posouzení podání následujících po poskytnutí informací.
Nejsou v souladu s přísnými pravidly stanovenými v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení.
VI neuplatnulaa účinně svůj ověřovací systém nebo postup za účelem potvrzení, zda a v jakém množství byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě programů navracení u náhradních vstupů příloha III část II odst.
2 základního nařízení). SNVV týkající se dotyčného výrobku nebyly dostatečně přesné.
Toto zjištění nezměnila žádná připomínka předložená po poskytnutí informací.
Naopak i VI připustila, že SNVV byly nepřesné.
Je tedy potvrzeno, že SNVV nemohou být samy o sobě považovány za ověřovací systém skutečné spotřeby, protože tyto nadměrně velkorysé standardní normy neumožňují VI ověřovat s dostatečnou přesností, jaké množství vstupů jsou spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku.
Navíc VI neprovedla účinnou kontrolu založenou na řádně vedeném registru skutečné spotřeby (dále jen "registr podle dodatku 18").
Nadto neprovedla VI další přezkoumání založené na skutečných vstupech, přestože by takové přezkoumání bylo při absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému zpravidla nutné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst.
3 základního nařízení), ani neprokázala, že neexistovaly nadměrné úlevy.
Údajná srovnatelnost PPL se systémem aktivního zušlechťovacího styku ES je irelevantní, protože systém ES není předmětem stávajícího šetření.
(42) Ostatní ověřovací prvky zmíněné při poskytnutí informací již buď neexistují (kniha DEEC byla politikou EXIM 02-07 zrušena) nebo zjevně při absenci účinné kontroly registrů skutečné spotřeby vycházejí z nadměrně velkorysých norem SNVV, což není postačující (informace o vývozních a dovozních dokumentech, registr celních kaucí, kontrola náhrad v rámci PPL).
Zprávy indických úřadů o auditech týkajících se šetřených vyvážejících výrobců nebyly předloženy.
(43) Jelikož PPL nebyl nikdy v minulosti analyzován na základě faktů srovnatelných s fakty zjištěnými v rámci stávajícího šetření, zejména z pohledu nepřesnosti norem SNVV týkajících se dotyčného výrobku, neexistuje žádný závazný precedent, který by bránula napadnutí tohoto programu.
(44) Tyto čtyři podprogramy jsou tedy napadnutelné.
f) Výpočet výše subvence
(45) Při neexistenci povoleného systému navracení nebo systému navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů.
V rozporu s podáními učiněnými VI a dvěma vývozci nestanoví základní nařízení pouze vyrovnání "nadměrného" promíjení poplatků. Podle čl.
2 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I bodu i) základního nařízení lze napadnout pouze nadměrné vrácení cla za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení.
Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly.
Proto v případě, že bude zjištěna absence adekvátního monitorovacího procesu, výše uvedenou výjimku pro programy navracení nelze použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu).
Jak je uvedeno v přílohách II části II a III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu.
Naopak podle článku 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí tento orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
Dále by mělo být poznamenáno, že další přezkoumání ze strany indických úřadů při neexistenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému musí být provedeno včas, tj. při šetření týkajícím se uložení vyrovnávacího cla zpravidla před ověřením na místě.
Výpočet nadměrného vrácení cla předložený jedním z vývozců po poskytnutí informací nebyl předložen včas, ani nebyl vypracován VI.
Tudíž na něj nebude brán ohled.
(46) Výše subvencí pro vývozce, kteří využili PPL, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněných čtyř podprogramů pro dotyčný výrobek během období přezkumného šetření, jak je uvedeno v 31. bodě odůvodnění (čitatel). V souladu s článkem 7 odst.
1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny.
V souladu s článkem 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotyčného výrobku během období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(47) Během období přezkumného šetření využívalo výhod tohoto programu šest společností a získalo subvence mezi 22,0 % a 25,8 % (viz tabulka v bodě odůvodnění (154) níže).
2.
Program Duty Entitlement Passbook (dále jen "DEPBS")
a) Právní základ
(48) Detailní popis DEPBS je obsažen v odstavci 4.3 politiky EXIM 02-07 a v kapitole 4 PP I 02-07.
b) Způsobilost
(49) Pro tento program je způsobilý kterýkoli výrobce-vývozce nebo obchodník- vývozce.
c) Praktické provádění DEPBS
(50) Způsobilý vývozce může zažádat o úvěry DEPBS, které jsou vypočteny jako procento hodnoty výrobků vyvezených v rámci tohoto programu.
Tyto sazby DEPBS byly stanoveny indickými úřady na většinu výrobků včetně dotyčného výrobku.
Jsou stanoveny na základě SNVV a berou v úvahu předpokládaný dovozní podíl vstupů ve vyváženém výrobku a daňové zatížení předpokládaného dovozu bez ohledu na to, zda bylo dovozní clo skutečně zaplaceno či nikoli.
(51) Aby mohla společnost využívat výhod tohoto programu, musí vyvážet.
V čase vývozní transakce musí vývozce podat úřadům v Indii oznámení, že probíhá vývoz v rámci DEPBS.
Aby mohlo být zboží vyvezeno, indické celní úřady vydají během postupu odeslání vývozní přepravní doklad.
Tento dokument obsahuje mimo jiné výši úvěru DEPBS, který má být poskytnut pro tuto vývozní transakci.
V tomto okamžiku vývozce zná výši výhody, kterou obdrží.
Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, je VI povinna poskytnout úvěr DEPBS.
Příslušná sazba DEPBS pro výpočet výše výhody je sazba, která je použita v okamžiku podání vývozní deklarace.
Tudíž neexistuje možnost pro pozdější změnu úrovně výhody.
(52) Také bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry DEPBS při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány v obchodních účtech na základě časového rozlišení jako příjem.
(53) Takové úvěry mohou být použity k zaplacení cla u následných dovozů jakéhokoliv volně dováženého zboží s výjimkou výrobních statků.
Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje) nebo použito jinak.
(54) Úvěry DEPBS jsou volně přenosné a jsou platné po dobu 12 měsíců od data vydání.
(55) Žádost o úvěry DEPBS může pokrývat až 25 vývozních transakcí a v případě elektronické žádosti neomezený počet vývozních transakcí.
Fakticky neexistují konečné termíny pro podání žádosti o úvěry DEPBS, protože časová období zmíněná v kapitole 4.47 PP I 02-07 počínají vždy nejnovější vývozní transakcí uvedenou v dané žádosti o DEPBS.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(56) Při poskytnutí informací uvedli tři vývozci, kteří čerpali výhody podle tohoto programu, připomínky k analýze DEPBS, jak je uvedena výše.
Prohlásili, že i) v rozporu s nálezy v bodech odůvodnění (53) a (59) musí být materiály dovážené na základě DEPBS údajně použity k výrobě pro vývoz a úvěr DEPBS může být údajně obdržen pouze v případě, že je vyváženo zboží, jehož vstupní materiály jsou zatíženy dovozním clem, ii) nová metodika výpočtu výše napadnutelných subvencí (důraz na vývozní transakci, viz níže bod odůvodnění (61) až (62)) by se neměla použít, protože výhoda je údajně poskytnuta pouze při využití úvěru a z důvodu, že nový přístup se diskriminačním způsobem odklání od dřívějšího precedentu ES, iii) DEPBS by měl být napadnut pouze do takové míry, do jaké byly takové úvěry získány na dotyčný výrobek, a iv) mělo by se zohlednit snížení sazby DEPBS, ke kterému došlo v únoru 2004.
e) Závěry k DEPBS
(57) DEPBS poskytuje subvence ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Úvěr DEPBS je finančním příspěvkem VI, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla a bude tak snižovat výnosy VI z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr DEPBS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(58) Navíc DEPBS právně závisí na vývozní výkonnosti a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 3 odst. 4) písm. a) základního nařízení.
(59) Tento program nelze považovat za povolený systém navracení nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu článku 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení.
Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení.
Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitým vstupním materiálům.
Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu písm. i) přílohy I a příloh II a III základního nařízení.
A v neposlední řadě je vývozce způsobilý obdržet výhody DEPBS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze.
Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál.
Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy přesto nárok na výhodu z DEPBS.
(60) Nebylo tedy zdůvodněno ani tvrzení jednoho vývozce, že materiály dovážené podle tohoto programu musí být použity pro vývozní výrobu, ani tvrzení, že úvěry DEPBS lze získat pouze za podmínky, že použité vstupní materiály podléhají dovoznímu clu.
V tomto kontextu by mělo být také poznamenáno, že VI nikdy nenapadla faktický popis DEPBS, jak je stanoven výše.
Proto musí být tato tvrzení odmítnuta.
f) Výpočet výše subvence
2 a čl. 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a která je zjištěna za období přezkumného šetření.
V tomto ohledu se mělo za to, že výhoda je poskytnuta příjemci v okamžiku vývozní transakce podle tohoto programu.
V současnosti se musí VI vzdát cla, které představuje finanční příspěvek ve smyslu článku 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení.
Jak je uvedeno v bodu odůvodnění (51) výše, jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, který mimo jiné obsahuje výši úvěru DEPBS, který má být udělen pro tuto vývozní transakci, nemá VI volnost rozhodování, zda poskytnout subvenci či nikoliv, a nemá možnost rozhodnout o výši subvence.
Jak je také uvedeno výše ve stejném bodu odůvodnění, jakákoli změna sazeb DEPBS mezi skutečným vývozem a vydáním licence DEPBS nemá zpětný vliv na úroveň přiznané výhody.
Dále, jak je uvedeno v bodu odůvodnění (52) výše, mohou společnosti v souladu s indickými účetními standardy zaúčtovávat úvěry DEPBS na základě časového rozlišení jako příjem ve stádiu vývozní transakce.
A v neposlední řadě díky skutečnosti, že společnost ví, že obdrží subvenci na základě DEPBS i výhody na základě jiných programů, je společnost již ve výhodnější konkurenční pozici, protože může subvence zohlednit prostřednictvím nižších cen.
(62) Odůvodněním pro zavedení vyrovnávacího cla je tedy napravení nekalých obchodních praktik založených na nezákonné konkurenční výhodě.
Ve světle výše uvedeného se považuje za vhodné vyhodnotit výhodu plynoucí z DEPBS jako součet úvěrů získaných pro všechny vývozní transakce realizované podle tohoto programu v průběhu období šetření.
(63) Připomínky k poskytnutí informací nevedly k revizi tohoto přístupu k výpočtu.
Nová metodika již byla použita v nedávné minulosti Evropským společenstvím například v souvislosti s případem sad uhlíkových elektrod [7].
Kromě toho principy právní určitosti a legitimních očekávání nebrání takové změně metodiky.
Za prvé nový přístup nevede k úplnému přehodnocení programu, který byl vždy napadnutelný. Týká se pouze výpočtu výše subvence za účelem její těsnější vazby na faktickou situaci v průběhu daného období šetření.
Za druhé je tento přístup mimo jiné důsledkem skutečností zjištěných Komisí v průběhu nedávných šetření, např. zaúčtovávání úvěrů DEPBS na základě časového rozlišení podle indických účetních standardů a fakticky neexistující konečné termíny pro žádost o takové úvěry podle politiky EXIM.
Připomínky k poskytnutí informací dále potvrdily, že v okamžiku vývozní transakce realizované podle tohoto programu získal vývozce neodvolatelné právo na úvěry DEPBS.
Takový okamžik je však rozhodující pro stanovení poskytnutí výhody, jak je uvedeno výše v bodě výčtu (61), nikoli následné využití, protože vývozce s takto přiznaným právem "je na tom již finančně lépe".
(64) Oproti tvrzení některých vyvážejících výrobců bylo při stanovení výše napadnutelného úvěru DEPBS nutno vzít v úvahu i úvěr DEPBS generovaný vývozem jiného výrobku než dotyčného výrobku.
Podle DEPBS neexistuje žádný závazek, který omezuje využití úvěrů pro bezcelní dovoz vstupního materiálu vázaného na specifický výrobek.
Naopak, úvěry DEPBS jsou volně přenosné, lze je dokonce prodat a využít pro dovozy jakéhokoli zboží, které lze dovézt bez omezení (vstupní materiály dotyčného výrobku patří do této kategorie) s výjimkou výrobních statků.
V důsledku toho může dotyčný výrobek čerpat výhody ze všech generovaných úvěrů DEPBS.
(65) Navíc snížení sazby DEPBS následně po období přezkumného šetření nemůže být vzato v úvahu, protože čl. 11 odst.
1 základního nařízení stanoví, že k informacím, které se týkají pozdějšího období, se zpravidla nepřihlíží. Kromě toho neexistuje záruka, že VI nezvýší sazby DEPBS v budoucnosti.
7 odst. 1) písm. a) základního nařízení poplatky, které byly nezbytně vynaloženy, aby byla získána subvence, odečteny z takto zjištěných úvěrů, aby byla určena výše subvence (čitatel).
V souladu s článkem 7 odst. 2 základního nařízení byla celková výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
Z tohoto programu čerpalo výhody v průběhu období přezkumného šetření pět společností, které získaly subvence ve výši 3,2 % až 8,0 % (viz tabulka v bodu odůvodnění (154) níže).
3. Program jednotek orientovaných na vývoz (dále jen "JOV")/Program zvláštních ekonomických zón (dále jen "ZEZ")
a) Právní základ
(67) Informace o těchto programech jsou obsaženy v kapitolách 6 (JOV) a 7 (ZEZ) politiky EXIM 02-07 a PP I 02-07.
b) Eligibility
(68) S výjimkou společností, které jsou pouze obchodníky, mohou všechny podniky, které v zásadě vyvážejí celou svou produkci zboží nebo služeb, být pokládány za ZEZ nebo JOV.
Na rozdíl od služeb a zemědělství však podniky v průmyslových odvětvích musí splnit minimální limit základních prostředků (10 miliónů indických rupií), aby byly způsobilé jako JOV.
c) Praktické provádění
(69) Program ZEZ je následníkem dřívějšího programu vývozních zpracovatelských zón (dále jen "VZZ").
ZEZ jsou specificky ohraničené bezcelní enklávy a jsou podle politiky EXIM 02-07 považovány za cizí území pro účely obchodních operací, cel a daní.
V provozu je již 14 ZEZ a zřízení dalších 13 ZEZ bylo schváleno indickými úřady.
(70) Na druhé straně JOV jsou geograficky pružnější a lze je zřídit kdekoli v Indii.
Tento program je doplňkem programu ZEZ.
(71) Žádost o status JOV nebo ZEZ musí zahrnovat informace pro období příštích pěti let, mimo jiné o plánovaných výrobních množstvích, plánované hodnotě vývozu, požadavcích dovozu a požadavcích na domácí zdroje.
Pokud úřady akceptují žádost společnosti, budou společnosti oznámeny podmínky připojené k akceptaci.
Dohoda o uznání společnosti jako ZEZ/JOV je platná na období pět let.
Tato dohoda může být obnovena na další období.
(72) Určujícím závazkem JOV nebo ZEZ, jak je stanoven v politice EXIM 02-07, je dosáhnout čistých devizových příjmů (dále jen "ČDP"), tj. v referenčním období (5 let) musí být celková hodnota vývozů vyšší než celková hodnota dovezeného zboží.
(73) JOV/jednotky ZEZ mají právo na následující úlevy:
i) prominutí dovozních poplatků u všech typů zboží (včetně výrobních statků, surovin, a spotřebního materiálu) nutných pro produkci, výrobu, zpracování nebo v souvislosti s nimi,
ii) prominutí spotřební daně u zboží nakoupeného z domácích zdrojů,
iii) náhrada centrální daně z prodeje zaplacené ze zboží opatřeného z místních zdrojů,
iv) možnost prodat část produkce na domácím trhu při zaplacení příslušného cla z hotového výrobku jako výjimka obecného požadavku vyvézt celou produkci,
v) prominutí daně z příjmu běžně splatné ze zisků realizovaných z vývozních prodejů v souladu s paragrafem 10A nebo paragrafem 10B zákona o dani z příjmu po dobu 10 let po zahájení své činnosti, avšak nejdéle do roku 2010,
vi) možnost zahraničního vlastnictví kapitálu až do výše 100 %.
(74) I když jsou úlevy z obou programů většinou srovnatelné, existují některé rozdíly.
Například JOV může získat 50 % slevu ze cla splatného z prodeje na domácím trhu (prodej ve vnitrostátní celní oblasti), zatímco v ZEZ je splatných 100 % cla z takového prodeje.
Jednotka JOV může prodat až 50 % svého obratu na domácím trhu při této snížené sazbě.
(75) Jednotky působící v rámci těchto programů jsou vázány dohledem celních úředníků v souladu s paragrafem 65 celního zákona.
(76) Ze zákona musí vést ve stanoveném formátu řádnou evidenci všech dovozů, spotřeby a využití veškerých dovezených materiálů a uskutečněných vývozů.
Tyto doklady by měly být pravidelně předkládány podle potřeby příslušným orgánům (dále jen "čtvrtletní a roční zprávy").
(77) Podle odstavce 10.2 dodatku 14-I a odstavce 13.2 dodatku 14-II PP I 02-07 však "není vyžadováno, aby [JOV nebo jednotka ZEZ] určovaly vzájemný vztah mezi každou zásilkou dovozu a příslušným vývozem, převody na jiné jednotky, prodejem v rámci vnitrostátní celní oblasti nebo zásobami".
(78) Údaje o prodeji na domácím trhu jsou odesílány a evidovány na základě autocertifikace.
Proces odesílání vývozních zásilek JOV probíhá pod dohledem pracovníka celního/finančního úřadu, který má stálé místo v JOV.
Společnost musí nahradit VI mzdu takového stále celního pracovníka.
(79) "Veškeré aktivity jednotek ZEZ v dané zóně, pokud není stanoveno jinak, včetně vývozu a zpětného dovozu zboží probíhají postupem autocertifikace", jak uvádí odstavec 29 dodatku 14-II PP I 02-07.
Nedochází tedy k žádným rutinním kontrolám vývozních zásilek jednotky ZEZ celními orgány.
(80) V současném případě byla použita JOV jedním ze spolupracujících vývozců.
Vzhledem k tomu, že ZEZ použita nebyla, není proto nutné analyzovat možnost napadnutelnosti tohoto programu.
Spolupracující vývozce, který použil JOV, použil tento program na dovoz surovin a výrobních statků bez dovozního cla, aby nakoupil zboží na domácím trhu bez spotřební daně a aby dosáhl vrácení daně z prodeje a prodal část své produkce na domácím trhu.
Využil tak všech výhod popsaných v bodu odůvodnění (73) výše podle i) až iv).
Dotčený vývozce rovněž využil výhod podle ustanovení o prominutí daně z příjmu JOV.
Protože však toto prominutí daně z příjmu spadá do programu prominutí daně z příjmu, který je obecně přístupnější, je jeho analýza uvedena v bodech odůvodnění (117) a (118) níže.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(81) Po poskytnutí informací tvrdil jeden vyvážející výrobce, že program JOV by měl být napadnut, pokud vůbec, jen do té míry, do jaké clo z domácího prodeje plně nepokrývá částku prominutého dovozního cla ze vstupních materiálů používaných pro produkci prodávanou na domácím trhu (dále jen "nadměrná úleva").
Stanovisko tohoto vývozce je, že pokud jde o JOV, která se údajně podobá aktivnímu zušlechťovacímu styku ES, existuje systém ověřování v souladu s ustanoveními příloh I, II a III základního nařízení.
Za tímto účelem tvrdil, že korelace podle zásilky vstupních materiálů a výsledné produkce na vývoz není indickými úřady vyžadována (viz bod odůvodnění (77)), protože to není povinné podle základního nařízení nebo Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních (dále jen "DSVO") pro řádný systém ověřování.
Kromě toho se vývozce odvolával na interní systém správy šarží, který poskytuje informace o souvislosti mezi vstupy a výstupy.
Tento vývozce dále poukázal na to, že jeho prodej na domácím trhu představoval méně než 5 % jeho prodeje v šetřeném období.
Tvrdil také, že pravidelné hodnocení měsíčních přiznání daně z prodeje prováděné VI je dostatečné pro splnění ověřovacích norem stanovených základním nařízením.
(82) Dále tvrdil, že i) pro účely výpočtu by se neměla brát částka surovin dovezených v období přezkumného šetření, jak je uvedeno v bodě odůvodnění 19 výroční zprávy této JOV, nýbrž částka surovin spotřebovaných v průběhu tohoto období, jak je uvedeno v bodu 20 této zprávy, a ii) období, pro které má být zjištěno ušetřené clo z dovozu výrobních statků, by mělo být založeno na době amortizace specifické pro společnost a nikoli na základě průměrné doby amortizace pro všechny spolupracující vyvážející výrobce.
Dále tvrdil, že připočtený úrok (komerční sazba převládající v Indii v průběhu období šetření) by měl být snížen na váženou průměrnou sazbu v době založení této JOV v průběhu období přezkumného šetření.
e) Závěry k JOV
(83) Osvobození JOV od dvou typů dovozního cla (dále jen "základní clo" a "speciální dodatečné clo") a vrácení daně z prodeje jsou finančními příspěvky VI ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výnos vlády, který by jinak byl splatný, kdyby tento program neexistoval, je ušlým výnosem a tedy navíc poskytnutím výhody JOV ve smyslu čl. 2 odst. 2 základního nařízení, protože JOV ušetřila likviditu tím, že nemusela zaplatit obvykle splatné clo a dosáhla vrácení daně z prodeje.
(84) Osvobození od spotřební daně a jejího ekvivalentu dovozního cla (dále jen "dodatečné clo"), však nevede k ušlému příjmu, který by byl jinak splatný.
Spotřební daň a dodatečné clo, pokud by byly zaplaceny, mohly být použity jako úvěr pro vlastní budoucí celní závazky (tzv. mechanismus "CENVAT", mechanismus centralizované DPH).
Proto tato cla nejsou konečná.
Při úvěru "CENVAT" je konečné clo uplatněno jen z přidané hodnoty, nikoli ze vstupních materiálů.
(85) Pouze prominutí základního cla, speciálního dodatečného cla a vrácení daně z prodeje tedy zakládají subvence ve smyslu článku 2 základního nařízení.
Právně závisí na vývozní výkonnosti, a proto jsou považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 3 odst.
4 písm. a) základního nařízení. Vývozní cíl JOV, jak je uvedeno v odstavci 6.1 politiky EXIM 02-07, je nutnou podmínkou k získání pobídek.
(86) Dále v rozporu s tvrzením jednoho vývozce nemohou být tyto subvence považovány za povolené systémy navracení cla nebo navracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 2 odst.
1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovují přísným pravidlům stanoveným v příloze I (písmena h) a i)), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení.
Údajná srovnatelnost JOV se režimem aktivního zušlechťovacího styku ES je v tomto kontextu irelevantní, protože systém ES není předmětem tohoto šetření.
(87) Jsou-li ustanovení o vrácení daně z prodeje a osvobození od dovozního cla používána pro nákup výrobních statků, nejsou již v souladu s pravidly pro povolené systémy navracení, protože toto zboží se nespotřebovává ve výrobním procesu, jak požaduje příloha I písmeno h) (vrácení daně z prodeje) a i) (prominutí dovozního cla).
Vývozce se ohradil proti této analýze a argumentoval, že protože výrobní statky jsou nezbytné pro výrobu, nemohou být samy vyňaty z jakéhokoli povoleného systému navracení cla.
Tato úvaha však není reflektována v jasné formulaci přílohy I písmene h) a i), výrobní statky se používají pro výrobu, avšak nejsou při ní spotřebovány.
Proto se tento argument odmítá.
(88) Kromě toho a také s ohledem na ostatní výhody plynoucí z tohoto programu přes pečlivé zkoumání tvrzení tohoto vývozce bylo potvrzeno, že VI nemá účinný ověřovací systém nebo postup pro potvrzení, zda a v jakých množstvích byly vstupní materiály, na jejichž opatření se nevztahovalo clo nebo daň z prodeje, spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě programů navracení u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2) základního nařízení).
(89) JOV může prodat významné množství své výroby, až 50 % svého ročního obratu na domácím trhu.
Proto ze zákona neexistuje žádná povinnost vyvézt celkové množství vyrobených výsledných výrobků.
Navíc v důsledku postupu autocertifikace dochází k těmto domácím transakcím bez dohledu státních úřadů.
V důsledku toho nepodléhá celní území JOV, alespoň částečně, fyzické kontrole indických úřadů.
To však zvyšuje význam dalších ověřovacích prvků, zejména kontroly souvislosti mezi bezcelními dovozy vstupních materiálů a výslednými vývozními výrobky, aby se kvalifikovaly jako ověřovací systém navracení cla u náhradních vstupů.
Zjistilo se, že subjekt JOV až do stávajícího šetření neprodal na domácím trhu 50 %, ale pouze 5 % svého ročního obratu v průběhu OŠ.
To ale nemá žádný dopad na obecnější hodnocení adekvátnosti existujícího ověřovacího systému.
(90) Pokud jde o další zavedené ověřovací kroky, mělo by se připomenout, jak bylo zmíněno výše v bodě odůvodnění (77) a potvrzeno tvrzeními vývozce, že JOV je již právně v pozici, kdy v žádném časovém okamžiku není povinna korelovat každou dovozní zásilku s cílem odpovídajícího výsledného výrobku.
Pouze takové kontroly zásilek by však poskytly indickým úřadům dostatek informací o konečném místě určení vstupů za účelem kontroly, zda osvobození od cla/daně z prodeje nepřevyšuje vstupy pro produkci na vývoz.
Měsíční daňová přiznání pro prodej na domácím trhu prováděná na základě vlastního posouzení, která jsou pravidelně hodnocena indickými úřady, nestačí.
Interní systémy vedené bez zákonné povinnosti podle politiky EXIM, např. systém správy šarží, také nestačí pro nahrazení takového klíčového požadavku na ověřovací systém pro navracení cla.
Navíc ověřovací systém pro navracení cla musí být navržen a vynucován státem a nemělo by být ponechán na uvážení vedení každé individuální dotčené společnosti, zda zavede informační systém.
Byly požadovány zprávy o auditech indických úřadů jak od společnosti, tak od VI, ale nebyly poskytnuty, takže neexistuje důkaz o tom, že byly provedeny.
Protože indická politika EXIM výslovně nestanoví, že JOV musí evidovat souvislost mezi vstupními materiály a výsledným výrobkem, je potvrzeno, že VI nezavedla žádný účinný kontrolní mechanismus ke stanovení toho, jaké vstupy byly spotřebovány ve vyvážené produkci a v jakých množstvích.
(91) VI také ani neprovedla další přezkoumání na základě skutečně použitých vstupů, i když by při neexistenci účinného systému ověřování takové přezkoumání obvykle muselo být provedeno (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení), ani neprokázala, že nedošlo k nadměrné úlevě. Mělo by být připomenuto, že takové další přezkoumání musí být při takovém šetření v zásadě dokončeno před inspekcí na místě, aby mohly být závěry inspekce, pokud je považována za vhodnou, založeny na tomto dalším šetření, čl. 11 odst. 8 a čl. 26 odst. 1 základního nařízení.
f) Výpočet výše subvence
(92) Obdobně při absenci povoleného systému navracení cla nebo navracení u náhradních vstupů je napadnutelnou výhodou prominutí celkového dovozního cla (základního cla a speciálního dodatečného cla) obvykle splatného při dovozu a také vrácení daně z prodeje, obojí v průběhu období přezkumného šetření.
(93) Žádost vývozce, aby se brala v úvahu pouze výše ušetřeného cla a daně z prodeje, které byly spojeny se vstupy spotřebovanými v průběhu období přezkumného šetření, byla zamítnuta. K poskytnutí výhody ve smyslu čl.
2 odst. 2 základního nařízení dochází při nákupu vstupních materiálů, na které se nevztahuje clo nebo daň z prodeje, protože v tomto stádiu by tyto poplatky byly obvykle splatné.
i) Osvobození od dovozního cla (základního cla a speciálního dodatečného cla) a vrácení daně z prodeje u surovin
(94) Výše subvence pro vývozce, který využil JOV, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základního cla a speciálního dodatečného cla) z dovezených materiálů pro výrobní odvětví, tj. nerozplněná léčiva a meziprodukty, a na základě vrácené daně z prodeje pro toto odvětví, obojí v průběhu období přezkumného šetření. Poplatky nezbytně vynaložené pro získání subvence byly v souladu s čl.
1) písm. a) základního nařízení od této částky odečteny, aby byla zjištěna výše subvence (čitatel). V souladu s čl.
7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat vytvořený farmaceutickým odvětvím nerozplněných produktů (dále jen "odvětví") v průběhu přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
Získané rozpětí subvence tudíž činila 29,6 %.
ii) Prominutí dovozního cla (základního cla a speciálního dodatečného cla) u výrobních statků
(95) Na rozdíl od surovin nejsou výrobní statky fyzicky zabudované do hotového zboží. V souladu s čl.
7 odst. 3 základního nařízení byla výhoda šetřené společnosti vypočtena na základě výše nezaplaceného cla z dovezených výrobních statků rozloženého na dobu odpovídající běžné době amortizace pro takové výrobní statky v odvětví dotyčného výrobku.
Pro určení takové běžné doby amortizace byl vypočten vážený průměr dob amortizace používaných všemi spolupracujícími vývozci.
Žádost vyšetřované JOV použít dobu amortizace specifickou pro společnost musela být zamítnuta, protože výraz "běžný" není synonymem pro "individuální", ale pro "reprezentativní průměr".
Takto vypočtená částka, která připadá na období přezkumného šetření, byla upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období pro zohlednění hodnoty výhody v čase a tím stanovení úplné výhody tohoto programu pro příjemce. Částka připočteného úroku byla založena na komerční úrokové sazbě v průběhu období přezkumného šetření v Indii.
Žádost vývozce použít jeho nižší průměrnou sazbu nevedla k rozdílu ve výsledku, tj. rozpětí subvence zůstalo stejné.
Poplatky nezbytně vynaložené pro získání subvence byly v souladu s čl. 7 odst.
1 písm. a) základního nařízení od této částky odečteny, aby byla zjištěna výše subvence (čitatel). V souladu s čl.
7 odst. 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat vytvořený tímto odvětvím v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence je závislá na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
Takto získané rozpětí subvence činila 1,3 %.
(96) Celkové rozpětí subvence v rámci JOV pro dotčenou společnost tedy činí 30,9 %.
4.
Program Export Promotion Capital Goods (dále jen "EPCG")
a) Právní základ
(97) Detailní popis EPCG je uveden v kapitole 5 politiky EXIM 02-07 a v kapitole 5 PP I 02-07.
b) Způsobilost
(98) Pro tento program jsou způsobilí výrobci-vývozci, obchodníci-vývozci "vázaní" na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Praktické provádění
(99) Pod podmínkou povinnosti vývozu je dovoleno společnosti dovážet výrobní statky (nové a od dubna 2003 i použité výrobní statky až 10 let staré) za sníženou celní sazbu.
Za tímto účelem VI vydá při požádání a zaplacení poplatku licenci EPCG.
Od dubna 2000 program zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 5 % použitelnou na všechny výrobní statky dovezené podle tohoto programu.
Do 31. března 2000 se používala efektivní celní sazba ve výši 11 % (včetně příplatku 10 %) a v případě dovozů vysoké hodnoty sazba v nulové výši.
Aby byla splněna povinnost vývozu, musí být dovezené výrobní statky využity k výrobě určitého množství zboží na vývoz v průběhu určitého období.
(100) Držitel licence EPCG může také pořídit výrobní statky z domácích zdrojů.
V takovém případě může domácí výrobce výrobních statků využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu tyto výrobní statky. Nebo může domácí výrobce požádat o výhodu domnělého vývozu s ohledem na dodávku výrobních statků držiteli licence EPCG.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(101) Při poskytnutí informací VI a jeden vyvážející výrobce tvrdili, že i) doba amortizace použitá pro výrobní statky nebyla údajně adekvátně sdělena účastníkům řízení a ii) že nebylo dostatečně stanoveno, proč a do jaké míry byl připočten úrok, aby se došlo k částce napadnutelné subvence.
e) Závěr k programu EPCG
(102) Program EPCG poskytuje subvence ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Snížení cla zakládá finanční příspěvek od VI, protože tato úleva snižuje příjmy z cla VI, které by byly jinak splatné. Navíc snížení cla poskytuje výhodu vývozci, protože poplatky ušetřené při dovozu zlepšují jeho likviditu.
(103) Navíc je EPCG právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Proto se považuje za specifický a napadnutelný podle čl.
3 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(104) A konečně tento program nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 2 odst.
1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výrobní statky nejsou zahrnuty do rozsahu takových povolených systémů, jak je uvedeno v příloze I, písmeni i) základního nařízení, protože nejsou spotřebovány ve výrobě vyvážených výrobků.
f) Výpočet výše subvence
7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dovážených výrobních statků na dobu odpovídající běžné době amortizace takových výrobních statků ve výrobním odvětví antibiotik.
V souladu se zavedenou praxí byla takto vypočtená částka, která připadá na období přezkumného šetření, upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby se reflektovala úplná hodnota výhody v čase. Komerční úroková sazba v průběhu období šetření v Indii byla považována za vhodnou pro tento účel.
Nezbytně vynaložené poplatky nutné pro získání subvence byly v souladu s čl. 7 odst.
1 písm. a) základního nařízení od této částky odečteny, aby byla zjištěna výše subvence (čitatel). V souladu s čl.
2 a 7 odst. 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
Výhody z tohoto programu v průběhu období přezkumného šetření čerpaly čtyři společnosti.
Získané subvence byly zanedbatelné.
(106) Vzhledem k tomu, že EPCG v tomto případě nebude napaden, není nutné odpovídat na příslušné připomínky k poskytnutí informací.
5. Program vývozních úvěrů (dále jen "PVÚ")
a) Právní základ
(107) Podrobnosti tohoto programu jsou uvedeny v rámcovém oběžníku IECD č. 5/04.02.02/2002-03 (vývozní úvěr v cizí měně) a rámcovém oběžníku IECD č. 4/04.02.02/2002-03 (vývozní úvěr v rupiích) Indické centrální banky (dále jen "ICB"), který je určen všem komerčním bankám v Indii.
b) Způsobilost
(108) Pro tento program jsou způsobilí výrobci/vývozci a obchodníci/vývozci.
c) Praktické provádění
(109) Podle tohoto programu nastavuje ICB povinně maximální úrokové sazby použitelné pro vývozní úvěry, jak v indických rupiích nebo v cizí měně, které mohou komerční banky účtovat vývozci, "aby vývozcům zajistily dostupnost úvěru za mezinárodně konkurenční sazby".
PVÚ se skládá ze dvou podprogramů, programu vývozních úvěru před odesláním (dále jen "balící úvěr"), který pokrývá úvěry poskytované vývozci na financování nákupu, zpracování, výrobu, balení a/nebo odeslání zboží před vývozem, a program vývozního úvěru po odeslání, který zajišťuje půjčky provozního kapitálu za účelem financování vývozních pohledávek.
ICB také vydává bankám pokyny, aby poskytly určitou částku svého čistého bankovního úvěru ve prospěch vývozních financí.
(110) Na základě rámcového oběžníku ICB mohou vývozci obdržet vývozní úvěry za preferenční úrokové sazby ve srovnání s úrokovými sazbami běžných komerčních úvěrů (dále jen "hotovostní úvěry"), které jsou čistě stanoveny za tržních podmínek.
V tomto ohledu rámcový oběžník o vývozním úvěru v rupiích poznamenává, že "maximální sazby úroků z úvěrů poskytnutým vývozcům, stanovené v tomto oběžníku, jsou nižší než maximální úrokové sazby z úvěrů běžně účtované jiným dlužníkům a jsou proto v tomto smyslu označeny jako zvýhodňující".
Rozdíl v sazbách se může pro společnosti s dobrým úvěrovým hodnocením snížit.
Společnosti s vysokým hodnocením mohou vlastně získat vývozní úvěry a hotovostní úvěry za stejných podmínek.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(111) Po poskytnutí informací argumentovali dva vývozci, kteří čerpali výhody podle tohoto programu, že PVÚ není napadnutelnou subvencí. Za tím účelem tvrdili, že i) napadnutelná subvence vyžaduje převod veřejných finančních prostředků, ii) sazby pro úvěry PVÚ jsou stanoveny podle tržních podmínek, protože různé komerční banky nabízejí významně odlišné úrokové sazby, a iii) úrokové sazby pro hotovostní úvěry jsou vyšší ve srovnání se sazbami vývozních úvěrů, protože financování vývozu je méně rizikové ("provádí se samo") a v případě vývozních úvěrů v cizích měnách v důsledku údajné nižší inflace volně směnitelných cizích měn ve srovnání s indickou rupií, což mělo údajně dopad na úrokové sazby.
(112) Dále jeden vývozce tvrdil, a to bez poskytnutí jakéhokoli nového výpočtu rozpětí subvence, že pro účely výpočtu by se měly brát v úvahu sazby jiných bank a nikoliv bank identifikovaných v průběhu inspekce na místě jako bank poskytujících úvěry a že by v každém případě pro srovnání měly být použity pouze nejnižší sazby pro vývozní a hotovostní úvěry.
Další vývozce argumentoval bez poskytnutí jakéhokoli důkazu, že výše úvěru by měla být snížena o 25 %, což údajně představuje vlastní kapitál, i když v účetnictví je identifikován jako cizí kapitál.
e) Závěr k PVÚ
(113) Za prvé preferenční úrokové sazby úvěru PVÚ stanovené rámcovými oběžníky ICB uvedenými v bodě odůvodnění (107) mohou snížit úrokové náklady vývozce ve srovnání s úrokovými náklady čistě stanovenými tržními podmínkami a poskytují v tomto případě takovému vývozci výhodu ve smyslu čl. 2 odst.
2 základního nařízení. K závěru, že byla poskytnuta výhoda, se došlo pouze v případě těch spolupracujících vývozců, u kterých byly tyto rozdíly v sazbách nalezeny.
V rozporu s tvrzeními uvedenými výše tyto rozdíly v sazbách nelze vysvětlit čistým tržním chováním komerčních bank.
Financování vývozu není samo o sobě bezpečnější než tuzemské financování.
Obvykle je vlastně vnímáno jako rizikovější a rozsah požadovaných záruk pro určitý úvěr bez ohledu na předmět financování je čistě komerčním rozhodnutím dané komerční banky. Rozdíly v sazbách s ohledem na různé banky jsou výsledkem metodiky ICB stanovit maximální úvěrové sazby pro každou komerční banku individuálně.
Kromě toho, kdyby nebylo rámcových oběžníků ICB, komerční banky by nemusely poskytovat půjčovatelům vývozního financování případně výhodnější úrokové sazby pro vývozní úvěry v cizí měně.
Při shrnutí reakce na tato tvrzení by mělo být připomenuto, že cílem rámcových oběžníků ICB je poskytnout financování vývozu za "mezinárodně konkurenční sazby" a sama ICB považuje sazby vývozních úvěrů za "zvýhodňující".
Za druhé a bez ohledu na skutečnost, že preferenční úvěry v rámci PVÚ jsou poskytovány komerčními bankami, je tato výhoda finančním příspěvkem vlády ve smyslu čl. 2 odst.
1 bodu iv) základního nařízení. V tomto kontextu by mělo být poznamenáno, že ani čl.
2 odst. 1 bod iv) základního nařízení, ani DSVO nevyžaduje pro zjištění subvence výdej veřejných finančních prostředků, např. odškodnění komerčních bank ze strany VI, ale pouze pokyn vlády vykonávat funkce uvedené v bodech i), ii) nebo iii) čl.
1 základního nařízení. ICB je veřejnoprávním subjektem a spadá tedy pod definici "vláda", jak je uvedeno v čl.
3 základního nařízení. Je to subjekt ve 100 % vlastnictví státu, realizuje cíle veřejné politiky, např. měnovou politiku, a její vedení je jmenováno VI.
ICB dává pokyny soukromým subjektům, protože komerční banky jsou vázány uvedenými podmínkami, mimo jiné maximálními stropy úrokových sazeb pro úroky z vývozních úvěrů stanovenými v rámcových oběžnících ICB a ustanoveními ICB, že komerční banky musí poskytnout určitou částku svých čistých bankovních úvěrů ve prospěch vývozního financování. Tato povinnost zavazuje komerční banky k tomu, aby vykonávaly funkce zmíněné v čl.
2 odst. 1 písm. a) bodě i) základního nařízení, v tomto případě poskytovaly půjčky ve formě preferenčního financování vývozu.
Takový přímý převod peněžních prostředků ve formě půjček za určitých podmínek by jinak byl svěřen vládě a výkon této funkce se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou v souladu s čl. 2 odst.
1 písm. a) bodem iv) základního nařízení. Tato subvence je považována za specifickou a napadnutelnou, protože preferenční úrokové sazby jsou k dispozici pouze ve vztahu k financování vývozních transakcí, a proto jsou závislé na vývozní výkonnosti, viz čl.
f) Výpočet výše subvence
(114) Výše subvence byla vypočtena na základě rozdílu mezi úrokem placeným za vývozní úvěr využitý během období přezkumného šetření a částkou, která by byla zaplacena, pokud by byly uplatněny úrokové sazby stejné jako u běžných komerčních úvěrů využitých dotyčnou společností. Tato výše subvence (čitatel) byla přepočtena na celkový vývozní obrat v období přezkumného šetření (jmenovatel) v souladu s čl.
7 odst. 2 základního nařízení, neboť subvence je závislá na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
Pozdní požadavek vznesený jedním vývozcem, že výše úvěru, která byla ověřena při inspekci na místě, by měla být snížena o 25 %, neboť sestávala v této míře z vlastních finančních prostředků, což nebylo uvedeno před nebo dokonce během inspekce na místě, byl neopodstatněný, a proto nemůže být akceptován.
Co se týče požadavku, aby byly u bank poskytujících úvěry použity nové informace namísto informací poskytnutých při inspekci na místě, musí být toto rovněž zamítnuto, neboť tyto informace nebyly poskytnuty včas a nebyly předmětem ověřování.
V každém případě tento vývozce neobhájil své tvrzení, že pouze získal vývozní financování od komerčních bank za nejvýhodnějších podmínek.
Výhod v rámci PVÚ využilo šest společností.
Získaly subvence až do výše 2,3 %.
6. Programy daně z příjmu
a) Program osvobození od daně z vývozních příjmů (dále jen "PODVP")
i) Paragraf 80HHC zákona o daních z příjmů z roku 1961 (dále jen "ZDP")
(115) Bylo zjištěno, že čtyři z šetřených vývozců získali výhodu částečného osvobození od placení daně z příjmu ze zisků nabytých z vývozního prodeje během období přezkumného šetření.
Právní základ pro toto osvobození je uveden v paragrafu 80HHC ZDP.
(116) Toto ustanovení zákona o daních z příjmů bylo zrušeno pro vyměřovací rok 2005–2006 (tj. pro finanční rok od 1. dubna 2004 do 31. března 2005) a dále.
V důsledku toho 80HHC ZDP nepřinese žádné výhody žadatelům po 31. březnu 2004.
I když čtyři z šetřených vývozců čerpali výhody z tohoto programu během období přezkumného šetření, vzhledem k tomu, že byl tento program zrušen, nebude v souladu s čl. 15 odst.
ii) Paragrafy 10A a 10B ZDP
(117) Úplné osvobození nově zřízeného podniku v ZEZ, zóně volného obchodu, parku elektronických hardwarových technologií nebo parku softwarových technologií (paragraf 10A ZDP) nebo nově zřízené EOU (paragraf 10B ZDP) od daně z příjmů ze zisků plynoucích z vývozního prodeje během prvních deseti let výroby je dále v platnosti do 31. března 2010.
(118) Jedna společnost využila během posledních deseti let výhod podle paragrafu 10B ZDP počínaje finančním rokem 1993–1994. Z tohoto důvodu nebude již tato společnost počínaje finančním rokem 2003–2004 způsobilá pro výhody podle paragrafu 10B ZDP. Proto v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení nebude tento program ve stávajícím případě napaden.
b) Daňové pobídky pro výzkum a vývoj (dále jen "DPVV")
i) Právní základ
(119) Podrobný popis DPVV je uveden v paragrafu 35 odst. 2AB ZDP.
ii) Způsobilost
(120) Pro využívání výhod tohoto programu jsou způsobilé společnosti zabývající se podnikáním v oblasti biotechnologií nebo výrobou léků, farmaceutických výrobků, chemických látek, elektronických zařízení, počítačů a počítačového softwaru, telekomunikačních zařízení, vrtulníků, letadel nebo jakéhokoli jiného zboží nebo věcí, které mohou být oznámeny později.
iii) Praktické provádění
(121) Pro jakékoli výdaje (kromě nákladů na pozemek nebo budovu) na zařízení pro vnitropodnikový výzkum a vývoj schválené ministerstvem VI pro vědecký a průmyslový výzkum je pro účely daně z příjmů povoleno odečtení částky rovnající se 150 % skutečně vynaložených nákladů.
Takto se díky 50 % odečtení fiktivních výdajů (tj. výdajů nikoliv skutečně vynaložených) základ daně z příjmů a následně zatížení daní z příjmů uměle sníží.
(iv) Připomínky po poskytnutí informací
(122) Po poskytnutí informací jeden vývozce, který získal výhody podle tohoto programu, učinula následující prohlášení. Tento program by neměl být napaden, neboť i) ačkoli jsou DPVV samozřejmě omezeny na určitá odvětví, má se za to, že není specifický ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, protože jsou pro ně způsobilé všechny podniky v těchto odvětvích a ii) na výdaje vynaložené po 31. březnu 2005 se podle paragrafu 35 odst. 2AB pátého pododstavce ZDP nebudou výhody tohoto programu vztahovat.
v) Závěr k DPVV
(123) Program DPVV poskytuje subvence ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a bodu ii) a čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Umělé snížení základu daně z příjmů podle paragrafu 35 odst. 2AB ZDP tvoří finanční příspěvek od VI, neboť snižuje výnos daní z příjmů VI, které by jinak musely být odvedeny. Navíc toto snížení daně z příjmů přinese společnosti prospěch, neboť zlepší její likviditu.
(124) VI při oznámení namítla a znovu zdůraznila, aniž by toto opodstatnila, že způsobilost pro DPVV je založena na objektivních kriteriích, a proto je tento program nespecifický. Jasné znění paragrafu 35 odst.
2AB ZDP však potvrzuje, že DPVV jsou ve smyslu čl. 3 odst.
2 písm. a) základního nařízení právně specifické, a proto napadnutelné. Způsobilost pro tento program nepodléhá objektivním kriteriím, která jsou neutrální ve smyslu článku 3 odst.
2 písm. b) základního nařízení. Výhody podle tohoto programu jsou dostupné pouze pro určitá průmyslová odvětví vyjmenovaná v bodě odůvodnění (120) výše; VI nezpřístupnulaa tento program všem odvětvím.
Na rozdíl od tvrzení jednoho vývozce vytváří takovéto omezení specifičnost, neboť kategorie "skupina výrobních odvětví" v článku 3 odst. 2 základního nařízení popisuje synonymně omezení podle odvětví.
Toto omezení není hospodářské povahy a nepoužívá se plošně, jako například počet zaměstnanců nebo velikost podniku.
(125) Dále tvrzení, že výdaje vzniklé po 31. březnu 2005 jsou z tohoto programu vyňaty, nevede k tomu, že byl tento program nenapadnutelný ve smyslu čl. 15 odst.
1 základního nařízení. Nebylo prokázáno, že tento program byl již zrušen v době dokončování závěrů šetření v rámci přezkumného řízení, ani že vývozce už nebude získávat výhody z DPVV.
Naopak, DPVV je v platnosti pro celý zdaňovací rok 2005/06 (tj. finanční rok 2004/05), a proto může nadále poskytovat další výhody.
Vývozce navíc neopodstatnula své tvrzení, že VI nepředpokládá prodloužení tohoto programu.
Tento program byl již v minulosti prodloužen [8].
Neexistuje žádný náznak toho, že se takovéto prodloužení v dalším finančním zákonu neuskuteční, zejména proto, že VI ani při konzultacích, ani v připomínkách po poskytnutí informací nenaznačila, že dnem 31. března 2005 tento program i) skončí a ii) nebude nahrazen srovnatelným ustanovením o úlevách z daně z příjmů.
vi) Výpočet výše subvence
(126) Výše subvence byla vypočtena na základě rozdílu mezi daní z příjmu splatnou za období přezkumného šetření při uplatnění ustanovení paragrafu 35 odst. 2AB ZDP a bez uplatnění tohoto ustanovení.
7 odst. 2 základního nařízení, neboť tato subvence se vztahuje k veškerému prodeji, domácímu i vývoznímu, a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
Takto bylo stanoveno rozpětí subvence 1,5 % pro jednu společnost, která získala výhody v rámci DPVV.
III. Regionální programy
1. Programy průmyslo vgéh pobíolek (dále jin "PPP") vlád států Gudžarát a Pandžáb
(127) Státy Gudžarát a Paňdžáb poskytují způsobilým průmyslovým podnikům pobídky ve formě osvobození a/nebo odkladu daně z prodeje a nákupu, aby podpořily rozvoj průmyslu v ekonomicky zaostalých oblastech těchto států.
Protože tyto programy jsou ve skutečnosti shodné, jsou vyhodnocovány společně.
a) Právní základ
(128) Podrobný popis těchto programů, tak jak jsou aplikovány vládou Gudžarátu (dále jen "VG") a vládou Paňdžábu (dále jen "VP") je uveden v usnesení VG č. INC-1090-1023-(2)-I(GR č.2) ze dne 16. října 1990 a v usnesení VP č. 15/43/96-5IB/2238 ze dne 20. března 1996.
b) Způsobilost
(129) Způsobilé pro využívání výhod podle těchto programů jsou společnosti zřizující nový průmyslový závod nebo provádějící rozsáhlé rozšíření již existujícího průmyslového závodu v zaostalých oblastech.
Existují však kompletní seznamy nezpůsobilých výrobních odvětví, které společnostem působícím v určitých hospodářských oblastech brání těchto pobídek využít.
c) Praktické provádění
(130) Podle těchto programů musí společnosti investovat v zaostalých oblastech.
Tyto oblasti, které reprezentují určité teritoriální celky v těchto dvou státech, jsou rozděleny podle svého ekonomického rozvoje do dvou různých kategorií, současně však existují oblasti, které jsou z využívání pobídkových programů vyloučeny nebo kterým bylo využívání pobídkových programů "zakázáno".
Hlavními kritérii pro zjištění výše pobídek jsou velikost investice a oblast, ve které se podnik nachází nebo bude nacházet.
(131) Pobídky mohou být poskytnuty kdykoli, neboť neexistují žádná časová omezení ani pro podání žádosti o pobídky, ani pro splnění množstevních kritérií.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(132) Po poskytnutí informací dva vývozci, kteří získali výhody podle PPP, prohlásili i), že PPP není vývozní subvence, ii) představuje pouze kompenzaci dodatečných výdajů vynaložených v důsledku neexistence příslušné infrastruktury ve vyjmenovaných zaostalých oblastech a iii) jeden vývozce prohlásil, že od 5. července 2003 již výhod tohoto programu nevyužívá.
e) Závěr k PPP
(133) Tyto programy poskytují subvence ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Tvoří finanční příspěvek VG a VP, neboť poskytnuté pobídky, v tomto případě osvobození od daně z prodeje a nákupu, snižují výnosy z daní, které by jinak byly splatné. Kromě toho tyto pobídky poskytují společnosti výhody, protože vylepšují její finanční situaci, neboť daň, která by jinak byla splatná, se neplatí.
(134) Programy jsou dále regionálně specifické ve smyslu čl. 3 odst. 2 písm. a) a čl. 3 odst. 3 základního nařízení, protože jsou dostupné pouze jistým společnostem, které investovaly v určité vymezené územní oblasti v působnosti dotčených států. Nejsou dostupné společnostem majícím sídlo mimo tyto oblasti a kromě toho se míra výhody liší podle příslušné oblasti.
(135) VI toto hodnocení nesdílí.
Nejdříve argumentovala tím, že mezinárodní obchod nepodléhá sám o sobě dani z prodeje, jak je již stanoveno v indické ústavě.
Z toho podle VI dále vyplývá, že takové programy nezpůsobují únik výnosů, které by se jinak musely platit u vývozních transakcí, a neměly by tedy být napadnuty.
Nicméně, a též v protikladu k tvrzením dvou vývozců předloženým v tomto ohledu po poskytnutí informací, tento program nebyl vyhodnocen jako vývozní subvence ve smyslu čl. 3 odst.
4 písm. a) základního nařízení, s přímým zaměřením na vývozy dotyčného výrobku, ale jako jinak specifická subvence (viz bod odůvodnění (134)).
K tomu, aby byl program subvencí napadnutelný, není požadována přímá vazba mezi subvencí a vyváženým výrobkem. Podle čl.
1 základního nařízení postačuje zjistit přímou vazbu mezi subvencí a výrobní společností. Na základě toho, že "peníze jsou zastupitelné", se všechny druhy takové domácí subvence odrazí prostřednictvím nižších cen rovněž ve vývozních transakcích, protože taková subvence vylepšila celkovou likviditu společnosti.
Kromě toho VI neposkytla žádný důkaz, že všeobecné osvobození od daně z prodeje u vývozního prodeje platí také pro závazky v souvislosti s daní z nákupu vztahující se na vstupní materiály.
Ve skutečnosti v tomto případě použily společnosti PPP též na kompenzaci závazků v souvislosti s daní z nákupu.
(136) VI dále tvrdila, že ačkoli byly PPP nepochybně omezeny na určité zaostalé oblasti na území Paňdžábu a Gudžarátu, neměly by být považovány za specifické, neboť údajně neupřednostňují určité podniky v rámci těchto speciálně vymezených oblastí.
Nicméně VI připustila, že ne všechny druhy výroby v rámci těchto vymezených území jsou způsobilé pro PPP.
Ve skutečnosti oblastní omezení státního subvenčního programu pro všechny podniky ve zvlášť vymezených oblastech v rámci jeho území vytváří samo o sobě specifičnost.
Takové programy jasně zvýhodňují určité podniky, protože společnost ve způsobilé oblasti může získat podporu, zatímco její konkurent sídlící v nezpůsobilé oblasti nemůže.
Taková diferenciace není objektivní ve smyslu článku 3 odst. 2 písm. b) základního nařízení, a tudíž je specifická, neboť programy nejsou uplatňovány plošně po celém území státu.
(137) Tvrzení jednoho vývozce, že prostřednictvím PPP údajně kompenzoval náklady vynaložené navíc z důvodu nedostatečné infrastruktury, nic nemění na vyhodnocení těchto programů jako napadnutelné subvence.
Takové údajné náklady nebyly doloženy.
(138) Vývozce, který tvrdil, že již není způsobilý pro výhody podle PPP, nepodložil toto tvrzení, například předložením potvrzení VG.
Naopak ve svých zprávách o hospodaření za období 2002–2003 (tj. období přezkumného šetření) uvedl, že žádá o prodloužení výhod PPP do roku 2012.
Je třeba poznamenat, že takovéto prodloužení je podle PPP státu Gudžarát možné.
Tato společnost neposkytla žádný důkaz, že VG toto prodloužení zamítla.
(139) Argumentace VI a tvrzení po poskytnutí informací proto nezměnily vyhodnocení, že tyto programy – osvobození od daně z prodeje a od daně z nákupu – jsou napadnutelné.
f) Výpočet výše subvence
(140) Výše subvence byla vypočtena na základě částky daně z prodeje a nákupu běžně splatné v období přezkumného šetření, která však podle těchto programů zůstala nezaplacena. V souladu s čl.
7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) byla přepočtena na celkový prodej během období přezkumného šetření (jmenovatel), neboť tato subvence není závislá na vývozu a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
V tomto období využily výhod těchto programů tři společnosti.
Získaly subvence ve výši 2,4 % (dvě společnosti) a 3,1 %.
2. Program osvobození od daně z elektřiny (dále jen "ODE") vlády státu Gudžarát
(141) Stát Gudžarát poskytuje způsobilým průmyslovým podnikům pobídky ve formě osvobození z platby daně z elektřiny za účelem podpory rozvoje průmyslu v ekonomicky zaostalých oblastech tohoto státu.
a) Právní základ
(142) Podrobný popis programu osvobození od daně z elektřiny uplatňovaného vládou Gudžarátu (dále jen "VG") je uveden v Bombajském zákonu o dani z elektřiny z roku 1958 a zejména v paragrafech 3 odst. 2 bodě vi) a 3 odst. 2 bodě vii) písm. a) a b) uvedeného zákona, ve znění úpravy provedené vyhláškou státu Gudžarát z roku 1960 o úpravě zákonů.
b) Způsobilost
(143) Způsobilé jsou společnosti investující v zaostalých oblastech buď při založení nového průmyslového závodu anebo při kapitálových investicích většího rozsahu při rozšiřování stávajícího průmyslového závodu.
c) Praktické provádění
(144) Tento program je k dispozici pouze pro společnosti, které investovaly v rámci vymezených územních oblastí v působnosti státu Gudžarát.
Opravňuje též VG osvobodit jakékoli oblasti a jakékoli nové průmyslové podniky od povinnosti platit daň z elektřiny.
Dále nové průmyslové podniky založené ve speciálně vymezených oblastech jsou po dobu pěti let ode dne zahájení výroby buď osvobozeny od daně z elektřiny nebo jim je uložena daň v poloviční výši obvyklé sazby.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(145) Po poskytnutí informací jeden vývozce, který získal výhody podle tohoto programu, tvrdil, že k 4. červnu 2004 již údajně výhod tohoto programu nevyužíval.
Kromě toho jiný vývozce tvrdil, že tento program nevyužíval.
Je však třeba poznamenat, že co se týče tohoto druhého vývozce, nebyl tento program při určování výše jeho subvence v žádném případě zahrnut.
e) Závěr k ODE
(146) Tento program je subvencí ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Tvoří finanční příspěvek VG, protože tato pobídka snižuje příjmy státu, které by jinak byly splatné. Kromě toho poskytuje výhody společnosti příjemce. Tento program je též regionálně specifický ve smyslu čl. 3 odst. 2 písm. a) a čl. 3 odst. 3 základního nařízení, protože je dostupný pouze pro společnosti, které investovaly ve vymezených územních oblastech v působnosti státu Gudžarát. Dále kritéria a podmínky způsobilosti, kterým podléhá tato pobídka, nejsou jasně stanoveny zákonem, nařízením nebo jiným úředním dokumentem. Během inspekcí na místě se potvrdilo, že jedna společnost využívala tohoto programu po dobu devíti let. Přestože o to byla žádána, neposkytla tato společnost kromě Bombajského zákona o dani z elektřiny jiné informace, které by tuto analýzu mohly změnit.
(147) VI tvrdila, že protože tento program nebyl napaden v jiném případě v roce 1999, protože jeho použití bylo považováno za plošné v rámci celého státu, neměl by být napadnut ani nyní.
Za tímto účelem poskytla pouze oznámení ministerstva průmyslu, energetiky a práce vlády státu Maharaštra týkající se Bombajského zákona o dani z elektřiny z roku 1958.
Tato informace se ale netýká státu Gudžarát.
Kromě toho je třeba poznamenat, že podle tohoto oznámení nejsou výhody ODE zjevně dostupné ve všech okresech/oblastech státu Maharaštra, a proto musí být stále považován za regionálně specifický.
Bylo zjištěno, že jeden šetřený vývozce sídlící v Gudžarátu využíval tento program během období přezkumného šetření.
Z toho vyplývá, že u tento program lze v případě tohoto vývozce napadnout z důvodů uvedených v předchozím bodu odůvodnění.
(148) Vývozce, který tvrdil, že již není způsobilý pro výhody podle ODE, nepodložil toto tvrzení například poskytnutím potvrzení od VG.
Naopak ve svých zprávách o hospodaření za období 2002–2003 (tj. období přezkumného šetření) uvedl, že požaduje prodloužení výhod ODE do roku 2012, což v minulosti již úspěšně činil celkem po dobu devíti let, přestože by podle příslušných právních předpisů mělo období ODE trvat pouze pět let.
Společnost neposkytla žádný důkaz, že VG toto prodloužení zamítla.
f) Výpočet výše subvence
(149) Výhody pro vyvážejícího výrobce byly vypočteny na základě výše daně z elektřiny obvykle splatné během období přezkumného šetření, která však zůstala podle tohoto programu nezaplacena. V souladu s čl.
7 odst. 2 základního nařízení byla výše subvence (čitatel) přepočtena na celkový prodej během období přezkumného šetření (jmenovatel), neboť se vztahuje na veškerý prodej, domácí i vývozní, a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
Takto bylo stanoveno rozpětí subvence ve výši 0,2 % pro jednu společnost, která získala výhody podle ODE.
3. Balíčkový program pobídek (dále jen "BPP") vlády státu Maharaštra (dále jen "VM")
(150) Bylo zjištěno, že vyvážející výrobci nezískali v rámci BPP žádné napadnutelné výhody.
IV. Výše napadnutelných subvencí
(151) Je běžnou praxí považovat pro účel zjištění sazby subvence společnosti, které jsou ve spojení, za jeden subjekt.
Je tomu tak proto, že výpočet jednotlivých subvenčních sazeb by mohl podporovat obcházení vyrovnávacích opatření, a tím je učinit neúčinnými tím, že by bylo výrobcům ve spojení umožněno, aby směrovali své vývozy do Společenství přes společnost s nejnižší individuální sazbou.
Aby se takovéto situaci předešlo, vypočte se nejprve individuální výše subvence pro každý program a pro každou společnost ve spojení a potom se vypočte vážený průměr výše těchto subvencí a přiřadí ke každé ze společností ve spojení.
(152) Dva vyvážející výrobci byli považováni za společnosti ve spojení a byla jim přiřazena jedna sazba subvence neboť každý z nich je provozně v postavení, které umožňuje způsobit omezení pro druhou společnost.
Podle jejich výročních zpráv jsou klíčové osoby ve vedení těchto dvou společností příbuzní a jsou schopni uplatnit "významný vliv" ve společnosti toho druhého.
Významný vliv podle indických účetních norem znamená účast na finančních a/nebo provozních rozhodnutích podniku.
Podle indických účetních norem vede takový vliv k tomu, že jsou považovány za strany ve spojení.
Dále podle evropského celního práva se za osoby ve spojení považují strany, které kontrolují jedna druhou nebo jsou členy jedné rodiny [9].
(153) Po poskytnutí informací jeden z těchto vyvážejících výrobců nesouhlasil s výše uvedenou analýzou stran ve spojení.
Aniž by poskytl další důkaz, tvrdil, že mezi těmito dvěma společnostmi neexistuje žádný obchodní vztah.
Tento vyvážející výrobce však ani nenapadl faktický popis uvedený v bodě odůvodnění (152), ani neodůvodnil, proč by navzdory těmto skutečnostem obě společnosti nemohly být považovány za společnosti ve spojení.
Proto nemůže být toto tvrzení zohledněno.
Výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení, vyjádřená podle hodnoty, se u šetřených vyvážejících výrobců pohybuje mezi 25,3% a 35,1%.
(154) Z důvodu vysoké úrovně spolupráce je sazba subvence u všech nespolupracujících společností stanovena na úrovni společnosti s nejvyšší individuální sazbou, tj. 35,1 %.
PROGRAM → _BAR_ PPL _BAR_ DEPBS _BAR_ JOV _BAR_ EPCG _BAR_ PVÚ _BAR_ DPVV _BAR_ BPP _BAR_ GPPP _BAR_ PPPP _BAR_ ODE _BAR_ Celkem _BAR_
SPOLEČNOST ↓ _BAR_ % _BAR_ % _BAR_ % _BAR_ % _BAR_ % _BAR_ % _BAR_ % _BAR_ % _BAR_ % _BAR_ % _BAR_ % _BAR_
KDL Biotech Ltd. _BAR_ 22,8 _BAR_ 4,6 _BAR_ nula _BAR_ zanedb. _BAR_ 1,0 _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ 28,4 _BAR_
Nectar Lifesciences Ltd. _BAR_ 25,8 _BAR_ 3,2 _BAR_ nula _BAR_ zanedb. _BAR_ 2,3 _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ 2,4 _BAR_ nula _BAR_ 33,7 _BAR_
Nestor Pharmaceuticals Ltd. _BAR_ 22,0 _BAR_ 3,3 _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ zanedb. _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ 25,3 _BAR_
Orchid Chemicals & Pharmaceuticals Ltd. _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ 30,9 _BAR_ nula _BAR_ 1,1 _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ 32,0 _BAR_
Ranbaxy Laboratories Ltd. _BAR_ 25,6 _BAR_ 8,0 _BAR_ nula _BAR_ zanedb. _BAR_ zanedb. _BAR_ 1,5 _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ 35,1 _BAR_
Surya Pharmaceutical Ltd. _BAR_ 25,8 _BAR_ 3,2 _BAR_ nula _BAR_ zanedb. _BAR_ 2,3 _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ 2,4 _BAR_ nula _BAR_ 33,7 _BAR_
Torrent Gujarat Biotech Ltd. _BAR_ 24,8 _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ nula _BAR_ 3,1 _BAR_ nula _BAR_ 0,2 _BAR_ 28,1 _BAR_
D. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ NEBO OPAKOVÁNÍ SUBVENCOVÁNÍ
(155) V souladu s čl. 18 odst. 2 základního nařízení bylo šetřeno, zda subvence a újma pravděpodobně přetrvají nebo se obnoví, pokud opatření pozbude platnosti.
(156) Jak bylo uvedeno v bodech odůvodnění (21) až (153) výše, bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření indičtí vývozci dotyčného výrobku pokračovali v získávání výhod z napadnutelného subvencování od indických úřadů.
Rozpětí subvencí zjištěná během přezkumu jsou dokonce vyšší, než jak byla zjištěna během původního šetření, kdy se rozpětí pohybovala od 0 % do 15,3 % (bod odůvodnění (43) nařízení Rady (ES) č.
2164/98). Pouze program subvencování uvedený v bodech odůvodnění (115) a (116) výše (80 HHC ZDP) byl ukončen a v některých dalších případech jednotlivé společnosti přestaly být pro některé programy způsobilé.
Toto se již odrazilo ve výpočtu sazeb subvencí.
Zbývající příslušné programy subvencí poskytují opakované výhody a není žádný náznak, že tyto programy spějí v dohledné době ke konci anebo budou upraveny.
Bez takového zásahu budou vývozci daného výrobku i nadále získávat napadnutelné subvence.
Každý vývozce je způsobilý pro několik subvenčních programů.
Za těchto okolností lze dojít k závěru, že subvencování bude pravděpodobně v budoucnu pokračovat.
(157) Protože bylo prokázáno, že subvencování v době přezkumu pokračovalo a bude pravděpodobně pokračovat v budoucnu, je otázka pravděpodobnosti obnovení subvencování irelevantní.
E. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
I. Výroba Společenství
(158) Během období přezkumného šetření vyráběli obdobný výrobek ve Společenství tito výrobci: Sandoz, DSM, ACS Dobfar SpA a Antibioticos S.A. Společnost Sandoz požadovala kombinovaný přezkum opatření před pozbytím platnosti a prozatímní přezkum platných antisubvenčních opatření.
Společnost DSM tento požadavek podpořila.
Společnosti Sandoz a DSM při přezkumném šetření plně spolupracovaly.
Ostatní výrobci ve Společenství ani nespolupracovali, ani neměli proti kombinovanému přezkumu opatření před pozbytím platnosti a prozatímnímu přezkumu námitky.
(159) Jeden spolupracující výrobce ve Společenství ve zvažovaném období dovážel dva typy dotyčného výrobku z Indie a rovněž z ostatních třetích zemí.
Tato činnost nemění jeho kvalifikaci jako výrobce ve smyslu čl. 9 odst.
1 základního nařízení. V porovnání s jeho výrobou obdobného výrobku ve Společenství představovalo množství dovezené z Indie během období přezkumného šetření pouze malou část, méně než 10 %.
Dále jeho dovozy dotyčného výrobku z Indie jsou pouze dočasného charakteru, neboť v současné době restrukturalizuje svoji výrobu ve Společenství a začal již vyrábět typy obdobného výrobku, který mimo jiné dovážel z Indie.
II. Definice výrobního odvětví Společenství
(160) Obdobné výrobky vyráběné spolupracujícími výrobci Společenství v průběhu období přezkumného šetření představovaly 70,5 % z celkové výroby Společenství obdobných výrobků. Tyto společnosti tudíž tvoří výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení. Dále se nazývají "výrobní odvětví Společenství".
F. ANALÝZA SITUACE NA TRHU SPOLEČENSTVÍ
I. Úvod
(161) Ve vyhodnocení objemových a cenových trendů byly použity příslušné statistiky Eurostatu pro kódy TARIC 2941101010, 2941102010 a 2941900030 společně s údaji získanými z ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobním odvětvím Společenství.
(162) Údaje výrobního odvětví Společenství byly získány z ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých spolupracujícími výrobci ve Společenství.
(163) Je-li to nutné z důvodu důvěrnosti, používají se k demonstraci vývojových trendů indexy.
(164) Po oznámení jeden vývozce tvrdil, že analýza újmy měla být založena na informacích pro trh Společenství po rozšíření k 1. květnu 2004, tedy včetně deseti nových členských států.
11 odst. 1 základního nařízení uvádí, že informace vztahující se k období po OŠ, nebudou zpravidla zohledněny a protože rozšíření proběhlo po OŠ, musí být toto tvrzení odmítnuto.
V každém případě poskytnuté informace naznačují, že v deseti nových členských státech není žádná výroba obdobného výrobku, která by mohla pozměnit situaci výrobního odvětví Společenství.
(166) Kromě toho formou všeobecné připomínky jeden vývozce tvrdil bez dalšího zdůvodnění, že analýza újmy, tak jak byla zveřejněna, nevzala v úvahu všechny faktory uvedené v článku 8 základního nařízení a není založena na skutečných důkazech.
(167) Konkrétní požadavky k jednotlivým aspektům analýzy újmy budou uvedeny níže v kontextu příslušné části analýzy. Nicméně jako reakce na tuto všeobecnou připomínku by se mělo poznamenat, že i) základem analýzy újmy byly ověřené skutečnosti podepřené důkazy a ii) jak je uvedeno níže, bylo provedeno vyhodnocení veškerých činitelů čl. 8 odst. 2 základního nařízení vztahující se k dovozu, všech 17 činitelů čl. 8 odst. 5 základního nařízení vztahujících se k situaci výrobního odvětví Společenství a veškerých jiných známých činitelů než dovoz subvencovaných výrobků čl. 8 odst. 7 základního nařízení.
II. Stanovení příslušného trhu Společenství
(168) Aby se zjistilo, zda výrobní odvětví Společenství utrpělo újmu či nikoliv a za účelem zjištění spotřeby a různých hospodářských ukazatelů týkajících se situace výrobního odvětví Společenství, zkoumalo se, zda a do jaké míry musí být v analýze vzato v úvahu následné využití obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Společenství.
(169) Bylo zjištěno, že výrobní odvětví Společenství prodává obdobný výrobek jak i) nezávislým zákazníkům, tak ii) pro další následné zpracování na přípravky ve stejné skupině společností (dále jen "subjekty ve spojení").
Prodeje nezávislým subjektům byly považovány za "volný trh".
Prodeje subjektům ve spojení pro další následné zpracování byly považovány kvůli nedostatku volného výběru dodavatele za vlastní spotřebu.
(170) U následujících ekonomických ukazatelů vztahujících se k výrobnímu odvětví Společenství bylo zjištěno, že smysluplná analýza a vyhodnocení se musí zaměřit na situaci převažující na volném trhu: objem prodeje a prodejní ceny na trhu Společenství, podíl na trhu, růst, ziskovost, objem vývozu a ceny.
Pokud to bylo možné a oprávněné, byly tyto zjištěné údaje následně porovnány s údaji pro závislý trh, aby se získal celý obrázek situace ve výrobním odvětví Společenství.
(171) U ostatních ekonomických ukazatelů bylo ale na základě šetření zjištěno, že mohly být smysluplně zkoumány jedině vztažením k celé činnosti.
Ve skutečnosti výroba (jak u závislého, tak u volného trhu), kapacita, vytížení kapacit, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, mzdy a schopnost opatřit si kapitál závisejí na celé činnosti, ať už je výroba závislá nebo prodávaná na volném trhu.
(172) Dva vývozci napadli analýzu, co se týče volného a závislého trhu. Tvrdili, že není objektivní ve smyslu čl.
8 odst. 2 základního nařízení.
(173) Nicméně se má za to, že stávající šetření zjistilo jasné oddělení mezi volným a závislým trhem. Ve skutečnosti závislý kupující neměl jinou volbu, než kupovat od závislého dodavatele.
Za takových okolností se musela analýza v prvé řadě zaměřit na volný trh, protože prodej na závislém trhu nepodléhal konkurenci výrobků prodávaných na volném trhu, a tudíž nebyl ovlivněn subvencovanými dovozy.
Dále se je nutno poznamenat, že analýza újmy navzdory jasnému oddělení nevypustila závislý trh.
Naopak, situace obou trhů byly postaveny vedle sebe, jak je uvedeno níže, aby se dosáhlo objektivního stanovení stavu výrobního odvětví Společenství jako celku.
Proto musí být tato námitka zamítnuta.
III. Spotřeba Společenství
(174) Při výpočtu zřejmé spotřeby dotyčného výrobku ve Společenství a obdobného výrobku Komise sečetla:
- objem celkového dovozu dotyčného výrobku a obdobného výrobku do Společenství podle údajů Eurostatu,
- objem prodeje obdobného výrobku ve Společenství vyráběného výrobním odvětvím Společenství,
- objem vlastní spotřeby obdobného výrobku ve výrobním odvětví Společenství,
- a na základě informací obsažených v žádosti o přezkum odhadovaný objem prodeje obdobného výrobku ve Společenství dalšími známými výrobci ve Společenství.
Jak ukazuje tato tabulka, spotřeba dotyčného výrobku a obdobného výrobku ve Společenství stoupla v daném období o 51 %.
Spotřeba(v kg) _BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Dotyčný výrobek a obdobný výrobek _BAR_ 2482053 _BAR_ 3240481 _BAR_ 3254464 _BAR_ 3801666 _BAR_ 3745549 _BAR_
index _BAR_ 100 _BAR_ 131 _BAR_ 131 _BAR_ 153 _BAR_ 151 _BAR_
(175) VI a jeden vývozce prohlásili, že výše uvedené údaje o spotřebě měly být poskytnuty podrobněji, zejména měly být rozlišeny podle výrobců Společenství a měla být oddělena volná a vlastní spotřeba.
Dále se tvrdilo, že nebyla ověřena důvěryhodnost údajů u výrobců Společenství nespadajících do výrobního odvětví Společenství.
(176) Je nutno poznamenat, že výrobní odvětví Společenství se skládá pouze ze dvou stran, z nichž jen jedna působí na závislém trhu.
Tudíž vzhledem k článku 29 základního nařízení ("ochrana důvěrných informací") není možné poskytnout další podrobnosti.
Co se týče údajů o výrobcích ve Společenství nespadajících do výrobního odvětví Společenství, je třeba si uvědomit, že tito výrobci při šetření nespolupracovali.
Při absenci jakýchkoli dalších informací týkajících se jejich přispění do spotřeby Společenství byly použity údaje poskytnuté v žádosti o přezkum.
Navíc žádná strana neposkytla rozporuplné informace a ani ověřování nezpochybnilo jejich důvěryhodnost.
IV. Dovozy dotyčného výrobku do Společenství
1. Objem, cena a podíl dovozů z Indie na trhu
Dovozy(v kg) _BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Dotyčný výrobek _BAR_ 36800 _BAR_ 47400 _BAR_ 72100 _BAR_ 101800 _BAR_ 95200 _BAR_
index _BAR_ 100 _BAR_ 129 _BAR_ 196 _BAR_ 277 _BAR_ 259 _BAR_
(177) Objem dovozů dotyčného výrobku během zvažovaného období značně vzrostl. Dovozy v období přezkumného šetření byly o 159 % vyšší než v roce 1999.
Tyto dovozy stoupaly o hodně rychleji než všeobecný nárůst spotřeby, který činil 51 %, než nárůst dovozů z jiných třetích zemí než Indie (13 %) a než nárůst prodeje výrobního odvětví Společenství (80 %) v průběhu stejného období. Co se týče statutu Indie jako rozvojové země a ustanovení čl.
14 odst. 4 základního nařízení, bylo zjištěno, že objem dovozů z Indie v období přezkumného šetření představoval výrazně více než 4 % celkových dovozů obdobného výrobku do Společenství.
Průměrná dovozní cena za 1 kg v EUR _BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Dotyčný výrobek _BAR_ 34,66 _BAR_ 33,94 _BAR_ 35,51 _BAR_ 36,57 _BAR_ 35,34 _BAR_
index _BAR_ 100 _BAR_ 98 _BAR_ 102 _BAR_ 106 _BAR_ 102 _BAR_
(178) Průměrná dovozní cena dotyčného výrobku mírně vzrostla, přičemž nejvyšší byla v roce 2002, a následně poklesla zpět na úroveň před rokem 2001.
Podíl na trhu ES _BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Dotyčný výrobek _BAR_ 1,5 % _BAR_ 1,5 % _BAR_ 2,2 % _BAR_ 2,7 % _BAR_ 2,5 % _BAR_
index _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 149 _BAR_ 181 _BAR_ 171 _BAR_
(179) Podíl indických dovozů na trhu Společenství vzrostl během zvažovaného období o 71 %.
Bylo namítnuto, že indexovaný vzestup by měl činit pouze 66 % namísto 71 %.
Na základě procentního podílu na trhu zaokrouhleného dolů je toto tvrzení aritmeticky platné.
Nicméně výše zmíněný index je vypočten správně. Pro účely přesné indexace nebylo procento podílu na trhu zaokrouhleno.
To je patrné, pokud porovnáme indexované údaje a procentní body za roky 1999 a 2000.
Dále byla tato metodika ve všech tabulkách tohoto nařízení aplikována stejným způsobem.
2. Cenové podbízení
(180) Pro určení cenového podbízení byly analyzovány cenové údaje vztahující se k období přezkumného šetření.
Za tímto účelem byly prodejní ceny výrobního odvětví Společenství pro jejich první nezávislé zákazníky na bázi ze závodu porovnány s prodejními cenami indických vývozních výrobců pro jejich první nezávislé zákazníky ve Společenství na bázi dovozu CIF (výlohy, pojištění a dopravné placeno), v obou případech po odečtení slev, rabatů a provizí.
(181) Na základě odpovědí v dotazníku mohly být definovány různé podtypy dotyčného výrobku a obdobného výrobku pro účely porovnání založeného na typu výrobku (tj. trihydrát amoxicilinu, trihydrát ampicilinu a cefalexin) a jeho variant (tj. prášková nebo kompaktní forma).
(182) Prodejní ceny výrobního odvětví Společenství a dovozní ceny CIF vyvážejících výrobců byly porovnány na stejné úrovni obchodu, zejména obchodníků/distributorů v rámci trhu Společenství na základě cen váženého průměru podle podtypu výrobku.
Během období přezkumného šetření byl téměř veškerý prodej vyvážejících výrobců do Společenství prováděn prostřednictvím obchodníků/distributorů.
(183) Výsledky porovnání vyjádřené jako procento prodejních cen výrobního odvětví Společenství během období přezkumného šetření ukázaly značné rozpětí cenového podbízení.
Na základě vyvážejících výrobců bylo zjištěno, že tato rozpětí se pohybují mezi 11,5 % a 17,1 %.
V důsledku toho tato rozpětí cenového podbízení naznačuje neustálý cenový tlak vyvíjený indickými dovozy na trh Společenství navzdory existenci opatření.
V. Ekonomická situace výrobního odvětví Společenství
1. Výroba, kapacita a vytížení kapacit
_BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index výroby _BAR_ 100 _BAR_ 121 _BAR_ 127 _BAR_ 154 _BAR_ 160 _BAR_
Index kapacity _BAR_ 100 _BAR_ 117 _BAR_ 123 _BAR_ 148 _BAR_ 157 _BAR_
Index vytížení kapacit _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 103 _BAR_ 104 _BAR_ 102 _BAR_
(184) Následkem stálého vzestupu spotřeby ve Společenství výroba obdobného výrobku ve výrobním odvětví Společenství ve zvažovaném období neustále rostla.
Tento pozitivní trend začal být výraznější během období přezkumného šetření, kdy jeden ze spolupracujících výrobců Společenství zahájil výrobu jednoho typu obdobného výrobku ve Společenství, který předtím pouze dovážel.
(185) Výrobní kapacita výrobního odvětví Společenství vykazovala stejný pozitivní trend jako výroba.
Toto je částečně z důvodu významných investic do nového výrobního závodu, které byly realizovány v průběhu období přezkumného šetření jedním ze spolupracujících výrobců Společenství.
(186) Vytížení kapacit bylo během zvažovaného období stále na relativně vysoké úrovni.
Takové vysoké vytížení je v tomto typu výrobního odvětví běžné, protože se při výrobě obdobného výrobku používá kontinuální dávkový proces a výrobní odvětví Společenství kromě toho vyrábí ještě pro vlastní potřebu.
(187) Tři vývozci po poskytnutí informací tvrdili, že vývoj těchto činitelů nevykazuje žádný znak újmy.
Nicméně je třeba si uvědomit, že závěr o újmě nebyl založen na těchto činitelích.
2. Objem prodeje, prodejní cena, podíl na trhu a růst
a) prodej na volném trhu
Prodej na volném trhu ve Společenství _BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index objemu _BAR_ 100 _BAR_ 170 _BAR_ 162 _BAR_ 192 _BAR_ 180 _BAR_
Index průměrné prodejní ceny _BAR_ 100 _BAR_ 94 _BAR_ 94 _BAR_ 94 _BAR_ 95 _BAR_
Index podílu na trhu _BAR_ 100 _BAR_ 130 _BAR_ 123 _BAR_ 125 _BAR_ 120 _BAR_
(188) Na základě příznivého vývoje spotřeby Společenství objem prodeje na volném trhu výrobního odvětví Společenství ve Společenství ve zvažovaném období stoupl.
Objem prodeje výrobního odvětví Společenství na volném trhu vykázal vyšší nárůst než nárůst spotřeby Společenství ve zvažovaném období.
Nicméně mezi rokem 2000 a obdobím přezkumného šetření byl nárůst objemu prodeje výrobního odvětví Společenství na volném trhu nižší než nárůst spotřeby Společenství.
Velký nárůst objemu prodeje výrobního odvětví Společenství na volném trhu v letech 1999 až 2000 lze připisovat zejména převzetí jiných výrobců Společenství výrobním odvětvím Společenství.
Nicméně 80 % nárůst objemu prodeje výrobního odvětví Společenství na volném trhu ve Společenství během zvažovaného období byl méně zřejmý, než 159 % nárůst dovozu dotyčného výrobku během stejného období.
(189) VI a čtyři vývozci poukazovali na celkový nárůst prodeje výrobního odvětví Společenství jako na pozitivní příznak a tvrdili, že to nepotvrzuje zjištění o újmě.
Dále byla předložena tvrzení, že relativní srovnání výsledků výrobního odvětví Společenství s jedním z indických vývozců je zavádějící z důvodu značného rozdílu ve velikosti konkurentů.
(190) V reakci na tato tvrzení je třeba poznamenat, že vývoj objemu prodeje nebyl považován ve stávajícím případě za klíčový činitel naznačující rozsah utrpěné újmy.
Nicméně, protože nárůst prodeje výrobního odvětví Společenství lze ve velké míře připisovat jednomu převzetí v roce 2000, neboli integraci prodeje bývalého konkurenta, nikoliv novému prodeji, nemůže být ani považován za ukazatele neexistence újmy.
Navíc v roce 2001 a během OŠ objem prodeje výrobního odvětví Společenství na volném trhu poklesl.
(191) Navzdory vzrůstající poptávce naznačené vzrůstající spotřebou Společenství průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Společenství na volném trhu mezi rokem 1999 a 2000 poklesly.
Toto ukazuje na cenový tlak vyvíjený konkurencí.
Ačkoli poptávka dále rostla, zůstaly ceny prakticky stabilní na nižší úrovni až do konce období přezkumného šetření.
(192) VI a tři vývozci tvrdili, že vývoj cen by měl být pro výrobní odvětví Společenství považován za pozitivní.
(193) Toto tvrzení je nepřijatelné. Ve skutečnosti během zvažovaného období nemohlo výrobní odvětví Společenství nikdy dosáhnout nepoškozujících cenových úrovní.
(194) Výrobní odvětví Společenství zvýšilo mezi roky 1999 a 2000 svůj podíl na trhu o 30 % na úkor podílu na trhu ostatních výrobců Společenství a vývozců z jiných třetích zemí než z Indie.
Podíl výrobního odvětví Společenství na trhu však od roku 2000 do období přezkumného šetření poklesl, když dosáhl své nejnižší úrovně od roku 1999.
Toto období je totožné se značným zrychlením nástupu podílu dovozů z Indie.
(195) Jeden vývozce argumentoval tím, že pokles podílu výrobního odvětví Společenství na trhu v roce 2001 a OŠ je ve světle vzestupu v roce 2000 nedůležitý, a dále poukazoval na jeho celkový vzestup podílu na trhu ve zvažovaném období.
(196) Toto tvrzení nicméně nemůže být akceptováno, neboť se zakládá na izolovaném zaměření na rok 1999 oproti OŠ, což navíc zanedbává výjimečnou povahu vzestupu v roce 2000.
Tento vývozce neposkytl žádné vysvětlení, proč by tento zjevně klesající vývoj podílu výrobního odvětví Společenství na volném trhu po roce 2000 neměl být považován za negativní.
(197) V tomto kontextu dva další vývozci argumentovali tím, že vzhledem k pozitivnějšímu vývoji na závislém trhu je toto výsledkem vědomého rozhodnutí výrobního odvětví Společenství pro trh ziskovějších přípravků.
(198) Tento argument nemůže být přijat, protože ignoruje zvýšené zásoby, které mohly být prodány na volném trhu.
b) závislý prodej
Závislý prodej ve Společenství _BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index objemu _BAR_ 100 _BAR_ 88 _BAR_ 124 _BAR_ 180 _BAR_ 189 _BAR_
Index průměrné prodejní ceny _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 104 _BAR_ 102 _BAR_ 99 _BAR_
Index podílu na trhu _BAR_ 100 _BAR_ 67 _BAR_ 95 _BAR_ 117 _BAR_ 125 _BAR_
(199) Zatímco objem prodeje výrobního odvětví Společenství na volném trhu vzrostl ve zvažovaném období o 80 %, prodej na závislém trhu stoupl o 89 %.
Zejména se dá vysledovat expanze výrobního odvětví Společenství na závislém trhu od roku 2001, zatímco jeho situace na volném trhu zůstala prakticky nezměněna.
Toto se časově shoduje se silným nárůstem dovozů z Indie na volný trh, což naznačuje, že výrobní odvětví Společenství využilo možnosti změny trhu aspoň do jisté míry, aby se vyhnulo přímé konkurenci subvencovaných dovozů dotyčného výrobku za nízké ceny.
(200) Obdobný vývoj se dá vysledovat porovnáním trendů v nárůstu podílu výrobního odvětví Společenství na trhu, jak na volném, tak na závislém.
Toto opět naznačuje stoupající strategickou důležitost závislého trhu pro výrobní odvětví Společenství od roku 2001.
(201) Zatímco ceny na volném trhu začaly klesat již v roce 2000, transferové ceny na závislém trhu pokračovaly v mírném nárůstu do roku 2001.
Nicméně s časovým zpožděním počínaje rokem 2002 vykázaly ceny na závislém trhu rovněž sestupný trend.
To by se dalo vysvětlit skutečností, že transferové ceny se nemění obvykle tak rychle, protože nejsou ovlivňovány přímou konkurencí.
Bylo zaznamenáno, že celkový pohyb cen na volném trhu a závislých prodejů ve zvažovaném období je podobný.
3. Zásoby
Zásoby _BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 74 _BAR_ 100 _BAR_ 141 _BAR_ 161 _BAR_
(202) Stavy zásob výrobního odvětví Společenství ke konci roku ve vztahu k výrobě poklesly o 26 % od roku 1999 do roku 2000, avšak potom ke konci období přezkumného šetření prudce stouply o více než 115 %.
Tento vzestup se časově shodoval se zdvojnásobením indických dovozů ve stejném období.
(203) VI a čtyři vývozci tvrdili, že vzestup skladových zásob nebyl abnormálně vysoký, a tak nenaznačoval újmu.
Dále byla napadena metodika použití stavů zásob ke konci roku.
Místo toho byly jako přiměřenější ukazatele navrhovány jiné přístupy, jako např. klouzavý průměr stavů zásob nebo zásoby vyjádřené počtem denních prodejů.
(204) Jako reakce na toto tvrzení by mělo být uvedeno, že pro výpočet stavů zásob byla použita standardní metodika Společenství.
Tento přístup je objektivní a je v souladu se závazky WTO.
Požadavek na použití jiné metodiky byl neopodstatněný, proto byl návrh na zvolení jiné metodiky zamítnut.
Navíc na základě ověřených skutečností nelze popřít, že stavy skladových zásob prudce stouply.
4. Ziskovost
a) prodej na volném trhu
Ziskovost(Prodej na volném trhu ve Společenství) _BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ – 100 _BAR_ 113 _BAR_ 239 _BAR_ 146 _BAR_ 87 _BAR_
(205) Ziskovost výrobního odvětví Společenství vyjádřená návratností čistého prodeje na volném trhu se značně zlepšila oproti ztrátové situaci z roku 1999.
Po zavedení stávajících opatření v roce 1998 stoupala ziskovost až do roku 2001, avšak potom se s blížícím se obdobím přezkumného šetření prudce zhoršila.
Kromě toho je příznačné, že výrobní odvětví Společenství nebylo v průběhu zvažovaného období ani jednou v pozici, kdy by mohlo dosáhnout alespoň polovinu ziskové marže, kterou by podle závěrů v původním šetření mohlo získat, kdyby nebylo subvencovaných dovozů, tj. 15 %.
Vývoj ziskovosti a obzvláště její pokles od roku 2002 je považován za velmi důležitý, protože postihuje úroveň finančních zdrojů, které má výrobní odvětví Společenství k dispozici pro investice do vývoje a výzkumu, což je nutné pro další zlepšení výrobních procesů stávajících výrobků a pro vývoj nových výrobků.
(206) VI a čtyři vývozci předložili komentáře k analýze ziskovosti.
Tvrdili, že i) výrobní odvětví Společenství dosáhlo přiměřených úrovní ziskovosti, ii) že nepoškozující marže ziskovosti ve výši 10 % (viz bod odůvodnění (260)) by byla příliš vysoká a že namísto toho je postačujících 5 %, iii) že pokles ziskovosti může být hlavně přisuzován investiční politice výrobního odvětví Společenství, iv) že činnost jednoho subjektu související se zahájením výroby se posuzuje jako újma způsobená sama sobě a v) že údaje o vývoji ziskovosti měly být poskytnuty u každého výrobce ve Společenství.
(207) Je zapotřebí zopakovat, že výrobní odvětví Společenství nebylo ani jednou během zvažovaného období v pozici, ve které by mohlo dosáhnout přiměřené ziskové marže, jak je uvedeno výše.
Zhoršení od roku 2002 tedy ještě zhoršilo již tak neuspokojivou situaci.
Dále vzhledem ke zvláštním okolnostem ve farmaceutickém odvětví je zisková marže ve výši 5 % považována za nedostatečnou.
Výrobní odvětví Společenství poskytlo důkazy, že dokáže u srovnatelných nerozplněných léčiv dosáhnout úrovně zisku nad 10 %.
Taková úroveň zisku je nutná, aby farmaceutické odvětví mělo trvale k dispozici nutné finanční zdroje k pokračování farmaceutické inovace, která se zde pojí s neodmyslitelnými ekonomickými riziky.
Kromě toho nedostatečné ziskové marže, kterých dosáhlo výrobní odvětví Společenství, nemohou být jednoduše vysvětleny investiční politikou.
Pouze jeden výrobce ve Společenství se ve zvažovaném období nacházel ve fázi zahájení výroby, ale žádná strana nedosáhla přiměřených ziskových marží.
A v neposlední řadě vzhledem k článku 29 základního nařízení ("ochrana důvěrných informací") není možné poskytovat další údaje.
b) závislý prodej
Ziskovost(závislý prodej ve Společenství) _BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 482 _BAR_ 564 _BAR_ 431 _BAR_ 325 _BAR_
(208) Trendy ziskovosti závislého prodeje mají stejný průběh, pouze na vyšší úrovni, neboli vzestup do roku 2001 a následný pokles.
Rozdíly v úrovních ziskovosti lze připisovat zejména skutečnosti, že i) běžná prodejní režie a administrativní náklady (dále jen "PR&A") na závislé prodeje jsou nižší, neboť nevyžadují náklady na marketing, a ii) vyšším transferovým cenám v porovnání s cenami na volném trhu.
Bez vyšších úrovní ziskovosti dosažených při závislém prodeji by výrobní odvětví bylo v celkově horší finanční situaci.
5. Investice, návratnost investic, pohyb peněžních prostředků a schopnost opatřit si kapitál
_BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index investic _BAR_ 0 _BAR_ 100 _BAR_ 300 _BAR_ 1123 _BAR_ 351 _BAR_
Index návratnosti investic _BAR_ – 100 _BAR_ 160 _BAR_ 286 _BAR_ 161 _BAR_ 91 _BAR_
Index pohybu peněžních prostředků _BAR_ 100 _BAR_ 186 _BAR_ 71 _BAR_ 160 _BAR_ 33 _BAR_
(209) Po roce 1999 výrobní odvětví Společenství nepřetržitě investovalo do výroby obdobného výrobku.
Zejména v roce 2002 investovalo výrazně do nových výrobních technologií, aby zůstalo konkurenceschopné, zlepšilo ekologické a bezpečnostní standardy a zvýšilo výrobní kapacity.
(210) Od roku 1999 do 2001, tj. po zavedení opatření, se návratnost investic zvýšila.
Od té doby však silně poklesla.
Přestože to může být částečně přisuzováno tomu, že se jeden nový výrobní závod nacházel ve fázi zahájení výroby, neuspokojivý stav ziskovosti způsobený cenovým tlakem konkurentů k této situaci přispěl.
(211) Ve zvažovaném období je kolísání pohybu peněžních prostředků vytvořeného prodejem obdobného výrobku do jisté míry následkem investiční politiky výrobního odvětví Společenství v tomto období.
Náhlý pokles pohybu peněžních prostředků mezi rokem 2002 a obdobím přezkumného šetření však nemůže být vysvětlen pouze tímto faktorem.
K neuspokojivému vývoji pohybu peněžních prostředků přispěl rovněž cenový tlak vytvořený konkurencí.
(212) Výrobní odvětví Společenství nezaznamenalo žádné významné problémy s opatřováním kapitálu.
(213) Po poskytnutí informací VI a vývozci tvrdili, že i) výše uvedené údaje měly být poskytnuty zvlášť pro každého výrobce ve Společenství, ii) schopnost opatřit si kapitál nepodporovala závěr o újmě a iii) pohyb peněžních prostředků se vzhledem k trendům návratnosti investic a ziskovosti údajně takto nemohl vyvinout, a měl by tedy být přehodnocen a iv) bez dalšího zdůvodnění bude analýza nedostatečná.
(214) V reakci na tato tvrzení bychom si měli uvědomit, že v souladu s článkem 29 základního nařízení ("ochrana důvěrných informací") nemohou být údaje poskytnuty zvlášť pro každého výrobce ve Společenství.
Co se týče schopnosti opatřit si kapitál, nebyl učiněn žádný negativní závěr ohledně újmy.
Co se týče tvrzení ohledně pohybu peněžních prostředků, po pečlivém opětovném přezkoumání byl výše uvedený příslušný index potvrzen.
Ohledně všeobecného tvrzení nedostatečné analýzy s ohledem na výše zmíněné faktory je třeba vzít v úvahu, že i) zjištění újmy se nezakládá hlavně na těchto ukazatelích a ii) že toto tvrzení nedoložilo, proč by další rozbor mohl celkový nález ještě změnit.
6. Zaměstnanost, produktivita a mzdy
_BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index zaměstnanosti _BAR_ 100 _BAR_ 101 _BAR_ 101 _BAR_ 187 _BAR_ 185 _BAR_
Index produktivity _BAR_ 100 _BAR_ 120 _BAR_ 127 _BAR_ 83 _BAR_ 86 _BAR_
Index mezd _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 106 _BAR_ 185 _BAR_ 178 _BAR_
(215) Zaměstnanost u obdobného výrobku zůstala stejná do roku 2001, ale v roce 2002 značně stoupla v důsledku otevření nového výrobního závodu ve Společenství jedním ze spolupracujících výrobců ve Společenství.
Celkové náklady na mzdy sledovaly stejný trend.
Produktivita na pracovníka však, přestože do roku 2001 stoupala, v roce 2002 klesla.
Toto lze jasně připisovat skutečnosti, že se jeden nový výrobní závod nacházel ve fázi zahájení výroby.
Během šetření nebyl nalezen žádný důkaz o snížení efektivity.
(216) VI a čtyři vývozci tvrdili, že trendy zaměstnanosti, produktivity a mezd nepodporují ve stávajícím případě závěr o způsobení podstatné újmy.
(217) Je však třeba uvést, že u zaměstnanosti a produktivity žádný takový závěr učiněn nebyl.
U mezd stoupla pouze jejich celková výše.
V průměru na jednoho zaměstnance mzdy dokonce mírně poklesly (viz tabulka níže).
To ukazuje, že i) nenastal žádný pozitivní vývoj v přepočtu na jednoho pracovníka a ii) snahu výrobního odvětví Společenství o úsporu nákladů.
_BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Index mezd na zaměstnance _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 105 _BAR_ 99 _BAR_ 96 _BAR_
7. Výše subvence a překonání dřívějšího subvencování
(218) Podle objemu a zejména cen subvencovaných dovozů z Indie nemůže být dopad stávající výše subvencí, která je značná, považován za zanedbatelný.
(219) V této souvislosti VI a tři vývozci tvrdili, že rozpětí subvencí je nadsazené.
(220) Nicméně, jak je uvedeno v bodech odůvodnění (153) a (154) výše, ukázalo šetření, že výše napadnutelných subvencí vyjádřená v hodnotách pro šetřené vývozní výrobce se pohybuje mezi 25,3 % a 35,1 %.
Toto je jasné zjištění značného subvencování.
(221) Situace výrobního odvětví Společenství se ve zvažovaném období zlepšila, nicméně výrobní odvětví dřívější subvencování ještě zcela nepřekonalo a je nadále oslabeno.
VI. Závěrečné zhodnocení ekonomické situace výrobního odvětví Společenství
(222) Mezi rokem 1999 a obdobím přezkumného šetření objem dovozu subvencovaných výrobků dotyčného výrobku značně stoupl o 159 % a jejich podíl na trhu Společenství vzrostl o 70 %.
Tento vývoj je v protikladu s mnohem méně příznivým vývojem u vývozců z ostatních zemí a výrobního odvětví Společenství.
Dovoz z ostatních zemí na trh Společenství vzrostly ve zvažovaném období pouze o 7 % a jejich podíl na trhu dokonce poklesl o 29 %.
Objem prodeje výrobního odvětví Společenství vzrostl o 80 % a jeho podíl na trhu vzrostl ve zvažovaném období o 20 %.
Tento pozitivní vývoj však lze v podstatě připsat převzetí ostatních výrobců výrobním odvětvím Společenství v roce 2000.
Od roku 2001 trend ve vývoji podílu na trhu u výrobního odvětví Společenství dokonce klesá.
Obzvláště je možné pozorovat, že od roku 2000 výrobní odvětví Společenství neudrželo v relativních hodnotách krok se vzestupem spotřeby Společenství a silným vývojem svých indických konkurentů na trhu Společenství.
(223) V této souvislosti je třeba upozornit na to, že průměrné ceny dovážených subvencovaných výrobků z Indie byly ve zvažovaném období pořád nižší než ceny výrobního odvětví Společenství.
Navíc v průběhu období přezkumného šetření se ceny subvencovaných výrobků dovážených z dotčené země podbízely cenám výrobního odvětví Společenství.
Na základě váženého průměru se cenové podbízení v průběhu období přezkumného šetření pohybovalo mezi 11,5 % a 17,1 %.
(224) V důsledku tohoto cenového tlaku vyvíjeného dovozem subvencovaných indických výrobků nebylo výrobní odvětví Společenství ani jednou během zvažovaného období v pozici, kdy mohlo dosáhnout cenové úrovně, které by mu nezpůsobovaly újmu.
Přestože se ziskovost výrobního odvětví Společenství po uložení opatření zpočátku zlepšila, od roku 2001 se zhoršuje a její skutečná úroveň je značně pod úrovní, jaké by mohla dosáhnout, nebýt dovozu subvencovaných výrobků, tj. 10 % z obratu (viz bod odůvodnění (260)).
Nicméně pouze přijatelná úroveň ziskovosti umožní, aby výrobní odvětví Společenství zůstalo udržitelně životaschopné.
(225) Tato negativní tendence pro výrobní odvětví Společenství se dále odráží v situaci znázorněné vývojem návratnosti investic a pohyb peněžních prostředků.
(226) Co se týče závislého prodeje, možnost výrobního odvětví Společenství prodávat část své produkce na závislém trhu mu poskytla příležitost udržet si vysokou úroveň vytížení kapacit.
Vysoké vytížení kapacit přispívá k úsporám výrobních nákladů při hromadné výrobě.
Dále, jak je uvedeno výše, vývoj objemu prodeje, cen a podílu na trhu mezi volným a závislým trhem se významně nelišil.
Bez vyšších zisků dosažených z závislého prodeje by bylo výrobní odvětví v horší finanční situaci.
Vlastní spotřeba tudíž ke způsobení újmy nepřispěla.
Naopak, bez závislého trhu by újma způsobená výrobnímu odvětví Společenství mohla být ještě horší.
(227) Dva vývozci tvrdili, že nelze učinit závěr, že prodej na závislém trhu nepřispěl k újmě výrobního odvětví Společenství, neboť ceny závislého prodeje jsou údajně nespolehlivé, tj. ziskovost závislých prodejů je uměle příliš vysoká.
(228) Nicméně vyšší ziskovost na závislém trhu nebyla hlavně výsledkem vyšších transferových cen, ale obzvláště důsledkem nižší PR&A (viz bod odůvodnění (208)).
Dále toto tvrzení opomíjí účinek úspor z hromadné výroby.
Takže nemůže změnit závěr, že závislé prodeje nepřispěly k újmě.
(229) V důsledku toho se potvrdilo, že celkově výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst.
8 odst. 5 základního nařízení se neuvádí, že ke stanovení podstatné újmy je nutné, aby všechny hospodářské činitele byly negativní.
Ne všechny hospodářské ukazatele mají také stejnou váhu.
Ziskovost je však jeden z klíčových hospodářských ukazatelů, protože představuje konečný cíl každého hospodářského podnikání.
Ve stávajícím případě byly zjištěny nedostatečné úrovně ziskovosti.
Dalším důležitým ukazatelem újmy, který má hlavní dopad na ziskovost, jsou cenové úrovně.
Během zvažovaného období nebylo výrobní odvětví Společenství nikdy v pozici, v které by mohlo dosáhnout cenových úrovní na volném trhu, které by mu nezpůsobovaly újmu, což bylo zapříčiněno vnějším cenovým tlakem zejména dovozu silně subvencovaných indických výrobků.
VII. Účinek dovozu subvencovaných výrobků
(230) V roce 2000 ztratila Indie na přechodnou dobu, s největší pravděpodobností v důsledku zavedení opatření, svou pozici druhého největšího vývozce na trh Společenství, zatímco zejména ománští vývozci získali podíl na trhu.
Od té doby však indičtí vývozci nejen znovu získali svoji pozici, ale v období přezkumného šetření dokonce převzali vedení jakožto největší vývozce do Společenství.
(231) Tento nárůst objemu dovozu subvencovaných výrobků z Indie, obzvláště od roku 2002, se objevil společně s tím, že v roce 2002 ziskovost výrobního odvětví Společenství poklesla v porovnání s rokem 2001 o 36 %.
Bylo zjištěno, že jeden výrobce ve Společenství v této době otevřel nový závod a nacházel se ve fázi zahájení výroby, což mohlo mít vliv na jeho ziskovost v tomto období.
Ukázalo se však také, že další výrobce ve Společenství, který se nacházel ve fázi zahájení výroby, musel čelit značnému poklesu ziskovosti, a to o 17 % v porovnání s rokem 2001, což se v průběhu období přezkumného šetření ještě zhoršilo.
Navíc, jak je uvedeno v bodu odůvodnění (207), nebylo výrobní odvětví Společenství ani jednou v takové pozici, aby dosáhlo cenových úrovní, které by mu nezpůsobovaly újmu.
Naopak, počínaje rokem 2002 muselo výrobní odvětví Společenství opět upravit ceny směrem dolů, aby svůj podíl na trhu obhájilo.
(232) Po poskytnutí informací tři vývozci uvedli, že jak podíl indického dovozu na trhu Společenství (2,5 % během OŠ), tak objem dovozu ve vztahu k celkovému dovozu (8,4 % během OŠ), které oba slabě poklesly ve srovnání s rokem 2002, jsou příliš malé a okrajové, než aby měly nějaký poškozující dopad, a to obzvláště vzhledem k velkému podílu na trhu, který má výrobní odvětví Společenství.
Dále je předpoklad, že analýza vyjádřená v relativních údajích by byla zavádějící, protože Indie začínala na velmi nízké úrovni 1,5 % podílu na trhu a 3,7 % objemu dovozu v roce 1999.
(233) V reakci na toto tvrzení by se mělo vzít v úvahu, že jak indický podíl na trhu, tak objem dovezených výrobků během OŠ výrazně přesahují limity nepatrnosti uvedené v čl. 10 odst.
4 základního nařízení, což může mít příčinný účinek. Podle čl.
8 odst. 6 základního nařízení lze příčinný účinek prokázat buď objemem dovozu anebo cenami subvencovaných dovozů.
Takovýto cenový dopad lze v tomto případě jasně vypozorovat. Jak bylo již zjištěno v průběhu původního šetření, šetřený výrobek, tj. nerozplněná komodita, je vysoce cenově citlivá a reaguje rychle na jakýkoli tlak dolů.
V takových případech mohou i malá množství ovlivnit ceny na trhu.
V podstatě se dá říci, že indické ceny ve zvažovaném období v tomto případě v průměru stanovily orientační hladinu cenového tlaku.
(234) Potvrdilo se tudíž, že dovoz subvencovaných výrobků z Indie měl během zvažovaného období značný negativní dopad na situaci výrobního odvětví Společenství, obzvláště co se týče ziskovosti.
VIII. Dopad jiných faktorů
1. Dovoz z jiných třetích zemí
Dovoz ze třetích zemí _BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ OŠ _BAR_
Indie _BAR_ 36800 _BAR_ 47400 _BAR_ 72100 _BAR_ 101800 _BAR_ 95200 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 129 _BAR_ 196 _BAR_ 277 _BAR_ 259 _BAR_
Omán _BAR_ 77400 _BAR_ 119700 _BAR_ 85100 _BAR_ 88400 _BAR_ 93500 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 155 _BAR_ 110 _BAR_ 114 _BAR_ 121 _BAR_
USA _BAR_ 11100 _BAR_ 2800 _BAR_ 16600 _BAR_ 106300 _BAR_ 70000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 25 _BAR_ 149 _BAR_ 932 _BAR_ 631 _BAR_
Čína _BAR_ 0 _BAR_ 3900 _BAR_ 21800 _BAR_ 75600 _BAR_ 63000 _BAR_
Index _BAR_ 0 _BAR_ 100 _BAR_ 559 _BAR_ 1938 _BAR_ 1615 _BAR_
Jižní Korea _BAR_ 19800 _BAR_ 75300 _BAR_ 40200 _BAR_ 54500 _BAR_ 45000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 380 _BAR_ 203 _BAR_ 275 _BAR_ 227 _BAR_
Singapur _BAR_ 0 _BAR_ 4600 _BAR_ 128300 _BAR_ 62700 _BAR_ 37700 _BAR_
Index _BAR_ 0 _BAR_ 100 _BAR_ 2789 _BAR_ 1363 _BAR_ 820 _BAR_
Indie _BAR_ 34,66 _BAR_ 33,94 _BAR_ 35,51 _BAR_ 36,57 _BAR_ 35,34 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 98 _BAR_ 102 _BAR_ 106 _BAR_ 102 _BAR_
Omán _BAR_ 36,10 _BAR_ 36,21 _BAR_ 39,30 _BAR_ 39,15 _BAR_ 38,34 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 109 _BAR_ 108 _BAR_ 106 _BAR_
USA _BAR_ 74,87 _BAR_ 115,35 _BAR_ 108,90 _BAR_ 101,40 _BAR_ 48,74 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 154 _BAR_ 145 _BAR_ 135 _BAR_ 65 _BAR_
Čína _BAR_ 0,00 _BAR_ 188,97 _BAR_ 116,06 _BAR_ 68,22 _BAR_ 58,59 _BAR_
Index _BAR_ 0 _BAR_ 100 _BAR_ 61 _BAR_ 36 _BAR_ 31 _BAR_
Jižní Korea _BAR_ 34,84 _BAR_ 37,52 _BAR_ 37,66 _BAR_ 45,59 _BAR_ 48,06 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 108 _BAR_ 108 _BAR_ 131 _BAR_ 138 _BAR_
Singapur _BAR_ 0,00 _BAR_ 76,88 _BAR_ 57,47 _BAR_ 57,47 _BAR_ 51,28 _BAR_
Index _BAR_ 0 _BAR_ 100 _BAR_ 75 _BAR_ 75 _BAR_ 67 _BAR_
(235) Dovozy dotyčného výrobku z jiných zemí než z Indie stouply mezi rokem 1999 a obdobím přezkumného šetření pouze o 7 %, tj. značně méně než vzestup spotřeby Společenství.
Tyto země, Omán, USA, Čína, Jižní Korea a Singapur, jsou hlavními dodavateli na trh Společenství.
Jejich průměrné dovozní ceny však byly značně vyšší než indické dovozní ceny a kromě dovozních cen z Ománu, také než ceny výrobního odvětví Společenství.
Dovozní ceny z Ománu jsou na srovnatelné úrovni s cenami výrobního odvětví Společenství, avšak vzestup podílu na trhu u Ománu ve zvažovaném období byl daleko méně výrazný, než tomu bylo u ostatních třetích zemí.
(236) Po poskytnutí informací přišla VI a dva vývozci s tvrzením, že vyrovnávací clo platné pro dovoz indických výrobků mělo být při porovnávání průměrných prodejních cen vzato v úvahu.
Toto by údajně vedlo k prakticky obdobným indickým a ománským cenovým úrovním.
Dále bylo uvedeno, že průměrné ceny z některých třetích zemí, zejména USA a Číny ve zvažovaném období značně poklesly, zatímco mimo jiné indické ceny stouply.
Další vývozce tvrdil, že snížení objemu indických dovozů mezi rokem 2002 a obdobím přezkumného šetření nebylo v analýze náležitě zohledněno, že jiné třetí země byly hlavními dodavateli a že průměrné ceny z Jižní Korey a Indie byly obdobné od roku 1999 do roku 2001.
(237) Co se týče původního platného vyrovnávacího cla, je třeba poznamenat, že velká většina dovozů z Indie podléhala buď nulové celní sazbě nebo celní sazbě, která stále ještě vede k nižším průměrným cenám po vyložení než průměrná úroveň ománských cen.
Ománské dovozy tedy v průměru nevyvíjely stejný stupeň cenového tlaku.
Kromě toho dovozní ceny ze všech ostatních třetích zemí byly ve zvažovaném období v průměru vyšší než indická cenová úroveň, což opět označuje Indii jako hlavní zdroj cenového tlaku.
Co se týče objemu, tvrzení, že Indie nebyla jediným zdrojem značného objemu dovozu během celého zvažovaného období, je správné.
Je však třeba si uvědomit, že Indie je jediná země podléhající opatřením.
To mělo jistě dopad na obchodní tok dotyčného výrobku a navíc navzdory opatřením indické dovozy od roku 2001 silně rostly a Indie získala svoji pozici druhého největšího vývozce v roce 2002 a během OŠ se dokonce stala největším vývozcem.
Tudíž tento malý pokles indických dovozů mezi rokem 2002 a OŠ neměl na trh žádný dopad, což nakonec odměnilo indickou cenovou politiku.
Tyto argumenty tedy nemohou být přijaty.
Potvrdilo se proto, že dovoz z třetích zemí nemohly způsobit újmu výrobního odvětví Společenství, která by narušila příčinnou vazbu mezi dovozem subvencovaných výrobků z Indie a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Společenství.
2. Vývoj spotřeby trhu Společenství
(238) Spotřeba šetřeného výrobku na trhu Společenství stoupla během zvažovaného období o 51 %.
Újmu způsobenou výrobnímu odvětví Společenství nelze tedy připisovat snížení poptávky na trhu Společenství.
3. Vývozní činnost výrobního odvětví Společenství
(239) Vývozní výkonnost výrobního odvětví Společenství vzrostla ve zvažovaném období o 16 %.
Vývozní ceny výrobního odvětví Společenství byly v průměru o 10 % – 15 % vyšší než prodejní ceny ve Společenství.
Vývozní činnost výrobního odvětví Společenství tedy nemohla přispět k újmě.
(240) V této souvislosti přišla VI a jeden vývozce s tvrzením, že výrobní odvětví Společenství ve svých odpovědích v dotazníku uvádělo tvrdou konkurenci v důsledku indických konkurentů na trzích třetích zemí, což znamenalo pro výrobní odvětví Společenství nižší ceny a ztrátu podílu na trhu ve třetích zemích, což na první pohled odporuje výše uvedeným zjištěním.
Na základě tohoto hodnocení předloženého výrobním odvětvím Společenství tedy na trhu Společenství údajně neexistuje žádná újma, ani žádná příčinná souvislost s indickými dovozy.
(241) V tomto ohledu je nutno poznamenat, že při celosvětovém růstu trhu takovýchto výrobků neexistuje žádný rozpor mezi jakýmkoli poklesem vývozních cen a ztrátou podílu výrobního odvětví Společenství na trhu ve třetích zemích a tím, že objem takových vývozů ve skutečnosti stoupl a že jejich ceny byly vyšší než ceny výrobního odvětví Společenství u prodejů ve Společenství.
Ačkoli tedy vývozní výkonnost výrobního odvětví Společenství mohla být bez konkurence nízkých subvencovaných cen indických vývozů na trzích třetích zemí lepší, neexistuje žádný náznak, že by výrobní odvětví Společenství kvůli své vývozní výkonnosti nepodléhalo poškozující cenové konkurenci na trhu Společenství způsobené zejména dovozem levných nízkými subvencovaných výrobků z Indie.
Tento argument by tedy měl být zamítnut.
4. Konkurenceschopnost výrobního odvětví Společenství
(242) Výrobní odvětví Společenství je v případě daného výrobku důležitým konkurentem, jak již bylo prokázáno jeho podílem na trhu, a neustále investuje, aby jeho výroba i nadále odpovídala nejmodernějším standardům.
Pokles produktivity na pracovníka v přepočtu na kg a po roce 2001 lze výlučně připisovat skutečnosti, že se nový výrobní závod jednoho výrobce ve Společenství nacházel ve fázi zahájení výroby.
Je tedy pouze dočasné povahy.
V důsledku toho nebyl zjištěn žádný důkaz, že nedostatek konkurenceschopnosti mohl narušit příčinnou souvislost mezi dovozy z Indie a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Společenství.
5. Vlastní spotřeba
(243) Jak je uvedeno v bodu odůvodnění (226), předpokládá se, že vlastní spotřeba k újmě nepřispěla.
Naopak, bez závislého trhu mohla být újma výrobního odvětví Společenství ještě horší.
G. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ ÚJMY
(244) V souladu s čl. 18 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, subvence a újma zřejmě přetrvají nebo se obnoví, pokud platná opatření pozbudou platnosti.
(245) Jak je uvedeno v bodech odůvodnění (161) až (243) výše, bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření a navzdory platným opatřením výrobní odvětví Společenství i nadále vykazovalo újmu způsobenou subvencovaným dovozem dotyčného výrobku.
Míra odstranění újmy zjištěná během stávajícího šetření se pohybovala mezi 17,3 % a 48,1 % a je vyšší, než míra zjištěná při původním šetření (mezi 12,6 % a 28,9 %) navzdory tomu, že v tomto přezkumu byla přiměřená zisková marže pro výrobní odvětví Společenství snížena o jednu třetinu ve srovnání s původním šetřením (viz bod odůvodnění (260) níže).
V rámci šetření se též zjistilo, že navzdory domácímu prodeji a vývozu do jiných zemí existuje v Indii u šetřených výrobků dosud značná rezervní kapacita, obzvláště u vývozců, kteří podléhají ve Společenství relativně vysokým celním sazbám.
Bylo tedy možno udělat logický závěr, že pokud opatření pozbude platnosti, subvencované nízké ceny dovozů z Indie dále porostou a následkem toho újma pravděpodobně v budoucnu přetrvá.
(246) Protože v důsledku dovozu subvencovaných výrobků a navzdory existenci opatření je výrobnímu odvětví Společenství nadále působena podstatná újma, nebylo nutné pravděpodobnost obnovení újmy dále analyzovat.
H. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
I. Úvod
(247) Bylo zkoumáno, zda existují závažné důvody, které by vedly k závěru, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Společenství pokračovat v uplatňování opatření. Za tímto účelem a podle čl.
31 odst. 1 základního nařízení byl zvážen pravděpodobný dopad opatření u všech stran dotčených tímto šetřením.
Za účelem vyhodnocení, zda je v zájmu Společenství, aby opatření pokračovala, byly uživatelům a dovozcům daného výrobku a rovněž dodavatelům surovin používaným ve výrobě obdobného výrobku zaslány dotazníky.
II. Zájem výrobního odvětví Společenství
(248) Jak bylo ukázáno výše, výrobní odvětví Společenství vyrábějící obdobný výrobek neustále zvyšuje výrobu.
Toto umožnil stálý vzrůst investic vynaložených výrobním odvětvím Společenství z důvodu udržení si konkurenceschopnosti, protože patří u šetřeného výrobku mezi hlavní konkurenty.
Je třeba si uvědomit, že v období přezkumného šetření výrobní odvětví Společenství rozšiřovalo svá výrobní zařízení, založilo v rámci Společenství jeden nový závod a připravovalo plány pro založení dalšího nového zařízení ve Společenství.
Tento proces neustálých investic vynaložených výrobním odvětvím Společenství je mařen obzvláště neuspokojivým vývojem jeho ziskovosti zapříčiněným neustálým cenovým tlakem vyvíjeným indickými dovozy dotyčného výrobku na trh Společenství.
Předpokládá se, že bez zavedených opatření k nápravě účinků dovozu subvencovaných výrobků bude výrobní odvětví Společenství i nadále čelit cenovému podbízení, a tedy stlačení cen s jeho negativním dopadem na ziskovost, návratnost investic a pohyb peněžních prostředků.
Nakonec by to dokonce mohlo ohrozit životaschopnost výrobního odvětví Společenství.
Dospělo se tedy k závěru, že ukončení opatření nebude v zájmu výrobního odvětví Společenství.
III. Zájmy dovozců/obchodníků
(249) Dotazníky byly zaslány všem známým dovozcům/obchodníkům dotyčného výrobku, avšak odpověděl pouze jeden z devatenácti.
Nicméně spolupracující dovozce nekomentoval pravděpodobný dopad přetrvání opatření na jeho podnik.
Na základě obdržených informací se zdá, že dovozci/obchodníci ve Společenství nakupují šetřený výrobek z různých zdrojů.
Protože neexistují žádné podstatné rozdíly v kvalitě mezi výrobkem dovezeným z Indie a výrobkem získaným z jakýchkoli jiných zdrojů, předpokládá se, že dovozci/obchodníci ve Společenství by, pokud mají opatření pokračovat, neměli problémy získat výrobek z různých jiných zdrojů.
Spolupracující dovozce se navíc aktivně podílí na obchodování mnoha různých dalších výrobků a není tedy na dotyčném výrobku životně závislý.
Ačkoli jeho prodeje dotyčného výrobku během zvažovaného období silně vzrostly (sedmkrát v objemu), představují tyto prodeje pouze malou část jeho celkového obratu (asi 1,4 % v období přezkumného šetření).
Tento dovozce rovněž nenaznačil, že přetrvání opatření bude mít dopad na zaměstnanost, neboť dovozní činnost není náročná na pracovní sílu.
(250) Ačkoli dovozci/obchodníci nejsou pravděpodobně nakloněni opatřením, lze na základě dostupných informací učinit závěr, že takový možný zájem ve prospěch ukončení opatření nepřevyšuje skutečný zájem výrobního odvětví Společenství, aby se pokračovalo v narovnání nekalých a poškozujících indických obchodních praktik, jak bylo shrnuto v bodu odůvodnění (248).
IV. Zájem dodavatelů
(251) K vyhodnocení pravděpodobného dopadu, který by mohlo způsobit pokračování vyrovnávacích opatření na dodavatele výrobního odvětví Společenství, byly dotazníky zaslány všem takovým známým dodavatelům.
Bylo zasláno celkem šest dotazníků a vrátily se dva.
Tito dodavatelé, kteří dodávají výrobnímu odvětví Společenství zejména glukózu a dextrózu, jsou pro pokračování opatření.
Přestože výrobní odvětví Společenství nepatří mezi nejdůležitější zákazníky těchto dodavatelů, přesto tento obchod přispívá k zaměstnanosti a ziskovosti dodavatelů.
Pokud by výrobní odvětví Společenství výrobu obdobného výrobku omezilo nebo dokonce zastavilo, byly by takovéto výhodné obchodní vztahy ohroženy.
(252) Z těchto důvodů a bez jakýchkoli informací v opačném smyslu se došlo k závěru, že pokračování opatření by bylo v souladu se zájmy dodavatelů.
V. Zájem uživatelů
(253) Dotazníky byly zaslány také pěti známým uživatelům dotyčného výrobku ve Společenství, tj. farmaceutickým společnostem.
Komise požadovala kromě jiných informací jejich komentář k tomu, zda pokračování platných opatření bude v zájmu Společenství a jak je tato opatření budou dále ovlivňovat.
Žádné odpovědi na dotazník se nevrátily a žádný komentář tedy není znám.
Pokud zvážíme, že uživatelé mohli získat šetřený výrobek nikoli pouze z Indie, ale rovněž z dalších zdrojů a při nedostatku dalších informací týkajících se ekonomického dopadu opatření na podniky uživatelů (např. zaměstnanost, ziskovost, investiční politika), nebylo možné zjistit žádné zájmy uživatelů rovnocenné důležitosti.
(254) Ačkoli – navzdory svému mlčení – by uživatelé nemuseli být opatřením nakloněni, na základě informací získaných od spolupracujících účastníků řízení neexistuje opodstatněný zájem uživatele na ukončení opatření, který by převážil skutečný zájem výrobního odvětví Společenství pokračovat v narovnání nekalých poškozujících indických obchodních praktik, jak bylo shrnuto v bodu odůvodnění (248).
(255) Jeden vývozce tvrdil, že nebyly náležitě vzaty v úvahu zájmy spotřebitelů ve Společenství, a tedy analýza zájmů Společenství nebude plně v souladu s článkem 31 základního nařízení.
Objevila se tvrzení, že zájmy spotřebitelů by mohly být negativně ovlivněny, pokud by výrobci přípravků postoupili dál jakékoli údajné cenové zvýšení z důvodu zvýšených nákladů při výrobě konečných dávkovacích forem.
(256) V reakci na toto tvrzení je třeba připomenout, že žádná organizace spotřebitelů v průběhu šetření nevznesla své připomínky.
Kromě toho spotřebitelé ve Společenství jsou obecně zdravotně pojištěni.
Není k dispozici žádný důkaz, zda by poplatky zdravotního pojištění mohly být výrazně negativně ovlivněny údajným zvýšením nákladů určitých antibiotických přípravků.
Není také jasné, do jaké míry jsou výrobci určitých antibiotických přípravků, tj. uživatelé, v pozici, ve které by mohli postoupit dále zvýšení nákladů.
Za takových okolností není možné zjistit žádný odmítavý postoj spotřebitelů ve Společenství rovnocenné důležitosti.
VI. Závěr
(257) Po prošetření různých zapojených zájmů se předpokládá, že z celkového spektra zájmů Společenství žádný zájem nepřevažuje zájem výrobního odvětví Společenství týkající se udržení opatření v platnosti.
Očekává se, že účinek pokračování opatřeních poskytne výrobnímu odvětví Společenství příležitost k vylepšení jeho ziskovosti na přiměřenou úroveň a k udržení investičního programu v rámci Společenství s pozitivními účinky na zaměstnanost a konkurenční trh.
Na druhou stranu na základě dostupných informací nebyly zjištěny žádné protichůdné zájmy jiných dotčených subjektů Společenství (tj. dovozců/obchodníků, dodavatelů, uživatelů a spotřebitelů) rovnocenné důležitosti.
I. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(258) Vzhledem k závěrům stanoveným ohledně pokračujícího subvencování, újmy a zájmu Společenství, se považuje za vhodné vyrovnávací opatření týkající se dovozu dotyčného výrobku z Indie zachovat.
Pro účely určení úrovně těchto opatření byly vzaty v úvahu subvenční sazby zjištěné v období přezkumného šetření a výše cla nutného k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství.
I. Míra odstranění újmy
(259) Nutné zvýšení ceny za účelem odstranění újmy bylo určeno pro každou společnost zvlášť porovnáním vážené průměrné dovozní ceny dotyčného výrobku s nepoškozující cenou obdobného výrobku prodávaného výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství.
Cenový rozdíl byl vyjádřen jako procento z dovozní hodnoty CIF.
(260) Nepoškozující cena byla získána tak, že byly použity vážené průměrné výrobní náklady výrobního odvětví Společenství společně se ziskovou marží ve výši 10 %.
Tato zisková marže, která je o třetinu nižší než marže uplatněná v původním šetření (viz bod odůvodnění (205) výše) odráží dosažitelnou ziskovou marži u podobných skupin výrobků výrobního odvětví Společenství nepodléhajících nekalé konkurenci.
Vzhledem ke zvýšené konkurenci bylo tato marže považována za přijatelné a přiměřené minimum místo ziskové marže ve výši 15 % stanovené v původním šetření.
Tento zisk by umožnil výrobnímu odvětví Společenství dále investovat do vývoje a výzkumu, aby zůstalo konkurenceschopné.
II. Forma a úroveň opatření
(261) Při absenci zvláštních okolností bylo považováno za vhodné uložení standardního typu cla, tj. podle hodnoty.
(262) S ohledem na úroveň cla v případě čtyř ze spolupracujících vývozců byla sazba subvence vyšší než míra odstranění újmy. V souladu s čl.
15 odst. 1 základního nařízení bylo proto menší clo odrážející míru odstranění újmy považováno za postačující k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství, pokud jde o dovoz od těchto čtyř vývozců.
Sazby cla vztahující se na dovoz od těchto vývozců by se měly pohybovat mezi 17,3 % a 30,3 %.
Co se týče dalších tří vývozců, byly míry odstranění újmy vyšší než zjištěné sazby subvencí, takže opatření týkající se těchto společností by se měla zakládat na sazbách subvencí.
Celní sazby vztahující se na dovoz od těchto vývozců by se měly pohybovat mezi 25,3 % a 32 %.
Vezmeme-li v úvahu, že úroveň spolupráce indických vývozců byla vysoká (přes 80 %), měla by úroveň cla pro všechny ostatní společnosti být nastavena na úroveň s nejvyšší individuální celní sazbou, tj. 32 %.
(263) Individuální vyrovnávací celní sazby uvedené v tomto nařízení odrážejí situaci zjištěnou během přezkumu ve vztahu ke spolupracujícím vývozcům.
Vztahují se proto výhradně na dovoz dotyčného výrobku vyráběného těmito společnostmi.
Dovoz dotyčného výrobku vyráběného kteroukoli jinou společností, která nebyla konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů, které jsou s uvedenými společnostmi ve spojení, nemůže těžit z těchto sazeb a bude podléhat celním sazbám vztahujícím se na "všechny ostatní společnosti".
(264) Jakákoli žádost o uplatnění těchto individuálních vyrovnávacích celních sazeb (např. po změně názvu subjektu anebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měla být bezodkladně adresována Evropské komisi, generálnímu ředitelství pro obchod, ředitelství [10] se všemi příslušnými informacemi obzvláště o jakékoli změně činnosti společnosti spojené s výrobou, domácím a vývozním prodejem např. v souvislosti se změnou názvu nebo se změnou výrobních či prodejních subjektů.
V případě potřeby a po konzultaci s poradním výborem bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno aktualizací seznamu společností těžících z individuálních celních sazeb,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo z dovozu trihydrátu amoxicilinu, trihydrátu ampicilinu a cefalexinu, které nejsou v odměřených dávkách nebo upravené ve formě nebo v balení pro drobný prodej, kódů KN ex29411010 (kód TARIC 2941101010), ex29411020 (kód TARIC 2941102010) a ex29419000 (kód TARIC 2941900030), pocházejících z Indie.
2. Sazby cla, které se vztahují na čistou cenu franko hranice Společenství před proclením, jsou pro dovoz výrobků vyrobených v Indii níže uvedenými společnostmi tyto:
- 17,3 % pro KDL Biotech Ltd., Mumbai (doplňkový kód TARIC: A580),
- 28,1 % pro Nectar Lifesciences Ltd., Chandigarh (doplňkový kód TARIC: A581),
- 25,3 % pro Nestor Pharmaceuticals Ltd., New Delhi (doplňkový kód TARIC: A582),
- 30,3 % pro Ranbaxy Laboratories Ltd., New Delhi (doplňkový kód TARIC: 8221),
- 28,1 % pro Torrent Gujarat Biotech Ltd., Ahmedabad (doplňkový kód TARIC: A583),
- 28,1 % pro Surya Pharmaceuticals Ltd., Chandigarh (doplňkový kód TARIC: A584),
- 32 % pro všechny ostatní společnosti (doplňkový kód TARIC: 8900).
3. Není-li uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 714/2005
ze dne 12. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 715/2005
ze dne 12. května 2005
o otevření a správě celní kvóty pro zmrazené hovězí maso kódu KN 0202 a pro produkty kódu KN 02062991 ( od 1. července 2005 do 30. června 2006)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 32 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Seznam CXL Světové obchodní organizace vyžaduje, aby Společenství otevřelo roční dovozní kvótu pro 53000 tun zmrazeného hovězího masa kódu KN 0202 a pro produkty kódu KN 02062991 (pořadové číslo 09.4003).
Je třeba stanovit prováděcí pravidla pro kvótový rok 2005/2006 počínající 1. červencem 2005.
(2) Správa kvóty pro rok 2004/2005 probíhala v souladu s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 1203/2004 ze dne 29. června 2004 o otevření a správě celní kvóty pro zmrazené hovězí maso kódu KN 0202 a pro produkty kódu KN 02062991 (od 1. července 2004 do 30. června 2005) [2] .
Toto nařízení zavedlo metodu správy založenou na kritériu objemu dovozu, které zajišťuje, že kvóta se přidělí profesionálním hospodářským subjektům schopným dovážet hovězí maso bez nekalé spekulace.
(3) Zkušenosti získané z uplatňování uvedené metody ukazují, že dochází k pozitivním výsledkům, a proto je třeba podržet tutéž metodu správy pro kvótový rok od 1. července 2005 do 30. června 2006.
(4) Je třeba stanovit referenční období pro způsobilý dovoz, které je dostatečně dlouhé k tomu, aby umožnilo rozpoznat reprezentativní údaje o výkonu, a také dostatečně aktuální k tomu, aby odráželo nejnovější vývoj v obchodě.
(5) Z důvodů kontroly by se žádosti o dovozní práva měly předkládat v členských státech, kde je hospodářský subjekt zapsán v národním rejstříku pro účely DPH.
(6) Aby se zamezilo spekulaci, měla by být pro každého žadatele v rámci kvóty stanovena jistota ve spojení s dovozními právy.
(7) S cílem zajistit, aby každý hospodářský subjekt požádal o dovozní licenci pro všechna přidělená dovozní práva, je třeba stanovit, že tato povinnost představuje zásadní požadavek ve smyslu nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty [3].
(8) Nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [4] a nařízení Komise (ES) č. 1445/95 ze dne 26. června 1995 o prováděcích pravidlech pro dovozní a vývozní licence v odvětví hovězího a telecího masa a o zrušení nařízení (EHS) č. 2377/80 [5] by se měla vztahovat na dovozní licence vydané na základě tohoto nařízení, s výhradou případných odchylek.
(9) Řídící výbor pro hovězí a telecí maso nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Pro období od 1. července 2005 do 30. června 2006 se otevírá celní kvóta v celkové výši 53000 tun, vyjádřená v hmotnosti vykostěného masa, pro zmrazené hovězí maso kódu KN 0202 a pro produkty kódu KN 02062991.
Pořadové číslo celní kvóty je 09.4003.
2. Valorické clo společného celního sazebníku uplatňované v rámci kvóty uvedené v odstavci 1 činí 20 %.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení:
a) 100 kilogramů nevykostěného masa odpovídá 77 kilogramům vykostěného masa;
b) "zmrazeným masem" se rozumí maso, které je zmrazené a při vstupu na celní území Společenství má teplotu v jádře – 12 °C nebo nižší.
Článek 3
1. Hospodářský subjekt Společenství může požádat o dovozní práva na základě referenčního množství, kterým jsou množství hovězího masa kódů KN 0201, 0202, 02061095 nebo 02062991, které dovezl nebo které bylo dovezeno jménem hospodářského subjektu na základě odpovídajících celních ustanovení mezi 1. květnem 2004 a 30. dubnem 2005.
2. Společnost, která vznikla fúzí společností, z nichž každá měla referenční dovozy, může tyto referenční dovozy použít jako základ své žádosti.
3. K žádosti o dovozní práva se přiloží doklad o dovezeném zboží uvedený v odstavci 1, a to ve formě řádně potvrzeného vyhotovení celního prohlášení o propuštění do volného oběhu pro příjemce.
Článek 4
1. Druhý pátek po datu vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie do 13:00 hod. bruselského času musí být žádosti o dovozní práva doručeny příslušnému orgánu v členském státě, kde je žadatel zapsán v národním rejstříku pro účely DPH.
Každé z množství uvedených v článku 3 představuje dovozní práva, na která se podává žádost.
2. Po ověření předložené dokumentace sdělí členské státy do pátého pátku po datu vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie seznam žadatelů o dovozní práva v rámci kvóty podle čl. 1 odst. 1, zejména včetně jejich jmen a adres a množství masa, které přichází v úvahu a bylo dovezeno během dotyčného referenčního období.
3. Oznámení údajů uvedených v odstavci 2 včetně sdělení "bezpředmětné" se zasílají faxem nebo elektronickou poštou za použití formulářů uvedených v příloze I.
Článek 5
Komise co nejdříve rozhodne, v jakém rozsahu lze přidělit dovozní práva v rámci kvóty podle čl. 1 odst. 1. Pokud jsou požadovaná dovozní práva vyšší než množství uvedená v čl. 1 odst. 1, stanoví Komise odpovídající koeficient snížení.
Článek 6
1. Aby byla žádost o dovozní práva přípustná, musí k ní být přiložena jistota ve výši 6 EUR za 100 kilogramů ekvivalentu vykostěného masa.
2. Pokud v důsledku použití koeficientu snížení uvedeného v článku 5 dojde k tomu, že je přiděleno méně dovozních práv, než o kolik bylo požádáno, bude složená jistota v poměrné výši bez prodlení uvolněna.
3. Žádost o jednu nebo více dovozních licencí v celkové výši přidělených dovozních práv představuje zásadní požadavek ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85.
Článek 7
1. Dovoz přidělených množství je podmíněn předložením jedné nebo více dovozních licencí.
2. Žádosti o licence mohou být podány výhradně ve členském státě, ve kterém žadatel získal dovozní práva v rámci kvóty podle čl. 1 odst. 1.
Každé vystavení dovozní licence vede k odpovídajícímu snížení získaných dovozních práv.
3. Žádosti o licence a licence musí obsahovat:
a) v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze II;
b) v kolonce 16 jednu z těchto skupin kódů KN:
- 02021000, 020220,
- 020230, 02062991.
Článek 8
1. Pokud toto nařízení nestanoví jinak, použijí se nařízení (ES) č. 1291/2000 a (ES) č. 1445/95.
2. Podle čl. 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 se v případě všech dovážených množství, která jsou vyšší než množství uvedená v dovozních licencích, uplatní v plné výši clo společného celního sazebníku platné ke dni přijetí celního prohlášení k propuštění do volného oběhu.
3. Žádná dovozní licence však není platná po 30. červnu 2006.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 716/2005
ze dne 12. května 2005
o otevření a správě celní kvóty pro zmrazené hovězí maso určené ke zpracování (od 1. července 2005 do 30. června 2006)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 32 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Seznam CXL Světové obchodní organizace vyžaduje, aby Společenství otevřelo roční dovozní celní kvótu 50700 tun zmrazeného hovězího masa určeného ke zpracování.
Je třeba stanovit prováděcí pravidla pro kvótový rok 2005/06 počínající 1. červencem 2005.
(2) Na dovoz zmrazeného hovězího masa podle celních kvót se vztahují dovozní cla a podmínky stanovené v pořadovém čísle 13 přílohy 7 třetí části přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [2].
Celní kvóta by se měla rozdělit mezi dva výše uvedené režimy s přihlédnutím ke zkušenostem získaným při podobných dovozech.
(3) Aby se zabránilo spekulacím, přístup ke kvótě by měl být povolen pouze činným zpracovatelům, kteří provádějí zpracování ve zpracovatelském zařízení schváleném v souladu s článkem 8 směrnice Rady 77/99/EHS ze dne 21. prosince 1976 o hygienických otázkách obchodu s masnými výrobky uvnitř Společenství [3].
(4) Při dovozu do Společenství na základě celních kvót musí být v souladu s čl. 29 odst. 1 prvním pododstavcem nařízení (ES) č. 1254/1999 předložena dovozní licence. Licence by mělo být možné vydávat po přidělení dovozních práv na základě žádostí podaných zpracovateli, kteří jsou oprávněni vyvážet. Na dovozní licence vydané na základě tohoto nařízení by se měla vztahovat nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [4], a nařízení Komise (ES) č. 1445/95 ze dne 26. června 1995 o prováděcích pravidlech pro dovozní a vývozní licence v odvětví hovězího a telecího masa a o zrušení nařízení (EHS) č. 2377/80 [5].
(5) Aby se předešlo spekulacím, měly by se dovozní licence vydávat zpracovatelům výhradně na množství, pro která jim byla přidělena dovozní práva.
Z téhož důvodu by navíc měla být spolu s žádostí o dovozní práva složena jistota.
Žádost o dovozní licenci odpovídající přiděleným dovozním právům by měla tvořit zásadní požadavek ve smyslu nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty [6].
(6) Používání celních kvót vyžaduje přísné sledování dovozů a účinné kontroly, pokud jde o využití a místo určení dovozů.
Z tohoto důvodu by zpracování mělo být schváleno výhradně v zařízení, které je uvedeno v dovozní licenci.
(7) Měla by být složena jistota, aby se zajistilo, že dovezené maso se použije v souladu s podmínkami celní kvóty.
Částka této jistoty by měla být stanovena s ohledem na rozdíl mezi cly v rámci této kvóty a mimo ni.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro období od 1. července 2005 do 30. června 2006 se za podmínek stanovených v tomto nařízení otevírá dovozní celní kvóta pro 50700 tun přepočítaných na ekvivalent nevykostěného zmrazeného hovězího masa kódů KN 02022030, 02023010, 02023050, 02023090 nebo 02062991, které je určeno ke zpracování ve Společenství (dále jen "kvóta").
Článek 2
1. Pro účely tohoto nařízení se "výrobkem A" rozumí zpracovaný výrobek kódů KN 160210, 16025031, 16025039 nebo 16025080, který obsahuje výlučně maso skotu a u něhož poměr mezi kolagenem a bílkovinou nepřesahuje 0,45, který obsahuje alespoň 20 % hmotnostních libového masa bez drobů a tuku a u něhož maso a rosol představují alespoň 85 % celkové čisté hmotnosti.
Obsahem kolagenu se rozumí obsah hydroxyprolinu vynásobený faktorem 8.
Obsah hydroxyprolinu se určí metodou ISO 3496-1994.
Obsah libového hovězího masa bez tuku se určí postupem podle přílohy nařízení Komise (EHS) č. 2429/86 [7].
Droby zahrnují: hlavy a jejich části (včetně uší), nohy, ocas, srdce, vemeno, játra, ledviny, brzlík, slinivku, mozek, plíce, jícen, žaludeční sliznice, slezinu, jazyk, podkožní tuk, míchu, poživatelnou kůži, pohlavní orgány (tj. dělohu, vaječníky a varlata), štítnou žlázu, podvěsek mozkový.
Výrobek musí být podroben tepelnému ošetření dostačujícímu k zajištění koagulace bílkovin masa v celém výrobku, který nesmí vykazovat žádné stopy narůžovělé tekutiny na řezné ploše, je-li výrobek rozříznut podélně v nejširší části.
2. Pro účely tohoto nařízení se "výrobkem B" rozumí zpracovaný výrobek obsahující hovězí maso, jiný než:
a) výrobky popsané v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1254/1999 nebo
b) výrobky uvedené v odstavci 1.
Zpracovaný výrobek kódu KN 02102090, který byl usušen nebo vyuzen tak, že barva a konzistence čerstvého masa úplně zmizely, a u kterého poměr vody a bílkovin nepřesahuje 3,2, se však považuje za výrobek B.
Článek 3
1. Celkové množství uvedené v článku 1 se rozdělí na dvě části:
a) 40000 tun zmrazeného hovězího masa určeného pro výrobu výrobků A;
b) 10700 tun zmrazeného hovězího masa určeného pro výrobu výrobků B.
2. Kvóta ponese tato pořadová čísla:
- 09.4057 pro množství uvedené v odst. 1 písm. a),
- 09.4058 pro množství uvedené v odst. 1 písm. b).
3. Částky dovozních cel, které se na základě dané kvóty použijí pro zmrazené hovězí maso, jsou stanoveny pod pořadovým číslem 13 přílohy 7 třetí části přílohy I nařízení (EHS) č. 2658/87.
Článek 4
1. Žádost o dovozní práva na základě dané kvóty může být podána výhradně těmi zpracovatelskými zařízeními nebo jejich jménem, která byla schválena podle článku 8 směrnice 77/99/EHS a která od 1. července 2004 alespoň jednou vyvinula činnost v oblasti výroby zpracovaných výrobků obsahujících hovězí maso.
Pro každé množství uvedené v čl. 3 odst. 1 může být od každého schváleného zpracovatelského zařízení přijata pouze jedna žádost o dovozní práva, která nepřesáhne 10 % jednotlivých dostupných množství.
Žádosti o dovozní práva mohou být podány pouze ve členském státě, ve kterém je zpracovatel registrován pro účely DPH.
2. Společně s žádostí o dovozní práva musí být složena jistota ve výši 6 EUR na 100 kg.
3. Spolu s žádostí o dovozní práva musí být rovněž předložen důkaz, že jsou splněny podmínky stanovené v prvním pododstavci odstavce 1.
Příslušný vnitrostátní orgán rozhodne, jaké písemné doklady o splnění uvedených podmínek budou přijatelné.
Článek 5
1. Každá žádost o dovozní práva na výrobu výrobků A nebo výrobků B musí být vyjádřena ekvivalentem nevykostěného masa.
Pro účely tohoto odstavce se 100 kilogramů nevykostěného hovězího masa rovná 77 kilogramům vykostěného hovězího masa.
2. Každá žádost o dovozní práva pro výrobu výrobků A a výrobků B bude příslušným orgánům doručena nejpozději druhý pátek po datu vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie do 13.00 hod. bruselského času.
3. Nejpozději do čtvrtého pátku po dni vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie zašlou členské státy Komisi seznam žadatelů a množství, o která se u obou skupin žádá, spolu s čísly schválení dotyčných zpracovatelských zařízení.
Všechna sdělení včetně sdělené "bezpředmětné" se zašlou faxem nebo elektronickou poštou v podobě stanovené v přílohách I a II.
4. Komise co možná nejdříve rozhodne, v jakém rozsahu se žádosti přijímají, v případě nutnosti vyjádří rozsah procentním podílem množství, o které se žádá.
Článek 6
1. Při každém dovozu zmrazeného hovězího masa, pro který byla přidělena dovozní práva podle čl. 5 odst. 4, musí být předložena dovozní licence.
2. Pokud jde jistotu uvedenou v čl. 4 odst. 2, musí být žádost o dovozní licenci odpovídající přiděleným dovozním právům zásadním požadavkem ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85.
Jestliže při provádění čl. 5 odst. 4 Komise stanoví koeficient snížení, musí být jistota složená na požadovaná dovozní práva převyšující přidělená dovozní práva uvolněna.
3. Dovozní práva přidělená zpracovatelům dávají těmto zpracovatelům nárok na množství rovnající se přiděleným právům.
Žádost o licenci může být podána výhradně:
a) v členském státě, ve kterém byla podána žádost o dovozní práva;
b) zpracovatelem nebo jménem zpracovatele, kterému byla dovozní práva přidělena.
4. Jistota se složí u příslušného orgánu v době dovozu, čímž se zajistí, že zpracovatel, jemuž byla přidělena dovozní práva, zpracuje v zařízení uvedeném v žádosti o licenci celé množství dovezeného masa na požadované hotové výrobky, a to do tří měsíců ode dne dovozu.
Částky jistoty jsou stanoveny v příloze III.
Článek 7
Pokud toto nařízení nestanoví jinak, použijí se ustanovení nařízení (ES) č. 1291/2000 a (ES) č. 1445/95.
Článek 8
1. Žádost o licenci a licence obsahují tyto údaje:
a) v kolonce 8 zemi původu;
b) v kolonce 16 jeden z odpovídajících kódů KN uvedených v článku 1;
c) v kolonce 20 alespoň jednu z poznámek uvedených v příloze IV.
2. Dovozní licence jsou platné po dobu 120 dnů ode dne skutečného vydání ve smyslu čl. 23 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000. Žádná licence však není platná po 30. červnu 2006.
3. Podle čl. 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 se za všechna množství dovezená nad rámec množství uvedených v dovozní licenci vybere plné clo podle společného celního sazebníku, jež je použitelné v den propuštění do volného oběhu.
Článek 9
Členské státy zřídí systém fyzických kontrol a kontrol dokladů, který zajistí, aby všechno maso do tří měsíců ode dne dovozu bylo zpracováno ve schváleném zpracovatelském zařízení a na kategorii výrobku uvedeného v dotyčné dovozní licenci.
Systém musí zahrnovat fyzické kontroly množství a jakosti na počátku zpracování, během zpracování a po dokončení zpracování.
Za tímto účelem musí být zpracovatelé schopni kdykoli prokázat totožnost a použití dovezeného masa na základě příslušných výrobních záznamů.
Při technické kontrole výrobní metody prováděné příslušným orgánem je možné v nezbytné míře přihlédnout ke ztrátám šťávy a zbytků.
Aby mohla být prověřena jakost hotového výrobku a zjištěna jeho shoda s recepturou zpracovatele na složení výrobku, členské státy odebírají reprezentativní vzorky a uvedené výrobky podrobují analýze.
Náklady na tyto úkony nese dotyčný zpracovatel.
Článek 10
1. Jistota uvedená v čl. 6 odst. 4 se uvolní v poměru k množství, pro které byl příslušnému orgánu do sedmi měsíců od data dovozu poskytnut uspokojivý důkaz, že všechno dovezené maso nebo jeho část byly v určeném zařízení zpracovány na příslušné výrobky do tří měsíců od data dovozu.
Pokud však došlo ke zpracování po uplynutí tříměsíční lhůty uvedené v prvním pododstavci, uvolní se jistota snížená o 15 % a o další 2 % ze zbývající částky za každý den, o který byla lhůta překročena.
Jestliže je důkaz o zpracování vypracován ve shora uvedené lhůtě sedmi měsíců a předložen do osmnácti měsíců po uplynutí těchto sedmi měsíců, propadlá částka se sníží o 15 % z částky jistoty a zpětně se vyplatí.
2. Částka jistoty uvedená v čl. 6 odst. 4, která se neuvolní, propadá a zachovává se jako clo.
Článek 11
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 717/2005
ze dne 11. května 2005,
kterým se po čtyřicáté páté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 2. května 2005 rozhodl o změně seznamu osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů. Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 718/2005
ze dne 12. května 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2368/2002, kterým se provádí Kimberleyský systém certifikace pro mezinárodní obchod se surovými diamanty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2368/2002 ze dne 20. prosince 2002, kterým se provádí Kimberleyský systém certifikace pro mezinárodní obchod se surovými diamanty [1], a zejména na článek 19 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Záhlaví "Číslování" přílohy IV nařízení (ES) č. 2368/2002 se mění takto:
a) ve čtvrté odrážce:
i) v prvním řádku se zrušují slova "(zeleně fluoreskující pod UV zářením)",
ii) zrušuje se třetí pododrážka;
b) pátá odrážka se nahrazuje takto: "druhé = osmimístné sekvenční neviditelné tištěné číslování (odpovídající výše uvedenému), fluoreskující pod UV zářením".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Oprava nařízení Komise (ES) č. 718/2005 ze dne 12. května 2005, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2368/2002, kterým se provádí Kimberleyský systém certifikace pro mezinárodní obchod se surovými diamanty
(Tento text zrušuje a nahrazuje text vyhlášený
Nařízení Komise (ES) č. 719/2005
ze dne 12. května 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 720/2005
ze dne 12. května 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 10. května 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 10. května 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 13. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 721/2005
ze dne 12. května 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 10. května 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 10. května 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 31,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 722/2005
ze dne 12. května 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 13. května 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 723/2005
ze dne 12. května 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 724/2005
ze dne 12. května 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 25. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Řídící výbor pro cukr nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 25. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 40,811 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 725/2005
ze dne 12. května 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 726/2005
ze dne 12. května 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 10,86 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 10,85 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 727/2005
ze dne 12. května 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 6. do 12. května 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1757/2004 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 728/2005
ze dne 12. května 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro oves v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1565/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 ze dne 3. září 2004 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro oves ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2004/05 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýcarska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 by měla být stanovena maximální náhrada.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 6. do 12. května 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1565/2004 se maximální vývozní náhrada pro oves stanovuje na 34,96 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 729/2005
ze dne 12. května 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 6. do 12. května 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 6,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 730/2005
ze dne 13. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 731/2005
ze dne 13. května 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 163. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 163. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 732/2005
ze dne 13. května 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 163. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 163. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 733/2005
ze dne 13. května 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 335. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 335. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 60,6 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 67 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 734/2005
ze dne 13. května 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 19. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 19. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 10. května 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 275 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 14. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 735/2005
ze dne 13. května 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka pro 18. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 18. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 10. května 2005, se stanovuje minimální prodejní cena odstředěného mléka ve výši 196,20 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 14. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 736/2005
ze dne 13. května 2005,
kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96 o zápisu určitých názvů do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení" (Miel d’Alsace) – (CHZO)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 písm. b) a čl. 6 odst. 3 a 4 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 byla v Úředním věstníku Evropské unie [2] zveřejněna žádost Francie o zápis názvu "Miel d’Alsace".
(2) Německo v souladu s článkem 7 nařízení (EHS) č. 2081/92 podalo proti zápisu námitky. Vznesení námitek se týkalo nesplnění podmínek stanovených v článku 2 nařízení (EHS) č. 2081/92. Podle Německa byly určité údaje specifikace produktu zejména ohledně důkazu o zeměpisném původu nedostačující s přihlédnutím k definici zeměpisného označení.
(3) Komise dopisem ze dne 6. února 2003 vyzvala dotčené členské státy, aby se v souladu s jejich vnitřními postupy pokusily o vzájemnou dohodu.
(4) Vzhledem k tomu, že mezi Francií a Německem nebyla do tří měsíců uzavřena žádná dohoda, musí Komise v souladu s postupem stanoveným v článku 15 nařízení (EHS) č. 2081/92 přijmout rozhodnutí.
(5) Po jednáních mezi Francií a Německem ve věci "Miel d’Alsace" byla do specifikace uvedeného označení k předmětnému názvu zanesena upřesnění týkající se zejména chemických vlastností medů a přímého důkazu zeměpisného původu.
V důsledku toho byl příslušně upraven bod 4 shrnutí specifikace uvedeného označení.
(6) Vzhledem k těmto skutečnostem musí být název zapsán do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení".
(7) Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem regulativního výboru pro zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení Komise (ES) č. 2400/96 [3] se doplňuje názvem obsaženým v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
Konsolidovaný soubor s uvedením základních údajů specifikace je uveden v příloze II tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 737/2005
ze dne 13. května 2005,
kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96, pokud jde o zápis názvu do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení" (Ricotta Romana) – (CHOP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 písm. b) a čl. 6 odst. 3 a odst. 4 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 byla žádost Itálie o zápis názvu "Ricotta Romana" zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie [2].
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (EHS) č. 2081/92 podalo Německo proti zápisu námitky z důvodu, že není upřesněno, zda bylo požádáno o ochranu samostatného názvu "Ricotta".
(3) Dopisem ze dne 15. října 2004 vyzvala Komise dotčené členské státy k hledání vzájemné dohody podle svých vnitrostátních postupů.
(4) Jelikož ve lhůtě tří měsíců nedošlo mezi Itálií a Německem k dohodě, Komise musí přijmout rozhodnutí postupem podle článku 15 nařízení (EHS) č. 2081/92.
(5) Itálie oficiálně oznámila, že žádost se týká ochrany jediného složeného názvu "Ricotta Romana", a že název "Ricotta" může být libovolně používán.
(6) S ohledem na výše uvedené skutečnosti musí být název zapsán do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení".
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Regulativního výboru pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze nařízení Komise (ES) č. 2400/96 [3] se doplňuje název uvedený v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 738/2005
ze dne 13. května 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1040/2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla k ustanovením o poskytování finančního příspěvku Společenství na ochranu zdravotního stavu rostlin a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 2051/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství [1], a zejména na čl. 23 odst. 5 pátý pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1040/2002 [2] se vztahuje na výdaje přímo spojené s nezbytnými opatřeními, která byla přijata nebo naplánována za účelem boje proti škodlivým organismům zavlečeným ze třetích zemí nebo z jiných oblastí Společenství s cílem jejich eradikace, nebo alespoň zabránění jejich dalšího šíření.
(2) V souladu s čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení se neudělí žádný finanční příspěvek, pokud celková částka výdajů, na něž lze obdržet finanční příspěvek Společenství, za rok nedosáhne prahové hodnoty 50000 EUR.
(3) Zkušenost ukázala, že dokumentace předložené členskými státy zpravidla odpovídají požadavkům nařízení (ES) č. 1040/2002 s výjimkou požadavku týkajícího se minimální částky výdajů, na něž lze obdržet příspěvek Společenství, za rok.
V některých případech, zejména v členských státech, kde se jenom malá část státního území využívá pro zemědělství a kde v důsledku toho vznikají nižší výdaje na tlumení ohnisek škodlivých organismů, byla částka způsobilých výdajů za rok skutečně pod prahovou hodnotou 50000 EUR.
(4) Finanční příspěvek by tudíž měl být udělen také u dokumentace, u které částka výdajů, na něž lze obdržet finanční příspěvek Společenství, za rok je podstatně nižší než 50000 EUR.
(5) Nařízení (ES) č. 1040/2002 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1040/2002 se třetí věta nahrazuje tímto:
"Finanční příspěvek Společenství se neuděluje, pokud je celková částka výdajů, na něž lze obdržet finanční příspěvek Společenství, podle čl. 4 odst. 1 za rok nižší než 25000 EUR."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 739/2005
ze dne 13. května 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2921/90 o podpoře výroby kaseinu a kaseinátů z odstředěného mléka
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 15 písmeno b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 1 nařízení Komise (EHS) č. 2921/90 ze dne 10. října 1990 o podpoře výroby kaseinů a kaseinátů z odstředěného mléka [2] stanoví výši podpory pro odstředěné mléko zpracované na kasein nebo na kaseináty. S ohledem na vývoj tržní ceny odstředěného sušeného mléka na vnitřním trhu a kaseinu a kaseinátů na trhu Společenství a na světovém trhu je nutné podporu snížit.
(2) Nařízení (EHS) č. 2921/90 bude následně změněno.
(3) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 2 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2921/90 se částka "1,30 EUR" nahrazuje částkou "0,75 EUR".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 740/2005
ze dne 13. května 2005,
kterým se mění opravná částka použitelná pro náhradu u obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Opravná částka použitelná pro náhradu u obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 676/2005 [2].
(2) Vzhledem k cenám CIF a dnešním cenám CIF pro termínované nákupy a s ohledem na předpokládaný vývoj trhu je třeba změnit nyní platnou opravnou částku použitelnou pro náhradu u obilovin.
(3) Opravnou částku je třeba stanovovat podle téhož postupu jako náhradu, přičemž je možné ji v době mezi dvěma stanoveními změnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (EHS) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se mění podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 741/2005
ze dne 13. května 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro olivový olej
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22 září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na čl. 3 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 3 nařízení č. 136/66/EHS může být rozdíl mezi cenami ve Společenství a cenami v mezinárodním obchodě pokryt náhradou pro vývoz olivového oleje do třetích zemí.
(2) Podrobná pravidla pro stanovení a udělování vývozních náhrad pro olivový olej jsou obsažena v nařízení Komise (EHS) č. 616/72 [2].
(3) Dle čl. 3 odst. 3 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada stejná pro celé Společenství.
4 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada pro olivový olej stanovena s ohledem na stávající situaci a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti olivového oleje na trhu Společenství a cen v mezinárodním obchodě.
Nicméně v případě, že situace v mezinárodním obchodě nedovoluje stanovit nejvýhodnější kótace olivového oleje, je možné vzít v úvahu cenu nejvýznamnějších konkurenčních rostlinných olejů v mezinárodním obchodě a rozdíl zaznamenaný mezi touto cenou a cenou olivového oleje v rámci určitého reprezentativního období.
Výše náhrady nesmí překročit rozdíl mezi cenou olivového oleje ve Společenství a v mezinárodním obchodě, případně upravený tak, aby zohledňoval vývozní náklady produktů na světovém trhu.
(5) Dle čl. 3 odst. 3 třetí odrážky písm. b) nařízení č. 136/66/EHS je možné rozhodnout, že se náhrada stanoví prostřednictvím nabídkového řízení. Nabídkové řízení se vztahuje na částku náhrady a může se omezovat na určité země určení, množství, kvalitu a určitou úpravu.
(6) Dle čl. 3 odst. 3 druhé odrážky nařízení č. 136/66/EHS mohou být náhrady pro olivový olej stanoveny v různé výši, v závislosti na dané oblasti, pokud je to vzhledem k situaci na světovém trhu nebo vzhledem k zvláštním požadavkům na určitých trzích nutné.
(7) Náhrady je třeba stanovovat alespoň jednou měsíčně, přičemž je možné je mezitím změnit.
(8) Při použití těchto pravidel na současnou situaci na trhu s olivovým olejem a zejména na ceny těchto produktů ve Společenství a na trzích třetích zemí je třeba náhrady stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. c) nařízení č. 136/66/EHS se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 742/2005
ze dne 13. května 2005,
kterým se stanoví maximální náhrada pro vývoz celoomleté dlouhozrnné rýže B do určitých třetích zemí v souvislosti s nabídkovým řízením zahájeným nařízením (ES) č. 2032/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2032/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise(EHS) č. 584/75 [3], může Komise na základě předložených nabídek a v souladu s postupem uvedeným v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout o stanovení maximální vývozní náhrady. Při stanovení této náhrady je nutné přihlédnout ke kritériím uvedeným v článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003. Vyberou se nabídky všech uchazečů, které se rovnají maximální vývozní náhradě nebo jsou nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií na současnou situaci na trhu dané rýže vede ke stanovení maximální vývozní náhrady ve výši uvedené v článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na základě nabídek předložených mezi dny 9 až 12. května 2005 rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2032/2004 se maximální vývozní náhrada pro celoomletou dlouhozrnnou rýži B určenou pro vývoz do určitých třetích zemí stanoví na 57,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 743/2005
ze dne 13. května 2005
o nabídkách podaných na vývoz omleté kulatozrnné, střednězrnné a dlouhozrnné rýže A určené k vývozu do určitých třetích zemí v rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2031/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1] a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2031/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na stanovení vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (EHS) č. 584/75 [3], může Komise podle postupu stanoveného v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 a na základě předložených nabídek rozhodnout, že nevybere žádnou nabídku.
(3) Podle kritérií uvedených v čl. 14, odst. 4 nařízení (ES) č. 1785/2003 by maximální náhrada neměla být stanovena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek, které byly podány ve dnech 9. až 12. května 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhrady pro omletou kulatozrnnou, střednězrnnou a dlouhozrnnou rýži A určenou pro vývoz do určitých třetích zemí, které bylo zahájeno nařízením (ES) č. 2031/2004, nebudou učiněny další kroky.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 744/2005
ze dne 13. května 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 16. května 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 745/2005
ze dne 17. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 746/2005
ze dne 17. května 2005
o vydávání vývozních licencí v režimu A3 pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citrony a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 633/2005 [2] zahájením nabídkového řízení stanovilo směrné sazby náhrad a směrná množství pro vývozní licence v režimu A3, jež je možné vydat.
(2) S ohledem na předložené nabídky je třeba stanovit maximální sazby náhrad a procentní podíly pro množství, jež lze přidělit nabídkám s těmito maximálními sazbami.
(3) Pokud jde o rajčata, pomeranče, citrony a jablka, maximální sazby potřebné k přidělení licencí na směrná množství až do výše množství udaných v nabídkách nepřekračují směrné sazby pro náhrady více než jedenapůlkrát,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální sazby náhrad a procentní podíly pro snížení výše množství přidělovaných v rámci nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 633/2005, pokud jde o rajčata, pomeranče, citrony a jablka, se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 747/2005
ze dne 18. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 748/2005
ze dne 18. května 2005,
kterým se zahajuje nabídkové řízení pro prodej alkoholu vinného původu určeného k užití jako bioethanol ve Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na článek 33 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu [2], stanoví mimo jiné prováděcí pravidla pro odbyt alkoholu, který byl získán destilací podle článků 35, 36 a 39 nařízení Rady (EHS) č. 822/87 ze dne 16. března 1987 o společné organizaci trhu s vínem [3] a podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 a je v držbě intervenčních agentur.
(2) V souladu s článkem 92 nařízení (ES) č. 1623/2000 je třeba zahájit nabídkové řízení pro alkohol vinného původu určený k výlučnému užití v odvětví pohonných hmot ve formě bioethanolu ve Společenství, aby se snížily zásoby alkoholu vinného původu a bylo zajištěno plynulé pokračování zásobování podniků schválených podle článku 92 nařízení (ES) č. 1623/2000.
(3) Podle nařízení Rady (ES) č. 2799/98 ze dne 15. prosince 1998 o agromonetární úpravě pro euro [4] musejí být od 1. ledna 1999 prodejní ceny a jistoty vyjádřené v eurech a platby musejí být prováděny v eurech.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Zahajuje se nabídkové řízení č. 1/2005 ES na prodej vinného alkoholu k užití jako bioethanol ve Společenství.
Alkohol pochází z destilace podle článku 35 nařízení (EHS) č. 822/87 a podle článků 27 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 a je v držbě intervenčních agentur členských států.
2. K prodeji je nabízeno 691331,79 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových, rozdělených následovně:
a) šarže číslo 1/2005 ES v množství 100000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
b) šarže číslo 2/2005 ES v množství 100000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
c) šarže číslo 3/2005 ES v množství 100000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
d) šarže číslo 4/2005 ES v množství 100000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
e) šarže číslo 5/2005 ES v množství 50000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
f) šarže číslo 6/2005 ES v množství 100000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
g) šarže číslo 7/2005 ES v množství 50000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
h) šarže číslo 8/2005 ES v množství 50000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
i) šarže číslo 9/2005 ES v množství 41331,79 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových.
3. Místo skladování a číslo nádrží, které tvoří šarže, množství alkoholu v každé nádrži, obsah alkoholu a jeho charakteristické vlastnosti jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
4. Nabídkového řízení se mohou účastnit pouze podniky schválené podle článku 92 nařízení (ES) č. 1623/2000.
Článek 2
Prodej se uskuteční v souladu s články 93, 94, 94b, 94c, 94d, 95 až 98, 100 a 101 nařízení (ES) č. 1623/2000 a článkem 2 nařízení (ES) č. 2799/98.
Článek 3
1. Nabídky je třeba předkládat intervenčním orgánům uvedeným v příloze II, jež mají alkohol v držbě, nebo zasílat na adresu těchto intervenčních agentur doporučeným dopisem.
2. Nabídky se předkládají ve dvou zapečetěných obálkách, přičemž na vnitřní obálce je uvedeno "Nabídka v rámci nabídkového řízení č. 1/2005 ES k užití jako bioethanol ve Společenství" a na vnější obálce je uvedena adresa příslušné intervenční agentury.
3. Nabídky musejí být příslušné intervenční agentuře doručeny nejpozději dne 30. května 2005 ve 12:00 hodin bruselského času.
Článek 4
1. Nabídka je přípustná pouze tehdy, pokud je v souladu s články 94 a 97 nařízení (ES) č. 1623/2000.
2. Nabídka je přípustná pouze tehdy, pokud se současně s ní předkládá:
a) doklad o složení účastnické jistoty 4 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových u příslušné intervenční agentury;
b) údaje o místu konečného užití alkoholu a závazek účastníka dodržet toto určení;
c) jméno a adresa účastníka, číslo oznámení o nabídkovém řízení, nabízená cena vyjádřená v eurech na hektolitr čistého alkoholu o 100 % objemových;
d) závazek účastníka dodržovat všechna ustanovení daného nabídkového řízení;
e) prohlášení účastníka, kterým:
i) se vzdá reklamací na jakost a vlastnosti případně přiděleného produktu,
ii) souhlasí se všemi kontrolami ohledně účelu určení a užití alkoholu,
iii) je připraven nést důkazní břemeno o užití alkoholu za podmínek stanovených v uvedeném oznámení o nabídkovém řízení.
Článek 5
Oznámení uvedená v článku 94a nařízení (ES) č. 1623/2000 týkající se nabídkového řízení zahájeného tímto nařízením jsou předána Komisi na adresu uvedenou příloze III tohoto nařízení.
Článek 6
Formální požadavky na odběr vzorků jsou stanoveny v článku 98 nařízení (ES) č. 1623/2000.
Intervenční agentura poskytne veškeré nezbytné informace o vlastnostech alkoholu nabízeného k prodeji.
Každý zájemce může obdržet od dotyčné intervenční agentury vzorky alkoholu nabízeného k prodeji, které byly odebrány zástupcem příslušné intervenční agentury.
Článek 7
1. Intervenční agentury členských států, ve kterých je skladován alkohol nabízený k prodeji, provedou vhodné kontroly, aby tak ověřily povahu alkoholu v době před jeho konečným užitím.
Za tímto účelem mohou:
a) použít přiměřeně ustanovení článku 102 nařízení (ES) č. 1623/2000,
b) provést kontrolu vzorků prostřednictvím rozboru měřením pomocí nukleární magnetické rezonance, aby tak ověřily povahu alkoholu v době jeho konečného užití.
2. Náklady související s kontrolami podle odstavce 1 nesou podniky, jimž se alkohol prodává.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 749/2005
ze dne 18. května 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2131/93, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur.
(2) V členských státech, které nemají námořní přístavy, jsou účastníci nabídkového řízení znevýhodněni vyššími náklady na přepravu obilovin uváděných na trh.
Kvůli těmto nákladům je vývoz obilovin z dotyčných členských států ztížen, což vede zejména k delšímu intervenčnímu skladování a dodatečným nákladům z rozpočtu Společenství. V článku 7 nařízení (EHS) č.
2131/93 je proto v určitých případech stanovena možnost financovat nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem výjezdu, aby byly nabídky srovnatelné.
(3) Chorvatské přístavy Rijeka a Split byly před přistoupením zemí střední Evropy k Unii tradičními vývozními přístavy pro tyto země.
Je proto třeba zařadit Rijeku a Split mezi místa výjezdu, která mohou být brána v úvahu pro výpočet nákladů na přepravu, které je možno uhradit v případě vývozu.
(4) Aby byly zjednodušeny a harmonizovány postupy při prodeji obilí určeného na vývoz, je třeba vyjasnit postup uvolňování jistot podle článku 17 nařízení (EHS) č. 2131/93 na základě ustanovení nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [3], zejména pokud jde o prokázání splnění celních formalit při dovozu do třetích zemí.
(5) Nařízení (EHS) č. 2131/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 7 nařízení (EHS) č. 2131/93 se odstavec 2a nahrazuje tímto:
"2a. Pokud členský stát nemá žádný námořní přístav, může být podle postupu v odstavci 1 rozhodnuto učinit odchylku od odstavce 2 a stanovit, že v případě vývozu z určitého námořního přístavu se uhradí nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem skutečného vývozu až do horní hranice stanovené v oznámení o nabídkovém řízení.
Pro účely tohoto odstavce je možné považovat rumunský přístav Constanta a chorvatské přístavy Rijeku a Split za místa výjezdu."
Článek 2
V článku 17 nařízení (EHS) č. 2131/93 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Jistota podle druhé odrážky odstavce 2 se uvolní pro množství, pro něž:
- byl předložen důkaz, že produkt není nadále vhodný pro výživu lidí nebo zvířat,
- byl předložen důkaz, že byly splněny celní formality pro vývoz mimo celní území Společenství a celní formality pro dovoz do některé ze třetích zemí stanovené v rámci nabídkového řízení. Důkazy o vývozu mimo celní území Společenství a o dovozu do některé ze třetích zemí se předloží způsobem upraveným v článku 7 a čl. 16 odst. 1, 2 a 3 nařízení (ES) č. 800/1999,
- osvědčení nebylo vydáno v souladu s ustanoveními článku 49 nařízení (ES) č. 1291/2000,
- smlouva byla vypovězena v souladu s čl. 16 čtvrtým pododstavcem."
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 750/2005
ze dne 18. května 2005,
o klasifikaci zemí a území pro statistiku zahraničního obchodu Společenství a statistiku obchodu mezi členskými státy
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1172/95 ze dne 22. května 1995 o statistice obchodu se zbožím Společenství a členských států s třetími zeměmi [1], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 2081/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o klasifikaci zemí a území pro statistiku zahraničního obchodu Společenství a statistiku obchodu mezi členskými státy [2] stanovilo verzi klasifikace platnou od 1. ledna 2004.
(2) Klasifikace zemí a území je založena na dvoumístném alfabetickém kódu ISO (A-2) v té míře, v jaké je slučitelný s požadavky právních předpisů Společenství.
(3) Srbsko, Černou Horu a Kosovo (podle definice rezoluce Rady bezpečnosti Organizace spojených národů 1244 ze dne 10. června 1999) je nutné z důvodu správy dohod uzavřených mezi Evropským společenstvím a některými z těchto území o obchodu s textilními výrobky označit zvlášť.
Stejně tak podmínky uvedené v ustanoveních Společenství týkající se prohlášení o původu zboží při obchodu s třetími zeměmi vyžadují vytvoření zvláštního kódu pro určení původu zboží Společenství.
(4) Je proto třeba vypracovat novou verzi této klasifikace, které zohlední nové skutečnosti a některé změny, ke kterým došlo ve vztahu k některým kódům.
(5) Je žádoucí poskytnout některým členským státům přechodné období, aby se mohly přizpůsobit změnám provedeným prostřednictví právních předpisů Společenství týkajících se ukončení používání číselných kódů.
Za účelem zjednodušení je nezbytné ukončit toto přechodné období, jakmile vstoupí v platnost ustanovení upravující náležitosti jednotného správního dokladu.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistiku obchodu se zbožím s třetími zeměmi,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Verze klasifikace zemí a území pro statistiku zahraničního obchodu Společenství a statistiku obchodu mezi členskými státy platná ode dne 1. června 2005 je uvedena v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. června 2005.
Členské státy však mohou používat třímístné číselné kódy, které jsou rovněž uvedeny v příloze nařízení, dokud nezačnou uplatňovat ustanovení měnící přílohy 37 a 38 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [3].
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 751/2005
ze dne 17. května 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 752/2005
ze dne 18. května 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad pro vejce a žloutky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 8 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě vývozu tohoto zboží ve formě zboží, na něž se vztahuje příloha tohoto nařízení. Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze I nařízení (EHS) č. 2771/75.
(2) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kilogramů pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena na stejně dlouhé období, jako je to, na které jsou náhrady stanoveny při vývozu stejných, avšak nezpracovaných produktů.
(3) Článek 11 Dohody o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro onen produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a čl. 1 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze I nařízení (EHS) č. 2771/75, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 753/2005
ze dne 18. května 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Článek 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování celních kvót s nulovým clem u produktů kódu KN 17011110, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(3) Článek 22 nařízení (ES) č. 1159/2003 otevírá pro dovozy produktů kódu KN 17011110, z Brazílie, Kuby a ostatních třetích zemí celní kvóty s clem 98 EUR/t.
(4) V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 byly v týdnu od 9. do 13. května 2005 příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující množství dodávkové povinnosti dotčené země stanovené podle článku 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 pro preferenční cukr AKT-Indie.
(5) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství a uvést, že bylo dosaženo příslušného limitu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 9. do 13. května 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 754/2005
ze dne 18. května 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví vajec použitelné od 19. května 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 8 nařízení (EHS) č. 2771/75 může být rozdíl na světovém trhu a ve Společenství mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na stávající stav trhů v odvětví vajec vede ke stanovení náhrady v takové výši, která Společenství umožňuje, aby se podílelo na mezinárodním obchodě, a rovněž zohledňuje povahu vývozů těchto produktů, jakož i jejich současný význam.
(3) Vzhledem ke stávajícímu stavu trhu a hospodářské soutěže v některých třetích zemích je nezbytné stanovit náhradu rozlišenou podle místa určení některých produktů odvětví vajec.
(4) Článek 21 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [2], stanoví, že není poskytnuta žádná náhrada pro produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost v den přijetí vývozního prohlášení.
Za účelem zajištění jednotného provádění platných právních předpisů by se mělo upřesnit, že vaječné produkty podle článku 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 mají nárok na náhradu, pokud nesou označení zdravotní nezávadnosti podle směrnice Rady 89/437/EHS ze dne 20. června 1989 o hygienických a zdravotních otázkách produkce vaječných výrobků a jejich uvádění na trh [3].
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kódy produktů, na něž se při jejich vývozu uděluje vývozní náhrada uvedená v článku 8 nařízení (EHS) č. 2771/75, a výše této náhrady se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Produkty v oblasti působnosti kapitoly XI přílohy směrnice 89/437/EHS však mají nárok na náhradu, pokud také splňují podmínky označovaní zdravotní nezávadnosti podle uvedené směrnice.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 755/2005
ze dne 18. května 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví drůbežího masa použitelné od 19. května 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 8 nařízení (EHS) č. 2777/75 může být rozdíl na světovém trhu a ve Společenství mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na stávající stav trhů v odvětví drůbežího masa vede ke stanovení náhrady v takové výši, která Společenství umožňuje, aby se podílelo na mezinárodním obchodě, a rovněž zohledňuje povahu vývozů těchto produktů, jakož i jejich současný význam.
(3) Článek 21 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [2], stanoví, že není poskytnuta žádná náhrada pro produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost v den přijetí vývozního prohlášení.
Za účelem zajištění jednotného provádění platných právních předpisů by se mělo upřesnit, že drůbeží maso podle článku 1 nařízení (EHS) č. 2777/75 má nárok na náhradu, pokud nese označení zdravotní nezávadnosti podle směrnice Rady 71/118/EHS ze dne 15. února 1971 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým drůbežím masem [3].
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kódy produktů, na něž se při jejich vývozu uděluje vývozní náhrada uvedená v článku 8 nařízení (EHS) č. 2777/75, a výše této náhrady se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Produkty v oblasti působnosti kapitoly XII přílohy směrnice 71/118/EHS však mají nárok na náhradu, pokud také splňují podmínky označovaní zdravotní nezávadnosti podle uvedené směrnice.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 756/2005
ze dne 18. května 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin, a kterým se mění nařízení (ES) č. 1484/95
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [2], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2783/75 ze dne 29. října 1975 o společném obchodním režimu pro vaječný albumin a mléčný albumin [3], a zejména na čl. 3 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1484/95 [4] stanovilo prováděcí pravidla k režimu dodatečných dovozních cel a určilo dodatečná dovozní cla v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin.
(2) Z pravidelné kontroly údajů, na jejichž základě se ověřují dovozní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i dovozní ceny vaječného albuminu, vyplývá nutnost změnit reprezentativní ceny pro dovozy některých produktů s přihlédnutím k cenovým rozdílům podle původu. Je tedy třeba zveřejnit reprezentativní ceny těchto produktů.
(3) Je nezbytné začít používat toto pozměňující nařízení co nejdříve.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 1484/95 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 757/2005
ze dne 18. května 2005,
kterým se po čtyřicáté šesté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 16. května 2005 rozhodl o změně seznamu osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů. Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 758/2005
ze dne 19. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 759/2005
ze dne 19. května 2005
o používání koeficientu snížení podle čl. 8 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 při vydávání osvědčení o náhradě pro zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], a zejména na čl. 8 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sdělení členských států podle čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 1520/2000 ukazují, že celková částka obdržených žádostí dosahuje 93532277 EUR, zatímco částka, která je k dispozici pro osvědčení o náhradě podle čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1520/2000, činí 59655557 EUR.
(2) Koeficient snížení bude vypočten podle čl. 8 odst. 3 a 4 nařízení (ES) č. 1520/2000. Tento koeficient by tudíž měl být použit na částky požadované ve formě osvědčení o náhradě použitelných od 1. června 2005 v souladu s čl. 8 odst. 6 nařízení Komise (ES) č. 1520/2000,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na částky žádostí o osvědčení o náhradě použitelných od 1. června 2005 se použije koeficient snížení ve výši 0,363.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 760/2005
ze dne 19. května 2005,
kterým se stanoví množství surového tabáku, jež mohou být převedena do jiné skupiny odrůd v rámci zaručeného prahového množství pro sklizeň 2005 v Německu, Řecku, Španělsku, Francii, Itálii a Portugalsku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2075/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu se surovým tabákem [1], a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (EHS) č. 2075/92 zavedl režim kvót pro jednotlivé skupiny odrůd tabáku. Jednotlivé kvóty byly rozděleny mezi producenty na základě zaručených prahových množství pro sklizeň 2005 stanovených v příloze II nařízení Rady (ES) č. 546/2002 ze dne 25. března 2002, kterým se stanoví prémie a zaručená prahová množství pro tabákové listy podle skupiny odrůd a členského státu pro sklizně 2002, 2003 a 2004 a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2075/92 [2]. Čl. 9 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2075/92 umožňuje Komisi oprávnit členské státy k převodu zaručených prahových množství do jiných skupin odrůd, pokud tyto převody do jiných skupin odrůd nevedou k dodatečným nákladům pro Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF) a nemají za následek zvýšení celkového zaručeného prahového množství v každém členském státě.
(2) Poněvadž byla tato podmínka splněna, je třeba oprávnit členské státy, které o to požádaly, k uvedenému převodu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro tabák,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro sklizeň 2005 jsou členské státy oprávněny k převodu určitých množství z jedné skupiny odrůd do jiné do 30. května 2005 v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 761/2005
ze dne 19. května 2005,
kterým se zavádí nouzová destilace podle článku 30 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro některá vína ve Francii
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na čl. 33 odst. 1 písm. f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 umožňuje přijmout opatření pro nouzovou destilaci v případě výjimečného narušení trhu následkem značných přebytků.
Toto opatření se může omezovat na určité kategorie vína nebo na určité pěstitelské oblasti a na žádost příslušného členského státu jej lze použít na jakostní vína s. o.
(2) Francouzská vláda požádala dopisem ze dne 18. února 2005 o zavedení nouzové destilace pro nešumivá jakostní vína vyrobená ve vymezených regionech na svém území (jakostní vína s.o.).
Dodatečné informace byly zaslány ve dnech 25. února a 25. března 2005.
(3) Ve Francii byly zjištěny značné přebytky na trhu s nešumivými jakostními víny s.o., které se odrážejí ve snížení cen a ve znepokojujícím množství zásob na konci probíhajícího hospodářského roku.
Aby se zabránilo tomuto negativnímu vývoji a zároveň došlo ke zlepšení složité situace na trhu, je zapotřebí snížit zásoby nešumivých jakostních vín s.o. na úroveň považovanou za obvyklou pro potřeby trhu.
(4) Vzhledem k tomu, že jsou splněny podmínky uvedené v čl. 30 odst. 5 nařízení (ES) č. 1493/1999, je vhodné stanovit nouzové zavedení destilace pro maximální objem 1,5 milionu hektolitrů nešumivých jakostních vín vyrobených ve vymezených regionech (jakostní vína s.o.).
(5) Zavedení nouzové destilace podle tohoto nařízení musí být v souladu s podmínkami stanovenými nařízením Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu [2], pokud jde o opatření týkající se destilace podle článku 30 nařízení (ES) č. 1493/1999. Musí se použít i další ustanovení nařízení (ES) č. 1623/2000, zejména ustanovení o dodávce alkoholu intervenční agentuře a o vyplacení zálohy.
(6) Je třeba stanovit nákupní cenu, kterou uhradí palírna producentovi v takové výši, aby se napravilo narušení trhu a zároveň umožnilo producentům využít daného opatření.
(7) Produktem nouzové destilace smí být pouze surový nebo neutrální alkohol, který se musí povinně dodávat intervenční agentuře, aby se zabránilo narušení trhu s konzumním alkoholem, který pochází především z destilace podle článku 29 nařízení (ES) č. 1493/1999.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1623/2000 pro tento druh destilace se zavádí nouzová destilace podle článku 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 pro maximální množství 1,5 milionů hektolitrů nešumivých jakostních vín vyrobených ve vymezených regionech (jakostní vína s.o.) ve Francii.
Článek 2
Každý producent může uzavřít smlouvu o dodávce podle článku 65 nařízení (ES) č.1623/2000 (dále jen "smlouva") od 23. května 2005 do 15. července 2005.
Ke smlouvám se přiloží doklad o poskytnutí jistoty ve výši 5 eur na hektolitr.
Tyto smlouvy jsou nepřevoditelné.
Článek 3
1. Pokud celkové množství pokryté smlouvami, které se předloží intervenční agentuře, překročí množství stanovené v článku 1, členský stát určí míru krácení, která se použije pro uvedené smlouvy.
2. Členský stát přijme nezbytná správní opatření, aby došlo ke schválení smluv nejpozději dne 15. srpna. Schválení obsahuje údaje o případně použité míře krácení a objem vína povoleného na každou smlouvu a uvádí možnost vypovězení smlouvy producentem v případě použití míry krácení.
Členský stát sdělí Komisi do 1. září objemy vín uvedené ve schválených smlouvách.
3. Členský stát může omezit počet smluv uzavřených jedním producentem podle tohoto nařízení.
Článek 4
1. Množství vín, která jsou předmětem schválených smluv, musí být dodána do palíren nejpozději dne 15. prosince 2005. V souladu s čl. 6 odst. 1 musí být vyrobený alkohol dodán intervenční agentuře nejpozději dne 15. března 2006.
2. Jistota se uvolní v poměru k dodaným množstvím, jakmile producent předloží doklad o dodání do palírny.
Pokud se ve lhůtách stanovených v odstavci 1 neuskuteční žádná dodávka, jistota propadá.
Článek 5
Minimální kupní cena vína dodaného k destilaci podle tohoto nařízení se rovná 3,35 EUR za procento objemové a hektolitr.
Článek 6
1. Palírna dodá intervenční agentuře produkt získaný destilací.
Obsah alkoholu u tohoto produktu je nejméně 92 % objemových.
2. Cena, kterou intervenční agentura zaplatí palírně za dodaný surový alkohol činí 3,717 EUR za procento objemové a hektolitr. Platba se provádí podle čl. 62 odst. 5 nařízení (ES) č. 1623/2000. Platba této ceny se však může uskutečnit až od 16. října 2005.
Palírna může obdržet zálohu na tuto částku ve výši 2,558 EUR za procento objemové a hektolitr.
V takovém případě se ze skutečně vyplacené ceny odečte výše zálohy.
Články 66 a 67 nařízení (ES) č. 1623/2000 jsou použitelné.
Platba této zálohy se však může uskutečnit až od 16. října 2005.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 762/2005
ze dne 19. května 2005,
kterým se zavádí nouzová destilace podle článku 30 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro stolní vína ve Španělsku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na čl. 33 odst. 1 písm. f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 umožňuje přijmout opatření pro nouzovou destilaci v případě výjimečného narušení trhu následkem značných přebytků.
Toto opatření se může omezovat na určité kategorie vína nebo na určité pěstitelské oblasti a na žádost příslušného členského státu jej lze použít na jakostní vína s. o.
(2) Španělská vláda požádala dopisem ze dne 8. března 2005 o zavedení nouzové destilace pro stolní vína vyrobená na svém území.
(3) Ve Španělsku byly zjištěny značné přebytky na trhu se stolním vínem, které se odrážejí ve snížení cen a ve znepokojujícím množství zásob na konci probíhajícího hospodářského roku.
Aby se zabránilo tomuto negativnímu vývoji a zároveň došlo ke zlepšení složité situace na trhu, je zapotřebí snížit zásoby stolního vína na úroveň považovanou za obvyklou pro potřeby trhu.
(4) Vzhledem k tomu, že jsou splněny podmínky uvedené v čl. 30 odst. 5 nařízení (ES) č. 1493/1999, je vhodné stanovit nouzové zavedení destilace pro maximální objem 4 milionů hektolitrů stolního vína.
(5) Zavedení nouzové destilace podle tohoto nařízení musí být v souladu s podmínkami stanovenými nařízením Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu [2], pokud jde o opatření týkající se destilace podle článku 30 nařízení (ES) č. 1493/1999. Musí se použít i další ustanovení nařízení (ES) č. 1623/2000, zejména ustanovení o dodávce alkoholu intervenční agentuře a o vyplacení zálohy.
(6) Je třeba stanovit nákupní cenu, kterou uhradí palírna producentovi v takové výši, aby se napravilo narušení trhu a zároveň umožnilo producentům využít daného opatření.
(7) Produktem nouzové destilace smí být pouze surový nebo neutrální alkohol, který se musí povinně dodávat intervenční agentuře, aby se zabránilo narušení trhu s konzumním alkoholem, který pochází především z destilace podle článku 29 nařízení (ES) č. 1493/1999.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1623/2000 pro tento druh destilace se zavádí nouzová destilace podle článku 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 pro maximální množství 4 milionů hektolitrů stolního vína ve Španělsku.
Článek 2
Každý producent může uzavřít smlouvu o dodávce podle článku 65 nařízení (ES) č. 1623/2000 (dále jen "smlouva") od 23. května 2005 do 15. června 2005.
Ke smlouvám se přiloží doklad o poskytnutí jistoty ve výši 5 EUR na hektolitr.
Tyto smlouvy jsou nepřevoditelné.
Článek 3
1. Pokud celkové množství pokryté smlouvami, které se předloží intervenční agentuře, překročí množství stanovené v článku 1, členský stát určí míru krácení, která se použije pro uvedené smlouvy.
2. Členský stát přijme nezbytná správní opatření, aby došlo ke schválení smluv nejpozději dne 18. července 2005. Schválení obsahuje údaje o případně použité míře krácení a objem vína povoleného na každou smlouvu a uvádí možnost vypovězení smlouvy producentem v případě použití míry krácení.
Členský stát sdělí Komisi do 1. srpna 2005 objemy vín uvedené ve schválených smlouvách.
3. Členský stát může omezit počet smluv uzavřených jedním producentem podle tohoto nařízení.
Článek 4
1. Množství vín, která jsou předmětem schválených smluv, musí být dodána do palíren nejpozději dne 15. října 2005. V souladu s čl. 6 odst. 1 musí být vyrobený alkohol dodán intervenční agentuře nejpozději dne 15. března 2006.
2. Jistota se uvolní v poměru k dodaným množstvím, jakmile producent předloží doklad o dodání do palírny.
Pokud se ve lhůtách stanovených v odstavci 1 neuskuteční žádná dodávka, jistota propadá.
Článek 5
Minimální kupní cena vína dodaného k destilaci podle tohoto nařízení se rovná 1,914 EUR za % objemové a hektolitr.
Článek 6
1. Palírna dodá intervenční agentuře produkt získaný destilací.
Obsah alkoholu u tohoto produktu je nejméně 92 % objemových.
2. Cena, kterou intervenční agentura zaplatí palírně za dodaný surový alkohol, činí 2,281 EUR za % objemové a hektolitr. Platba se provádí podle čl. 62 odst. 5 nařízení (ES) č. 1623/2000. Platba této ceny se však může uskutečnit až od 16. října 2005.
Palírna může obdržet zálohu na tuto částku ve výši 1,122 EUR za % objemové a hektolitr.
V takovém případě se ze skutečně vyplacené ceny odečte výše zálohy.
Články 66 a 67 nařízení (ES) č. 1623/2000 jsou použitelné.
Platba této zálohy se však může uskutečnit až od 16. října 2005.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 763/2005
ze dne 19. května 2005
o vydání dovozních licencí pro rýži původem ze států AKT a zámořských zemí a území na základě žádostí podaných během prvních pěti pracovních dnů měsíce května 2005 podle nařízení (ES) č. 638/2003
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002, kterým se stanoví režim použitelný pro zemědělské produkty a zboží vzniklé zpracováním zemědělských produktů pocházejících z afrických, karibských a tichomořských států (státy AKT) a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [1],
s ohledem na rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství ("rozhodnutí o přidružení zámořských zemí a území") [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 638/2003 ze dne 9. dubna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 a rozhodnutí Rady 2001/822/ES, pokud jde o režim použitelný na dovoz rýže pocházející z afrických, karibských a tichomořských států (státy AKT) a ze zámořských zemí a území (ZZÚ) [3], a zejména na čl. 17 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. K žádostem podaným během prvních pěti pracovních dnů měsíce května 2005 podle nařízení (ES) č. 638/2003 a oznámeným Komisi se vydávají dovozní licence pro množství rýže uvedená v žádostech, s případnou úpravou procentní sazbou snížení stanovenou v příloze tohoto nařízení.
2. Množství, která jsou k dispozici pro následující tranši, jsou stanovena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 764/2005
ze dne 19. května 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 765/2005
ze dne 19. května 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 13. do 19. května 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1757/2004 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 766/2005
ze dne 19. května 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1565/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 ze dne 3. září 2004 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2004/2005 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1565/2004 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 13. do 19. května 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1565/2004 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 767/2005
ze dne 19. května 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 13. do 19. května 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 6,50 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 768/2005
ze dne 26. dubna 2005,
kterým se zřizuje Agentura Společenství pro kontrolu rybolovu a mění nařízení (EHS) č. 2847/93 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [2] vyžaduje, aby členské státy zajistily účinnou kontrolu, inspekci a vynucování pravidel společné rybářské politiky, a za tímto účelem spolupracovaly spolu navzájem i s třetími zeměmi.
(2) Pro splnění těchto závazků je nezbytné, aby členské státy koordinovaly svou kontrolní a inspekční činnost v rámci svých území na souši, ve vodách Společenství a v mezinárodních vodách v souladu s mezinárodním právem a zejména závazky Společenství v rámci regionálních rybolovných organizací a po dohodě se třetími zeměmi.
(3) Žádný kontrolní režim nemůže být z hlediska nákladů účinný, aniž by stanovil inspekce na souši.
Proto by se plány společného využívání měly vztahovat na území na souši.
(4) Taková spolupráce prostřednictvím operační koordinace kontrolní a inspekční činnosti by měla přispět k udržitelnému využívání živých vodních zdrojů a k zajištění rovných pravidel pro odvětví rybolovu, které tyto zdroje využívá, čímž se omezí narušování hospodářské soutěže.
(5) Účinná kontrola a inspekce rybolovu se považuje za nezbytnou pro boj s nedovoleným, neohlašovaným a neregulovaným rybolovem.
(6) Aniž je dotčena odpovědnost členských států vyplývající z nařízení (ES) č. 2371/2002, je třeba technického a správního subjektu Společenství, k organizování spolupráce a koordinace mezi členskými státy týkající se kontroly a inspekce v oblastech rybolovu.
(7) Za tímto účelem je v rámci stávající institucionální struktury Společenství a s ohledem na rozdělení pravomocí mezi Komisi a členské státy vhodné zřídit Agenturu Společenství pro kontrolu rybolovu (dále jen "agentura").
(8) Pro splnění účelu, pro nějž je agentura zřízena, je třeba stanovit její úkoly.
(9) Pro agenturu je především nezbytné, aby byla na žádost Komise schopna pomáhat Společenství a členským státům ve vztazích se třetími zeměmi anebo s regionálními rybolovnými organizacemi a spolupracovat s jejich příslušnými orgány v rámci mezinárodních závazků Společenství.
(10) Dále je třeba usilovat o účinné uplatňování inspekčních postupů společenství.
Agentura by se mohla časem stát referenčním zdrojem pro vědeckou a technickou pomoc při kontrole a inspekci rybolovu.
(11) Pro splnění cílů společné rybářské politiky, jež zajistí udržitelné využívání živých vodních zdrojů v rámci udržitelného rozvoje, Rada přijme opatření týkající se zachování, řízení a využívání živých vodních zdrojů.
(12) Členské státy musí pro zajištění řádného vynucení těchto opatření nasadit odpovídající kontrolní a donucovací prostředky. Aby byla tato kontrola a vynucování účinnější a účelnější, je vhodné, aby Komise v souladu s postupem stanoveným v čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002 a po dohodě s dotčenými členskými státy přijala konkrétní kontrolní a inspekční programy. Nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [3] by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13) Koordinace prováděná agenturou při operační spolupráci mezi členskými státy by měla probíhat na základě plánů společného nasazení, podle nichž se organizuje využívání dostupných kontrolních a inspekčních prostředků dotčených členských států, aby došlo k provádění kontrolních a inspekčních programů.
Kontrolní a inspekční činnosti členských států v oblasti rybolovu by měly být prováděny v souladu se společnými kritérii, prioritami, měřítky a kontrolními a inspekčními postupy na základě těchto programů.
(14) Přijetí kontrolního a inspekčního programu zavazuje členské státy k účinnému poskytnutí zdrojů nezbytných k provádění programu.
Je nezbytné, aby členské státy agentuře neprodleně sdělily, jakými kontrolními a inspekčními prostředky hodlají takový program provést.
Z plánů společného nasazení nesmí vznikat žádné další závazky v oblasti kontroly, inspekce a vynucování nebo ohledně poskytování zdrojů v této souvislosti nezbytných.
(15) Agentura by měla plán společného nasazení připravit pouze v případě, že jej předpokládá pracovní program.
(16) Pracovní program by měl být přijat správní radou, čímž se na základě informací poskytnutých členskými státy zajistí dosažení dostatečné shody, a to i ohledně sladění úkolů agentury předpokládaných v pracovním programu a ohledně zdrojů jí dostupných.
(17) Výkonný ředitel by měl mít jako svůj hlavní úkol zajistit, po konzultaci se členy rady a členskými státy, že jsou každý rok pro cíle pracovního programu agentuře dány k dispozici dostatečné zdroje pro splnění pracovního programu.
(18) Výkonný ředitel by měl zejména navrhnout přesné plány nasazení s použitím zdrojů oznámených členskými státy pro splnění každého kontrolního a inspekčního programu a při zohlednění pravidel a cílů stanovených konkrétním kontrolním a inspekčním programem, z něhož plán společného nasazení vychází, jakož i jiných důležitých pravidel, jako jsou pravidla týkající se inspektorů Společenství.
(19) V této souvislosti je nezbytné, aby výkonný ředitel vytvořil časový plán, který poskytuje členským státům dostatek času na sdělení připomínek vycházejících z jejich operativních odborných znalostí při dodržení pracovního plánu agentury a lhůt stanovených v tomto nařízení.
Je nezbytné, aby výkonný ředitel zohledňoval zájmy členských států, jichž se dané oblasti rybolovu zahrnuté do jednotlivých plánů týkají.
Pro zajištění účinné a včasné koordinace společných kontrolních a inspekčních činností je nezbytné upravit postup, který umožní učinit rozhodnutí o přijetí plánů v případě, že dotčené členské státy nemohou dosáhnout dohody.
(20) Postup pro navržení a přijetí plánu společného nasazení mimo vody Společenství musí být podobný jako postup týkající se vod Společenství.
Základem takových plánů společného využívání musí být mezinárodní kontrolní a inspekční program, kterým se plní mezinárodní závazky týkající se kontroly a inspekce, které jsou pro Společenství závazné.
(21) Pro plnění plánů společného využívání by měly dotčené členské státy shromažďovat a využívat kontrolní a inspekční prostředky, jež pro takové plány určily.
Agentura by měla posoudit, zda jsou dostupné kontrolní a inspekční prostředky dostatečné, a v případě potřeby informovat dotčené členské státy a Komisi o nedostatečnosti dostupných prostředků pro provedení úkolů podle příslušného kontrolního a inspekčního programu.
(22) Zatímco členské státy by měly plnit své závazky týkající se inspekce a kontroly, zejména v rámci stanoveného kontrolního a inspekčního programu přijatého podle nařízení (ES) č. 2371/2002, agentura by neměla mít pravomoc prostřednictvím plánů společného nasazení ukládat další povinnosti nebo členským státům udělovat sankce.
(23) Agentura by měla pravidelně přezkoumávat účinnost plánů společného nasazení.
(24) Je vhodné upravit možnost přijmout zvláštní prováděcí pravidla pro přijetí a schválení plánů společného nasazení.
Využití této možnosti může být užitečné, jakmile agentura zahájí svou činnost a podle názoru výkonného ředitele musí být tato pravidla stanovena v právu Společenství.
(25) Agentura by měla být oprávněna na požádání poskytnout smluvní služby týkající se kontrolních a inspekčních prostředků pro účely jejich společného využívání dotčenými členskými státy.
(26) Pro účely plnění úkolů agentury by si Komise, členské státy a agentura měly vyměňovat odpovídající informace o kontrole a inspekci prostřednictvím informační sítě.
(27) Právní postavení a struktura agentury by měly odpovídat objektivní povaze výsledků, jichž má dosahovat, a měly by jí umožnit plnit úkoly v těsné spolupráci s členskými státy a s Komisí.
Proto by agentuře měla být udělena právní, finanční a správní samostatnost při současném zachování těsných vazeb s orgány Společenství a se členskými státy.
Za tímto účelem je nezbytné a vhodné, aby agentura byla subjektem Společenství majícím právní subjektivitu a vykonávající pravomoci, které jí svěřuje toto nařízení.
(28) Pokud jde o smluvní odpovědnost agentury, která se řídí právem použitelným na smlouvy uzavřené agenturou, Soudní dvůr by měl mít soudní pravomoc rozhodovat na základě jakékoliv rozhodčí doložky v těchto smlouvách.
Soudní dvůr by měl mít rovněž soudní pravomoc ve sporech týkajících se náhrady škod vzniklých na základě mimosmluvní odpovědnosti agentury v souladu s obecnými zásadami společnými právním řádům členských států.
(29) Komise a členské státy by měly být zastoupeny ve správní radě pověřené zajišťováním řádného a účinného fungování agentury.
(30) Pro poskytování poradenství výkonnému řediteli a pro zajištění těsné spolupráce se zúčastněnými stranami by měl být zřízen poradní výbor.
(31) Vzhledem ke skutečnosti, že má agentura plnit závazky Společenství a na požádání Komise spolupracovat se třetími zeměmi a regionálními rybolovnými organizacemi v rámci mezinárodních závazků Společenství, je vhodné, aby byl předseda správní rady volen ze zástupců Komise.
(32) Způsob hlasování ve správní radě by měl zohledňovat zájmy členských států a Komise na účinném fungování agentury.
(33) Je vhodné upravit účast zástupce poradního výboru na jednáních správní rady bez hlasovacího práva.
(34) Je nutné upravit jmenování a odvolání výkonného ředitele agentury a pravidla výkonu jeho funkce.
(35) Za účelem průhledného fungování agentury by se na ni mělo bez omezení vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise [4].
(36) V zájmu ochrany soukromí fyzických osob by se na toto nařízení mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů [5].
(37) Pro zajištění funkční samostatnosti a nezávislosti agentury by jí měl být udělen samostatný rozpočet, jehož příjmy by pocházely z příspěvku Společenství a z plateb za smluvní služby poskytované agenturou.
Pokud jde o příspěvek Společenství a další dotace ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, by se na tento rozpočet měl vztahovat rozpočtový proces Společenství.
Audit účetnictví by měl provádět Účetní dvůr.
(38) Pro boj proti podvodům, korupci a dalším protiprávním činnostem by se na agenturu, která by měla přistoupit k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Komisí Evropských společenství o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) [6], mělo bez omezení vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) [7].
(39) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [8],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
CÍL, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Cíl
Tímto nařízením se zřizuje Agentura Společenství pro kontrolu rybolovu (dále jen "agentura"), jejímž cílem je organizovat operační koordinaci kontrolních a inspekčních činností členských států v oblasti rybolovu a napomáhat jim ve spolupráci, aby byla dodržována pravidla společné rybářské politiky a aby se tak zajistilo jejich účinné a jednotné uplatňování.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "kontrolou a inspekcí" veškerá opatření přijatá členskými státy, zejména podle článků 23, 24 a 28 nařízení (ES) č. 2371/2002, za účelem kontroly a inspekce rybolovných činností v oblasti působnosti společné rybářské politiky, včetně činností dohledu a sledování, jako jsou systémy satelitního sledování plavidel a služba pozorovatelů;
b) "kontrolními a inspekčními prostředky" plavidla, letadla, vozidla a další materiální zdroje pro dohled, jakož i inspektoři, pozorovatelé a další lidské zdroje používané členskými státy ke kontrole a inspekci;
c) "plánem společného nasazení" plán, kterým se stanoví operační režimy pro nasazování dostupných kontrolních a inspekčních prostředků;
d) "mezinárodním kontrolním a inspekčním programem" program, který stanoví cíle, obecné priority a postupy pro kontrolní a inspekční činnosti za účelem plnění mezinárodních kontrolních a inspekčních závazků Společenství;
e) "stanoveným kontrolním a inspekčním programem" program, který stanoví cíle, společné priority a postupy pro kontrolní a inspekční činnosti, zavedené v souladu s článkem 34c nařízení (EHS) č. 2847/93;
f) "rybolovem" rybolovné činnosti zaměřené na určité populace podle definice Rady, zejména podle článků 5 a 6 nařízení (ES) č. 2371/2002;
g) "inspektory Společenství" inspektoři zařazení na seznam uvedený v čl. 28 odst. 4 nařízení (ES) č. 2371/2002.
KAPITOLA II
POSLÁNÍ A ÚKOLY AGENTURY
Článek 3
Poslání
Posláním agentury je:
a) koordinovat kontrolní a inspekční činnost členských států týkající se kontrolních a inspekčních závazků Společenství;
b) koordinovat nasazení vnitrostátních kontrolních a inspekčních prostředků vyčleněných dotčenými členskými státy v souladu s tímto nařízením;
c) napomáhat členským státům při podávání Komisi a třetím stranám informací o rybolovných činnostech a o kontrolních a inspekčních činnostech;
d) v rámci svých pravomocí napomáhat členským státům při plnění jejich úkolů a závazků podle pravidel společné rybářské politiky;
e) napomáhat členským státům a Komisi při harmonizaci uplatňování společné rybářské politiky v celém Společenství;
f) přispívat k práci členských států a Komise při výzkumu a vývoji kontrolních a inspekčních metod;
g) přispívat ke koordinaci odborné přípravy inspektorů a k výměně zkušeností mezi členskými státy;
h) koordinovat operace v boji proti nedovolenému, neohlašovanému a neregulovanému rybolovu v souladu s pravidly Společenství.
Článek 4
Úkoly týkající se mezinárodních závazků Společenství ohledně kontroly a inspekce
1. Agentura na žádost Komise:
a) napomáhá Společenství a jeho členským státům v jejich vztazích se třetími zeměmi a s mezinárodními regionálními rybolovnými organizacemi, jichž je Společenství členem;
b) spolupracuje s příslušnými orgány mezinárodních regionálních rybolovných organizací ohledně kontrolních a inspekčních závazků Společenství v rámci pracovních režimů dohodnutých s těmito subjekty.
2. Agentura může na žádost Komise spolupracovat s příslušnými orgány třetích zemí v záležitostech týkajících se kontroly a inspekce v rámci dohod uzavřených mezi Společenstvím a těmito zeměmi.
3. Agentura může v rámci svých pravomocí provádět jménem členských států úkoly stanovené v mezinárodních dohodách o rybolovu, jichž je Společenství smluvní stranou.
Článek 5
Úkoly týkající se operační koordinace
1. Operační koordinace agentury zahrnuje inspekci a kontrolu rybolovných činností, včetně dovozu, přepravy a vykládky produktů rybolovu, a to až do okamžiku, kdy tyto produkty po vykládce obdrží první kupující.
2. Pro účely operační koordinace zavede agentura plány společného nasazení a v souladu s kapitolou III zorganizuje operační koordinaci kontroly a inspekce prováděnou členskými státy.
Článek 6
Poskytování smluvních služeb členským státům
Agentura může v souvislosti se závazky členských států ohledně rybolovu ve vodách Společenství anebo v mezinárodních vodách poskytovat členským státům na požádání smluvní služby týkající se kontroly a inspekce, včetně najímání, provozování a personálního obsazení kontrolních a inspekčních základen a poskytování pozorovatelů pro společné operace dotčených členských států.
Článek 7
Pomoc členským státům
Jako pomoc členským státům pro lepší plnění jejich závazků v rámci pravidel společné rybářské politiky agentura zejména:
a) zavádí a rozvíjí hlavní osnovy pro odbornou přípravu instruktorů pro inspektory v oblasti rybolovu ze členských států a těmto inspektorům a dalším pracovníkům účastnícím se sledování, kontroly a inspekce poskytuje další kurzy a semináře odborné přípravy;
b) na požádání členských států provádí společné pořizování zboží a služeb pro kontrolní a inspekční činnosti členských států a pro přípravu a koordinaci společných pilotních projektů členskými státy;
c) vypracuje společné operační postupy týkající se společných kontrolních a inspekčních činností prováděných dvěma nebo více členskými státy;
d) vypracuje kritéria pro výměnu kontrolních a inspekčních prostředků mezi členskými státy a mezi členskými státy a třetími zeměmi a kritéria pro poskytování takových prostředků členskými státy.
KAPITOLA III
OPERAČNÍ KOORDINACE
Článek 8
Plnění závazků Společenství týkajících se kontroly a inspekce
Na požádání Komise koordinuje agentura kontrolní a inspekční činnosti členských států na základě mezinárodních kontrolních a inspekčních programů, a to zaváděním plánů společného nasazení.
Článek 9
Provádění stanovených kontrolních a inspekčních programů
Agentura koordinuje provádění stanovených kontrolních a inspekčních programů vytvořených v souladu s článkem 34c nařízení (EHS) č. 2847/93, a to prostřednictvím plánů společného nasazení.
Článek 10
Obsah plánů společného nasazení
Každý plán společného nasazení:
a) splňuje požadavky příslušného kontrolního a inspekčního programu;
b) uplatňuje kritéria, měřítka, priority a společné inspekční postupy stanovené Komisí v kontrolních a inspekčních programech;
c) usiluje o přizpůsobení stávajících vnitrostátních prostředků kontroly a inspekce oznámených podle čl. 11 odst. 2 potřebám a o zorganizování jejich nasazení;
d) organizuje využívání lidských a materiálních zdrojů podle období a oblastí, v nichž mají být tyto zdroje nasazeny, včetně práce týmů inspektorů Společenství z více než jednoho členského státu;
e) zohledňuje stávající závazky dotčených členských států týkající se jiných plánů společného nasazení, jakož i další zvláštní regionální a místní omezení;
f) stanovuje podmínky, za nichž mohou kontrolní a inspekční prostředky členského státu vstoupit do výsostných vod v jurisdikci jiného členského státu.
Článek 11
Oznámení o kontrolních a inspekčních prostředcích
1. Členské státy oznámí agentuře každý rok do 15. října kontrolní a inspekční prostředky, které má v následujícím roce k dispozici pro účely kontroly a inspekce.
2. Každý členský stát oznámí agentuře prostředky, kterými má v úmyslu provádět mezinárodní kontrolní a inspekční program nebo stanovený kontrolní a inspekční program, jež se ho týká, a to nejpozději do jednoho měsíce od oznámení členským státům rozhodnutí takový program zavést.
Článek 12
Postup přijetí plánů společného nasazení
1. Na základě oznámení stanovených v čl. 11 odst. 2 a do tří měsíců od obdržení těchto oznámení vytvoří výkonný ředitel agentury po konzultaci s dotčenými členskými státy návrh plánu společného nasazení.
2. Návrh plánu společného nasazení určí na základě zájmů členských států, jichž se příslušná oblast rybolovu týká, prostředky kontroly a inspekce, které by bylo možno vyčlenit za účelem provádění kontrolního a inspekčního programu, k němuž se plán vztahuje.
Zájem členského státu v dané oblasti rybolovu se vyhodnocuje podle těchto kritérií, jejichž poměrná důležitost závisí na zvláštní povaze každého plánu:
a) případný poměrný rozsah jeho výsostných vod nebo vod v jeho jurisdikci, na které se vztahuje plán společného nasazení;
b) množství ryb vyložených na jeho území během stanoveného referenčního období v poměru k celkovému množství vykládek v oblasti rybolovu, na kterou se vztahuje plán společného nasazení;
c) poměrný počet rybářských plavidel Společenství plujících pod vlajkou Společenství (podle výkonu motoru a hrubé prostornosti), která se účastní rybolovu v dané oblasti rybolovu, na nějž se vztahuje plán společného nasazení, ve vztahu k celkovému počtu plavidel, která v této oblasti rybolovu působí;
d) poměrná velikost přidělené kvóty nebo, není-li kvóta přidělena, úlovky v oblasti rybolovu během daného referenčního období.
3. Ukáže-li se v průběhu přípravy plánu společného nasazení, že není k dispozici dostatek kontrolních a inspekčních prostředků pro splnění požadavků příslušného kontrolního a inspekčního programu, výkonný ředitel neprodleně uvědomí dotčené členské státy a Komisi.
4. Výkonný ředitel oznámí návrh plánu společného nasazení dotčeným členským státům a Komisi.
Nevznesou-li dotčené členské státy nebo Komise žádnou námitku do patnácti pracovních dnů od tohoto oznámení, výkonný ředitel plán schválí.
5. Vznesl-li jeden nebo více členských států nebo Komise námitku, výkonný ředitel postoupí věc Komisi. Komise může v plánu provést jakékoliv nezbytné úpravy a přijmout jej v souladu s postupem stanoveným v čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/02.
6. U každého plánu společného nasazení provede agentura po konzultaci s dotčenými členskými státy roční přezkum, aby se zohlednily všechny nové kontrolní a inspekční programy, které se na dotčené členské státy vztahují, jakož i priority stanovené Komisí v kontrolních a inspekčních programech.
Článek 13
Provádění plánů společného nasazení
1. Společné kontrolní a inspekční činnosti se provádějí na základě plánů společného nasazení.
2. Členské státy, jichž se týká plán společného nasazení:
a) poskytují kontrolní a inspekční prostředky určené pro plán společného nasazení;
b) jmenují jednu vnitrostátní kontaktní osobu/koordinátora, kterému svěří dostatečnou pravomoc, aby mohl včas reagovat na žádosti agentury ohledně provádění plánu společného nasazení, a oznámí tuto skutečnost agentuře;
c) nasazují vyčleněné kontrolní a inspekční prostředky podle plánu společného nasazení a podle požadavků uvedených v odstavci 4;
d) poskytují agentuře přístup on-line k informacím nezbytným pro provádění plánu společného nasazení;
e) spolupracují s agenturou při provádění plánu společného nasazení;
f) zajišťují, aby všechny kontrolní a inspekční prostředky přidělené plánu Společenství společného nasazení plnily svou funkci podle pravidel společné rybářské politiky.
3. Aniž jsou dotčeny závazky členských států v rámci společného plánu nasazení stanovené v článku 12, odpovídají za velení a řízení kontrolních a inspekčních prostředků určených pro plán společného nasazení, v souladu s vnitrostátním právem, příslušné vnitrostátní orgány.
4. Výkonný ředitel může stanovit požadavky pro provedení plánu společného nasazení přijaté podle článku 12.
Takové požadavky zůstávají v mezích tohoto plánu.
Článek 14
Vyhodnocení plánů společného nasazení
Agentura provádí roční vyhodnocení účinnosti každého plánu společného nasazení a na základě dostupných důkazů rovněž analýzu existence rizika, že rybolovné činnosti nejsou v souladu s příslušnými kontrolními opatřeními.
Tato vyhodnocení neprodleně sdělí Evropskému parlamentu, Komisi a členským státům.
Článek 15
Oblasti rybolovu, na které se nevztahuje žádný kontrolní či inspekční program
Dva nebo více členských států mohou agenturu požádat, aby koordinovala nasazení jejich kontrolních a inspekčních prostředků ve vztahu k rybolovné oblasti nebo lovišti, na které se nevztahuje žádný kontrolní či inspekční program.
Taková koordinace se provádí podle kritérií kontroly a inspekce a priorit dohodnutých mezi dotčenými členskými státy.
Článek 16
Informační síť
1. Komise, agentura a příslušné orgány členských států si navzájem vyměňují příslušné informace, které jsou jim dostupné a které se týkají kontrolních a inspekčních činností ve vodách Společenství a v mezinárodních vodách.
2. Každý příslušný vnitrostátní orgán přijme v souladu s odpovídajícími právními předpisy Společenství opatření pro zajištění odpovídající důvěrnosti informací, které přijal podle tohoto článku v souladu s článkem 37 nařízení (EHS) č. 2847/93.
Článek 17
Prováděcí pravidla
Prováděcí pravidla k této kapitole mohou být přijata v souladu s postupem podle čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002.
Tato prováděcí pravidla se mohou vztahovat zejména na postupy přípravy a přijetí návrhů plánů společného nasazení.
KAPITOLA IV
VNITŘNÍ STRUKTURA A FUNKCE
Článek 18
Právní postavení a sídlo
1. Agentura je subjektem Společenství.
Má právní subjektivitu.
2. V každém členském státě má agentura veškeré pravomoci přiznané právnickým osobám právními předpisy daného státu.
Zejména může nabývat movitý a nemovitý majetek a nakládat s ním a být stranou soudních řízení.
3. Agenturu zastupuje její výkonný ředitel.
4. Sídlem agentury je Vigo, Španělsko.
Článek 19
Zaměstnanci
Na zaměstnance agentury se vztahuje služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství stanovený nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 [9] a pravidla společně přijatá orgány Evropských společenství za účelem uplatňování tohoto služebního a pracovního řádu.
Správní rada přijme po dohodě s Komisí nezbytná prováděcí pravidla.
2. Aniž je dotčen článek 30, má agentura ve vztahu ke svým zaměstnancům pravomoci, které jí svěří orgán oprávněný ke jmenování na základě služebního řádu a pracovního řádu ostatních zaměstnanců.
3. Zaměstnanci agentury jsou úředníci dočasně přidělení nebo přeložení do agentury Komisí a další zaměstnanci získaní náborem agentury, podle potřeby pro plnění jejích úkolů.
Agentura může rovněž zaměstnat úředníky dočasně přeložené členskými státy.
Článek 20
Výsady a imunity
Na agenturu se vztahuje protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství.
Článek 21
Odpovědnost
1. Smluvní odpovědnost agentury se řídí právem rozhodným pro danou smlouvu.
2. Soudní dvůr má soudní pravomoc rozhodovat na základě rozhodčí doložky obsažené ve smlouvě uzavřené agenturou.
3. V případě mimosmluvní odpovědnosti nahradí agentura v souladu s obecnými zásadami společnými právním řádům členských států veškerou škodu, kterou způsobila nebo kterou způsobili její zaměstnanci při plnění svých povinností.
Soudnímu dvoru přísluší rozhodnutí jakéhokoliv sporu o náhradu těchto škod.
4. Osobní odpovědnost zaměstnanců agentury vůči agentuře se řídí služebním řádem nebo pracovním řádem vztahujícím se na tyto zaměstnance.
Článek 22
Jazyky
1. Na agenturu se vztahuje nařízení č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství [10].
2. Překladatelské služby potřebné pro fungování agentury zajišťuje Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie.
Článek 23
Zřízení a pravomoci správní rady
1. Agentura má správní radu.
2. Správní rada:
a) jmenuje a odvolává výkonného ředitele podle článku 30;
b) do 30. dubna každého roku schválí souhrnnou zprávu agentury za předchozí rok a předloží ji Evropskému parlamentu, Radě, Komisi, Účetnímu dvoru a členským státům; tato zpráva se zveřejní;
c) do 31. října každého roku a s ohledem na stanovisko Komise a členských států přijme pracovní program agentury pro nadcházející rok a postoupí jej Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a členským státům.
Tento pracovní program obsahuje priority agentury.
Správní rada upřednostní povinnosti agentury ohledně kontrolních programů a programů pro dohled.
Schválením tohoto programu není dotčen roční rozpočtový proces Společenství.
Pokud Komise do 30 dnů ode dne přijetí pracovního programu vyjádří s tímto programem nesouhlas, správní rada program přehodnotí a po případných změnách do dvou měsíců ve druhém čtení přijme;
d) před začátkem rozpočtového roku přijme konečný rozpočet agentury a podle potřeby jej upraví podle příspěvku Společenství a dalších příjmů agentury;
e) vykonává své povinnosti vztahující se k rozpočtu agentury v souladu s články 35, 36 a 38;
f) vykonává disciplinární pravomoc nad výkonným ředitelem;
g) stanoví svůj jednací řád, který může upravit zřízení potřebných podvýborů správní rady;
h) přijme postupy nutné pro plnění úkolů agentury.
Článek 24
Složení správní rady
1. Správní rada se skládá ze zástupců členských států a šesti zástupců Komise.
Každý členský stát má právo jmenovat jednoho člena.
Členské státy a Komise jmenují ke každému členovi jednoho náhradníka, který zastupuje člena v jeho nepřítomnosti.
2. Členové správní rady jsou jmenováni na základě odpovídajících zkušeností a odbornosti v oboru kontroly a inspekce v oblasti rybolovu.
3. Funkční období každého člena je pět let ode dne jmenování.
Funkční období lze prodloužit.
Článek 25
Předsednictví správní rady
1. Správní rada volí předsedu z řad zástupců Komise.
Dále volí místopředsedu ze všech členů.
Nemůže-li předseda vykonávat své povinnosti, zaujme jeho místo automaticky místopředseda.
2. Funkční období předsedy a místopředsedy správní rady činí tři roky a končí zároveň s členstvím ve správní radě.
Jejich funkční období lze jednou prodloužit.
Článek 26
Schůze
1. Schůze správní rady svolává její předseda.
Program jednání určuje předseda s ohledem na návrhy členů správní rady a výkonného ředitele agentury.
2. Výkonný ředitel a zástupce jmenovaný poradním výborem se účastní jednání bez hlasovacího práva.
3. Řádná schůze správní rady se koná nejméně jednou ročně.
Kromě toho se schází z podnětu předsedy nebo na žádost Komise nebo jedné třetiny členských států zastoupených ve správní radě.
4. Jedná-li se o důvěrnou záležitost nebo o střet zájmů, může se správní rada rozhodnout, že přezkoumá určité body programu bez přítomnosti zástupce jmenovaného poradním výborem.
Prováděcí pravidla k tomuto ustanovení mohou být stanovena v jednacím řádu.
5. Správní rada může pozvat jakoukoliv osobu, jejíž stanovisko by mohlo být předmětem zájmu, k účasti na schůzi jako pozorovatele.
6. Členům správní rady mohou být v souladu s ustanoveními jednacího řádu nápomocni poradci nebo odborníci.
7. Sekretariát správní rady zabezpečuje agentura.
Článek 27
Hlasování
1. Správní rada přijímá rozhodnutí nadpoloviční většinou hlasů.
2. Každý člen má jeden hlas.
V nepřítomnosti člena je k výkonu hlasovacího práva oprávněn jeho náhradník.
3. Jednací řád podrobněji upraví způsob hlasování, zejména podmínky pro jednání člena v zastoupení jiného člena, jakož i případné požadavky na usnášeníschopnost.
Článek 28
Prohlášení o zájmech
Členové správní rady učiní prohlášení o zájmech, ve kterém uvedou, že nemají žádné zájmy, které by měly vliv na jejich nezávislost, nebo uvedou případné přímé či nepřímé zájmy, které by mohly být považovány za s to mít vliv na jejich nezávislost.
Tato prohlášení se činí písemně každý rok, nebo pokud by mohlo dojít ke střetu zájmů ve vztahu k jednotlivým bodům programu jednání.
Pokud by ke střetu zájmů mohlo dojít, nemají dotčení členové v žádném z takových bodů hlasovací právo.
Článek 29
Povinnosti a pravomoci výkonného ředitele
1. Agenturu řídí výkonný ředitel.
Aniž jsou dotčeny odpovídající pravomoci Komise a správní rady, výkonný ředitel nevyžaduje ani nepřijímá pokyny od žádné vlády ani jiného subjektu.
2. Výkonný ředitel při plnění svých úkolů uplatňuje zásady společné rybářské politiky.
3. Výkonný ředitel má tyto povinnosti a pravomoci:
a) připravuje návrh pracovního programu a po projednání s Komisí a členskými státy jej předkládá správní radě.
Činí nezbytné kroky k provedení pracovního programu v rámci omezení stanovených tímto nařízením, prováděcími pravidly k němu a dalšími použitelnými právními předpisy;
b) přijímá veškerá opatření nezbytná k zajištění organizace a chodu agentury v souladu s tímto nařízením, včetně přijímání vnitřních správních pokynů a zveřejňování oznámení;
c) přijímá veškerá nezbytná opatření, včetně přijetí rozhodnutí týkajících se povinností agentury podle kapitol II a III, které zahrnují nájem a provoz kontrolních a inspekčních prostředků a provoz informační sítě;
d) reaguje na žádosti Komise a žádosti členských států o pomoc podle článků 6, 7 a 15;
e) organizuje účinný systém sledování, aby bylo možno porovnat výsledky agentury s jejími operačními cíli.
Na základě toho výkonný ředitel připravuje každý rok návrh souhrnné zprávy, kterou předloží správní radě.
Zavede postupy pravidelného hodnocení, které splňují všeobecně uznávané profesní normy;
f) vykonává své pravomoci ve vztahu k zaměstnancům podle čl. 19 odst. 2;
g) sestavuje odhady příjmů a výdajů agentury v souladu s článkem 35 a plní rozpočet v souladu s článkem 36.
4. Výkonný ředitel odpovídá za svou činnost správní radě.
Článek 30
Jmenování a odvolání výkonného ředitele
1. Výkonného ředitele jmenuje správní rada na základě zásluh a zdokumentovaných odpovídajících zkušeností v oblasti společné rybářské politiky a kontroly a inspekce rybolovu ze seznamu alespoň dvou kandidátů navržených Komisí po výběrovém řízení na základě zveřejnění volného místa v Úředním věstníku Evropské unie a výzvy k projevení zájmu v jiných publikacích.
2. Pravomoc odvolat výkonného ředitele náleží správní radě.
Rada projednává tento bod na žádost Komise nebo jedné třetiny svých členů.
3. Správní rada přijme rozhodnutí podle odstavců 1 a 2 dvoutřetinovou většinou hlasů členů.
4. Funkční období výkonného ředitele je pět let.
Funkční období je možno na návrh Komise jednou prodloužit o dalších pět let po schválení dvoutřetinovou většinou hlasů členů správní rady.
Článek 31
Poradní výbor
Poradní výbor se skládá ze zástupců regionálních poradních sborů stanovených v článku 31 nařízení (ES) č. 2371/2002, a to tak, že každý regionální poradní sbor jmenuje vždy jednoho zástupce.
Zástupce mohou vystřídat náhradníci, kteří jsou jmenováni současně.
2. Členové poradního výboru nemohou být členy správní rady.
Poradní výbor jmenuje jednoho ze svých členů, aby se bez hlasovacího práva účastnil jednání správní rady.
3. Poradní výbor výkonnému řediteli na jeho žádost poskytne poradenství při plnění jeho povinností stanovených v tomto nařízení.
4. Poradnímu výboru předsedá výkonný ředitel.
Poradní výbor se schází na výzvu předsedy nejméně jednou ročně.
5. Agentura poskytuje poradnímu výboru nezbytnou logistickou podporu a sekretariát pro jeho schůze.
6. Schůzí poradního výboru se mohou účastnit členové správní rady.
Článek 32
Průhlednost a poskytování informací
1. Na dokumenty, jež má agentura v držení, se vztahuje nařízení (ES) č. 1049/2001.
2. Do šesti měsíců ode dne první schůze přijme správní rada praktická opatření pro provádění nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Agentura může z vlastního podnětu poskytovat informace v oblastech v rámci svého poslání.
Zejména zajišťuje, aby veřejnost a každá zúčastněná strana rychle obdržely objektivní, spolehlivé a snadno srozumitelné informace o její práci.
4. Správní rada stanoví nezbytná vnitřní pravidla pro používání odstavce 3.
5. Proti rozhodnutím přijatým agenturou podle článku 8 nařízení (ES) č. 1049/2001 lze podat stížnosti veřejnému ochránci práv nebo žalobu k Soudnímu dvoru podle článků 195 a 230 Smlouvy.
6. Na informace shromážděné Komisí a agenturou v souladu s tímto nařízením se vztahuje nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 33
Důvěrnost
1. Na členy správní rady, výkonného ředitele a zaměstnance agentury se vztahují, a to i po skončení jejich funkcí, požadavky na zachování důvěrnosti podle článku 287 Smlouvy.
2. Správní rada stanoví vnitřní pravidla týkající se praktických opatření pro provádění požadavků na zachování důvěrnosti uvedených v odstavci 1.
Článek 34
Přístup k informacím
1. Komise má neomezený přístup ke všem informacím shromážděným agenturou.
Agentura poskytne Komisi na její žádost veškeré informace a hodnocení těchto informací v podobě, kterou určí Komise.
2. Členské státy, jichž se týká konkrétní operace agentury, mají přístup k informacím shromážděným agenturou vztahujícím se k této operaci podle podmínek, jež mohou být stanoveny v souladu s postupem podle čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002.
KAPITOLA V
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 35
Rozpočet
1. Příjmy agentury sestávají z:
a) příspěvku Společenství uvedeného v souhrnném rozpočtu Evropské unie (oddíl Komise);
b) poplatků za služby poskytované agenturou členským státům v souladu s článkem 6;
c) poplatků za publikace, odbornou přípravu anebo další služby poskytované agenturou.
2. Výdaje agentury zahrnují výdaje na zaměstnance, správu, infrastrukturu a provoz.
3. Výkonný ředitel vypracuje návrh výkazu odhadů příjmů a výdajů agentury pro následující rozpočtový rok a společně s plánem pracovních míst jej předloží správní radě.
4. Příjmy a výdaje musí být vyrovnané.
5. Na základě návrhu výkazu odhadů příjmů a výdajů vypracuje správní rada každý rok výkaz odhadů příjmů a výdajů agentury pro následující rozpočtový rok.
6. Tento výkaz odhadů, který zahrnuje návrh plánu pracovních míst a prozatímní pracovní program, předloží správní rada Komisi nejpozději do 31. března.
7. Komise předkládá výkaz odhadů Evropskému parlamentu a Radě (dále jen "rozpočtový orgán") společně s předběžným návrhem souhrnného rozpočtu Evropské unie.
8. Na základě výkazu odhadů Komise vloží do předběžného návrhu souhrnného rozpočtu Evropské unie odhady, které pokládá za potřebné pro plán pracovních míst, a částku subvence ze souhrnného rozpočtu, kterou předloží rozpočtovému orgánu v souladu s článkem 272 Smlouvy.
9. Rozpočtový orgán schvaluje položky subvencí pro agenturu.
Rozpočtový orgán rovněž přijímá plán pracovních míst pro agenturu.
10. Správní rada schvaluje rozpočet.
Rozpočet se stává konečným po konečném schválení souhrnného rozpočtu Evropské unie.
V případě potřeby se odpovídajícím způsobem upraví.
11. Pokud správní rada hodlá uskutečnit jakýkoli projekt, který může mít významný finanční dopad na financování rozpočtu, zejména jedná-li se o projekty, které se vztahují k nemovitostem, například nájem nebo koupě budov, oznámí svůj záměr co nejdříve rozpočtovému orgánu.
Uvědomí o tom Komisi.
12. Pokud některá složka rozpočtového orgánu oznámí svůj záměr vydat stanovisko, předá toto stanovisko správní radě do šesti týdnů ode dne oznámení projektu.
Článek 36
Plnění rozpočtu a dohled nad ním
1. Výkonný ředitel plní rozpočet agentury.
2. Nejpozději do 1. března po každém rozpočtového roku předá účetní agentury prozatímní účty účetnímu Komise společně se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok.
Účetní Komise konsoliduje prozatímní účty orgánů a subjektů v souladu s článkem 128 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [11] (dále jen "finanční nařízení").
3. Nejpozději do 31. března následujícího rozpočtového roku předá účetní Komise prozatímní účty agentury Účetnímu dvoru spolu se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za daný rozpočtový rok.
Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení za daný rozpočtový rok se rovněž předává Evropskému parlamentu a Radě.
4. Po obdržení vyjádření Účetního dvora k prozatímním účtům agentury podle článku 129 finančního nařízení vypracuje výkonný ředitel na vlastní odpovědnost konečnou účetní závěrku agentury a předá ji správní radě k vyjádření.
5. Správní rada vydá stanovisko ke konečné účetní závěrce agentury.
6. Nejpozději do 1. července následujícího roku zašle výkonný ředitel konečnou účetní závěrku společně s připomínkami správní rady Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru.
7. Konečná účetní závěrka se zveřejňuje.
8. Agentura zřídí funkci vnitřního auditora, která musí být vykonávána v souladu s příslušnými mezinárodními normami.
9. Výkonný ředitel odpoví Účetnímu dvoru na jeho vyjádření nejpozději do 30. září.
Zároveň zašle tuto odpověď správní radě.
10. Výkonný ředitel předloží Evropskému parlamentu na jeho žádost veškeré informace nezbytné pro řádný průběh udělení absolutoria za daný rozpočtový rok stanoveného v čl. 146 odst. 3 finančního nařízení.
11. Evropský Parlament udělí na doporučení Rady do 30. dubna druhého následujícího roku výkonnému řediteli agentury absolutorium za plnění rozpočtu pro daný rok.
Článek 37
Boj proti podvodům
1. Za účelem boje proti podvodům, korupci a dalším protiprávním činnostem se na agenturu bez omezení vztahuje nařízení (ES) č. 1073/1999.
2. Agentura přistoupí k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a neprodleně přijme příslušná opatření vztahující se na všechny zaměstnance.
3. Rozhodnutí o financování a prováděcí dohody a nástroje, které se jich týkají, výslovně stanoví, že Účetní dvůr a OLAF mohou v případě potřeby provádět místní šetření příjemců finančních prostředků agentury a pracovníků zodpovědných za jejich přidělování.
Článek 38
Finanční ustanovení
Po schválení Komisí a obdržení stanoviska Účetního dvora správní rada přijme finanční předpisy agentury. Tyto předpisy se nesmějí odchýlit od nařízení Komise (ES, Euratom) č.
2343/2002 ze dne 23. prosince 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [12], a mohou se odchýlit pouze pokud to vyžaduje provoz agentury a s předchozím souhlasem Komise.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 39
Hodnocení
1. Do pěti let ode dne, kdy agentura převezme své povinnosti, a poté každých pět let nechá správní rada provést nezávislé externí hodnocení provádění tohoto nařízení.
Komise poskytne agentuře veškeré informace, které agentura pro toto hodnocení považuje za významné.
2. Každé hodnocení posoudí dopad tohoto nařízení, užitečnost, důležitost a účinnost agentury, jejích pracovních postupů a rozsah, jímž přispívá k vysoké míře souladu s pravidly společné rybářské politiky.
Správní rada vypracuje po dohodě s Komisí a po konzultaci se zúčastněnými stranami konkrétní zadání.
3. Správní rada obdrží hodnocení a vydá doporučení ohledně změn tohoto nařízení, agentury a jejích pracovních postupů a předloží je Komisi.
Toto hodnocení i navrhovaná doporučení předaná Komisí Evropskému parlamentu a Radě se zveřejní.
Článek 40
Zahájení činnosti agentury
Agentura zahájí svou činnost do dvanácti měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 41
Změna
Článek 34c nařízení (EHS) č. 2847/93 se nahrazuje tímto:
"Článek 34c
1. Komise v souladu s postupem stanoveným v článku 36 a po dohodě s dotčenými členskými státy stanoví, na které oblasti rybolovu zahrnující dva nebo více členských států se vztahují stanovené kontrolní a inspekční programy a podmínky, jimiž se tyto programy řídí.
Stanovený kontrolní a inspekční program určí oblasti rybolovu zahrnující dva nebo více členských států, na něž se program vztahuje, a podmínky, jimiž se tyto oblasti rybolovu řídí.
Každý stanovený kontrolní a inspekční program určí své cíle, společné priority a postupy, jakož i měřítka kontrolní a inspekční činnosti, očekávané výsledky uvedených opatření a strategii potřebnou pro zajištění co nejvyšší jednotnosti, účinnosti a úspornosti kontrolních a inspekčních činností.
Každý program vyjmenuje dotčené členské státy.
Stanovené kontrolní a inspekční programy nesmějí trvat déle než tři roky nebo dobu stanovenou za tímto účelem v plánu obnovy přijatém podle článku 5 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [13] nebo v plánu řízení přijatém podle článku 6 tohoto nařízení.
Dotčené členské státy provádějí stanovené kontrolní a inspekční programy na základě plánů společného využívání vytvořených podle nařízení Rady (ES) č. 768/2005 ze dne 26. dubna 2005, kterým se zřizuje Agentura Společenství pro kontrolu rybolovu a mění nařízení (EHS) č. 2847/93 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [14].
2. Komise kontroluje a hodnotí výsledky každého stanoveného kontrolního a inspekčního programu a podává zprávy Evropskému parlamentu a Radě v souladu s čl. 27 odst. 4 nařízení (ES) č. 2371/2002.
Článek 42
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 769/2005
ze dne 20. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 770/2005
ze dne 20. května 2005
o dovozních licencích pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT), které zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2247/2003 ze dne 19. prosince 2003 o prováděcích pravidlech v sektoru hovězího a telecího masa, nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT) [3], a zejména na článek 5 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 1 nařízení (ES) č. 2247/2003 uvádí možnost vydat dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie.
Dovozy se však musí uskutečnit v rámci množství stanovených pro každou z těchto vyvážejících třetích zemí.
(2) Žádosti o udělení licence podané v období od 1. do 10. května 2005, vyjádřené v množství vykostěného masa, ve smyslu nařízení (ES) č. 2247/2003, pro produkty původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie nepřesahují množství, která jsou pro tyto státy k dispozici.
Proto je možné vydat dovozní licence na požadovaná množství.
(3) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. června 2005 v rámci celkového množství 52100 t možné podat žádost o licenci.
(4) V této souvislosti se připomíná, že se toto nařízení nijak nedotýká směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o hygienických otázkách a otázkách veterinární inspekce při dovozu skotu, vepřů, ovcí a koz, masa čerstvého nebo masných produktů původem z třetích zemí [4],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Níže uvedené členské státy vydávají dne 21. května 2005 dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa, vyjádřené v množství vykostěného masa, původem z určitých států Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří, a to pro níže uvedená množství a země původu:
Spojené království:
- 30 t původem z Botswany,
- 800 t původem z Namibie,
Německo:
- 350 t původem z Botswany,
- 425 t původem z Namibie.
Článek 2
Žádosti o licence mohou být dle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2247/2003 podány během prvních deseti dnů měsíce května 2005 pro níže uvedená množství vykostěného hovězího a telecího masa:
Botswana: _BAR_ 15606 t, _BAR_
Keňa: _BAR_ 142 t, _BAR_
Madagaskar: _BAR_ 7579 t, _BAR_
Svazijsko: _BAR_ 3337 t, _BAR_
Zimbabwe: _BAR_ 9100 t, _BAR_
Namibie: _BAR_ 9125 t. _BAR_
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 21. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 771/2005
ze dne 20. května 2005,
kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovozy některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky, Indonésie, Tchaj-wanu, Thajska a Vietnamu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1) V srpnu 2004 Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie [2] oznámila zahájení antidumpingového řízení ohledně dovozů spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky ("ČLR"), Indonésie, Malajsie, Filipín, Tchaj-wanu, Thajska a Vietnamu do Společenství a zahájila šetření.
(2) Řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného Evropským institutem pro průmyslové spojovací prostředky (European Industrial Fasteners Institute) ("EIFI") jménem výrobců ze Společenství, kteří mají většinový podíl, v tomto případě více než 50 %, na celkové výrobě spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli ve Společenství.
Žádost obsahovala důkazy o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za postačující pro zahájení řízení.
2. Dotčené strany a inspekce na místě
(3) Komise oficiálně oznámila žádajícím výrobcům ve Společenství, jejich sdružení, dalším výrobcům ve Společenství, vyvážejícím výrobcům, dovozcům, dodavatelům a uživatelům, o kterých se vědělo, že se jich řízení týká, a zástupcům vyvážejících zemí zahájení řízení.
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost vyjádřit svá stanoviska písemně a požádat o slyšení ve lhůtě uvedené v oznámení o zahájení šetření.
(4) Vzhledem k vysokému počtu známých vyvážejících výrobců v ČLR a Tchaj-wanu a výrobců a dovozců ve Společenství se v oznámení o zahájení počítalo s výběrem vzorku pro stanovení dumpingu a újmy, a to podle článku 17 základního nařízení.
(5) Aby bylo vyvážejícím výrobcům z ČLR a Vietnamu umožněno předložit žádost o zacházení jako v tržní ekonomice nebo o individuální zacházení, pokud si tak přejí, Komise odeslala vyvážejícím výrobcům, o kterých se vědělo, že se jich řízení týká, formuláře žádostí.
(6) Komise odeslala dotazníky všem stranám, o kterých se vědělo, že se jich řízení týká, a získala odpovědi pěti vývozců z Tchaj-wanu zařazených do vzorku, čtyř výrobců ze Společenství zařazených do vzorku, dvou výrobců ze Společenství nezařazených do vzorku, dvou vyvážejících výrobců z ČLR, dvou z Indonésie, dvou z Malajsie, dvou z Filipín, čtyř z Thajska, jednoho z Vietnamu, čtyř dovozců zařazených do vzorku, jednoho uživatele ze Společenství a jednoho dodavatele ze Společenství.
(7) Jedno sdružení německých dovozců/distributorů (Fachverband des Schrauben-Großhandels e.V.) poskytlo také písemně svá stanoviska.
Všechny strany, které požádaly ve stanovené lhůtě o slyšení a uvedly, že existují zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslyšeny.
(8) Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace považované za nezbytné za účelem předběžného stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Společenství a provedla šetření v prostorách následujících společností:
Výrobci ze Společenství
- Bontempi Vibo spa, Brescia, Itálie
- Bulnava srl, Milán/Suello, Itálie
- Inox Viti snc, Grumello Del Monte, Itálie
- Reisser Schraubentechnik GmbH, Ingelfingen-Criesbach, Německo.
Vyvážející výrobci a spřízněné společnosti v zemích vývozu
ČLR
- Tong Ming Enterprise (Jiaxing) Co. Ltd., Zhejiang.
Indonésie
- PT.
Shye Chang Batam Indonesia, Batam.
Malajsie
- Tigges Stainless Steel Fasteners (M) Sdn.
Bhd., Ipoh, Chemor
- Tong Heer Fasteners Co. Sdn., Bhd, Penang.
Filipíny
- Rosario Fasteners Corporation, Cavite
- Philshin Works Corporation, Cavite.
Tchaj-wan
- Arrow Fasteners Co. Ltd. a její spřízněná společnost Header Plan Co. Inc., Taipei
- Jin Shing Stainless Ind.
Co. Ltd., Tao Yuan
- Min Hwei Enterprise Co. Ltd., Pingtung
- Tong Hwei Enterprise, Co. Ltd. a její spřízněné společnosti Tong Jou Enterprise Co. Ltd. a Winlink Fasteners Co., Ltd., Kaohsiung
- Yi Tai Shen Co. Ltd., Tainan.
Thajsko
- A.B.P. Stainless Fasteners Co. Ltd., Ayutthaya
- Bunyat Industries 1998 Co. Ltd, Samutsakorn
- Dura Fasteners Company Ltd., Samutprakarn
- Siam Screws (1994) Co. Ltd., Samutsakorn.
Spřízněný dovozce ve Společenství
- Tigges GmbH & Co. KG, Wuppertal, Německo.
(9) Šetření dumpingu se týkalo období od 1. července 2003 do 30. června 2004 ("období šetření").
Šetření újmy se týkalo období od 1. ledna 2001 do 30. června 2004 ("posuzované období").
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Všeobecně
(10) Spojovací prostředky a jejich části jsou svorníky (maticové šrouby), matice, šrouby a vruty z korozivzdorné oceli, které se používají k mechanickému spojení dvou a více prvků.
Šrouby a vruty jsou spojovací výrobky s vnějším závitem na dříku.
Mohou se používat bez jiné části a upevňovat do dřeva (vruty do dřeva) nebo do plechů (závitořezné šrouby) anebo se mohou kombinovat s maticí a podložkou a tvořit maticový šroub.
Šrouby mohou mít hlavy různých tvarů (půlkulatý, s vnitřním vybráním, plochý, šestihranný atd.), dříky různé délky a mohou mít různý průměr.
Závit může zabírat celou délku dříku nebo jeho část.
Spojovací prostředky a jejich části se používají v mnoha různých výrobních odvětvích a v mnoha aplikacích, kdy je nezbytná odolnost vůči atmosférickým vlivům a chemické korozi a kdy mohou být zásadní také hygienická hlediska, jako jsou zařízení pro zpracování a skladování potravinářských výrobků, zařízení v chemickém průmyslu, výroba lékařských zařízení, zařízení pro veřejné osvětlení, stavba lodí atd.
2. Dotčený výrobek
(11) Spojovací prostředky a jejich části, tj. svorníky (maticové šrouby), matice, šrouby a vruty z korozivzdorné oceli, které se používají k mechanickému spojení dvou a více prvků, se obvykle dovážejí pod kódy 73181210, 73181410, 73181530, 73181551, 73181561, 73181570 and 73181630.
Existuje mnoho druhů spojovacích prostředků a jejich částí, každý z nich je určen specifickými fyzikálními a technickými vlastnostmi a jakostním stupněm korozivzdorné oceli, ze které je vyroben.
(12) V průběhu šetření dovozci a sdružení německých dovozců/distributorů tvrdili, že matice by měly být z předmětu šetření vyloučeny z důvodu jejich údajné nedostatečné výroby ve Společenství.
(13) K tomuto problému bylo přihlédnuto.
V průběhu předběžného šetření vznikly pochybnosti o tom, zda by se matice mohly považovat za samostatný výrobek v rámci ostatních spojovacích prostředků a jejich částí.
V tomto ohledu se musí dále prozkoumat mnoho aspektů, např. zda a v jakém rozsahu se svorníky a matice prodávají na trhu společně jako jeden systém, v jakém rozsahu se tyto typy společně vyvíjejí, atd.
Bude také zapotřebí provést další šetření s ohledem na to, v jakém rozsahu jsou výrobci ve Společenství schopni tyto systémy nabízet.
Na základě uvedeného bylo předběžně rozhodnuto, že matice, běžně dovážené pod kódy KN 73181630, nebudou zahrnuty do definice dotčeného výrobku.
(14) V této souvislosti je vhodné poznamenat, že se jeví, že prakticky všechny dovozy z Filipín představují matice.
Rozhodne-li se tedy v konečné fázi šetření, že matice budou vyjmuty z okruhu výrobků, bude muset být řízení s ohledem na Filipíny zastaveno.
(15) Dovozci a sdružení německých dovozců/distributorů dále požadovali, aby byl okruh výrobků omezen na kódy KN 73181561 a 73181570, tj. na šrouby z korozivzdorné oceli se šestihrannou hlavou a na šestihranné maticové šrouby z korozivzdorné oceli, protože výroba ostatních druhů spojovacích prostředků a jejich částí je ve Společenství nedostatečná.
Šetření však potvrdilo, že tyto ostatní druhy spojovacích prostředků a jejich částí se ve Společenství vyrábí.
Tento požadavek nemohl být proto přijat.
(16) Bylo zjištěno, že všechny druhy, s výjimkou matic, spadají do široké definice spojovacích prostředků a mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti, stejné základní použití a stejné distribuční kanály.
(17) V důsledku toho všechny rozličné druhy spojovacích prostředků a jejich částí, s výjimkou matic, běžně dovážené pod kódy KN 73181210, 73181410, 73181530, 73181551, 73181561 a 73181570 a pocházející z ČLR, Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu, Thajska a Vietnamu předběžně představují pro účely tohoto šetření jeden výrobek ("dotčený výrobek").
3. Obdobný výrobek
(18) Komise zjistila, že všechny spojovací prostředky a jejich části vyrobené a prodané na příslušných tuzemských trzích v ČLR, Indonésii, Malajsii, Tchaj-wanu, Thajsku a Vietnamu a vyvezené do Společenství z dotčených zemí, jakož i spojovací prostředky a jejich části vyrobené výrobním odvětvím Společenství a prodané ve Společenství, mají stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití.
Byl proto učiněn předběžný závěr, že všechny tyto výrobky jsou obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst.
C. VÝBĚR VZORKŮ
1. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR a Tchaj-wanu
(19) Vzhledem k velkému počtu vyvážejících výrobců v ČLR a Tchaj-wanu se v oznámení o zahájení počítalo s výběrem vzorku v souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení.
(20) S cílem umožnit Komisi rozhodnout, zda je výběr vzorků nutný, a pokud ano, vybrat vzorek, byli vyvážející výrobci požádáni, aby se do 15 dnů od zahájení šetření přihlásili a poskytli základní informace o svých vývozech a tuzemském prodeji, o přesných činnostech s ohledem na výrobu dotčeného výrobku a jméně a činnostech spřízněných společností podílejících se na výrobě a/nebo prodeji dotčeného výrobku.
O vyjádření byly požádány také úřady v ČLR a Tchaj-wanu.
1.1. Předběžný výběr spolupracujících vyvážejících výrobců
(21) Pouze dva vyvážející výrobci v ČLR vyšli vstříc a poskytli požadované informace ve lhůtě tří týdnů stanovené v čl. 17 odst.
2 základního nařízení. Za těchto okolností Komise rozhodla, že výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR není nutný.
(22) V Tchaj-wanu vyšlo vstříc a poskytlo požadované informace v dané lhůtě stanovené v čl. 17 odst.
2 základního nařízení čtyřicet devět společností. Pouze třicet sedm z vyvážejících výrobců však uvedlo vývozy do Společenství během období šetření.
Tito vyvážející výrobci, kteří vyvezli dotčený výrobek do Společenství během období šetření a vyjádřili ochotu být zařazeni do vzorku, byli nejdříve považováni za spolupracující společnosti a byli bráni v úvahu při výběru vzorku.
Jedenáct ze zbývajících dvanácti společností byli buď obchodníci, nebo vyvážející výrobci bez vývozu do Společenství v období šetření.
Proto na tyto společnosti nebyl brán ohled při výpočtu dumpingu.
Na závěr by se mělo poznamenat, že jedna ze zbývajících dvanácti společností byla výhradním vyvážejícím výrobcem matic a předběžná opatření se jí tedy netýkala.
(23) Spolupracující vyvážející výrobci představovali asi 78 % celkového vývozu dotčeného výrobku z Tchaj-wanu do Společenství.
(24) Vyvážející výrobci, kteří se v uvedené lhůtě nepřihlásili, se považovali za strany nespolupracující na šetření.
1.2. Výběr vzorku
17 odst. 1 základního nařízení byl výběr založen na největším reprezentativním objemu vývozu, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán.
Na tomto základě bylo jako vzorek vybráno pět tchajwanských vyvážejících výrobců.
Tyto vybrané společnosti představovaly okolo 47 % tchajwanského vývozu do Společenství a asi 57 % tuzemského prodeje v Tchaj-wanu. Podle čl.
17 odst. 2 základního nařízení byl výběr projednán s tchajwanskými úřady, které nevznesly žádné námitky.
(26) Třicet dva spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nakonec nebyli zařazeni do vzorku, bylo informováno prostřednictvím tchajwanských úřadů o tom, že pokud bude na jejich dovozy uložené antidumpingové clo, bude vypočítáno v souladu s ustanoveními čl. 9 odst. 6 základního nařízení.
(27) Všem pěti společnostem tvořícím vzorek byly odeslány dotazníky a odpovědi od všech těchto společností byly obdrženy ve stanovené lhůtě.
1.3. Individuální přezkoumání
(28) Dva vyvážející výrobci v Tchaj-wanu, kteří nebyli zařazeni do vzorku, požadovali individuální dumpingové rozpětí a celní sazbu, pokud by měly být uloženy, a to s ohledem na uplatnění čl. 9 odst. 6 a čl. 17 odst. 3 základního nařízení. S ohledem na vysoký počet zúčastněných zemí a stran a časovému omezení došla Komise k závěru, že nebude uděleno žádné individuální přezkoumání vyvážejících výrobců v Tchaj-wanu, protože by to znamenalo příliš velké břemeno a zabránilo by to dokončení šetření v řádném čase. Kromě toho se musí poznamenat, že jeden z vyvážejících výrobců žádajících o individuální přezkoumání vyráběl pouze matice, které, jak je uvedeno výše, jsou předběžně vyloučeny z předmětu tohoto řízení.
2. Výběr vzorku výrobců ve Společenství
(29) Vzhledem k velkému počtu výrobců ve Společenství se v oznámení o zahájení počítalo s výběrem vzorku v souladu s čl. 17 odst.
1 základního nařízení. Pro tyto účely Komise požádala výrobce ve Společenství, aby poskytli informace o výrobě a prodeji obdobného výrobku.
(30) Osm výrobců ve Společenství vyšlo vstříc a poskytlo požadované informace v dané lhůtě stanovené v čl. 17 odst.
1 základního nařízení Komise vybrala do vzorku čtyři společnosti ze dvou členských států, tři z Itálie a jednu z Německa, protože představovaly největší reprezentativní objem výroby ve Společenství (asi 50 %), který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Podle čl.
17 odst. 2 základního nařízení byl výběr projednán se sdružením výrobců ve Společenství, které nevzneslo žádné námitky.
Kromě toho čtyři zbývající výrobci se sídlem v Belgii, Německu, Itálii a Spojeném království byli požádáni o poskytnutí určitých všeobecných údajů pro účely analýzy újmy.
Všichni výrobci ve Společenství zařazení do vzorku a dva další výrobci ve Společenství spolupracovali a poslali odpovědi ve stanovené lhůtě.
Jedna ze dvou spolupracujících společností nezařazených do vzorku však byla výhradním výrobcem některých speciálních matic, které byly předběžně vyloučeny z předmětu šetření, a proto nebyl na tuto společnost pro účely předběžných závěrů brán další ohled.
3. Výběr vzorku dovozců
(31) Vzhledem k velkému počtu dovozců ve Společenství se v oznámení o zahájení počítalo s výběrem vzorku v souladu s čl. 17 odst.
1 základního nařízení. Pro tyto účely Komise požádala dovozce, aby poskytli informace o dovozech a prodeji dotčeného výrobku.
(32) Na základě obdržených informací Komise vybrala do vzorku pět dovozců ze čtyř členských států, dva z Německa, jednoho z Itálie, jednoho ze Švédska a jednoho ze Spojeného království.
Výběr byl projednán se známými sdruženími dovozců.
Tito dovozci představovali největší reprezentativní objem prodeje známých dovozců ve Společenství (asi 37 %), který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán.
Čtyři dovozci spolupracovali a odeslali odpovědi na dotazníky.
Švédský dovozce dále nespolupracoval a pouze dva dovozci poskytli úplné odpovědi se všemi požadovanými informacemi.
D. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(33) Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se při antidumpingových šetřeních týkajících se dovozů pocházejících z ČLR a Vietnamu běžná hodnota určuje podle odstavců 1 až 6 uvedeného článku v případě těch vyvážejících výrobců, kteří splnili kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, tj. tehdy, kdy bylo prokázáno, že s ohledem na výrobu a prodej obdobného výrobku převažují podmínky tržního hospodářství. Ve stručnosti a pouze pro usnadnění odkazování jsou tato kritéria shrnuta níže:
1. obchodní rozhodnutí a náklady reagují na tržní podmínky a nejsou ovlivněny zásadním zásahem státu;
2. účetnictví je prověřováno nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy ("IAS") a používáno ve všech oblastech;
3. neexistují podstatná zkreslení způsobená bývalým systémem netržního hospodářství;
4. právní jistotu a stabilitu zaručují právní předpisy o úpadku a o vlastnictví;
5. převod směnných kurzů se provádí podle tržních kurzů.
(34) Dva čínští výrobci a jeden vietnamský výrobce požádali o zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení a odpověděli na formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství pro vyvážející výrobce ve stanovené lhůtě.
(35) Jeden čínský výrobce byl v zahajovací fázi podnikání a neměl auditorem prověřené ani jiné účetní doklady.
Komise došla k závěru, že neexistence těchto účetních dokladů brání rozhodnutí, zda byla splněna kritéria 2 a 3.
Následkem toho byl učiněn závěr, že společnost nesplnila požadavky pro udělení zacházení jako v tržním hospodářství.
Společnost o tom byla informována a nepodala žádné námitky.
(36) V případě druhého čínského vyvážejícího výrobce si Komise vyžádala všechny informace považované za nezbytné a ověřila všechny informace podané v žádosti o udělení zacházení jako v tržním hospodářství v prostorách dotčené společnosti.
(37) Ověřením se zjistilo, že společnost neměla jediný jasný soubor základních účetních záznamů, které jsou vypracovány a ověřeny auditorem v souladu s IAS.
Ačkoli bylo účetnictví prověřeno nezávislými externími auditory, zůstaly v něm mnohé problémy a nesrovnalosti.
V průběhu šetření společnost odevzdala odlišné verze svého účetnictví, z nichž všechny obsahovaly významné chyby, jako neodpovídající konečná a počáteční bilance následujících finančních roků (IAS 1) nebo údajné změny v účetních postupech, které nebyly řádně doloženy žádným údajem v účetnictví (IAS 8).
Nebylo možné sladit důležité údaje jako obrat z prodeje s ostatními záznamy společnosti.
Společnost kromě toho vykázala významné zisky, ačkoli ve skutečnosti se zdálo, že utrpěla velké ztráty, a předložené účetnictví neobsahovalo řádné konsolidované údaje pokrývající veškeré operace.
Zprávy auditorů se vůbec nevyjadřovaly k problémům uvedeným výše.
Vzhledem k výše uvedenému nebylo kritérium 2 splněno.
V důsledku toho byl učiněn závěr, že společnost nesplnila podmínky stanovené v čl. 2 odst.
(38) V případě vietnamského výrobce si Komise vyžádala veškeré informace považované za nezbytné.
(39) S ohledem na kritérium 1 byl učiněn závěr, že nebylo splněno.
Bylo zejména zjištěno, že existuje určité množstevní omezení s ohledem na vývoz a tuzemský prodej.
Toto omezení bylo obsaženo v oprávnění k podnikání v investiční oblasti, žádosti o vydání tohoto oprávnění a také ve stanovách společnosti.
Všechna rozhodnutí týkající se pronájmu pozemků jsou v oprávnění k podnikání v investiční oblasti výslovně určena státem.
Společnost také požívá výhody osvobození od platby za pronájem pozemku, dokud nebudou dokončeny základní stavební plány, a také další výhody prominutí platby za pronájem pozemku po několik let. Na základě těchto okolností bylo zjištěno, že společnost neprokázala, že její obchodní rozhodnutí a náklady reagují na tržní podmínky a nejsou ovlivněny významnými zásahy státu.
(40) S ohledem na kritérium 2 byl učiněn závěr, že nebylo splněno, protože v rozporu s IAS 1 nebyla účetní závěrka za rok 2002 včas zveřejněna a nebyla řádně prověřena.
(41) V důsledku toho byl učiněn závěr, že společnost nesplnila podmínky stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(42) Dotčení vyvážející výrobci v Číně a Vietnamu a výrobní odvětví Společenství dostali příležitost vyjádřit se k uvedeným závěrům.
(43) Dva vyvážející výrobci namítli proti rozhodnutí a tvrdili, že by jim mělo být uděleno zacházení jako v tržním hospodářství.
(44) Čínský vyvážející výrobce tvrdil, že použité účetní zásady jsou v souladu s čínskými účetními pravidly a praxí pro podniky.
(45) V souvislosti s tím se poznamenává, že podle kritéria stanoveného v čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení Komise přezkoumá, zda je účetnictví těchto společností vypracováno a ověřeno v souladu s IAS.
Splnění nebo nesplnění čínských standardů není v kontextu hodnocení udělení zacházení jako v tržním hospodářství rozhodující. Závěry vycházející z ověření navíc představují buď nesplnění základních účetních zásad, nebo významné změny v účetnictví, které musí být řádně doloženy a vysvětleny.
(46) Bez ohledu na výše uvedené se poznamenává, že článek 155 Čínského systému účetnictví pro obchodní podniky vyžaduje, aby společnosti předložily úplné a podrobné poznámky k účetní závěrce.
Vzhledem k neexistenci smysluplných poznámek nebo vysvětlení v účetnictví společnosti se jeví, že ověření účtů nejenže porušovalo IAS, ale nesplňovalo ani čínské standardy.
(47) V důsledku toho byl učiněn závěr, že připomínky čínského vyvážejícího výrobce nebyly oprávněné a že zacházení jako v tržním hospodářství nemohlo být uděleno.
(48) Vietnamský vyvážející výrobce namítl, že poměr vývozu a tuzemského prodeje, který je uveden v oprávnění k podnikání v investiční oblasti, není závazný a pouze odráží zvláštní daňové pobídky, které vietnamská vláda zavedla na podporu investic.
Proto žádný státní úřad údajně nepředepisuje, kolik může společnost prodat na vývoz a na tuzemském trhu.
(49) V této souvislosti se konstatuje, že neexistuje žádá přímá souvislost mezi ustanoveními týkajícími se vydání oprávnění a ustanoveními týkajícími se daňových a finančních otázek.
Oprávnění k podnikání investiční společnosti navíc samo o sobě neobsahovalo žádný údaj o tom, že by poměr vývozního prodeje byl stanoven čistě pro daňové účely.
(50) Co se týče pronájmu pozemků, společnost namítla, že postupy při pronájmu pozemků ve Vietnamu nejsou v rozporu se zásadami tržního hospodářství a že všechna zvláštní ustanovení vztahující se k pronájmu pozemků představovaly pouze pobídky vietnamské vlády k získání zahraničních investic.
Tento vyvážející výrobce tvrdil, že částka za pronájem byla sama o sobě druhem "daně" a že pozemek koupil od jiné společnosti, která byla jeho "původním vlastníkem".
(51) Poznamenává se, že ve Vietnamu neexistuje volný trh s pozemky.
Podle vládního oběžníku, který společnost odevzdala, stanovuje cenu pozemku stát.
Co se týče argumentu o koupi pozemku od "původního vlastníka", je tento termín poněkud zavádějící, jelikož ve Vietnamu neexistuje soukromé vlastnictví půdy.
Společnost se ve skutečnosti odvolávala na kompenzaci za právo používat pozemek, která byla zaplacena předchozímu nájemci a která byla jednostranně stanovena státem.
Kromě toho nebyly poskytnuty žádné důkazy, které by podpořily tvrzení, že částka za pronájem pozemku představuje druh "daně".
V každém případě, jak uvádí 39. bod odůvodnění, společnost neplatí několik let za pozemek žádné nájemné.
(52) S ohledem na kritérium 2 společnost namítla, že auditoři zaznamenali, že svou účetní závěrku za rok 2002 vydala později, než předepisují IAS, ale že získala souhlas ministerstva financí s tím, že na tuto nesrovnalost nebude brát ohled.
(53) Poznamenává se, že toto tvrzení nebylo v auditorské zprávě potvrzeno.
Auditoři naopak uvedli, že audit byl proveden v souladu s IAS, a nepřipojili žádnou výhradu k účtům nebo vysvětlení ve formě poznámky o tom, že se společnost odklonila od jasně stanovené praxe IAS.
Kromě toho skutečnost, že dopis vydaný ministerstvem financí může údajně změnit nebo uvolnit jasně stanovené právní zásady, dokazuje, že IAS nebyly řádně uplatněny.
(54) V důsledku toho byl učiněn závěr, že kritéria 1 a 2 nebyla splněna, a že zacházení jako v tržním hospodářství proto nemohlo být uděleno.
2. Individuální zacházení
(55) Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se případné celostátní clo stanoví pro země spadající pod tento článek, s výjimkou případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat, že splnily všechna kritéria stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení.
(56) Co se týče ČLR, oba spolupracující vyvážející výrobci, kteří požádali o udělení zacházení jako v tržním hospodářství, žádali také o udělení individuálního zacházení v případě, že by jim nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství.
(57) Na základě dostupných informací bylo zjištěno, že obě společnosti splnily všechny požadavky pro individuální zacházení podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení.
(58) Proto byl učiněn závěr, že by individuální zacházení mělo být uděleno následujícím vyvážejícím výrobcům v ČLR:
- Tengzhou Tengda Stainless Steel Product Co., Ltd, Tengzhou City,
- Tong Ming Enterprise (Jiaxing) Co. Ltd, Zhejiang.
(59) Co se týče Vietnamu, vyvážející výrobce, který žádal o udělení zacházení jako v tržním hospodářství, požadoval také udělení individuálního zacházení v případě, že by mu nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství.
(60) Na základě dostupných informací bylo zjištěno, že tato společnost nesplnila všechny požadavky pro individuální zacházení podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení.
Bylo zejména zjištěno, jak je uvedeno v analýze pro udělení zacházení jako v tržním hospodářství výše, že množství vývozního prodeje nebyla svobodně určena společností, ale pevně stanovena státem v oprávnění k podnikání.
Proto byl učiněn závěr, že společnost nesplnila podmínky pro udělení individuálního zacházení.
(61) Další dva vietnamští vyvážející výrobci také žádali ve stanovené lhůtě o individuální zacházení.
Jeden z nich však předložil neúplnou odpověď na dotazník a druhý nepředložil žádnou odpověď na dotazník.
Tyto dvě společnosti neposkytly požadované informace nebo jiné vysvětlení.
V důsledku toho Komise došla k závěru, že tyto společnosti neprokázaly, že splňují podmínky pro udělení individuálního zacházení.
3. Běžná hodnota
3.1. Analogická země
(62) Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení musí být běžná hodnota pro vyvážející výrobce ze zemí s hospodářstvím v transformačním procesu, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice, stanovena na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty v analogické zemi.
(63) V oznámení o zahájení přezkumu byla jako vhodná analogická země pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR a Vietnam navržena Indie.
Komise vyzvala všechny účastníky řízení, aby se k tomu vyjádřili.
Různí účastníci řízení podali své připomínky a navrhli jako analogickou zemi Tchaj-wan, Thajsko, Korejskou republiku nebo Itálii.
Komise kontaktovala známé společnosti v Indii, která byla původně navržena jako vhodná analogická země.
Od výrobců v Indii však Komise neobdržela žádné odpovědi na dotazníky ani smysluplné připomínky.
Co se týče Korejské republiky a Itálie, účastníci řízení, kteří tyto země navrhli, neposkytli žádné specifické informace.
Proto tyto země nebyly dále považovány za alternativní analogické země.
Co se týče Thajska, poznamenává se, že v průběhu šetření vyšlo díky spolupracujícím výrobcům najevo, že v Thajsku neprobíhal žádný tuzemský prodej v běžném obchodním styku, a proto se nemohlo považovat za analogickou zemi.
Bylo však zjištěno, že Tchaj-wan, který je jedním z největších výrobců dotčeného výrobku na světě, má reprezentativní tuzemský trh, na kterém široký sortiment výrobků a velký počet dodavatelů zajišťoval dostatečnou úroveň hospodářské soutěže.
Šetřením se zjistilo, že výrazný podíl tuzemských prodejů v běžném obchodním styku pocházel od čtyř spolupracujících vyvážejících výrobců v Tchaj-wanu, kteří byli zařazeni do vzorku.
(64) S ohledem na výše uvedené byl učiněn závěr, že Tchaj-wan představuje vhodnou analogickou zemi podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
3.2. Metodologie použitá pro stanovení běžné hodnoty
3.2.1. Celková reprezentativnost
(65) Podle čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise nejdříve v každé zemi vývozu přezkoumala, zda byl prodej dotčeného výrobku nezávislým odběratelům na tuzemském trhu uskutečněný vyvážejícím výrobcem reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje činil alespoň 5 % celkového objemu odpovídajícího vývozního prodeje do Společenství.
3.2.2. Srovnatelnost druhů výrobků
(66) Komise následně určila ty druhy výrobků prodávaných na domácím trhu společnostmi s celkově reprezentativním tuzemským prodejem, které byly shodné nebo přímo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Společenství.
Byla použita následující kritéria: kód KN, druh použité suroviny, číslo DIN (tj. číselný kód, pod kterým je výrobek zařazen v rámci nomenklatury DIN), průměr v milimetrech, délka v milimetrech.
3.2.3. Specifická reprezentativnost druhu výrobku
(67) Prodej určitého druhu výrobku na tuzemském trhu byl považován za dostatečně reprezentativní tehdy, když objem prodeje tohoto druhu výrobku na tuzemském trhu nezávislým zákazníkům během období šetření představoval 5 % nebo více z celkového objemu prodeje srovnatelného druhu výrobku pro vývoz do Společenství.
3.2.4. Posouzení běžného obchodního styku
(68) Komise následně přezkoumala, zda by se tuzemský prodej každé společnosti v každé zemi vývozu mohl považovat za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení.
(69) Toto ověření proběhlo na základě stanovení podílu tuzemského prodeje každého vyváženého druhu výrobku prodaného se ztrátou nezávislým zákazníkům na tuzemském trhu během období šetření:
a) U druhů výrobků, u nichž více než 80 % objemu prodeje na tuzemském trhu nebylo učiněno pod náklady na jednotku a u nichž byl vážený průměr prodejní ceny roven váženému průměru výrobních nákladů nebo vyšší, byla běžná hodnota pro každý druh výrobku vypočtena jako vážený průměr všech cen daného druhu stanovených pro tuzemský prodej.
b) U druhů výrobků, u nichž alespoň 10 %, avšak ne více než 80 % objemu prodeje na tuzemském trhu nebylo učiněno pod náklady na jednotku, byla běžná hodnota pro každý druh výrobku vypočtena jako vážený průměr všech cen daného druhu stanovených pro tuzemský prodej, které byly shledány rovnými nákladům na jednotku nebo vyššími.
c) V případě druhů výrobků, z nichž méně než 10 % objemu bylo prodáno na tuzemském trhu za ceny, které nebyly nižší než náklady na jednotku, se mělo za to, že dotčený druh výrobku nebyl prodán v běžném obchodním styku, a proto byla běžná hodnota stanovena početně.
3.2.5. Běžná hodnota založená na skutečné tuzemské ceně
(70) U druhů prodaných na vývoz do Společenství prošetřovanými společnostmi, které splnily požadavky uvedené v oddílech 3.2.3 až 3.2.4 písm. a) a b) výše, byla běžná hodnota odpovídajících druhů výrobků založena na skutečných cenách zaplacených nebo splatných nezávislými odběrateli na tuzemském trhu prošetřované země v období šetření, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 1 základního nařízení.
3.2.6. Běžná hodnota založená na početně zjištěné hodnotě
(71) V případě druhů výrobků spadajících do oddílu 3.2.4 písm. c) výše, jakož i v případě druhů výrobků, které nebyly prodány vyvážejícím výrobcem na tuzemském trhu prošetřovaných zemí v reprezentativním množství, jak je uvedeno v oddíle 3.2.3. výše, musela být běžná hodnota zjištěna početně.
2 odst. 6 základního nařízení byly k vlastním průměrným výrobním nákladům během období šetření připočteny vynaložené prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměrný zisk z tuzemského prodeje obdobného výrobku realizovaný dotčenými spolupracujícími vyvážejícími výrobci v běžném obchodním styku.
V případě potřeby byly oznámené výrobní náklady a prodejní, správní a režijní náklady před posouzením běžného obchodního styku a při početním zjištění běžné hodnoty opraveny.
V prošetřovaných zemích, ve kterých žádní vyvážející výrobci neuskutečnili tuzemský prodej obdobného výrobku nebo stejné kategorie výrobků v běžném obchodním styku během období šetření, byla běžná hodnota početně stanovena na základě výrobních nákladů dotčeného vyvážejícího výrobce, které byly v případě potřeby opraveny.
Předběžně se považovalo za vhodné k těmto výrobním nákladům přičíst vážený průměr vynaložených prodejních, správních a režijních nákladů a zisk z tuzemského prodeje obdobného výrobku realizovaný v období šetření čtyřmi tchajwanskými spolupracujícími vyvážejícími výrobci, kteří tvořili vzorek, a to podle čl. 2 odst.
3.2.7. Hospodářství v transformačním procesu
(72) V souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro ČLR a Vietnam stanovena na základě ověřených informací obdržených od výrobců v analogické zemi, tj. na základě ceny zaplacené nebo splatné na domácím trhu Tchaj-wanu za srovnatelné druhy výrobku, pokud bylo shledáno, že prodeje byly prováděny v rámci běžného obchodního styku, nebo na základě početně zjištěných běžných hodnot, pokud nebyly zjištěny žádné tuzemské prodeje srovnatelných druhů výrobků v běžném obchodním styku.
Výsledná běžná hodnota byla stanovena jako vážený průměr tuzemské prodejní ceny pro nespřízněné odběratele nebo početně zjištěná hodnota za každý druh výrobku čtyř spolupracujících výrobců v Tchaj-wanu.
3.3. Stanovení běžné hodnoty
a) Čínská lidová republika
(73) Jelikož nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, byla běžná hodnota pro ČLR stanovena podle 72. bodu odůvodnění výše.
b) Indonésie
(74) V případě jediného indonéského spolupracujícího vyvážejícího výrobce bylo zjištěno, že nebyly realizovány žádné tuzemské prodeje obdobného výrobku.
Běžná hodnota byla proto stanovena početně v souladu s 71. bodem odůvodnění výše.
(75) Poznamenává se, že jiný indonéský vyvážející výrobce nejdříve odpověděl na dotazník zaslaný Komisí, později však ukončil svou obchodní činnost a nebylo tudíž možno jeho odpovědi na dotazník prověřit.
Byl proto učiněn závěr, že tato společnost dále na šetření nespolupracovala.
Společnost a indonéské úřady byly informovány a k tomuto vývoji se nijak nevyjádřily.
c) Malajsie
(76) V případě dvou spolupracujících malajských vyvážejících výrobců, kteří měli sídlo v zóně volného obchodu, bylo zjištěno, že prodeje obdobného výrobku, které byly hlášené jako tuzemské, byly provedeny do zón volného obchodu nebo do celních skladů, tj. jednalo se o prodej určený pro vývoz jinými nezávislými stranami.
V důsledku toho byl učiněn závěr, že v případě těchto vyvážejících výrobců nedošlo v období šetření k žádným reprezentativním tuzemským prodejům, a běžná hodnota byla proto stanovena početně v souladu s 71. bodem odůvodnění výše.
d) Tchaj-wan
(77) V případě čtyř vyvážejících výrobců byla běžná hodnota stanovena v souladu s metodologií uvedenou v 65. a 71. bodu odůvodnění výše.
(78) V průběhu šetření bylo zjištěno, že dva z těchto čtyř spolupracujících vyvážejících výrobců jsou spříznění výrobci.
Tyto společnosti prodávaly obdobný výrobek na tuzemském trhu jak prostřednictvím spřízněné prodávající společnosti, tak přímo nespřízněným odběratelům. Poznamenává se, že v souladu se třetím pododstavcem čl.
2 odst. 1 základního nařízení, kdy se druhy výrobku prodávají spřízněné prodávající společnosti, se tyto prodeje mohou považovat za nerealizované v běžném obchodním styku.
Z tohoto důvodu a v zájmu stanovení běžné hodnoty byly tyto dvě společnosti požádány s dostatečnou časovou rezervou před provedením inspekce na místě, aby poskytly ceny účtované spřízněnou prodávající společností prvnímu nezávislému odběrateli.
Na místě bylo zjištěno, že tito dva spolupracující výrobci tyto informace nemohli poskytnout.
Prodávající společnost nakoupila dotčený výrobek z různých zdrojů, včetně uvedených dvou vyvážejících výrobců, a prodala ho koncovým uživatelům, prodejcům a distributorům.
Prodávající společnost nicméně nebyla schopna prostřednictvím svého účetnictví prokázat, které výrobky byly koupeny od dvou spolupracujících výrobců, a nemohla tedy poskytnout prodejní ceny těchto výrobků poskytnuté nezávislým odběratelům.
Na základě výše uvedeného došla Komise k předběžnému závěru, že prodeje dotčeného výrobku realizované na tuzemském trhu prostřednictvím spřízněné prodávající společnosti nebudou zohledněny při výpočtu běžné hodnoty, protože zbývající tuzemské prodeje mohly být stále považovány za reprezentativní.
(79) V případě pátého vyvážejícího výrobce v Tchaj-wanu, který byl zařazen do vzorku, bylo zjištěno, že nebyly realizovány žádné tuzemské prodeje obdobného výrobku.
Běžná hodnota byla proto stanovena početně, jak uvádí 71. bod odůvodnění výše.
V průběhu šetření však byly zjištěny závažné nesrovnalosti v poskytnutých informacích.
Za prvé, společnost neklasifikovala různé druhy dotčeného výrobku v souladu s jasnými specifikacemi poskytnutými Komisí, a proto nemohla být provedena srovnání s tuzemskými prodeji ostatních výrobců v Tchaj-wanu u významného počtu druhů výrobku.
Za druhé, během inspekce na místě nebylo možno sladit náklady na výrobu dotčeného výrobku, jak uváděla odpověď na dotazník, s cenou prodaného zboží uvedenou v tabulce zisků a ztrát v odpovědi na dotazník ani s jiným účetním záznamem společnosti.
Nebylo také možno stanovit spojitost mezi nákupy surovin a uváděnými výrobními náklady na jednotlivé druhy výrobku.
Společnost poskytla po ověřovací inspekci nové výrobní náklady, které nebylo možno podpořit ověřenými informacemi.
Z důvodu výše uvedeného vývoje a v souladu s článkem 18 základního nařízení byla společnost informována o tom, že určité informace nemohly být použity pro výpočet dumpingu a že předběžné závěry budou částečně stanoveny na základě dostupných údajů.
Následně v zájmu početního stanovení běžné hodnoty Komise použila upravených nákladů na výrobu vyvážených druhů výrobku, které mohly být jasně identifikovány na základě dostupných specifikací.
K výrobním nákladům byly přičteny prodejní, správní a režijní náklady a zisk z tuzemského prodeje ostatních čtyř spolupracujících vyvážejících výrobců v Tchaj-wanu.
e) Thajsko
(80) V případě čtyř thajských spolupracujících vyvážejících výrobců bylo zjištěno, že nedošlo k žádným reprezentativním tuzemským prodejům obdobného výrobku v běžném obchodním styku.
Běžná hodnota byla proto stanovena početně v souladu s 71. bodem odůvodnění výše.
f) Vietnam
(81) Jelikož žádnému vietnamskému vyvážejícímu výrobci nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, byla běžná hodnota stanovena v souladu s 72. bodem odůvodnění výše.
4. Vývozní cena
a) Čínská lidová republika
(82) Vývozy dvou spolupracujících vyvážejících výrobců, kterým bylo uděleno individuální zacházení, byly provedeny přímo nezávislým odběratelům ve Společenství.
Vývozní ceny byly proto založeny na skutečně zaplacených nebo splatných cenách za dotčený výrobek v souladu s čl. 2 odst.
b) Indonésie
(83) Vývozy jediného spolupracujícího vyvážejícího výrobce byly provedeny přímo nezávislým odběratelům ve Společenství.
Vývozní cena byla proto založena na skutečně zaplacených nebo splatných cenách za dotčený výrobek v souladu s čl. 2 odst.
c) Malajsie
(84) V případě jednoho vyvážejícího výrobce, který realizoval vývozní prodeje přímo nezávislým odběratelům, byla vývozní cena stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen za dotčený výrobek v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(85) Druhý malajský vyvážející výrobce vyvážel dotčený výrobek nezávislým odběratelům a jedné spřízněné straně ve Společenství.
V případě dříve uvedených vývozů byla vývozní cena stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen za dotčený výrobek v souladu s čl. 2 odst.
8 základního nařízení. V případě vývozů spřízněné straně byla vývozní cena stanovena v souladu s čl.
9 základního nařízení, jmenovitě na základě cen, za které byly dovážené výrobky prodány prvnímu nezávislému kupujícímu. Pro tento účel byly provedeny úpravy, aby bylo možno přihlédnout k veškerým nákladům, včetně cel a daní, vynaloženým mezi dovozem a prodejem a k ziskům obvykle dosahovaným nezávislými spolupracujícími dovozci a stanovit spolehlivou vývozní cenu.
d) Tchaj-wan
(86) Vyvážející výrobci uskutečnili vývozní prodeje do Společenství buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím obchodních společností se sídlem v Tchaj-wanu.
(87) V případě vývozních prodejů do Společenství uskutečněných přímo nezávislým odběratelům byla vývozní cena stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen za dotčený výrobek v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(88) V případě vývozních prodejů do Společenství uskutečněných prostřednictvím obchodních společností byly vývozní ceny stanoveny na základě cen výrobku, za které byly dotčenými výrobci prodány na vývoz obchodním společnostem v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(89) Jeden vyvážející výrobce, který také dotčený výrobek prodával prostřednictvím obchodních společností v Tchaj-wanu, nebyl schopen předložit podpůrnou dokumentaci, která by objasnila místa určení výrobků prodaných prostřednictvím obchodníků.
Na tyto prodeje tudíž nebyl brán ohled a vývozní cena byla založena pouze na přímých vývozech nezávislým odběratelům ve Společenství.
e) Thajsko
(90) Vývozy čtyř spolupracujících vyvážejících výrobců byly provedeny přímo nezávislým odběratelům ve Společenství.
Vývozní cena byla proto založena na skutečně zaplacených nebo splatných cenách za dotčený výrobek v souladu s čl. 2 odst.
f) Vietnam
(91) Jak bylo vysvětleno výše v analýze individuálního zacházení, pouze jedna společnost ve Vietnamu spolupracovala na šetření, ale nebylo jí uděleno individuální zacházení.
Tato společnost kromě toho působila jako dodavatel tchajwanské spřízněné společnosti, která spolupracovala na šetření.
Tato tchajwanská společnost byla vlastníkem surovin a vykonávala veškeré činnosti související s vývozními prodeji.
Nebyla však schopna doložit prostřednictvím svého účetnictví, že se vývozní ceny nezávislým odběratelům, jak jsou uvedeny v odpovědi na dotazník vietnamského dodavatele, týkaly výrobků vyrobených ve Vietnamu a vyvážených do Společenství.
Tyto ceny proto nemohou být použity jako vývozní ceny Vietnamu do Společenství.
Společnost o tom byla informována.
Jelikož nebyl k dispozici žádný jiný zdroj, byly vývozní ceny všech vyvážejících výrobců předběžně založeny na dovozových statistikách Eurostatu.
5. Srovnání
(92) Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě cen ze závodu.
(93) V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny se formou úprav přihlédlo k rozdílům majícím vliv na ceny a srovnatelnost cen v souladu s čl. 2 odst.
10 základního nařízení. U všech prošetřovaných vyvážejících výrobců byly v oprávněných případech zohledněny rozdíly v přepravních nákladech, nákladech na námořní přepravu a nákladech na pojištění, nákladech na manipulaci, nakládku a vedlejších nákladech, nákladech na balení, úvěrových nákladech, nákladech na záruku a provizích.
6. Dumpingová rozpětí
6.1. Obecná metodologie
(94) V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 byla dumpingová rozpětí stanovena na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty druhu výrobku a váženého průměru vývozní ceny druhu výrobku, jak je uvedeno výše.
(95) Dumpingové rozpětí pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří se přihlásili v souladu s článkem 17 základního nařízení, ale nebyli individuálně prošetřeni, bylo stanoveno na základě váženého průměru dumpingových rozpětí společností zařazených do vzorku podle čl. 9 odst. 6 základního nařízení.
(96) V případě vyvážejících výrobců, kteří neodpověděli na dotazník Komise ani se jinak nepřihlásili, bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě dostupných údajů podle čl. 18 odst. 1 základního nařízení.
(97) Aby bylo stanoveno dumpingové rozpětí pro nespolupracující vyvážející výrobce, byla stanovena míra odepření spolupráce.
Za tímto účelem byl srovnán objem vývozu do Společenství oznámený spolupracujícími vyvážejícími výrobci s ekvivalentními statistikami Eurostatu o dovozu.
(98) Pokud byla míra odepření spolupráce vysoká, tj. vyšší než 20 %, považovalo se za vhodné stanovit dumpingové rozpětí pro nespolupracující vyvážející výrobce na úroveň vyšší než nejvyšší dumpingové rozpětí stanovené pro spolupracující vyvážející výrobce.
Existuje skutečný důvod věřit, že vysoká míra odepření spolupráce vychází z toho, že dumping nespolupracujících vyvážejících výrobců v prošetřované zemi byl obvykle na vyšší úrovni než dumping kteréhokoli spolupracujícího vyvážejícího výrobce.
V těchto případech bylo tedy dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni, která odpovídá váženému průměrnému dumpingovému rozpětí nejprodávanějších reprezentativních druhů výrobku spolupracujících vyvážejících výrobců s nejvyššími dumpingovými rozpětími.
(99) Pokud byla míra spolupráce vysoká, považovalo se za vhodné stanovit dumpingové rozpětí pro nespolupracující vyvážející výrobce na úroveň nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u spolupracujícího vyvážejícího výrobce v dotčené zemi, protože neexistuje důvod věřit, že by míra dumpingu nespolupracujícího vyvážejícího výrobce byla nižší.
(100) Je důslednou praxí Komise považovat pro účel určení dumpingového rozpětí spřízněné vyvážející výrobce nebo vyvážející výrobce ze stejné skupiny za jediný subjekt a stanovit pro ně jediné dumpingové rozpětí.
Je tomu tak především proto, že výpočet jednotlivých dumpingových rozpětí by mohl podporovat obcházení antidumpingových opatření a učinit je neúčinnými tím, že by spřízněným vyvážejícím výrobcům umožnil směrovat své vývozy do Společenství prostřednictvím společnosti s nejnižším individuálním dumpingovým rozpětím.
V souladu s touto praxí se dva vyvážející výrobci v Tchaj-wanu patřící do též skupiny považovali za jediný subjekt a bylo jim přiřazeno jedno dumpingové rozpětí.
V případě těchto vyvážejících výrobců bylo rozhodnuto, že se dumpingové rozpětí vypočítá nejdříve pro každou společnost zvlášť a po té bude stanoven vážený průměr těchto dumpingových rozpětí, který bude přiřazen skupině jako celku.
6.2. Dumpingová rozpětí
a) Čínská lidová republika
(101) U vyvážejících výrobců v ČLR bylo zjištěno výrazné odepření spolupráce (okolo 85 %).
(102) Předběžná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl dovozní ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na hranici Společenství před proclením jsou:
- Tengzhou Tengda Stainless Steel Product Co., Ltd, Tengzhou City 21,5 %,
- Tong Ming Enterprise (Jiaxing) Co. Ltd., Zhejiang 12,2 %,
- všechny ostatní společnosti 27,4 %.
b) Indonésie
(103) U vyvážejících výrobců v Indonésii bylo zjištěno výrazné odepření spolupráce (okolo 60 %).
Předběžná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl dovozní ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na hranici Společenství před proclením jsou:
- PT.
Shye Chang Batam Indonesia, Batam 9,8 %,
- všechny ostatní společnosti 24,6 %.
c) Malajsie
(104) U vyvážejících výrobců v Malajsii byla zjištěna 100 % spolupráce.
U žádného z obou spolupracujících vyvážejících výrobců (Tigges Stainless Steel Fasteners (M) Sdn.
Bhd., Ipoh, Chemor a Tong Heer Fasteners Co.
Sdn., Bhd, Penang) nebyla zjištěna předběžná dumpingová rozpětí, a proto by na dovozy z Malajsie neměla být uložena žádná předběžná opatření.
Jestliže se tyto závěry potvrdí v dalším průběhu šetření, bude řízení s ohledem na Malajsii zastaveno.
d) Filipíny
(105) Jak bylo uvedeno výše ve 14. bodu odůvodnění, bylo zjištěno, že prakticky všechny vývozy z Filipín do Společenství představují matice.
Jelikož byl učiněn předběžný závěr, že by matice měly být vyloučeny z okruhu výrobků, nebylo stanoveno žádné dumpingové rozpětí a žádná předběžná opatření by neměla být na dovozy z Filipín uložena.
e) Tchaj-wan
(106) V případě jednoho tchajwanského vyvážejícího výrobce, který byl zařazen do vzorku, bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě částečného využití dostupných údajů podle čl. 18 odst. 1 základního nařízení. V souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení nebylo proto jeho dumpingové rozpětí při výpočtu váženého průměrného dumpingového rozpětí pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří netvořili vzorek, zohledněno.
(107) Dva vyvážející výrobci, kteří byli zařazeni do vzorku, byli spřízněni, a proto pro ně bylo vypočteno jedno dumpingové rozpětí.
(108) U vyvážejících výrobců v Tchaj-wanu bylo zjištěno výrazné odepření spolupráce (okolo 22 %).
Předběžná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl dovozní ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na hranici Společenství před proclením jsou:
- Arrow Fasteners Co. Ltd, Taipei 15,2 %,
- Jin Shing Stainless Ind.
Co. Ltd, Tao Yuan 18,8 %,
- Min Hwei Enterprise Co. Ltd, Pingtung 16,1 %,
- Tong Hwei Enterprise, Co. Ltd, Kaohsiung 16,1 %,
- Yi Tai Shen Co. Ltd, Tainan 11,4 %,
- spolupracující vyvážející výrobci netvořící vzorek 15,8 %,
- všechny ostatní společnosti 23,6 %.
f) Thajsko
(109) U vyvážejících výrobců v Thajsku byla zjištěna 100 % spolupráce.
Předběžná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl dovozní ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na hranici Společenství před proclením jsou:
- A.B.P. Stainless Fasteners Co. Ltd, Ayutthaya 15,9 %,
- Bunyat Industries 1998 Co. Ltd, Samutsakorn 10,8 %,
- Dura Fasteners Company Ltd, Samutprakarn 14,6 %,
- Siam Screws (1994) Co. Ltd, Samutsakorn 11,0 %,
- všechny ostatní společnosti 15,9 %.
g) Vietnam
(110) Předběžné dumpingové rozpětí všech společností ve Vietnamu vyjádřené jako procentní podíl dovozní ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na hranici Společenství před proclením je 7,7 %.
E. ÚJMA
1. Výroba ve Společenství
(111) V rámci sestavování vzorku se šetřením zjistilo, že obdobný výrobek vyrábělo v období šetření sedm výrobců ve Společenství (viz 30. bod odůvodnění).
Dva z nich však dále na šetření nespolupracovali.
Kromě toho se žádostí souvisela řada jiných malých výrobců ve Společenství, kteří také nespolupracovali na šetření.
(112) Proto byl objem výroby ve Společenství pro účely čl. 4 odst. 1 základního nařízení předběžně vypočten na základě součtu výroby sedmi výrobců, kteří byli známi při sestavování vzorku, a objemu výroby ostatních malých nespolupracujících výrobců, kteří byli známi z podnětu.
2. Definice výrobního odvětví Společenství
(113) Pět spolupracujících výrobců uvedených v 30. bodě odůvodnění představovalo 54 % výroby obdobného výrobku Společenství. Tyto společnosti tedy tvoří výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl.
4 odst. 1 základního nařízení, přičemž se dále v dokumentu na tyto společnosti také takto odkazuje.
Čtyři z těchto společností představujících největší reprezentativní objem výroby byly vybrány do vzorku podle čl. 17 odst.
1 základního nařízení. Dále se nazývají jako "výrobci ve Společenství zařazení do vzorku".
(114) Z důvodu výběru vzorku byly ukazatele újmy částečně stanoveny pro výrobní odvětví Společenství jako celek a částečně pouze pro výrobce ve Společenství zařazené do vzorku.
Analýza újmy s ohledem na tržní podíl, výrobu, kapacitu a využití kapacity, objem prodeje a prodejní hodnotu, růst, zásoby, zaměstnanost a produktivitu je založena na údajích výrobního odvětví Společenství jako celku.
Jinak byly použity údaje týkající se výrobců ve Společenství zařazených do vzorku (ceny transakcí, investice a návratnost investic, platy, ziskovost, peněžní tok a schopnost získat kapitál).
3. Analýza situace na trhu Společenství
3.1. Úvod
(115) Při hodnocení objemu a cenových trendů byly použity příslušné statistiky Eurostatu týkající se kódů KN 73181210, 73181410, 73181530, 73181551, 73181561 a 73181570 a údaje získané z ověřených odpovědí výrobního odvětví Společenství na dotazníky.
Je nutno připomenout, že matice se v této předběžné fázi nepovažují za součást okruhu výrobků.
Údaje týkající se této položky (kód KN 73181630) proto netvoří součást uvedené analýzy.
(116) Údaje výrobního odvětví Společenství byly získány z ověřených odpovědí spolupracujících výrobců ve Společenství na dotazníky.
(117) Od září 1997 do února 2003 platila antidumpingová opatření týkající se dovozů spojovacích prostředků a jejich částí z ČLR, Indie, Malajsie, Korejské republiky, Tchaj-wanu a Thajska [3].
3.2. Spotřeba Společenství
(118) Při výpočtu zřejmé spotřeby dotčeného výrobku a obdobného výrobku ve Společenství Komise sečetla:
- objem celkových dovozů dotčeného výrobku a obdobného výrobku do Společenství, jak uváděl Eurostat,
- objem prodeje obdobného výrobku vyrobeného výrobním odvětvím Společenství ve Společenství,
- a na základě informací uvedených v podnětu odhadovaný objem prodeje obdobného výrobku vyrobeného jinými známými výrobci ve Společenství do Společenství.
Jak ukazuje tabulka uvedená níže, spotřeba dotčeného výrobku a obdobného výrobku ve Společenství vzrostla v posuzovaném období o 24 %.
Spotřeba v kg _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Dotčený výrobek a obdobný výrobek _BAR_ 63907918 _BAR_ 70113833 _BAR_ 75854601 _BAR_ 79427756 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 110 _BAR_ 119 _BAR_ 124 _BAR_
3.3. Dovozy dotčeného výrobku do Společenství
3.3.1. Souhrnné hodnocení
(119) Dumpingové dovozy spojovacích prostředků a jejich částí pocházejících z ČLR, Indonésie, Tchaj-wanu, Thajska a Vietnamu ("dotčené země") byly hodnoceny souhrnně v souladu s čl. 3 odst.
Připomíná se, že dovozy z Malajsie nebyly shledány dumpingovými a dovozy z Filipín se týkaly pouze matic, které byly předběžně vyloučeny z oblasti působnosti tohoto řízení. Proto na tyto dovozy nebyl brán v souvislosti s dumpingovými dovozy ohled.
Dumpingová rozpětí stanovená v souvislosti s dovozy z každé dotčené země nejsou zanedbatelná, jak je definováno v čl. 9 odst.
3 základního nařízení, tj. představují 2 % z vývozních cen, a objem dovozů z každé dotčené země je nad hranicí 1 % tržního podílu stanovenou v čl. 5 odst.
7 základního nařízení. Průměrné dovozní ceny ze všech dotčených zemí během posuzovaného období nepřetržitě klesaly.
Kromě toho spojovací prostředky a jejich části dovezené z dotčených zemí byly ve všech ohledech obdobné, jsou vzájemně zaměnitelné a prodávané na trhu Společenství prostřednictvím srovnatelných prodejních kanálů a za podobných obchodních podmínek, a proto si navzájem a spojovacím prostředkům a jejich částem vyrobeným ve Společenství představují konkurenci.
Je proto předběžně učiněn závěr, že souhrnné hodnocení účinků dovozů je vhodné.
3.3.2. Objem, cena a tržní podíl dovozů z dotčených zemí
Dovozy (v kg) _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Dotčený výrobek _BAR_ 13988700 _BAR_ 14303000 _BAR_ 22428600 _BAR_ 27399700 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 160 _BAR_ 196 _BAR_
(120) Objem dovozů dotčených výrobků v průběhu posuzovaného období výrazně vzrostl.
Dovozy provedené během období šetření byly o 96 % vyšší než v roce 2001.
Průměrná dovozní cena za kg(v EUR) _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Dotčený výrobek _BAR_ 3,53 _BAR_ 2,90 _BAR_ 2,50 _BAR_ 2,41 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 82 _BAR_ 71 _BAR_ 68 _BAR_
(121) Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku během posuzovaného období nepřetržitě klesala.
Celková úroveň cen byla v období šetření o 32 % nižší než v roce 2001.
Tržní podíl ES _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Dotčený výrobek _BAR_ 21,9 % _BAR_ 20,4 % _BAR_ 29,6 % _BAR_ 34,5 % _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 93 _BAR_ 135 _BAR_ 158 _BAR_
(122) Podíl dotčených zemí na trhu Společenství klesl od roku 2001 do roku 2002 o 7 %.
Od roku 2003 však dotčené země významně a rychle zvýšily svou aktivitu na trhu Společenství, což vedlo k celkovému nárůstu jejich tržního podílu v posuzovaném období o 58 %.
3.3.3. Cenové podbízení
(123) V zájmu stanovení cenového podbízení byly analyzovány cenové údaje vztahující se k období šetření.
Za tímto účelem byly srovnány prodejní ceny výrobního odvětví Společenství poskytnuté nespřízněným odběratelům a založené na cenách ze závodu a ceny vyvážejících výrobců z dotčených zemí poskytnuté prvním nezávislým odběratelům ve Společenství a založené na dovozních cenách CIF, v obou případech po odečtu slev, rabatů, provizí a daní.
(124) Prodejní ceny výrobního odvětví Společenství a dovozní ceny CIF vyvážejících výrobců byly srovnány na stejné obchodní úrovni, jmenovitě na úrovni obchodníků/distributorů na trhu Společenství, a na základě průměrných cen.
Srovnání bylo provedeno zvlášť podle druhu spojovacích prostředků a jejich částí a použité korozivzdorné oceli.
V průběhu období šetření byly prakticky veškeré prodeje vyvážejících výrobců ve Společenství provedeny prostřednictvím obchodníků/distributorů.
(125) Výsledky srovnání vyjádřené jako procentní podíl prodejních cen výrobního odvětví Společenství během období šetření prokázaly významná rozpětí cenového podbízení (až 59,2 %).
Tato rozpětí cenového podbízení ukazují na cenový tlak vyvíjený dovozy z dotčených zemí na trh Společenství.
(126) Rozpětí cenového podbízení podle dotčených zemí jsou následující:
Země _BAR_ Rozpětí cenového podbízení _BAR_
ČLR _BAR_ od 8,6 % do 59,2 % _BAR_
Indonésie _BAR_ od 28 % do 31,9 % _BAR_
Tchaj-wan _BAR_ od 7 % do 38,9 % _BAR_
Thajsko _BAR_ od 13,1 % do 44,4 % _BAR_
Vietnam _BAR_ 28,2 % _BAR_
3.4. Hospodářská situace výrobního odvětví Společenství
3.4.1. Výroba, kapacita a využití kapacity
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Výroba (kg) _BAR_ 18808577 _BAR_ 24601594 _BAR_ 21672591 _BAR_ 21688461 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 131 _BAR_ 115 _BAR_ 115 _BAR_
Kapacita (kg) _BAR_ 36210417 _BAR_ 45866665 _BAR_ 43931762 _BAR_ 45081275 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 127 _BAR_ 121 _BAR_ 124 _BAR_
Využití kapacity _BAR_ 51,9 % _BAR_ 53,6 % _BAR_ 49,3 % _BAR_ 48,1 % _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 95 _BAR_ 93 _BAR_
(127) Po vzrůstu výroby o 31 % v roce 2002, který v relativním vyjádření překonal spotřeby ve Společenství, výroba výrobního odvětví Společenství následně klesla a od roku 2003 zůstala stabilní na úrovni o 15 % vyšší než v roce 2001.
Poznamenává se, že tato úroveň nárůstu zůstává v posuzovaném období pozadu za 24 % růstem spotřeby ve Společenství.
(128) Výrobní kapacita výrobního odvětví Společenství, jež také dosáhla vrcholu v roce 2002, vzrostla o 24 %, což odráželo investice výrobců ve Společenství zařazených do vzorku.
(129) Míra využití kapacity výrobního odvětví Společenství po mírném zlepšení v roce 2002 následně v posuzovaném období klesla o celkových 7 %.
3.4.2. Objem prodeje, prodejní cena, tržní podíl a růst
Prodej obdobného výrobku ve Společenství _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Objem (kg) _BAR_ 20691876 _BAR_ 25326440 _BAR_ 23362418 _BAR_ 22115591 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 122 _BAR_ 113 _BAR_ 107 _BAR_
Průměrné prodejní ceny (EUR/kg) _BAR_ 2,83 _BAR_ 2,47 _BAR_ 2,67 _BAR_ 2,99 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 87 _BAR_ 94 _BAR_ 106 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 32,4 % _BAR_ 36,1 % _BAR_ 30,8 % _BAR_ 27,8 % _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 112 _BAR_ 95 _BAR_ 86 _BAR_
(130) Objem prodeje výrobního odvětví Společenství během posuzovaného období vzrostl o 7 %.
Přesto je nutno poznamenat, že po vzrůstu o 22 % v roce 2002 objem prodeje výrobního odvětví Společenství nepřetržitě klesal. Tento nárůst je navíc výrazně nižší než 24 % růst spotřeby ve Společenství a daleko zaostává za 96 % nárůstem dovozů z dotčených zemí během posuzovaného období.
(131) Průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Společenství během posuzovaného období vzrostly o 6 %.
Po poklesu o 13 % mezi lety 2001 a 2002 ceny nepřetržitě stoupaly.
(132) Během posuzovaného období podíl výrobního odvětví Společenství na trhu klesl o 14 %.
Po nárůstu o 12 % mezi lety 2001 a 2002 tržní podíl nepřetržitě klesal.
Srovnání situace v období šetření a v roce 2002 ukazuje dokonce 26 % pokles.
Podíl dovozů z dotčených zemí zároveň výrazně vzrostl.
(133) Jak ukazuje absolutní trend výroby a objemu prodeje, výrobní odvětví Společenství zaznamenalo v posuzovaném období růst, avšak od roku 2002 šlo o pokles.
Tržní podíl navíc klesl v posuzovaném období, což z relativního hlediska, tj. ve srovnání s konkurencí, ukazuje na to, že výrobní odvětví Společenství nerostlo.
3.4.3. Ziskovost
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Ziskovost výrobního odvětví Společenství _BAR_ 2,0 % _BAR_ – 2,7 % _BAR_ – 0,7 % _BAR_ 4,3 % _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ – 134 _BAR_ – 37 _BAR_ 214 _BAR_
(134) V posuzovaném období se ziskovost výrobců ve Společenství zařazených do vzorku zlepšila.
Po dosažení malých zisků v roce 2001 ziskovost klesla a vedla ke ztrátové situaci v roce 2002.
Mezi lety 2002 a 2003 se ziskovost zlepšila, ale výrobní odvětví Společenství bylo i nadále ztrátové.
V období od roku 2003 do období šetření Společenství dosáhlo nejlepšího výsledku ziskovosti v posuzovaném období a průměrného ziskového rozpětí 4,3 %.
Na první pohled se tato situace může jevit pozitivní, vyžaduje však další hodnocení ve vlastním kontextu.
(135) Ve skutečnosti výrobci ve Společenství zařazení do vzorku ani v období šetření v průměru nedosáhli minimálního ziskového rozpětí, které se považovalo za odpovídající a dosažitelné v případě absence dumpingu, tj.
5 % (viz 178. bod odůvodnění níže) a byli vzdáleni úrovni ziskovosti výrobního odvětví Společenství z roku 1995, tj. 9,1 % [4], které bylo dosaženo před vstupem dumpingových dovozů na trh.
(136) Kromě toho je na místě pamatovat na to, že tato lepší ziskovost v období šetření byla i) dosažena na úkor snížení tržního podílu a ii) v podstatě výsledkem silného spekulativního nárůstu ceny hlavní nákladové položky, tj. korozivzdorné oceli.
Očekávaný nárůst cen korozivzdorné oceli umožnil výrobnímu odvětví Společenství dosáhnout vyšších cen obdobného výrobku dočasným využitím poměrně levné korozivzdorné oceli z výrobních zásob získané před spekulativním nárůstem cen.
Tato nákladová výhoda však trvala pouze, dokud nebyly spotřebovány stávající zásoby suroviny a nebylo potřeba zajistit novou ocel na výrazně vyšší cenové úrovni.
Podobné spekulativní fáze kromě toho nemají dlouhé trvání a odběratelé, zejména velcí distributoři se silnou vyjednávací mocí, začínají znovu uplatňovat přísný tlak na ceny, jakmile zpozorují stagnaci nebo pokles cen oceli.
V důsledku toho se zvýšení ziskovosti dosáhlo v zásadě vlivem velmi benevolentních tržních podmínek pro výrobní odvětví Společenství, zejména ve druhé fázi období šetření, které nejsou udržitelné.
3.4.4. Zásoby
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Zásoby (kg) _BAR_ 7965825 _BAR_ 6425035 _BAR_ 4194493 _BAR_ 3800389 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 81 _BAR_ 53 _BAR_ 48 _BAR_
(137) Hladiny zásob výrobního odvětví Společenství na konci roku v posuzovaném období významně poklesly o 52 %.
To lze vysvětlit: i) zvýšením výroby "na zakázku" (v tomto případě mají zásoby omezenou důležitost) a ii) poklesem výroby od roku 2002.
3.4.5. Investice, návratnost investic, peněžní tok a schopnost získat kapitál
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Investice _BAR_ 1595223 _BAR_ 1977279 _BAR_ 2776586 _BAR_ 1039989 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 124 _BAR_ 174 _BAR_ 65 _BAR_
Návratnost investic _BAR_ 8,6 % _BAR_ – 11,1 % _BAR_ – 3,0 % _BAR_ 19,3 % _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ – 129 _BAR_ – 34 _BAR_ 224 _BAR_
Peněžní tok _BAR_ 7170700 _BAR_ – 979445 _BAR_ 3178050 _BAR_ 4602063 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ – 14 _BAR_ 44 _BAR_ 64 _BAR_
(138) Od roku 2001 do roku 2003 výrobci ve Společenství zařazení do vzorku nepřetržitě zvyšovali své investice, zejména v důsledku výměny zastaralého strojního zařízení a vybavení.
V období šetření investice ve srovnání se začátkem posuzovaného období klesly o 35 %.
Tento pokles v období šetření můžeme však částečně vysvětlit významnými investicemi z předchozích let.
Investice na výrobu obdobného výrobku jsou nezbytné pro udržení a zlepšení konkurenceschopnosti a zdokonalení environmentálních a bezpečnostních standardů.
(139) Návratnost investic se v posuzovaném období zlepšila, což i) potvrzuje přiměřenost rozhodnutí vedení o investicích a ii) odráží lepší míru ziskovosti výrobců ve Společenství zařazených do vzorku během období šetření.
Jak však již bylo uvedeno v souvislosti s analýzou ziskovosti, lepší ziskovost mohou z velké části vysvětlit zvláštní, krátkodobé okolnosti (spekulativní vývoj cen oceli v období šetření).
Kromě toho skutečnost, že část výrobců ve Společenství zařazených do vzorku stále více k výrobě využívala pronajímaného strojního vybavení, vysvětluje relativně lepší výsledek ukazatele návratnosti investic ve srovnání s ukazatelem ziskovosti.
(140) Ačkoli se peněžní tok výrobců ve Společenství zařazených do vzorku vycházející z prodeje obdobného výrobku od roku 2002 zlepšoval, v posuzovaném období klesl o 36 %.
(141) Výrobci ve Společenství zařazení do vzorku neměli žádné výrazné obtíže při získávání kapitálu, jak dokazuje jejich schopnost investovat v posuzovaném období.
3.4.6. Zaměstnanost, produktivita a mzdy
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Zaměstnanost _BAR_ 266 _BAR_ 285 _BAR_ 269 _BAR_ 252 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 107 _BAR_ 101 _BAR_ 95 _BAR_
Produktivita (v kg na pracovníka) _BAR_ 70643 _BAR_ 86463 _BAR_ 80427 _BAR_ 86159 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 122 _BAR_ 114 _BAR_ 122 _BAR_
Náklady práce EUR _BAR_ 7429616 _BAR_ 8347464 _BAR_ 8266487 _BAR_ 7870657 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 112 _BAR_ 111 _BAR_ 106 _BAR_
Náklady práce na zaměstnance v EUR _BAR_ 33887 _BAR_ 34704 _BAR_ 36341 _BAR_ 37350 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 107 _BAR_ 110 _BAR_
(142) Výrobní odvětví Společenství zvýšilo v roce 2002 zaměstnanost.
Zaměstnanost však následně neustále klesala, a to celkem o 5 % během posuzovaného období.
Tento negativní vývoj jde ruku v ruce se snižováním výroby od roku 2002.
(143) Produktivita vyjádřená v kilogramu výroby na pracovníka se v posuzovaném období zlepšila o 22 %, což poukazuje na úsilí a schopnost udržet a zlepšit konkurenceschopnost.
(144) Mzdy na pracovníka se v posuzovaném období zvýšily o 10 %.
Toto zvýšení odráží odměny za zlepšení produktivity a kompenzaci inflace s ohledem na platy zaměstnanců.
Kromě toho z absolutního hlediska náklady práce od roku 2002 klesaly.
3.4.7. Rozsah dumpingu a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(145) Zejména s ohledem na objem dumpingových dovozů z dotčených zemí se zjištěná dumpingová rozpětí nemohou považovat za zanedbatelná.
(146) Do začátku roku 2003 platila antidumpingová opatření týkající se dovozů dotčeného výrobku z ČLR, Indie, Malajsie, Korejské republiky, Tchaj-wanu a Thajska.
Výrobní odvětví Společenství se však zcela nezotavilo z účinků dřívějšího dumpingu, což dokládá zejména vývoj tržního podílu, objem prodeje a zaměstnanost.
To bylo zvláště zřejmé po vypršení předchozích antidumpingových opatření.
3.4.8. Závěr o újmě
(147) Během posuzovaného období výrobní odvětví Společenství zvýšilo výrobu a objem prodeje, snížilo své zásoby a neustále investovalo.
Nezaznamenalo potíže při získávání kapitálu a zlepšilo produktivitu.
Náklady práce se z absolutního hlediska snížily.
Kromě toho se výrobnímu odvětví Společenství podařilo v období šetření zvýšit své ceny, aby tak zvýšilo ziskovost a návratnost investic.
(148) Tato pozitivní hlediska však vyžadují zhodnocení ve vlastním kontextu.
Vyšších cen a lepší ziskovosti bylo dosaženo na úkor výrazných ztrát podílu výrobního odvětví Společenství na trhu, tj. 14 % během posuzovaného období a dokonce 26 % od roku 2002.
Zejména v důsledku dostupnosti levných dumpingových dovozů odběratelé volili alternativní zdroje dodávek a výrobní odvětví Společenství nebylo schopné udržet krok.
(149) Kromě toho v souladu se závěry o tržním podílu růst výroby (15 %) a objemu prodeje (7 %) výrobního odvětví Společenství v posuzovaném období zaostával za výrazně příznivějším vývojem spotřeby na trhu Společenství (24 %).
Zaměstnanost ve výrobním odvětví Společenství klesla o 5 %, což vlastně vysvětluje snížení nákladů práce.
Kromě toho se stav ziskovosti výrobců ve Společenství zařazených do vzorku nedá považovat za celkově uspokojivý.
Během delší části posuzovaného období byl jasně nedostatečný (ztráty nebo nedostatečné ziskové rozpětí).
Ačkoli se ziskovost výrobců ve Společenství zařazených do vzorku v období šetření zlepšila (4,3 % ziskové rozpětí), i) stále zaostávala za minimálním rozpětím 5 %, které by mohlo výrobní odvětví Společenství podle předpokladu dosáhnout v případě absence dumpingu působícího újmu, a ii) dá se z velké části přičíst krátkodobým účinkům rostoucích cen oceli.
Tato negativní situace výrobního odvětví Společenství se dále odráží na trendu peněžního toku.
(150) V důsledku toho celkově negativní ukazatele trendů převažují nad pozitivními trendy a byl tedy vyvozen předběžný závěr, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 1 základního nařízení.
F. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
(151) Podle čl. 3 odst. 6 a čl. 3 odst. 7 základního nařízení Komise přezkoumala, zda dumpingové dovozy dotčeného výrobku pocházející z dotčených zemí způsobily výrobnímu odvětví Společenství podstatnou újmu. Přezkoumány byly i známé činitele jiné než dumpingové dovozy, které mohly ve stejnou dobu poškodit výrobní odvětví Společenství, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito dalšími činiteli nebude připisována dumpingovým dovozům.
2. Účinky dumpingových dovozů
(152) Dotčené země od roku 2003 značně posílily svou pozici na trhu.
Je zřejmé, že nárůst jejich tržního podílu o 58 % jde ruku v ruce s poklesem podílu výrobního odvětví Společenství.
Kromě toho objem dovozů z dotčených zemí (96 % nárůst) rostl mnohem rychleji než spotřeba na trhu Společenství (24 %).
Konečně průměrná dovozní cena z dotčených zemí byla od roku 2003 následkem nepoctivého obchodování ve formě dumpingu po skončení platnosti antidumpingových opatření výrazně nižší než úroveň cen výrobního odvětví Společenství a vyvíjela tudíž cenový tlak.
Proto bylo předběžně stanoveno, že dumpingové dovozy z dotčených zemí měly značný negativní dopad na situaci výrobního odvětví Společenství v posuzovaném období, a to zejména z hlediska tržního podílu a objemu prodeje.
3. Dopad ostatních faktorů
3.1. Dovozy z ostatních třetích zemí
Dovozy ze třetích zemí _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Švýcarsko _BAR_ 3901 _BAR_ 3218 _BAR_ 3971 _BAR_ 3970 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 82 _BAR_ 102 _BAR_ 102 _BAR_
Japonsko _BAR_ 2825 _BAR_ 2600 _BAR_ 3062 _BAR_ 1612 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 92 _BAR_ 108 _BAR_ 57 _BAR_
Malajsie _BAR_ 1242 _BAR_ 437 _BAR_ 1057 _BAR_ 1456 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 35 _BAR_ 85 _BAR_ 117 _BAR_
Indie _BAR_ 35 _BAR_ 21 _BAR_ 701 _BAR_ 1148 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 61 _BAR_ 2021 _BAR_ 3307 _BAR_
Norsko _BAR_ 681 _BAR_ 384 _BAR_ 406 _BAR_ 438 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 56 _BAR_ 60 _BAR_ 64 _BAR_
Korejská republika _BAR_ 40 _BAR_ 36 _BAR_ 109 _BAR_ 221 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 89 _BAR_ 271 _BAR_ 549 _BAR_
Filipíny _BAR_ 89 _BAR_ 28 _BAR_ 59 _BAR_ 80 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 31 _BAR_ 66 _BAR_ 89 _BAR_
Zbytek světa _BAR_ 2833 _BAR_ 2011 _BAR_ 2150 _BAR_ 2574 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 71 _BAR_ 76 _BAR_ 91 _BAR_
Švýcarsko _BAR_ 10,48 _BAR_ 11,47 _BAR_ 9,82 _BAR_ 9,90 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 109 _BAR_ 94 _BAR_ 94 _BAR_
Japonsko _BAR_ 5,52 _BAR_ 4,68 _BAR_ 3,99 _BAR_ 7,55 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 85 _BAR_ 72 _BAR_ 137 _BAR_
Malajsie _BAR_ 3,20 _BAR_ 3,15 _BAR_ 2,62 _BAR_ 2,70 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 98 _BAR_ 82 _BAR_ 84 _BAR_
Indie _BAR_ 6,20 _BAR_ 10,69 _BAR_ 1,76 _BAR_ 1,91 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 172 _BAR_ 28 _BAR_ 31 _BAR_
Norsko _BAR_ 2,33 _BAR_ 1,61 _BAR_ 2,36 _BAR_ 2,89 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_
Korejská republika _BAR_ 5,04 _BAR_ 5,61 _BAR_ 2,65 _BAR_ 2,72 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 111 _BAR_ 53 _BAR_ 54 _BAR_
Filipíny _BAR_ 3,38 _BAR_ 4,06 _BAR_ 3,45 _BAR_ 3,47 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 120 _BAR_ 102 _BAR_ 103 _BAR_
Zbytek světa _BAR_ 11,70 _BAR_ 12,37 _BAR_ 10,23 _BAR_ 8,34 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 106 _BAR_ 87 _BAR_ 71 _BAR_
(153) Dovozy posuzovaného výrobku z jiných zemí než z dotčených zemí celkově klesly. Tržní podíl těchto ostatních dovozů klesl v posuzovaném období o 20 %.
Kromě toho průměrně byla dovozní cena z těchto ostatních zemí výrazně vyšší ve srovnání s úrovní cen z dotčených zemí.
(154) Dva vývozci uvedli, že dovozy z Indie, Korejské republiky a Norska narušily jakoukoli příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou, kterou mohlo výrobní odvětví Společenství utrpět, a dumpingovými dovozy z dotčených zemí.
(155) Na základě dostupných údajů však dovozy z Korejské republiky (období šetření: 221 tun v průměru za 2,27 EUR/kg) a z Norska (období šetření: 438 tun v průměru za 2,89 EUR/kg) nemohou jak z hlediska malého objemu, tak z hlediska úrovní cen vysvětlit újmu způsobenou výrobnímu odvětví Společenství.
Dále se poznamenává, že dovozy z Norska v posuzovaném období klesly o 36 %.
(156) Avšak co se týče Indie, je možno pozorovat, že od počátku roku 2003 dovozy značně stouply (období šetření: 1147,6 tun) a měly nízké ceny (průměrně 1,91 EUR/kg).
Není možné vyloučit, že v období šetření tyto dovozy z Indie mohly mít určitý negativní dopad, zejména z hlediska cenového tlaku, na stav výrobního odvětví Společenství.
Ovšem s ohledem na relativně malý objem dovozu z Indie ve srovnání s objemem dovozu z dotčených zemí (27400 tun v průměru za 2,41 EUR/kg) byl učiněn závěr, že dopad dovozů z Indie (tržní podíl v období šetření 1,4 %) nebyl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovými dovozy a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
Samotné dovozy z Indie nemohou vysvětlit výraznou ztrátu tržního podílu, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, a v souvislosti s růstem spotřeby jeho méně příznivý nárůst prodeje.
(157) Kromě toho navzdory tvrzení dvou vývozců se podle čl. 9 odst.
5 základního nařízení nerozlišuje, zda dovozy z Indie nebyly předmětem tohoto šetření. V této souvislosti je nutno připomenout, že během posuzovaného období dovozy z Indie byly až do období šetření zanedbatelné ve smyslu čl.
7 základního nařízení. Dovozy vzrostly pouze v období šetření, ale i tehdy zůstaly relativně malé (1,4 % tržního podílu).
Kromě toho je nutné poznamenat, že Komise neměla žádný zjevný důkaz, že tyto dovozy z Indie byly dumpingové, když bylo zahájeno toto řízení.
(158) Jelikož jsou dovozy z Filipín a Malajsie nyní vyloučeny z tohoto šetření, bylo dále zvažováno, zda tyto dovozy narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovými dovozy a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
Po vyloučení matic z okruhu výrobků však dovozy ostatních spojovacích prostředků a jejich částí z Filipín byly jasně zanedbatelné (0,1 % tržního podílu v období šetření) a na spíše vysoké úrovni cen (3,47 EUR/kg).
Na tomto základě nemohla být způsobena žádná významná újma.
Dovozy z Malajsie měly také ve srovnání s dovozy z dotčených zemí nižší objem a v průměru vyšší ceny (období šetření: 1456 tun za 2,70 EUR/kg).
Tržní podíl malajských dovozů navíc klesl v posuzovaném období o 6 %.
V důsledku toho, ačkoli malajské dovozy mohly mít negativní dopad na stav výrobního odvětví Společenství, byl učiněn předběžný závěr, že tento negativní dopad nebyl takový, aby neutralizoval účinky újmy způsobené dumpingovými dovozy z dotčených zemí.
(159) Proto byl učiněn předběžný závěr, že dovozy z jiných zemí než z dotčených zemí nenarušily příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, a dumpingovými dovozy z dotčených zemí.
3.2. Vývoj spotřeby na trhu Společenství
(160) Spotřeba prošetřovaného výrobku na trhu Společenství stoupla během posuzovaného období o 24 %.
Újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, nemůže tedy být přičtena zmenšení poptávky na trhu Společenství.
3.3. Konkurenceschopnost výrobního odvětví Společenství
(161) Výrobní odvětví Společenství představuje pro obdobný výrobek důležitou konkurenci, jak dokládá jeho tržní podíl, a nepřetržitě investuje do udržení technické úrovně své výroby.
Produktivita na pracovníka se dokonce v posuzovaném období zvýšila o 22 %.
Na rozdíl od tvrzení čtyř vývozců zvýšení produktivity výrobního odvětví Společenství, které jde ruku v ruce s investicemi, dokládá, že investiční politika výrobního odvětví Společenství nemůže vysvětlit utrpěnou podstatnou újmu.
Vzhledem ke zvýšení produktivity tyto investice právě naopak přispěly k minimalizaci újmy.
V důsledku toho nebyly shledány žádné důkazy, že by nedostatečná konkurenceschopnost narušila příčinnou souvislost mezi dovozy z dotčených zemí a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
4. Závěry o příčinných souvislostech
(162) Celkově byl proto předběžně učiněn závěr, že dovozy z pěti dotčených zemí způsobily výrobnímu odvětví Společenství podstatnou újmu.
Nebyl zjištěn žádný činitel, který by tuto příčinnou souvislost narušil.
G. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Úvod
(163) Prošetřovalo se, zda existují přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že není v zájmu Společenství prozatímně uložit opatření v tomto případě. Z tohoto důvodu a podle čl.
21 odst. 1 základního nařízení byl zvážen pravděpodobný dopad opatření na všechny účastníky.
Aby bylo možno zhodnotit, zda je v zájmu Společenství zavést opatření, byly uživatelům a dovozcům dotčeného výrobku a dodavatelům surovin používaných při výrobě obdobného výrobku odeslány dotazníky.
2. Zájem výrobního odvětví Společenství
(164) Šetření prokázalo, že výrobní odvětví Společenství je schopné růstu a konkurence v poctivých tržních podmínkách.
Jak je uvedeno výše, výrobní odvětví Společenství má výrazné volné kapacity k výrobě obdobného výrobku.
Využití této volné kapacity by bylo prospěšné pro zvýšení prodeje a tržního podílu, zaměstnanosti a, prostřednictvím zvýšení úspor z rozsahu výroby, nakonec i pro vytvoření udržitelné odpovídající ziskovosti.
Těmto zlepšením však brání zejména pokračující cenový tlak vyvíjený dumpingovými dovozy dotčeného výrobku na trh Společenství.
Uložení antidumpingových opatření by zmírnilo účinky tohoto nepoctivého cenového tlaku.
(165) Má se za to, že bez opatření, která napraví negativní vlivy dumpingových dovozů, bude výrobní odvětví Společenství i nadále čelit cenovému podbízení a tedy i klesání cen se svými nepříznivými vlivy zejména na tržní podíl a objem prodeje výrobního odvětví.
To by nakonec mohlo vystavit životaschopnost výrobního odvětví Společenství riziku.
V důsledku toho se má za to, že by uložení opatření bylo v zájmu výrobního odvětví Společenství.
3. Zájem dovozců/distributorů
(166) Dovozci/distributoři mají prakticky výhradní roli jako prostředníci mezi výrobci (uvnitř i mimo Společenství) a uživateli spojovacích prostředků a jejich částí.
Jejich vyjednávací síla a kapacita skladovat velká množství spojovacích prostředků a jejich částí mají velký dopad na ceny spojovacích prostředků a jejich částí.
(167) Odpovědi na dotazníky odeslali čtyři dovozci/distributoři, kteří byli zařazeni do vzorku.
Avšak pouze dva dovozci poskytli úplné odpovědi.
Tito dva dovozci představovali asi 14 % dovozů dotčeného výrobku do Společenství v období šetření.
Kromě toho poskytlo své připomínky jedno sdružení německých dovozců/distributorů.
Dále se konalo slyšení s dovozci/distributory a sdružením.
(168) Dovozci/distributoři ve Společenství nesouhlasí s uložením opatření.
Spolupracující dovozci a jejich sdružení namítli, že uložení opatření zvýší ceny pro uživatele, zatímco dotčený výrobek a obdobný výrobek vyrobené výrobním odvětvím Společenství nejsou údajně vždy srovnatelné.
Kromě toho by taková opatření byla v neprospěch jejich obchodních aktivit a zaměstnanců.
(169) Na základě získaných informací se však jeví, že dovozci/distributoři nakupují prošetřovaný výrobek od různých zdrojů uvnitř i vně Společenství, včetně od výrobního odvětví Společenství.
Jelikož mezi výrobkem dováženým z dotčených zemí a obdobným výrobkem z jiných zdrojů neexistují podstatné rozdíly v kvalitě nebo druhu výrobku, má se předběžně za to, že by dovozci/distributoři ve Společenství neměli mít žádné problémy získat výrobek, pokud by byla uložena antidumpingová opatření, a to zejména s ohledem na významný počet alternativních dodavatelů.
Kromě toho dovozci nepodložili své tvrzení, že uložení antidumpingových opatření by mělo výrazný dopad na zaměstnanost, tím spíše že dovozní činnost je náročná na pracovní sílu.
Co se týče nárůstu cen, k němuž by došlo v důsledku uložení prozatímních antidumpingových cel, poznamenává se, že antidumpingová opatření, která platila od roku 1997 do roku 2003, nevystavila hospodářskou situaci dovozců/distributorů riziku.
Kromě toho se zisková rozpětí dovozců v posuzovaném období zdají být, na základě obdržených odpovědí na dotazníky, vysoko nad ziskovostí výrobního odvětví Společenství.
Za těchto okolností se neočekává, že jakékoli zvýšení cen z důvodu uložení opatření by automaticky přešlo na uživatele.
(170) Ačkoli dovozci/distributoři s opatřeními nesouhlasí, je možno na základě dostupných informací učinit závěr, že nad jakýmikoli výhodami, které mohou získat z neuložení antidumpingových opatření, převažuje zájem výrobního odvětví Společenství, aby nepoctivé a újmu působící obchodní praktiky dotčených zemí byly napraveny.
4. Zájem dodavatelů
(171) Aby bylo možno zhodnotit pravděpodobný vliv, který by mohla mít antidumpingová opatření na dodavatele výrobního odvětví Společenství, byly známým dodavatelům odeslány dotazníky.
Celkem bylo odesláno devět dotazníků a obdržena byla jedna odpověď.
Tento dodavatel, výrobce korozivzdorné oceli, s uložením opatření souhlasí.
Ačkoli výrobní odvětví Společenství není jedním z nejdůležitějších odběratelů tohoto dodavatele, tato obchodní činnost přesto přispívá k jeho zaměstnanosti a ziskovosti.
Pokud by výrobní odvětví Společenství snížilo nebo dokonce zastavilo výrobu obdobného výrobku, dodavatelé by ztratili část svých obchodních aktivit.
(172) Jelikož neexistují žádné informace v opačném smyslu, je učiněn závěr, že uložení antidumpingových opatření by bylo v zájmu dodavatelů.
5. Zájem uživatelů a spotřebitelů
(173) Sdružení spotřebitelů se nepřihlásila, ani neposkytla žádné informace podle čl. 21 odst.
2 základního nařízení. Proto a protože se spojovací prostředky a jejich části používají při montáži dalších výrobků, omezila se analýza na vliv opatření na uživatele.
Spojovací prostředky a jejich části se používají v různých odvětvích, mimo jiné v automobilovém průmyslu, lodním stavitelství, stavitelství, chemickém průmyslu, farmaceutickém průmyslu, lékařství a potravinářském průmyslu.
Dotazníky byly odeslány dvanácti známým uživatelům dotčeného výrobku ve Společenství.
Komise kromě jiných informací požadovala jejich připomínky k tomu, zda by uložení antidumpingových opatření bylo v zájmu Společenství a jak by se jich tato opatření dotkla.
Jedna odpověď na dotazník byla obdržena od výrobce železničních vozů.
Zdůraznil, že prošetřovaný výrobek představuje méně než 1 % celkových nákladů na jeho hotové výrobky.
(174) Vzhledem k tomu, že uživatelé mohou získat prošetřovaný výrobek nejen z dotčených zemí, ale také z jiných zdrojů, a s ohledem na okrajový dopad spojovacích prostředků a jejich částí na náklady na výrobky, nebyl zjištěn opačný zájem uživatele o značné důležitosti.
6. Závěr
(175) Po přezkoumání různých zájmů byl předběžně učiněn závěr, že z hlediska celkového zájmu Společenství žádný zájem nepřevažuje nad zájmem výrobního odvětví Společenství prozatímně uložit opatření s cílem vyloučit vlivy narušující obchod způsobené dumpingovými dovozy.
H. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(176) S ohledem na závěry učiněné ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Společenství se má za to, že je vhodné zavést prozatímní antidumpingová opatření, aby bylo zabráněno další újmě, která by byla způsobena výrobnímu odvětví Společenství dumpingovými dovozy.
V zájmu stanovení míry těchto opatření byla zohledněna dumpingová rozpětí zjištěná během období šetření a částka cla, která je nezbytná k odstranění újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
1. Úroveň odstraňující újmu
(177) Nezbytný nárůst cen pro odstranění újmy byl stanoven na základě srovnání váženého průměru dovozní ceny dotčeného výrobku každé společnosti a ceny obdobného výrobku prodávaného výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství, která nezpůsobuje újmu.
Rozdíl cen byl vyjádřen jako procentní podíl dovozní hodnoty CIF (náklady, pojištění a přepravné).
(178) Cena, která nezpůsobuje újmu, byla získána sečtením vážených výrobních nákladů výrobního odvětví Společenství a ziskového rozpětí 5 %.
Toto rozpětí se předběžně považuje za ziskové rozpětí, kterého by mohlo výrobní odvětví Společenství dosáhnout v případě absence dumpingových dovozů.
Odráží dosažitelné ziskové rozpětí podobných skupin výrobků výrobního odvětví Společenství, které nejsou postiženy nekalou soutěží, tj. spojovacích prostředků, které nespadají pod kódy KN okruhu výrobků, které jsou předmětem tohoto šetření.
2. Úroveň prozatímních antidumpingových cel
(179) S ohledem na výše uvedené se má za to, že podle čl. 7 odst. 2 základního nařízení by mělo být uloženo prozatímní antidumpingové clo na dovozy z dotčených zemí. Toto clo bude uloženo na úrovni zjištěných dumpingových rozpětí nebo na úrovni odstraňující újmu, pokud je tato nižší (čl. 7 odst. 2 základního nařízení).
(180) S ohledem na úroveň cla v případě dvou spolupracujících vyvážejících výrobců (jeden v Tchaj-wanu a jeden v ČLR) byla úroveň odstraňující újmu shledána nižší než dumpingové rozpětí.
V těchto případech by měla být úroveň cla omezena úrovní odstraňující újmu.
Ve všech ostatních případech by měla být úroveň cla stanovena na úrovni zjištěného dumpingového rozpětí.
Sazby prozatímního antidumpingového cla pro dotčené země jsou následující:
Země _BAR_ Vyvážející výrobce _BAR_ Sazba antidumpingového cla _BAR_
ČLR _BAR_ Tengzhou Tengda Stainless Steel Product Co., Ltd, Tengzhou City _BAR_ 11,4 % _BAR_
Tong Ming Enterprise (Jiaxing) Co. Ltd, Zhejiang _BAR_ 12,2 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 27,4 % _BAR_
Indonésie _BAR_ PT.
Shye Chang Batam Indonesia, Batam _BAR_ 9,8 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 24,6 % _BAR_
Tchaj-wan _BAR_ Arrow Fasteners Co. Ltd, Taipei _BAR_ 15,2 % _BAR_
Jin Shing Stainless Ind.
Co. Ltd, Tao Yuan _BAR_ 8,8 % _BAR_
Min Hwei Enterprise Co. Ltd, Pingtung _BAR_ 16,1 % _BAR_
Tong Hwei Enterprise, Co. Ltd, Kaohsiung _BAR_ 16,1 % _BAR_
Yi Tai Shen Co. Ltd., Tainan _BAR_ 11,4 % _BAR_
Spolupracující vyvážející výrobci nezahrnutí ve vzorku _BAR_ 15,8 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 23,6 % _BAR_
Thajsko _BAR_ A.B.P. Stainless Fasteners Co. Ltd, Ayutthaya _BAR_ 15,9 % _BAR_
Bunyat Industries 1998 Co. Ltd, Samutsakorn _BAR_ 10,8 % _BAR_
Dura Fasteners Company Ltd, Samutprakarn _BAR_ 14,6 % _BAR_
Siam Screws (1994) Co. Ltd, Samutsakorn _BAR_ 11,0 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 15,9 % _BAR_
Vietnam _BAR_ Všechny společnosti _BAR_ 7,7 % _BAR_
(181) Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě závěrů šetření.
Odrážejí tedy situaci zjištěnou během šetření ohledně uvedených společností.
Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu uplatňovanému na "všechny ostatní společnosti") jsou proto výhradně použitelné na dovozy výrobků pocházejících z dotčených zemí a vyrobených uvedenými společnostmi a tedy uvedenými konkrétními právnickými osobami.
Dovezené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů spřízněných s konkrétně uvedenými subjekty, nemohou tyto sazby využívat a podléhají celní sazbě uplatňované na "všechny ostatní společnosti".
(182) European Commission
Directorate General for Trade
Directorate B
J-79 5/17
Rue de la Loi/Wetstraat 200
B-1049 Brussels.
[5] se všemi důležitými informacemi, zejména s informacemi o jakýchkoli změnách činnosti společnosti spojených s výrobou, domácími a vývozními prodeji souvisejícími např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů.
Komise po konzultaci s poradním výborem nařízení případně pozmění prostřednictvím aktualizace seznamu společností využívajících individuálních celních sazeb.
I. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(183) V zájmu řádného úředního postupu je třeba stanovit období, během kterého mohou účastníci řízení, kteří se přihlásili ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení.
Kromě toho je třeba uvést, že závěry týkající se uložení cel pro účely tohoto nařízení jsou prozatímní a je možné, že budou muset být přezkoumány pro účel stanovení konečného cla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Na dovoz některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli kódů KN 73181210, 73181410, 73181530, 73181551, 73181561, a 73181570 pocházejících z Čínské lidové republiky, Indonésie, Tchaj-wanu, Thajska a Vietnamu se ukládá prozatímní antidumpingové clo.
2. Sazba prozatímního cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství před proclením na výrobky vyrobené tchajwanskými vyvážejícími výrobci uvedenými v příloze činí 15,8 % (doplňkový kód TARIC A649).
3. Sazba prozatímního cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství před proclením na výrobky vyrobené společnostmi uvedenými níže se stanoví takto:
Země _BAR_ Vyvážející výrobce _BAR_ Sazba antidumpingového cla (%) _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Čínská lidová republika _BAR_ Tengzhou Tengda Stainless Steel Product Co., Ltd, Tengzhou City _BAR_ 11,4 _BAR_ A650 _BAR_
Tong Ming Enterprise (Jiaxing) Co. Ltd, Zhejiang _BAR_ 12,2 _BAR_ A651 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 27,4 _BAR_ A999 _BAR_
Indonésie _BAR_ PT.
Shye Chang Batam Indonesia, Batam _BAR_ 9,8 _BAR_ A652 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 24,6 _BAR_ A999 _BAR_
Tchaj-wan _BAR_ Arrow Fasteners Co. Ltd, Taipei _BAR_ 15,2 _BAR_ A653 _BAR_
Jin Shing Stainless Ind.
Co. Ltd, Tao Yuan _BAR_ 8,8 _BAR_ A654 _BAR_
Min Hwei Enterprise Co. Ltd, Pingtung _BAR_ 16,1 _BAR_ A655 _BAR_
Tong Hwei Enterprise, Co. Ltd, Kaohsiung _BAR_ 16,1 _BAR_ A656 _BAR_
Yi Tai Shen Co. Ltd, Tainan _BAR_ 11,4 _BAR_ A657 _BAR_
Všechny ostatní společnosti, které nejsou uvedeny výše ani na seznamu v příloze _BAR_ 23,6 _BAR_ A999 _BAR_
Thajsko _BAR_ A.B.P. Stainless Fasteners Co. Ltd, Ayutthaya _BAR_ 15,9 _BAR_ A658 _BAR_
Bunyat Industries 1998 Co. Ltd, Samutsakorn _BAR_ 10,8 _BAR_ A659 _BAR_
Dura Fasteners Company Ltd, Samutprakarn _BAR_ 14,6 _BAR_ A660 _BAR_
Siam Screws (1994) Co. Ltd, Samutsakorn _BAR_ 11,0 _BAR_ A661 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 15,9 _BAR_ A999 _BAR_
Vietnam _BAR_ Všechny společnosti _BAR_ 7,7 _BAR_ — _BAR_
4. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu ve Společenství podléhá složení jistoty ve výši prozatímního cla.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 384/96, mohou účastníci řízení žádat o poskytnutí informací o podstatných skutečnostech a úvahách, na základě kterých bylo přijato toto nařízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat Komisi o ústní slyšení do jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Podle čl. 21 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 384/96 se mohou dotčení účastníci vyjádřit k používání tohoto nařízení do jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 772/2005
ze dne 20. května 2005
o specifikacích pro rozsah charakteristik a stanovení technického formátu pro tvorbu roční statistiky Společenství týkající se oceli za referenční roky 2003–2009
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 48/2004 ze dne 5. prosince 2003 [1], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 48/2004 vytvořilo společný rámec pro tvorbu roční statistiky Společenství týkající se oceli za referenční roky 2003–2009.
(2) Podle čl. 7 písm. a) nařízení (ES) č. 48/2004 jsou ke specifikaci rozsahu požadovaných charakteristik nutná prováděcí opatření.
(3) Podle čl. 7 písm. b) nařízení (ES) č. 48/2004 jsou pro stanovení technického formátu pro předávání roční statistiky Společenství týkající se oceli nutná prováděcí opatření.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Specifikace pro rozsah charakteristik jsou stanoveny v příloze I tohoto nařízení.
2. V těchto specifikacích se pro účely formální struktury rozvahy a výsledovky používají pro odkazy na účetní závěrky společnosti názvy stanovené v článcích 9 a 23 směrnice Rady 78/660/EHS [2].
Článek 2
Technický formát uvedený v čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 48/2004 je stanoven v příloze II tohoto nařízení.
Článek 3
Členské státy použijí tyto specifikace a tento technický formát s ohledem na referenční rok 2003 a následující roky.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 773/2005
ze dne 23. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 774/2005
ze dne 23. května 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro opětovný prodej neloupané rýže ze zásob španělské intervenční agentury na vnitřním trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 7 odst. 4 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 75/91 [2] stanovilo postupy a podmínky pro uvedení neloupané rýže do prodeje intervenčními agenturami.
(2) Množství neloupané rýže, které je v současnosti skladováno španělskou intervenční agenturou, je velmi vysoké a doba skladování je velmi dlouhá.
Je proto vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej přibližně 26299 tun neloupané rýže ze zásob této agentury na vnitřním trhu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Španělská intervenční agentura zahájí za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 75/91 stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej množství neloupané rýže ze svých zásob na vnitřním trhu, která jsou uvedena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
1. Lhůta pro podání nabídek pro první dílčí nabídkové řízení je stanovena do 1. června 2005.
2. Lhůta pro podání nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení končí dne 13. července 2005.
3. Nabídky musejí být podány u španělské intervenční agentury:
Fondo Español de Garantía Agraria (FEGA)
Beneficencia, 8
E-28004 Madrid
Telex: 23427 FEGA E
Fax: (34) 915 21 98 32 a (34) 915 22 43 87
.
Článek 3
Odchylně od článku 19 nařízení (EHS) č. 75/91 sdělí španělská intervenční agentura Komisi nejpozději v úterý v týdnu, který následuje po skončení lhůty pro podání nabídek, množství a průměrné ceny různých prodaných šarží, rozdělených případně podle skupin.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 775/2005
ze dne 23. května 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro opětovný prodej neloupané rýže ze zásob italské intervenční agentury na vnitřním trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 7 odst. 4 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 75/91 [2] stanovilo postupy a podmínky pro uvedení neloupané rýže do prodeje intervenčními agenturami.
(2) Množství neloupané rýže, které je v současnosti skladováno italskou intervenční agenturou, je velmi vysoké a doba skladování je velmi dlouhá.
Je proto vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej přibližně 59920 tun neloupané rýže ze zásob této agentury na vnitřním trhu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Italská intervenční agentura zahájí za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 75/91 stálé nabídkové řízení pro opětovný prodej množství neloupané rýže ze svých zásob na vnitřním trhu, která jsou uvedena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
1. Lhůta pro podání nabídek pro první dílčí nabídkové řízení je stanovena do 1. června 2005.
2. Lhůta pro podání nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení končí dne 13. července 2005.
3. Nabídky musejí být podány u italské intervenční agentury:
Ente Nazionale Risi (ENR)
Piazza Pio XI, 1
I-20123 Milano
Tel.: (39) 02 885 51 11
Fax: (39) 02 86 13 72 .
Článek 3
Odchylně od článku 19 nařízení (EHS) č. 75/91 sdělí italská intervenční agentura Komisi nejpozději v úterý v týdnu, který následuje po skončení lhůty pro podání nabídek, množství a průměrné ceny různých prodaných šarží, rozdělených případně podle skupin.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 776/2005
ze dne 19. května 2005,
kterým se upravují určité rybolovné kvóty na rok 2005 v souladu s nařízením Rady (ES) č. 847/96, kterým se stanoví dodatečné podmínky pro meziroční řízení celkových přípustných odlovů a kvót
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 23 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 847/96 ze dne 6. května 1996, kterým se stanoví dodatečné podmínky pro meziroční řízení celkových přípustných odlovů a kvót [2], a zejména na čl. 3 odst. 3, čl. 4 odst. 2 a článek 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 2340/2002 ze dne 16. prosince 2002, kterým se pro roky 2003 a 2004 stanoví rybolovná práva pro populace hlubinných ryb [3], a nařízení Rady (ES) č. 2287/2003 ze dne 19. prosince 2003, kterým se pro rok 2004 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [4], přesně stanoví, na které populace se vztahují opatření nařízení (ES) č. 847/96.
(2) Nařízení Rady (ES) č. 2270/2004 [5] a nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [6], stanoví kvóty pro určité populace na rok 2005.
(3) Některé členské státy v souladu s nařízením (ES) č. 847/96 požadovaly, aby byla část jejich kvót převedena do příštího roku.
V mezích určených v uvedeném nařízení by měla být nevyčerpaná množství přičtena ke kvótě na rok 2005.
(4) Podle nařízení (ES) č. 847/96 by odpočty od kvót členských států na rok 2005 měly odpovídat překročenému odlovenému množství.
Tyto odpočty se také provádějí s ohledem na zvláštní ustanovení vztahující se na populace spadající do působnosti regionálních rybolovných organizací.
(5) Nařízení (ES) č. 847/96 také stanoví, že se provedou vážené odpočty od kvót členských států na rok 2005 v případě překročení povolených vykládek v roce 2004 u určitých populací určených v nařízení (ES) č. 2270/2004 a v nařízení (ES) č. 2287/2003.
(6) Některé členské státy v souladu s nařízením (ES) č. 847/96 požádaly o povolení k vykládce dodatečných množství ryb určitých populací.
Tyto překročené povolené vykládky by však měly být odpočteny od jejich kvót na rok 2005.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kvóty stanovené v nařízení (ES) č. 2270/2004 a v nařízení (ES) č. 27/2005 se zvyšují podle přílohy I, nebo snižují podle přílohy II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 777/2005
ze dne 23. května 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 26. května do 7. června 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 778/2005
ze dne 23. května 2005
o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu oxidu hořečnatého pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PLATNÁ OPATŘENÍ
(1) Po přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 1334/1999 [2] konečná antidumpingová opatření na dovoz oxidu hořečnatého (dále jen "dotyčný výrobek") pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR").
Tato opatření měla podobu minimální dovozní ceny.
Na základě prozatímního přezkumu změnila Rada nařízením (ES) č. 985/2003 [3] podobu platných antidumpingových opatření tak, že zachovala minimální cenu, ale podřídila ji zvláštním podmínkám, a ve všech ostatních případech uložila valorické clo 27,1 %.
(2) Je nutno upozornit, že původní opatření byla uložena nařízením Rady (ES) č. 1473/93 [4] (dále jen "původní šetření").
B. SOUČASNÉ ŠETŘENÍ
(3) Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti antidumpingových opatření platných pro dovoz oxidu hořečnatého pocházejícího z ČLR [5] obdržela Komise žádost o přezkum před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst.
2 základního nařízení. Žádost podala dne 9. března 2004 společnost Eurométaux (dále jen "žadatel") jménem výrobců, kteří představují hlavní podíl, v daném případě 96 %, na celkové výrobě oxidu hořečnatého ve Společenství.
Návrh byl odůvodněn tím, že pozbytí platnosti opatření pravděpodobně povede k pokračování nebo opakovanému výskytu dumpingu a újmy výrobnímu odvětví Společenství.
(4) Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že existují dostatečné doklady pro zahájení přezkumu, a proto zveřejnila oznámení o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti [6] podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení a zahájila šetření.
(5) Útvary Komise oficiálně uvědomily o zahájení přezkumu žádající výrobce ze Společenství, ostatní výrobce ve Společenství podporující stížnost, vyvážející výrobce v ČLR, dovozce/obchodníky, průmyslové uživatele známé coby dotčené i zástupce čínské vlády.
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost vyjádřit svá stanoviska písemně a požádat o slyšení ve lhůtě uvedené v oznámení o zahájení šetření.
(6) Byly rozeslány dotazníky všem účastníkům známým jako dotčení a účastníkům, kteří požádali o dotazník v časové lhůtě uvedené v oznámení o zahájení.
(7) Vzhledem k očividně vysokému počtu vyvážejících výrobců v ČLR a dovozců dotyčného výrobku byl v oznámení o zahájení předpokládán výběr vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení.
Aby útvary Komise mohly rozhodnout, zda bude výběr vzorku nutný, a pokud ano, aby mohly vzorek vybrat, rozeslaly výběrový dotazník požadující konkrétní informace o průměrném objemu prodeje a o cenách každého dotčeného vyvážejícího výrobce a dovozce.
Od žádného vyvážejícího výrobce ani dovozce nebyla obdržena odpověď.
Proto bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný.
(8) Dále byly dotazníky rozeslány všem výrobcům ve Spojených státech amerických (dále jen "USA"), Austrálii a Indii (případné analogické země), kteří byli útvarům Komise známi.
(9) Odpovědi na dotazník byly obdrženy od čtyř žádajících výrobců v rámci Společenství a jednoho výrobce v analogické zemi, a to v USA.
(10) Útvary Komise vyhledávaly a ověřovaly veškeré informace, jež pokládaly ze nezbytné pro účely stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo opakovaného výskytu dumpingu a působení újmy a pro stanovení zájmů Společenství.
Byly vykonány ověřovací návštěvy v prostorách následujících společností:
Výrobci ve Společenství
- Grecian Magnesite S.A., Atény, Řecko
- Magnesitas Navarras, S.A., Pamplona, Španělsko
- Magnesitas de Rubian, S.A., Sarria (Lugo), Španělsko
- Styromag GmbH, St Katharein an der Laming, Rakousko
Výrobce v analogické zemi
- Premier Chemicals, LLC, King of Prussia, Pensylvánie, USA
(11) Šetření ve věci pokračování nebo opakovaného výskytu dumpingu a působení újmy se týkalo období od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen "OŠ").
Zkoumání trendů relevantních pro posouzení pravděpodobnosti pokračování nebo opakovaného výskytu újmy se týkalo období od 1. ledna 2000 do konce OŠ (dále jen "zvažované období").
C. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(12) Dotyčný výrobek je totožný jako při předchozích šetřeních, která vedla k uložení současných platných opatření, tj. oxid hořečnatý neboli kalcinovaný přírodní uhličitan hořečnatý zařazený pod kód KN ex25199090 (kód Taric 25199090*10).
(13) Oxid hořečnatý se získává z přírodního uhličitanu hořečnatého neboli magnezitu.
Pro získání oxidu hořečnatého musí být magnezit vytěžen, rozdrcen, přebrán, a pak pálen v peci při teplotě 700 až 1000 °C. Výsledkem je oxid hořečnatý s různým obsahem nebo jakostí oxidu hořečnatého.
Hlavními nečistotami v oxidu hořečnatém jsou SiO2, Fe2O3, Al2O3, CaO a B2O3 (oxid křemičitý, oxid železitý, oxid hlinitý, oxid vápenatý a oxid boritý).
Oxid hořečnatý se používá hlavně v zemědělství k výživě zvířat nebo jako hnojivo a k průmyslovému použití ve stavebnictví na podlahy a izolační desky i v průmyslu celulózy, v papírenském, chemickém, farmaceutickém průmyslu, v průmyslu na výrobu zhášecích prostředků a na výrobu brusiv a při ochraně životního prostředí.
(14) Shodně s předchozími šetřeními také toto přezkumné šetření ukázalo, že výrobky vyvážené z ČLR a výrobky vyráběné a prodávané ve Společenství výrobci ve Společenství a výrobcem v analogické zemi na domácím trhu analogické země mají tytéž základní fyzikální a chemické vlastnosti a tytéž základní způsoby použití, a proto byly kvalifikovány jako obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
D. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ DUMPINGU
(15) V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda pozbytí platnosti opatření pravděpodobně povede k pokračování dumpingu.
Předběžné poznámky
(16) Jelikož nespolupracoval žádný z čínských vyvážejících výrobců ani dovozců do Společenství, muselo toto zkoumání vycházet z informací, které měly útvary Komise k dispozici z jiných zdrojů.
V tomto ohledu a v souladu s ustanoveními článku 18 základního nařízení byly použity údaje Eurostatu s osmimístným kódem KN a desetimístným kódem Taric spolu s ostatními zdroji.
(17) Upozorňuje se, že příslušné údaje Eurostatu s osmimístným kódem KN zahrnují jiné výrobky než dotyčný výrobek, zatímco údaje za zvažované období s desetimístným kódem Taric nezahrnují deset přistupujících zemí.
(18) Proto byly pro patnáct členských států, které tvořily Evropskou unii před rozšířením, použity údaje Eurostatu s desetimístným kódem Taric, zatímco pro deset nových členských států byly použity údaje Eurostatu s osmimístným kódem KN.
Údaje Eurostatu s osmimístným kódem KN používané pro deset nových členských států byly navíc upraveny odečtením procentuálního rozdílu mezi údaji s osmimístným kódem KN a desetimístným kódem Taric vykázanými deseti novými členskými státy v šestiměsíčním období po rozšíření, aby se vyloučily výrobky jiné než dotyčný výrobek.
(19) Na základě upravených údajů Taric bylo zjištěno, že během OŠ bylo z ČLR dovezeno do Společenství 115225 tun oxidu hořečnatého, tj. přibližně 29 % spotřeby Společenství.
(20) Během OŠ předchozího přezkumu před pozbytím platnosti činil objem dovozu čínského oxidu hořečnatého do Společenství 110592 tun, tj. přibližně 31 % spotřeby Společenství.
(21) Nutno upozornit, že jelikož se Společenství rozšířilo na dvacet pět členských států, nelze vývozní objem a podíly na vývozním trhu předchozího a současného přezkumu před pozbytím platnosti srovnávat.
Dumping během OŠ
11 odst. 9 základního nařízení použily útvary Komise stejnou metodiku jako při původním šetření.
Připomíná se, že při původním šetření bylo zjištěno dumpingové rozpětí 27,1 %.
Analogická země
(23) Vzhledem k tomu, že ČLR je transformační ekonomikou, bylo nutno běžnou hodnotu odvodit z údajů získaných z vhodné třetí země s tržním hospodářstvím, a to v souladu s čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
(24) Jelikož při předchozím přezkumu před pozbytím platnosti byla pro účely stanovení běžné hodnoty vybrána jako analogická země Indie, byla žádost o spolupráci poslána indickým výrobcům.
Dále byla žádost o spolupráci zaslána také všem známým výrobcům v Austrálii a USA, které byly v žádosti o přezkum před pozbytím platnosti navrženy jako možné analogické země.
(25) Jeden indický výrobce se spoluprácí souhlasil, ale na dotazník neodpověděl.
Jeden australský výrobce odpověděl, ale prohlásil, že nemůže útvarům Komise s požadovanými informacemi pomoci.
Pouze jeden výrobce z USA souhlasil s poskytnutím požadovaných informací.
(26) Co se týče USA, bylo zjištěno, že hospodářská soutěž na trhu USA je dostatečně silná.
Pro dovoz oxidu hořečnatého nejsou skutečně uložena žádná antidumpingová cla, značný objem dotyčného výrobku se dováží z různých třetích zemí a jsou zde dva konkurenční místní výrobci.
Výrobní proces spolupracujícího výrobce z USA je obdobný jako výrobní proces čínských výrobců.
Domácí prodej výrobce z USA představuje značný podíl (přibližně 83 %) celkového dovozu Společenství z ČLR během OŠ.
(27) Byl proto učiněn závěr, že USA představují vhodnou analogickou zemi pro účely stanovení běžné hodnoty.
Běžná hodnota
2 odst. 4 základního nařízení se zvažovalo, zda lze domácí prodej výrobce v USA, vzhledem k účtovaným cenám, chápat jako prodej uskutečněný v běžném obchodním styku.
Za tímto účelem se celkové jednotkové výrobní náklady během OŠ porovnaly s průměrnou jednotkovou cenou prodejních transakcí uskutečněných ve stejném období.
Bylo zjištěno, že veškerý prodej byl ziskový.
Šetření také odhalilo, že veškerý prodej spolupracujícího výrobce v USA byl ve prospěch nespřízněných odběratelů. V důsledku toho byly ke stanovení běžné hodnoty v souladu s čl.
2 odst. 1 základního nařízení použity ceny zaplacené nebo splatné nespřízněnými odběrateli na domácím trhu USA v běžném obchodním styku.
Vývozní cena
(29) Jak již bylo uvedeno, pro nedostatek jakýchkoliv jiných spolehlivějších informací byla vývozní cena založena na údajích Eurostatu.
Bylo zjištěno, že údaje o cenách v Eurostatu se zaznamenávají na základě ceny CIF s dodáním na hranice Evropského společenství.
Tyto ceny byly přeneseny na bázi FOB (vyplaceně loď) odečtením přepravného přes oceán a pojistných nákladů.
Potřebné informace o těchto nákladech byly vzhledem k nedostatku jakýchkoliv jiných spolehlivějších informací dodány dotčeným výrobním odvětvím Společenství a použity při výpočtech.
Srovnání
(30) Pro účely zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny na úrovni ze závodu a dále v souladu s čl. 2 odst.
10 základního nařízení se formou úprav přihlédlo k některým uvedeným a prokázaným rozdílům, které se promítly do cen a jejich srovnatelnosti. V tomto ohledu se úpravy týkaly přepravného přes oceán a ve vnitrozemí.
Dumpingové rozpětí
2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozních cen, jak bylo stanoveno výše.
Toto srovnání prokázalo existenci dumpingu.
Dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Společenství bez cla, bylo 100,73 %, což je vysoko nad úrovní zjištěnou při předchozím šetření (41,9 %).
Pravděpodobnost pokračování dumpingu
(32) Kromě analýzy existence dumpingu během OŠ byla také zkoumána pravděpodobnost pokračování dumpingu.
Z důvodu odmítnutí spolupráce vyvážejících výrobců a vzhledem k tomu, že o čínském průmyslu oxidu hořečnatého je k dispozici málo veřejných informací, opírají se níže uvedené závěry hlavně o dostupné skutečnosti, a to o informace o průzkumu trhu vycházející z obchodní statistiky Japonska, z údajů Úřadu pro sčítání lidu USA a z čínských celních údajů předložených stěžovatelem.
Čínská výrobní kapacita
(33) Podle žádosti o přezkum před pozbytím platnosti mají čínští výrobci značnou nevyužitou výrobní kapacitu, jelikož mají největší ložisko magnezitové rudy na světě, odhadované na 1300000 tun.
Celková čínská výrobní kapacita pro dotyčný výrobek se odhaduje na 800000 až 1000000 tun ročně, kdežto čínská domácí spotřeba se odhaduje přibližně na 250000 tun a vývoz přibližně na 550000 tun ročně.
Proto by se čínská výroba mohla dále prudce zvyšovat, kdyby to tržní podmínky vyžadovaly.
Vývoz do třetích zemí
(34) Na základě stejného zdroje bylo zjištěno, že se celkový celosvětový vývoz čínského oxidu hořečnatého zvýšil o 17 % z 465900 tun v roce 1999 na 545600 tun v roce 2003.
Vývozní ceny na jiné světové trhy, jako je Japonsko nebo USA, jsou přibližně o 38 % nižší než ceny pro Společenství, takže vývozci by získali pobídku zvýšit vývoz do Společenství, a ne do třetích zemí, kdyby byla stávající opatření zrušena.
(35) Ceny čínského vývozu do Japonska navíc v roce 2003 klesly přibližně o 13 %, tj. ze 109,4 USD za tunu v roce 2000 na 95 USD za tunu v roce 2003.
Také ceny pro USA klesly ve stejném období přibližně o 8 %, tj. ze 133 USD za tunu v roce 2000 na 122 USD za tunu v roce 2003.
(36) To jasně ukazuje, že kdyby byla opatření zrušena, získali by čínští vývozci pobídku zaměřit se na trh Společenství ve světle jejich značné nevyužité výrobní kapacity a vyšší cenové hladiny ve Společenství v porovnání s třetími zeměmi.
Ceny vývozu do Společenství
(37) Nutno také upozornit, že v důsledku obecně převažující cenové hladiny pro dotyčný výrobek ve Společenství je trh Společenství velmi atraktivní.
To je další pobídka zvýšit dovoz do Společenství zvýšením výroby.
Navíc jak bylo řečeno výše, bylo zjištěno, že ceny vývozu do třetích zemí jsou nižší než do Společenství.
Atraktivní a poměrně vysoké ceny na trhu Společenství se však pravděpodobně dlouhodobě neudrží.
Kdyby byla opatření zrušena, zajímalo by se konkrétně o trh Společenství mnoho čínských vývozců, aby zvýšili své podíly.
Tato větší hospodářská soutěž by však mohla vést ke snížení cen.
V důsledku toho je velmi pravděpodobné, že všechny subjekty přítomné na trhu Společenství by podle toho musely snížit své ceny.
Závěr
(38) Šetření ukázalo, že ČLR pokračovala ve svých dumpingových praktikách během OŠ na daleko vyšší úrovni než dříve.
Vzhledem k tomu, že ČLR má značnou nevyužitou výrobní kapacitu a že čínský vývoz do třetích zemí se uskutečňuje za ještě nižší ceny než do Společenství, je velmi pravděpodobné, že čínští vyvážející výrobci by podstatně zvýšili své dumpingové dovozy dotyčného výrobku do Společenství, kdyby byla stávající opatření zrušena.
E. VYMEZENÍ VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
(39) Na dotazník odpověděli a při šetření plně spolupracovali čtyři stěžující si výrobci ve Společenství.
V průběhu OŠ představovali 96 % produkce Společenství.
(40) Na tomto základě uvedení čtyři výrobci ve Společenství tvoří výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
F. SITUACE TRHU SPOLEČENSTVÍ
Spotřeba Společenství
(41) Spotřeba Společenství vycházela z úhrnu objemů prodeje dosažených odvětvím Společenství v rámci Společenství, dovozů z ČLR a dovozů z dalších třetích zemí.
Spotřeba Společenství _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Tun _BAR_ 423791 _BAR_ 448234 _BAR_ 456197 _BAR_ 398038 _BAR_ 392416 _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 106 _BAR_ 108 _BAR_ 94 _BAR_ 93 _BAR_ – 7 _BAR_
Meziroční trend v % _BAR_ _BAR_ 6 _BAR_ 2 _BAR_ – 14 _BAR_ – 1 _BAR_ _BAR_
(42) Spotřeba oxidu hořečnatého v EU se v letech 2000 až 2002 zvýšila a vrcholu dosáhla v roce 2002 přibližně s 456197 tunami, než v roce 2003 a OŠ opět klesla a skončila na 392416 tunách.
Celkově došlo v celém zvažovaném období k poklesu o 7 %, ale v letech 2000 až 2001 ke zvýšení o 6 %.
(43) Výkyv ve spotřebě dotyčného výrobku dosahující 10 % kladné či záporné meziroční změny není pro dlouhodobý trend směrodatný.
Dotčené výrobní odvětví Společenství dbá na to, aby byl celkový trh s oxidem hořečnatým poměrně stabilní, a tento mírný výkyv je v běžném rozmezí dlouhodobé spotřeby.
Dovoz z ČLR
Objem, tržní podíl a ceny
(44) Objemy dovážené z ČLR sledovaly stejný trend jako spotřeba Společenství.
Do roku 2002 se zvýšily v průměru o 8 % a pak začaly klesat.
Celkem se dovoz z ČLR během zvažovaného období snížil o 18 %, ze 140171 tun na 115225 tun.
Objemy dovozu z ČLR _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Tun _BAR_ 140171 _BAR_ 150403 _BAR_ 163116 _BAR_ 126387 _BAR_ 115225 _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 107 _BAR_ 116 _BAR_ 90 _BAR_ 82 _BAR_ – 18 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 7 _BAR_ 9 _BAR_ – 26 _BAR_ – 8 _BAR_ _BAR_
(45) Tržní podíl čínského dovozu se v roce 2002 zvýšil na 36 % v souladu se zvýšením spotřeby Společenství.
Od roku 2003 začal mírně klesat, i když během OŠ stále dosahoval 29 %.
Tržní podíl čínského dovozu _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Procento trhu _BAR_ 33 _BAR_ 34 _BAR_ 36 _BAR_ 32 _BAR_ 29 _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 109 _BAR_ 97 _BAR_ 88 _BAR_ – 12 _BAR_
(46) Průměrná dovozní cena z ČLR se během zvažovaného období průběžně snižovala, celkem o 24 %.
Průměrná dovozní cena čínského dovozu _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
EUR/tuna _BAR_ 174 _BAR_ 164 _BAR_ 149 _BAR_ 135 _BAR_ 133 _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 94 _BAR_ 86 _BAR_ 78 _BAR_ 76 _BAR_ – 24 % _BAR_
Vývoj cen dovozu a cenové podbízení
(47) Průměrná cena dovozu dotyčného výrobku z ČLR během OŠ byla podle úrovně 10číselného kódu Taric 133 EUR za tunu CIF s dodáním na hranice ES.
Pro účely analýzy cenového podbízení byly průměrné prodejní ceny (ze závodu) výrobního odvětví Společenství porovnány s čínskými dovozními cenami během OŠ řádně očištěnými o náklady po dovozu, o cla a o antidumpingové clo.
Na základě toho nebylo zjištěno žádné cenové podbízení.
Hospodářská situace výrobního odvětví Společenství
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
Výroba _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 104 _BAR_ 102 _BAR_ 97 _BAR_ 95 _BAR_ – 5 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 4 _BAR_ – 2 _BAR_ – 5 _BAR_ – 2 _BAR_ _BAR_
(48) Výroba výrobního odvětví Společenství se v letech 2000 až 2001 nejdříve zvýšila o 4 %, když sledovala do určité míry trend spotřeby Společenství.
Pak však ve zvažovaném období trvale klesala, celkem o 5 %.
V průběhu OŠ představovala výroba oxidu hořečnatého výrobního odvětví Společenství přibližně 55 % spotřeby Společenství.
Výrobní kapacita _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 0 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 0 _BAR_ 0 _BAR_ 0 _BAR_ 0 _BAR_ _BAR_
(49) Výrobní kapacita zůstala ve zvažovaném období stabilní.
Využití kapacity _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 104 _BAR_ 102 _BAR_ 97 _BAR_ 95 _BAR_ – 5 _BAR_
(50) Výše uvedená tabulka ukazuje, že využití kapacity během zvažovaného období sledovalo stejný trend jako výroba.
Po zvýšení v letech 2000 až 2001 trvale klesalo.
Ve zvažovaném období tvořil pokles 5 procentních bodů.
Objem prodejů a prodejní ceny
Objem prodejů na trhu Společenství: _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 98 _BAR_ 94 _BAR_ 87 _BAR_ 89 _BAR_ – 11 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 149 _BAR_ 150 _BAR_ 150 _BAR_ 157 _BAR_ 57 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 104 _BAR_ 101 _BAR_ 95 _BAR_ 97 _BAR_ – 3 _BAR_
(51) Prodej výrobního odvětví Společenství z prodeje nespřízněným odběratelům v rámci Společenství klesl mezi rokem 2000 a OŠ o 11 %.
Prodej spřízněným společnostem se mezi rokem 2000 a OŠ zvýšil o 57 %.
Tyto prodeje se týkaly pouze jedné společnosti a byly uskutečněny ve prospěch dceřiných společností náležejících k jedné skupině.
Představovaly přibližně 17 % veškerého prodeje oxidu hořečnatého během zvažovaného období.
(52) Celkový objem prodejů na trhu Společenství se mezi rokem 2000 a OŠ snížil o 3 %.
Prodejní ceny výrobního odvětví Společenství pro nespřízněné odběratele _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 108 _BAR_ 110 _BAR_ 109 _BAR_ 109 _BAR_ 9 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 8 _BAR_ 2 _BAR_ – 1 _BAR_ – 1 _BAR_ _BAR_
(53) V období mezi rokem 2000 a OŠ se průměrné prodejní ceny oxidu hořečnatého účtované výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství zvýšily o 9 %.
Prodejní ceny dosáhly vrcholu v roce 2002, v roce 2003 a OŠ opět mírně poklesly.
Tržní podíl
Tržní podíl výrobního odvětví Společenství _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Procento trhu _BAR_ 62 _BAR_ 61 _BAR_ 59 _BAR_ 63 _BAR_ 65 _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 98 _BAR_ 95 _BAR_ 102 _BAR_ 105 _BAR_ 5 _BAR_
(54) Tržní podíl výrobního odvětví Společenství se zvýšil z 62 % v roce 2000 na 65 % v OŠ.
K největšímu nárůstu došlo v letech 2002 až 2003 (7 % trhu).
(55) Zdá se, že se výrobnímu odvětví Společenství podařilo získat tržní podíly díky svým konkurenčním cenám v porovnání s jinými třetími zeměmi.
Zásoby
Zásoby _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 107 _BAR_ 94 _BAR_ 101 _BAR_ 81 _BAR_ – 19 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 7 _BAR_ – 13 _BAR_ 7 _BAR_ – 20 _BAR_ _BAR_
(56) Výše uvedená tabulka ukazuje, že se zásoby výrobního odvětví Společenství v průběhu zvažovaného období snížily o 19 %.
Během období 2000 až 2003 činily zásoby přibližně 43000 tun, zatímco v OŠ klesly pouze na více než 35000 tun.
(57) Zásoby, které v roce 2000 představovaly přibližně 16 % objemu prodejů výrobního odvětví Společenství v rámci EU, klesly v průběhu OŠ přibližně na 14 % prodeje v rámci EU.
Rentabilita a peněžní toky
(58) Během zvažovaného období se rentabilita vyjádřená jako procento čisté hodnoty prodejů nespřízněným stranám vyvíjela takto:
Rentabilita _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 113 _BAR_ 538 _BAR_ 13 _BAR_ 200 _BAR_ 100 _BAR_
(59) Po ztrátě v roce 2000 začal být prodej výrobního odvětví Společenství rentabilní až do konce OŠ.
V roce 2002 dosáhl zisk vrcholu 4,3 %, ale v roce 2003 klesl na 0,1 % a v OŠ na 1,6 %.
Snížení v roce 2003 bylo způsobeno snížením objemů prodejů a tlakem čínských vývozců na ceny, což výrobnímu odvětví Společenství neumožnilo zvýšit ceny na úroveň dostatečnou k dosažení přiměřeného ziskového rozpětí.
(60) Upozorňuje se, že kdyby se vzal v úvahu prodej spřízněným odběratelům, byla by rentabilita mírně nižší, ale trend by se nezměnil.
Peněžní toky _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 128 _BAR_ 160 _BAR_ 82 _BAR_ 134 _BAR_ 34 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 28 _BAR_ 33 _BAR_ – 79 _BAR_ 52 _BAR_ _BAR_
(61) Peněžní toky se v průběhu zvažovaného období zlepšily o 34 % a sledovaly podobný trend jako rentabilita.
Investice, návratnost investic a schopnost získat kapitál
Investice _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 92 _BAR_ 76 _BAR_ 74 _BAR_ 81 _BAR_ – 19 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ – 8 _BAR_ – 16 _BAR_ – 2 _BAR_ 6 _BAR_ _BAR_
(62) Investice se od roku 2000 do OŠ snížily přibližně o 19 %.
Nicméně v současném OŠ byly investice o 24 % vyšší než v OŠ předchozího šetření, kdy investice dosáhly vrcholu 4219000 ECU.
Investice se týkaly hlavně zlepšení a další racionalizace výrobního procesu za účelem ušetření nákladů a splnění environmentálních požadavků.
Návratnost investic _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 129 _BAR_ 700 _BAR_ 14 _BAR_ 231 _BAR_ 131 _BAR_
(63) V roce 2000 byla návratnost investic záporná, ale ve zvažovaném období se zvýšila přibližně o 11,6 procentního bodu a sledovala podobný trend jako rentabilita.
(64) Výrobní odvětví Společenství zůstalo během zvažovaného období schopné získat kapitál.
Zaměstnanost, produktivita a mzdy
Zaměstnanost _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 90 _BAR_ 85 _BAR_ 80 _BAR_ – 20 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ – 1 _BAR_ – 9 _BAR_ – 5 _BAR_ – 5 _BAR_ _BAR_
(65) Výše uvedená tabulka ukazuje, že v průběhu zvažovaného období se zaměstnanost snížila o 20 %.
K hlavnímu poklesu došlo v období od roku 2001 do OŠ.
(66) Vzhledem k tomu, že se výroba snižovala nižším tempem než zaměstnanost, se produktivita ve stejném období zvýšila o 19 %, jak ukazuje níže uvedená tabulka:
Produktivita _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 105 _BAR_ 113 _BAR_ 115 _BAR_ 119 _BAR_ 19 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 5 _BAR_ 8 _BAR_ 2 _BAR_ 4 _BAR_ _BAR_
(67) V průběhu zvažovaného období se mzdy zaměstnanců výrobního odvětví Společenství snížily přibližně o 4 %.
Mzdy _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 104 _BAR_ 99 _BAR_ 100 _BAR_ 96 _BAR_ – 4 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 4 _BAR_ – 4 _BAR_ 0 _BAR_ – 3 _BAR_ _BAR_
Vliv ostatních faktorů
Vývozní činnost výrobního odvětví Společenství
(68) Šetření ukázalo, že vývozní činnost výrobního odvětví Společenství se vyvíjela takto:
Vývoz výrobního odvětví Společenství _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Tun _BAR_ 9240 _BAR_ 9206 _BAR_ 15671 _BAR_ 9962 _BAR_ 10022 _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 170 _BAR_ 108 _BAR_ 108 _BAR_ 8 _BAR_
Meziroční trend _BAR_ _BAR_ 0 _BAR_ 70 _BAR_ – 62 _BAR_ 1 _BAR_ _BAR_
(69) Vývoz oxidu hořečnatého výrobního odvětví Společenství se ve zvažovaném období zvýšil o 8 %, hlavně v roce 2002.
Zvýšení vývozních objemů však bude mít na situaci výrobního odvětví Společenství nepatrný vliv, jelikož tento vývoz činil v průměru přibližně 4 % celkového prodeje výrobního odvětví Společenství.
Objemy a ceny dovozu z ostatních třetích zemí
(70) Objemy dovozu oxidu hořečnatého do Společenství ze zemí kromě ČLR spolu s jejich průměrnými cenami se vyvíjely takto:
Tun _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Turecko _BAR_ 2704 _BAR_ 3116 _BAR_ 7010 _BAR_ 2105 _BAR_ 1373 _BAR_
USA _BAR_ 849 _BAR_ 1518 _BAR_ 326 _BAR_ 704 _BAR_ 897 _BAR_
Izrael _BAR_ 2417 _BAR_ 2558 _BAR_ 2714 _BAR_ 3156 _BAR_ 2725 _BAR_
Mexiko _BAR_ 703 _BAR_ 781 _BAR_ 627 _BAR_ 856 _BAR_ 755 _BAR_
Japonsko _BAR_ 1949 _BAR_ 1658 _BAR_ 2081 _BAR_ 627 _BAR_ 455 _BAR_
Austrálie _BAR_ 1115 _BAR_ 749 _BAR_ 42 _BAR_ 341 _BAR_ 301 _BAR_
Norsko _BAR_ 459 _BAR_ 198 _BAR_ 72 _BAR_ 117 _BAR_ 149 _BAR_
Ostatní třetí země _BAR_ 56 _BAR_ 1462 _BAR_ 679 _BAR_ 109 _BAR_ 516 _BAR_
Celkem _BAR_ 10252 _BAR_ 12041 _BAR_ 13550 _BAR_ 8016 _BAR_ 7172 _BAR_
EUR _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Turecko _BAR_ 128 _BAR_ 147 _BAR_ 154 _BAR_ 169 _BAR_ 195 _BAR_
USA _BAR_ 1475 _BAR_ 509 _BAR_ 1431 _BAR_ 796 _BAR_ 795 _BAR_
Izrael _BAR_ 964 _BAR_ 712 _BAR_ 607 _BAR_ 611 _BAR_ 667 _BAR_
Mexiko _BAR_ 458 _BAR_ 718 _BAR_ 870 _BAR_ 591 _BAR_ 617 _BAR_
Japonsko _BAR_ 1164 _BAR_ 1173 _BAR_ 1044 _BAR_ 713 _BAR_ 458 _BAR_
Austrálie _BAR_ 609 _BAR_ 495 _BAR_ 466 _BAR_ 407 _BAR_ 431 _BAR_
Norsko _BAR_ 284 _BAR_ 0 _BAR_ 495 _BAR_ 295 _BAR_ 270 _BAR_
Ostatní třetí země _BAR_ 0 _BAR_ 528 _BAR_ 740 _BAR_ 200 _BAR_ 191 _BAR_
Tržní podíl dovozu do Společenství z ostatních třetích zemí _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_ OŠ/2000 _BAR_
Procento trhu _BAR_ 2 _BAR_ 2 _BAR_ 3 _BAR_ 2 _BAR_ 1 _BAR_ – 1 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 117 _BAR_ 129 _BAR_ 80 _BAR_ 73 _BAR_ _BAR_
(71) Celkové objemy dovozu oxidu hořečnatého z třetích zemí kromě ČLR klesly v průběhu zvažovaného období z 10252 tun v roce 2000 na 7172 tun v OŠ.
Pro výpočet tržních podílů dovozu z ostatních třetích zemí byla provedena mírná úprava vyloučením dovozu prodaného na trhu Společenství a koupeného jedním výrobcem Společenství od jeho dceřiné společnosti v Turecku.
Tržní podíl tohoto dovozu klesl v tomto období přibližně z 2 % na 1 %.
Hlavními vývozci do Společenství jsou Turecko, Izrael, Austrálie a USA.
(72) Průměrné ceny dovozu z ostatních třetích zemí byly v průběhu OŠ podstatně vyšší než ceny výrobního odvětví Společenství.
Je však třeba upozornit, že údaje Eurostatu s 10číselným kódem Taric zahrnují také ceny syntetického oxidu hořečnatého s mnohem vyšší čistotou než dotyčný výrobek, a tedy s vyšší cenou.
I když nejsou k dispozici žádné přesné informace o poměru mezi syntetickým oxidem hořečnatým a dotyčným výrobkem v sortimentní skladbě podléhající údajům Eurostatu s 10číselným kódem Taric, lze přiměřeně předpokládat, že celková cenová hladina oxidu hořečnatého z třetích zemí byla v průběhu OŠ vyšší než cenová hladina výrobního odvětví Společenství.
Závěr
(73) Jak bylo vysvětleno výše, spotřeba dotyčného výrobku se v průběhu zvažovaného období mírně snížila.
Stejně jako v předchozím přezkumu před pozbytím platnosti se však má za to, že spotřeba Společenství neměla na situaci výrobního odvětví Společenství v průběhu zvažovaného období velký vliv, jak je vysvětleno v bodě odůvodnění 42 o spotřebě Společenství.
(74) Platná opatření vedla k částečnému zotavení výrobního odvětví Společenství od roku 2000.
Pozitivní vývoj vykázaly hospodářské faktory jako tržní podíly, rentabilita, návratnost investic, peněžní toky, produktivita a konečné zásoby.
Prodej výrobního odvětví Společenství byl rentabilní od roku 2001 (0,9 %) do OŠ (1,6 %).
V důsledku tlaku vyvíjeného čínskými vývozci však výrobní odvětví Společenství nebylo schopno dosáhnout dostatečného zisku nutného k zajištění jeho životaschopnosti v budoucnu.
Pokud jde o klesající trend výroby (– 5 %), využití kapacity (– 5 %) a prodeje na trhu Společenství (– 3 %), byl víceméně v souladu se snížením spotřeby.
To však bylo na úkor zaměstnanosti (– 20 %) a investic (– 19 %).
Upozorňuje se, že prodej uskutečněný jedním výrobcem Společenství ve prospěch spřízněných stran nezměnil celkový obraz situace výrobního odvětví Společenství.
Proto lze dojít k závěru, že ačkoliv se situace výrobního odvětví Společenství zlepšila, zůstává zranitelná, mj. v důsledku pokračujícího dumpingového dovozu z ČLR.
Snaha výrobního odvětví Společenství zlepšit svou konkurenceschopnost tedy nebyla zcela úspěšná.
(75) Na druhou stranu je třeba také upozornit, že objemy a tržní podíl čínského dovozu se v průběhu zvažovaného období snížily.
Dále bylo zjištěno, že se čínský dovoz nepodbízel nižšími cenami než výrobní odvětví Společenství.
Za těchto okolností a zvlášť vzhledem k omezenému zlepšení situace výrobního odvětví Společenství, ke snížení čínského dovozu a tržnímu podílu a k absenci cenového podbízení nemohla být zjištěna újma způsobená dumpingovým dovozem.
Bylo proto zkoumáno, zda dojde k opakovanému výskytu újmy v případě ukončení platnosti opatření.
Pravděpodobnost opakovaného výskytu újmy
(76) Vzhledem k pravděpodobnému vlivu na situaci výrobního odvětví Společenství po pozbytí platnosti platných opatření byla zvážena řada faktorů v souladu s prvky shrnutými ve výše uvedených bodech odůvodnění.
(77) Jak již bylo uvedeno, kdyby antidumpingová opatření pozbyla platnost, je velmi pravděpodobné, že dovoz dotyčného výrobku za dumpingové ceny z ČLR by se značně zvýšil vzhledem k velké nevyužité výrobní kapacitě ČLR vyplývající ze skutečnosti, že ČLR má největší ložiska magnezitové rudy na světě.
(78) Srovnání mezi dovozem z ČLR a ostatních třetích zemí do Společenství ukázalo významné rozdíly v cenách.
Ceny dovozu z ostatních třetích zemí byly v průběhu zvažovaného období vysoké, zatímco čínské ceny vývozu, které jsou dumpingové, se trvale snižovaly.
Navíc skutečnost, že čínské ceny vývozu na ostatní hlavní trhy pro oxid hořečnatý byly o 38 % nižší než ceny vývozu do Společenství, zřetelně ukazuje, že výrobní odvětví Společenství by čelilo většímu tlaku vyvolanému vyššími objemy dumpingového vývozu dotyčného výrobku z ČLR, a nesmí se zapomínat, že tento vývoz v průběhu zvažovaného období ceny v rámci Společenství již stlačil.
(79) Na základě výše uvedeného se vyslovuje závěr, že zrušení opatření by se vší pravděpodobností vedlo k opakovanému výskytu újmy výrobního odvětví Společenství.
G. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
Předběžná poznámka
(80) V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda by prodloužení existujících antidumpingových opatření bylo proti zájmu Společenství jako celku.
Stanovení zájmu Společenství se opíralo o ohodnocení všech různých předmětných zájmů, tj. zájmů výrobních odvětví Společenství, dovozců/obchodníků a dále uživatelů a dodavatelů dotyčného výrobku.
(81) Je třeba připomenout, že při předchozím šetření bylo posouzeno, že opětovné přijetí opatření není proti zájmu Společenství.
Kromě toho současné šetření představuje přezkum před pozbytím platnosti, tudíž také analýzu jakéhokoliv nepatřičného nepříznivého dopadu na strany dotčené současnými antidumpingovými opatřeními.
(82) Na tomto základě bylo zkoumáno, zda navzdory závěru, že existuje pravděpodobnost pokračování dumpingu a opakovaného výskytu újmy, existují přesvědčivé důvody, jež by vedly k závěru, že není v zájmu Společenství v daném konkrétním případě opatření zachovat.
Zájem výrobního odvětví Společenství
(83) Připomíná se, že bylo zjištěno, že existuje pravděpodobnost pokračování dumpingu dotyčného výrobku pocházejícího z ČLR a že existuje riziko opakování újmy výrobního odvětví Společenství vyplývající z tohoto dovozu.
Dále bylo zjištěno, že výrobní odvětví Společenství se stále nachází ve zranitelné situaci.
Pokračování opatření by mu mělo pomoci zcela se zotavit a předejít další újmě.
Je tedy v zájmu výrobního odvětví Společenství zachovat opatření proti dumpingovému dovozu z ČLR.
Zájem nespřízněných dovozců/obchodníků
(84) Komise rozeslala dotazníky 23 nespřízněným dovozcům/obchodníkům uvedeným ve stížnosti.
Neobdržela žádnou odpověď.
(85) Za těchto okolností byl učiněn závěr, že platná opatření ve velké míře neovlivňují dovozce nebo obchodníky, a proto by pokračování opatření tyto strany významně neovlivnilo.
To je také v souladu se zjištěními předchozích šetření.
Zájem uživatelů
(86) Komise rozeslala dotazníky čtyřem uživatelům.
Neobdržela žádnou odpověď.
(87) Vzhledem k nízké odezvě na dotazníky a k nedostatku ověřitelných údajů na podporu pozbytí platnosti platných opatření se jako v předchozím přezkumu před pozbytím platnosti činí závěr, že pokračování cel by na uživatele nemělo významný dopad.
H. ZÁVĚR
(88) Šetření ukázalo, že vývozci v ČLR v průběhu OŠ pokračovali v dumpingových praktikách.
Bylo také prokázáno, že trh Společenství je pro čínské vývozce atraktivní vzhledem k hladině cen účtovaných ostatním vývozním trhům a k významné nevyužité kapacitě v ČLR.
Proto kdyby byla opatření zrušena, je pravděpodobné, že by na trh Společenství vstoupilo obrovské množství dumpingového dovozu.
(89) Situace výrobního odvětví Společenství, která se v průběhu zvažovaného období projevovala sníženou výrobou, prodejem a zaměstnaností a nedostatečným ziskem, by se s největší pravděpodobností zhoršila, kdyby byla opatření zrušena, jelikož na trh Společenství by začaly proudit větší objemy dumpingového dovozu z ČLR.
(90) S ohledem na zájem Společenství se uzavírá, že neexistují přesvědčivé důvody pro neuložení antidumpingových opatření na dovoz dotyčného výrobku pocházejícího z ČLR.
(91) Proto se považuje za vhodné zachovat současná antidumpingová opatření proti dovozu oxidu hořečnatého pocházejícího z ČLR.
(92) Všechny zúčastněné strany řízení byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě mělo být doporučeno zachování existujících opatření.
Byla jim také stanovena lhůta pro předložení vyjádření po zveřejnění tohoto oznámení.
Nebyly obdrženy žádné připomínky, které by mohly vést ke změně výše uvedených závěrů.
(93) Z výše uvedeného vyplývá, že jak je stanoveno čl. 11 odst. 2 základního nařízení, měla by být antidumpingová opatření použitelná pro dovoz oxidu hořečnatého pocházejícího z ČLR, uložená nařízením Rady (ES) č. 1334/1999, naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 985/2003, zachována,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu oxidu hořečnatého kódu KN ex 25199090 (kód Taric 25199090*10) a pocházejícího z Čínské lidové republiky.
2. Sazba antidumpingového cla je:
a) rozdíl mezi minimální dovozní cenou 112 EUR za tunu a čistou cenou franko hranice Společenství před proclením ve všech případech, kdy posledně uvedená cena je:
- nižší než minimální dovozní cena a
- stanovena na základě faktury vystavené vývozcem se sídlem v Čínské lidové republice přímo nespřízněnému odběrateli ve Společenství (doplňkový kód TARIC A420);
b) nulová, jestliže je čistá cena franko hranice Společenství před proclením stanovena na základě faktury vystavené vývozcem se sídlem v Čínské lidové republice přímo nespřízněnému odběrateli ve Společenství a je stejná nebo vyšší než minimální dovozní cena 112 EUR za tunu (doplňkový kód TARIC A420);
c) rovná valorickému clu ve výši 27,1 % ve všech ostatních případech, které nespadají pod písmena a) a b) (doplňkový kód TARIC A999).
V případech, kdy je antidumpingové clo stanoveno podle čl. 1 odst. 2 písm. a) a kdy došlo k poškození zboží před jeho propuštěním do volného oběhu, a skutečně zaplacená nebo splatná cena je proto poměrně upravena pro účely stanovení celní hodnoty v souladu s článkem 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [7], se výše uvedená minimální dovozní cena snižuje o procentní podíl, který odpovídá poměrné úpravě skutečně zaplacené nebo splatné ceny. Splatné clo se pak bude rovnat rozdílu mezi sníženou minimální dovozní cenou a sníženou čistou cenou franko hranice Společenství před celním odbavením.
3. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 779/2005
ze dne 23. května 2005,
kterým se zastavuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření použitelných na dovozy karbidu křemíku pocházejícího z Ukrajiny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1) Rada po přezkumu před pozbytím platnosti uložila nařízením (ES) č. 821/94 [2] konečné antidumpingové clo na dovozy karbidu křemíku pocházejícího mimo jiné z Ukrajiny (dále jen "opatření"). Nařízením (ES) č. 1100/2000 [3] vydaným po přezkumu před pozbytím platnosti, který si vyžádala Evropská rada chemického průmyslu (European Chemical Industry Council, dále jen "CEFIC"), ponechala Rada příslušná opatření v platnosti na dosavadní úrovni. Nařízením (ES) č. 991/2004 [4] změnila Rada nařízení (ES) č. 1100/2000 v důsledku rozšíření Evropské unie po přistoupení deseti nových členských států dnem 1. května 2004 (dále jen "EU 10"), aby v případě schválení určitých závazků Komisí umožnila osvobození dovozů do Společenství, jež jsou uskutečňovány za podmínek obsažených v těchto závazcích, od antidumpingových cel uložených nařízením (ES) č. 1100/2000. Rozhodnutími 2004/498/ES [5] a 2004/782/ES [6] přijala Komise závazky nabídnuté ukrajinským vyvážejícím výrobcem, akciovou společností "Zaporozhsky Abrasivny Combinat" (dále jen "ZAC").
(2) Celní sazba použitelná na čistou cenu franko hranice Společenství před proclením je pro dovoz karbidu křemíku pocházejícího z Ukrajiny stanovena na 24 %.
2. Současné šetření
(3) Komise obdržela žádost společnosti ZAC (dále jen "žadatel") o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(4) Žádost obsahovala důkazy prima facie předložené žadatelem, že se změnily okolnosti, na jejichž základě byla zavedena předmětná opatření, a že jsou tyto změny trvalé povahy.
Žadatel mimo jiné tvrdil, že se podstatně změnily okolnosti dotýkající se statusu tržního hospodářství (dále jen "STH").
Žadatel zejména uváděl, že v současné době splňuje kriteria pro udělení STH podle čl. 2 odst.
7 písm b) základního nařízení. Kromě toho předložil důkazy o tom, že by srovnání běžných hodnot založené na jeho vlastních cenách na domácím trhu/výrobních cenách a na jeho vývozních cenách do USA jakožto trhu v třetí zemi srovnatelného s EU vedla k dumpingovému rozpětí, jež by bylo významně nižší, než je dosavadní opatření.
Žadatel tudíž uváděl, že k vyrovnání dumpingu není nadále nutno zachovat současnou výši opatření.
(5) Po konzultaci s poradním výborem zahájila Komise zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie [7] dne 7. ledna 2004 částečný prozatímní přezkum omezený co do rozsahu na zkoumání dumpingu a STH ve vztahu k ZAC.
(6) Komise zaslala žadateli dotazník a formulář žádosti o STH podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
(7) Komise vyhledala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k určení dumpingu a STH.
V prostorách žadatele byla provedena inspekce na místě.
(8) Šetření dumpingu se týkalo období od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2003 (dále jen "období šetření" nebo "OŠ").
3. Strany dotčené řízením
(9) Komise oficiálně informovala vyvážejícího výrobce, zástupce vyvážející země a výrobce ve společenství o zahájení přezkumu.
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost písemně sdělit jejich stanoviska, předložit informace a důkazy a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly, a které prokázaly, že mají důvod ke slyšení, byly vyslyšeny.
(10) Svá stanoviska sdělily tyto dotčené strany:
a) Sdružení výrobců ve Společenství
- Evropská rada chemického průmyslu (CEFIC)
b) výrobce ve Společenství
- Best-Business, Kunštát na Moravě, Česká republika
c) vyvážející výrobce
- Zaporozhsky Abrasivny Combinat, Zaporozhye, Ukrajina
d) výrobci v analogických zemích
- Volzhsky Abrasive, Volshsky, Volgogradská oblast, Rusko
- Saint-Gobain Materiais Cerâmicos Ltda, Barbacena, Brazílie.
B. DOTYČNÝ VÝROBEK
(11) Výrobek, kterého se dotýká toto řízení, je karbid křemíku kódu KN 28492000 (dále jen "karbid křemíku" nebo "dotyčný výrobek").
Nebyl nalezen důkaz, že se okolnosti ohledně dotyčného výrobku od zavedení předmětných opatření podstatně změnily.
C. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
1. Předběžná poznámka
11 odst. 3 základního nařízení je účelem tohoto přezkumu zjistit, zda je nutno předmětná opatření zachovat v dosavadním rozsahu.
V rámci částečného prozatímního přezkumu může Komise mimo jiné zvážit, zda se podstatně změnily okolnosti dotýkající se dumpingu.
Komise přezkoumala všechna tvrzení předložená žadatelem i okolnosti, které se mohly od zavedení původních opatření podstatně změnit: STH, individuální zacházení (dále jen "IZ"), volbu analogické země i vývozní ceny žadatele.
2. Status tržního hospodářství (STH)
(13) Žadatel požádal o STH podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení a předložil vyplněný formulář žádosti o status tržního hospodářství ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(14) V souladu s čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se v antidumpingovém šetření týkajícím se dovozů pocházejících z Ukrajiny stanoví běžná hodnota v souladu s odstavci 1 až 6 uvedeného článku pro ty výrobce, u nichž se zjistilo, že splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(15) Z šetření vyplynulo, že žadatel všechna kritéria nesplnil:
Čl. 2 odst. 7 písm. c) první odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) druhá odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) třetí odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) čtvrtá odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) pátá odrážka _BAR_
nesplnil _BAR_ nesplnil _BAR_ nesplnil _BAR_ splnil _BAR_ splnil _BAR_
(16) Z šetření vyplynulo, že se ZAC nacházel v procesu privatizace, na niž dohlížel ukrajinský stát.
V rámci privatizace uzavřel většinový akcionář a soukromý investor ZAC smlouvu s jistou státní organizací.
Do konce OŠ musel ZAC z této smlouvy splnit několik smluvních závazků, které se dotýkaly zejména jeho zaměstnanců a činností.
Plnění těchto závazků bylo předmětem každoročních státních inspekcí a v případě jejich nesplnění bylo možno uložit sankce.
Bylo zjištěno, že podmínky uložené smlouvou byly přísnější než podmínky, jež by za běžných tržních podmínek přijal soukromý investor.
Dochází se tudíž k závěru, že ZAC neprováděl svá podnikatelská rozhodnutí ve věci pracovní síly, objemu výroby a prodeje na základě signálů trhu, tj. na základě nabídky a poptávky.
Tato rozhodnutí byla naopak učiněna za podstatného vměšování státu.
(17) Dále bylo zjištěno, že účetní knihy a audity těchto knih postrádaly spolehlivosti.
ZAC měl dokonce možnost měnit klíčové údaje v účetním programu (údaje a hodnoty pro již uzavřené účetní období) a tak nebylo možno zpětně zkontrolovat určité finanční operace v jeho účetních knihách.
Tyto závažné nedostatky nebyly obsaženy ve zprávě z auditu.
Dospívá se proto k názoru, že ZAC nevede jasné účetnictví přezkoumávané nezávislým subjektem v souladu s mezinárodními účetními standardy (IAS), které by byly uplatňovány ve všech případech.
(18) Navíc bylo zjištěno, že uvedením předmětů obranné povahy náležejících státu v rozvaze a v důsledku odpisů těchto předmětů byla značně zkreslena úloha paternalistického státu, výrobní náklady a finanční situace společnosti ZAC v důsledku faktorů přenesených z dřívějšího netržního hospodářského systému.
Také výrobní náklady jsou zkresleny tím, že ZAC přijal v průběhu privatizačního procesu od jistého investora bezúročnou půjčku.
(19) Na tomto základě se dospělo k názoru, že nebyla splněna veškerá kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení a že u žadatele nepřevládají podmínky tržního hospodářství.
(20) Komise podrobně informovala žadatele a výrobní odvětví ve Společenství o výše uvedených zjištěních a poskytla jim možnost se k nim vyjádřit.
Výrobní odvětví ve společenství podpořilo zjištění Komise.
Vyjádření, která žadatel obdržel, nebyla takového charakteru, aby mohla zajistit změnu v určení STH.
3. Individuální zacházení (IZ)
(21) V návaznosti na čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení bylo zavedeno celostátní clo pro země spadající pod čl. 2 odst. 7, kromě případů, kdy jsou společnosti schopny na základě náležitě opodstatněných žádostí prokázat, že byla splněna veškerá kritéria stanovená podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení.
(22) Žadatel rovněž požadoval individuální zacházení a s tím spojené zavedení specifické individuální antidumpingové celní sazby pro případ, že mu nebude přiznán STH.
Šetření však nenaznačilo, že by se na Ukrajině vyskytovali další výrobci daného produktu, ale naopak prokázalo, že je žadatel jediným známým výrobcem daného produktu na Ukrajině.
V takovémto případě pak otázka individuálního zacházení vůbec nevyvstává, neboť specifické individuální dumpingové rozpětí by se shodovalo s celostátním dumpingovým rozpětím.
4. Analogická země
2 odst. 7 základního nařízení se běžná hodnota pro země bez tržního hospodářství, a v rozsahu, v němž nemohl být udělen STH, i pro země nacházející se v procesu transformace, stanoví na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty v analogické zemi.
Žadatel tvrdil, že Brazílie, analogická země použitá při původním šetření, nebyla vhodná, a že by mělo být při nynějším prozatímním šetření zvoleno ke zjištění běžné hodnoty pro Ukrajinu Rusko, jakožto nejvhodnější, ne-li jediná možná analogická země.
(24) Žadatel v této souvislosti tvrdil, i) že je Rusko údajně v záležitostech přístupu k surovinám, zdrojům energie a jiným významným vstupům, technologii výroby i rozsahu výroby srovnatelné s Ukrajinou, ii) že je prodej na domácím trhu v Rusku reprezentativní, neboť celkový objem tamního prodeje na domácím trhu překračuje 5 % celkového vývozu z Ukrajiny a iii) že je konkurenční prostředí Ruska srovnatelné s prostředím na Ukrajině.
(25) Komise návrh žadatele přezkoumala.
Nejprve bylo zjištěno, že vývozy předmětných produktů pocházejících z Ruska byly podle původního šetření vývozy dumpingové.
Již tato situace sama o sobě dovoluje předpokládat anomálii ve vztazích mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou, a tak zpochybňuje vhodnost Ruska jakožto analogické země.
Nehledě na toto zjištění a na výslovné přání žadatele vyzvala Komise ruského vyvážejícího výrobce ke spolupráci v tomto řízení.
Tato ruská společnost však nespolupracovala.
(26) Z těchto důvodů se dospělo k závěru, že Rusko nepřichází v úvahu jako vhodná analogická země k určení běžné hodnoty pro Ukrajinu.
Navíc nebyly nalezeny důkazy, jež by naznačovaly, že se okolnosti týkající se analogické země použité v původním šetření mezitím změnily ve prospěch žadatele.
5. Vývozní cena
(27) Podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení je vývozní cenou cena skutečně zaplacená nebo splatná za určité zboží, je-li prodáno na vývoz ze země vývozu do Společenství. V případech, kdy vývozní cena neexistuje, lze tuto vývozní cenu vypočíst podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za niž je dovezené zboží poprvé prodáno nezávislému kupci, anebo, pokud zboží není prodáno nezávislému kupci nebo není prodáno ve stavu, v němž bylo dovezeno, na libovolném přiměřeném základě.
(28) Žadatel tvrdil, že se okolnosti s ohledem na jeho vývozní ceny změnily, a uváděl, že při neexistenci reprezentativních vývozů do Společenství by měly být jako přiměřený základ pro výpočet dumpingového rozpětí použity vývozní ceny do náhradního trhu mimo Evropskou unii.
Žadatel pro tento účel navrhl jako referenční zemi USA nebo EU10.
(29) Komise návrh žadatele přezkoumala, jelikož by skutečně mohlo být za velmi výjimečných okolností uvažováno o vzetí vývozních cen do třetích zemí za základ porovnání s běžnou cenou.
V tomto případě však z přezkoumání vyplynulo, že vývozní množství do USA v průběhu OŠ nebylo ani reprezentativní, takže nevyvstala otázka, zda je vhodné použít vývozní ceny do USA.
Návrh založit výpočet dumpingu na exportních cenách do USA byl tudíž zamítnut.
Navíc nebyly nalezeny důkazy naznačující, že by oddělené použití exportních cen do EU10 svědčilo ve prospěch žadatele.
Na závěr se potvrzuje, že nebyla prokázána existence reprezentativních prodejů do Společenství v průběhu OŠ.
6. Závěr
(30) Z výše vyložených důvodů nemohl být žadateli přiznán STH.
Otázka IZ v tomto případě nevyvstává.
Také ostatní přezkoumané návrhy žadatele týkající se volby analogické země a jeho vývozních cen byly zamítnuty.
Na tomto základě bylo shledáno, že se okolnosti dumpingu v porovnání se situací převažující v období šetření vedoucího k uložení daných opatření podstatně nezměnily.
Dospělo se tudíž k závěru, že by měl být částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření použitelných na dovozy karbidu křemíku z Ukrajiny do Společenství zastaven bez změny či zrušení platných opatření,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Částečný prozatímní přezkum antidumpingového cla na dovozy karbidu křemíku pocházejícího z Ukrajiny se zastavuje.
2. Konečné antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 1100/2000 se zachovává.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 780/2005
ze dne 24. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 781/2005
ze dne 24. května 2005
o změně nařízení (ES) č. 622/2003, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2320/2002 ze dne 16. prosince 2002, kterým se stanoví společná pravidla v oblasti bezpečnosti civilního letectví [1] a zejména na čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Komise je povinna přijmout na základě nařízení (ES) č. 2320/2002 prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti pro celé Evropské společenství.
Nařízení Komise (ES) č. 622/2003 ze dne 4. dubna 2003, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti [2] bylo prvním právním aktem obsahujícím taková opatření.
(2) Jsou třeba opatření upřesňující společné základní normy.
(3) V souladu s nařízením (ES) č. 2320/2002 a s cílem zabránit protiprávním jednáním by opatření stanovená v příloze nařízení (ES) č.
622/2003 měla být tajná a neměla by být zveřejněna. Táž pravidla se bezpodmínečně použijí na jakékoli pozměňovací akty.
(4) Nařízení (ES) č. 622/2003 by mělo být odpovídajícím způsobem pozměněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro bezpečnost civilního letectví,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cíl
Příloha nařízení (ES) č. 622/2003 se mění tak, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení.
Článek 3 uvedeného nařízení se použije, pokud jde o důvěrnou povahu této přílohy.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 782/2005
ze dne 24. května 2005,
kterým se stanoví formát pro přenos výsledků statistik odpadů
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2150/2002 ze dne 25. listopadu 2002 o statistice odpadů [1], a zejména na čl. 6 písm. e) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 6 nařízení (ES) č. 2150/2002 se požaduje, aby Komise přijala opatření nutná k provádění daného nařízení.
(2) V souladu s čl. 6 písm. e) nařízení (ES) č. 2150/2002 by Komise měla stanovit vhodný formát pro přenos výsledků ze strany členských států.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy zřízeného rozhodnutím Rady 89/382/EHS, Euratom [2],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vhodným formátem pro přenos výsledků statistiky odpadů do Komise (Eurostatu) je formát uvedený v příloze tohoto nařízení.
Členské státy tento formát použijí pro údaje referenčního roku 2004 a let následujících.
Článek 2
Členské státy provádějí přenos údajů a metadat požadovaných podle nařízení (ES) č. 2150/2002 do Komise (Eurostatu) elektronickou formou, v souladu se standardem pro výměnu informací, který navrhla Komise (Eurostat).
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 783/2005
ze dne 24. května 2005,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2150/2002 o statistice odpadů
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2150/2002 ze dne 25. listopadu 2002 o statistice odpadů [1], a zejména na čl. 1 odst. 5 a čl. 6 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 6 nařízení (ES) č. 2150/2002 se požaduje, aby Komise stanovila opatření nutná pro provádění daného nařízení.
(2) Podle čl. 6 písm. b) nařízení (ES) č. 2150/2002 Komise může přizpůsobit specifikace uvedené v přílohách daného nařízení.
(3) Nařízením Komise (ES) č. 574/2004 se mění statistická nomenklatura v přílohách I a III nařízení (ES) č. 2150/2002. Nyní by měla být této změně přizpůsobena i příloha II nařízení (ES) č. 2150/2002.
(4) Nařízení (ES) č. 2150/2002 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy zřízeného rozhodnutím Rady 89/382/EHS, Euratom [2],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oddíl 2 přílohy II nařízení (ES) č. 2150/2002 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 784/2005
ze dne 24. května 2005,
kterým se přijímají odchylky od ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2150/2002 o statistice odpadů, pokud jde o Litvu, Polsko a Švédsko
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2150/2002 ze dne 25. listopadu 2002 o statistice odpadů [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na žádost Litvy ze dne 2. července 2004,
s ohledem na žádost Polska ze dne 13. července 2004,
s ohledem na žádost Švédska ze dne 26. srpna 2004,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 2150/2002 může Komise v průběhu přechodného období povolit odchylky od určitých ustanovení příloh daného nařízení.
(2) Tyto odchylky by se na vlastní žádost příslušných států měly povolit Litvě, Polsku a Švédsku.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy zřízeného rozhodnutím Rady 89/382/EHS, Euratom [2],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Povolují se tyto odchylky od ustanovení nařízení (ES) č. 2150/2002:
a) Litvě a Polsku se povolují odchylky pro vypracování výsledků týkajících se oddílu 8 bodu 1.1 položek 1 (zemědělství, myslivost a lesnictví), 2 (rybolov a chov ryb) a 16 (služby) přílohy I a výsledků týkajících se oddílu 8 odst. 2 přílohy II.
b) Švédsku se povolují odchylky pro vypracování výsledků týkajících se oddílu 8 bodu 1.1, položek 1 (zemědělství, myslivost a lesnictví), 2 (rybolov a chov ryb) a 16 (služby) přílohy I.
2. Odchylky uvedené v odstavci 1 se povolují pouze pro údaje prvního referenčního roku, tj. roku 2004.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 785/2005
ze dne 23. května 2005
o zastavení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových opatření použitelných na dovoz křemíku pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 3 a čl. 22 písm. c) uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1) V březnu 2004 po přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 398/2004 [2] konečné antidumpingové clo na dovoz křemíkového kovu (dále jen "křemík") pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR").
Sazba konečného cla použitelná na čistou cenu franko hranice Společenství před proclením byla 49 %.
2. Zahájení
(2) Zveřejněním oznámení [3] v Úředním věstníku Evropské unie dne 20. března 2004 informovala Komise o zahájení částečného prozatímního přezkumu opatření použitelných mimo jiné na dovoz křemíku pocházejícího z ČLR podle čl. 11 odst. 3 a čl. 22 písm. c) základního nařízení.
(3) Přezkum byl zahájen z podnětu Komise s cílem zjistit, zda v důsledku rozšíření Evropské unie dne 1. května 2004 (dále jen "rozšíření") a při zohlednění zájmů Společenství je třeba opatření upravit tak, aby se předešlo náhlému a výrazně nepříznivému dopadu na zúčastněné osoby, včetně uživatelů, distributorů a spotřebitelů.
3. Posuzovaný výrobek
(4) Posuzovaný výrobek je stejný jako výrobek, jenž byl předmětem šetření, které vedlo k uložení stávajících opatření, tj. křemíkový kov pocházející z ČLR, který lze zařadit do kódu KN 28046900 (obsah křemíku menší než 99,99 % hmotnostních).
Pouze z důvodu současného zařazení v celní nomenklatuře je označován jako "křemík".
Křemík s vyšší ryzostí, tj. obsahující nejméně 99,99 % hmotnostních křemíku, používaný především v odvětví elektronických polovodičů, spadá pod jiný kód KN a není předmětem tohoto řízení.
4. Šetření
(5) Komise oficiálně informovala dovozce, uživatele a vývozce, o nichž je známo, že se jich záležitost dotýká, a jejich sdružení, zástupce dotčené vyvážející země a výrobce ve Společenství o zahájení řízení.
Zúčastněné strany dostaly příležitost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(6) Čínská obchodní komora dovozců a vývozců kovů, nerostů a chemikálií, Sdružení výrobního odvětví Společenství (Euroalliages), dovozci/obchodníci, orgány některých nových členských států, které dne 1. května 2004 přistoupily k Evropské unii (dále jen "EU 10"), a uživatelé křemíku v EU 10 písemně předložili svá stanoviska.
Všechny strany, které o slyšení ve stanovené lhůtě požádaly a uvedly, že existují konkrétní důvody, proč by měly být vyslyšeny, dostaly příležitost ke slyšení.
(7) Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k určení přiměřenosti platných opatření.
B. ZÁVĚRY ŠETŘENÍ A ZASTAVENÍ ČÁSTEČNÉHO PROZATÍMNÍHO PŘEZKUMU
1. Dovoz křemíku z ČLR do EU 10
(8) Šetření ukázalo, že průměrné roční zvýšení objemu dovozu křemíku z ČLR do EU 10 činilo podle Eurostatu v letech 2001 a 2002 přibližně 13 %.
V roce 2003 se objem dovozu zvýšil přibližně o 54 % vzhledem ke značnému nárůstu v období října až prosince.
(9) Dále se zjistilo, že v období před rozšířením, tj. v lednu až dubnu 2004, bylo ve srovnání se stejným obdobím předchozího roku zaznamenáno mimořádné zvýšení objemu dovozu ve výši přibližně 120 %.
(10) Z šetření dále vyplynulo, že po rozšíření došlo k poklesu dovozu křemíku z ČLR do EU 10.
Pokles by mohl být vysvětlen mimořádnými zvýšeními objemu dovozu před rozšířením.
(11) Kromě toho ukazují statistické údaje o dovozu do EU 10 v období po rozšíření, že pokles objemu dovozu z ČLR souhlasí s postupným zvyšováním dovozu z Norska a Brazílie a rovněž s prodejem z patnácti členských států, které tvořily Evropskou unii před rozšířením (dále jen "EU 15").
2. Poptávka po křemíku v EU 10
(12) Poptávka po křemíku v EU 10 byla určena na základě odečtení celkového vývozu od celkového dovozu.
Je třeba poznamenat, že v EU 10 není ohlášena žádná výroba křemíku.
(13) Při zohlednění mimořádných zvýšení objemu dovozu z ČLR před rozšířením bylo považováno za nezbytné učinit některé úpravy objemu dovozu během let 2003 a 2004, aby se zjistilo, jaké by normálně byly úrovně dovozu během těchto období, kdyby nedošlo k rozšíření.
(14) V tomto ohledu se zjistilo, že průměrné roční zvýšení objemu dovozu z ČLR v letech 2001 a 2002 činilo 13 %.
Na tomto základě se použitím ročního zvýšení ve výši 13 % na objem dovozu v předchozích letech určila úroveň normálního dovozu z ČLR v letech 2003 a 2004, která by byla normálně očekávána jako úroveň dovozu během těchto období, kdyby nedošlo k rozšíření.
(15) Podle stejné metodiky byl odhadnut vývoz z EU 10 v roce 2004 tím, že k celkovému vývozu v roce 2003 bylo připočteno normální zvýšení ve výši 80 %, o kterém se zjistilo, že bylo průměrným ročním zvýšením objemu vývozu v letech 2002 a 2003.
v tunách _BAR_
Rok _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ 2004 (odhadem) _BAR_
Dovoz do EU 10 _BAR_ 18815 _BAR_ 19802 _BAR_ 22661 _BAR_ 23855 (odhadem) _BAR_ 26957 _BAR_
Vývoz z EU 10 _BAR_ 37 _BAR_ 6 _BAR_ 84 _BAR_ 153 _BAR_ 275 _BAR_
Celková poptávka v EU 10 _BAR_ 18778 _BAR_ 19795 _BAR_ 22576 _BAR_ 23703 _BAR_ 26682 _BAR_
(16) S ohledem na výše uvedené se zjistilo, že poptávka v EU 10 činí přibližně 6 % úrovně poptávky v EU 15, jak bylo odhadnuto v posledním šetření týkajícím se přezkumu před pozbytím platnosti antidumpingových opatření na dovoz křemíku pocházejícího z ČLR stanoveného v nařízení (ES) č. 398/2004.
3. Alternativní zdroje nabídky k pokrytí poptávky v EU 10
(17) Šetření ukázalo, že existuje dostatek potenciálních zdrojů nabídky alternativních k nabídce z ČLR, které by pokryly poptávku v EU 10 i tehdy, kdyby rozšíření antidumpingového cla z EU 15 na deset nových členských států zcela odstranilo nebo snížilo dovoz z ČLR.
(18) Existuje přibližně 18000 tun potenciálních zásob křemíku z EU 15.
Tento výpočet byl učiněn na základě posledního šetření týkajícího se přezkumu před pozbytím platnosti antidumpingových opatření na dovoz křemíku pocházejícího z ČLR.
Zjistilo se, že výroba křemíku v EU 15 v roce 2001 činila přibližně 148000 tun.
Stejné šetření týkající se přezkumu před pozbytím platnosti ukázalo, že výrobní kapacita v EU 15 obnášela přibližně 166000 tun, a naznačilo, že existují nevyužité kapacity přibližně 18000 tun.
(19) Kromě toho existují další potenciální zdroje nabídky křemíku (na které se nevztahují antidumpingová cla) mimo jiné v Norsku (s nevyužitou kapacitou 18000 tun), Brazílii, Kanadě a USA.
(20) Jak je uvedeno v 11. bodu odůvodnění, bylo rovněž zjištěno, že v období po rozšíření, tj. květnu až listopadu 2004, pro které Eurostat ohlásil spolehlivé údaje, se postupně zvyšoval dovoz z jiných zdrojů, zejména z Norska a Brazílie, a rovněž prodej z EU 15.
Ve srovnání se stejným obdobím roku 2003 se prodej z EU 15 zvýšil čtyřnásobně, objem dovozu z Norska se zvýšil pětinásobně a z Brazílie šestinásobně.
(v tunách) _BAR_
Období roku _BAR_ Prodej z EU 15 _BAR_ Objem dovozu z Norska _BAR_ Objem dovozu z Brazílie _BAR_
Květen–listopad 2003 _BAR_ 2070 _BAR_ 238 _BAR_ 152 _BAR_
Květen–listopad 2004 _BAR_ 7772 _BAR_ 1144 _BAR_ 975 _BAR_
(21) S ohledem na výše uvedené neexistuje žádný přesvědčivý důvod domnívat se, že by na trhu EU 10 nastal nedostatek křemíku.
4. Posouzení dopadů, pokud jde o náklady
(22) Jak uvedly různé zúčastněné strany, je křemík meziproduktem využívaným pouze několika zpracovatelskými odvětvími v nových členských státech, zejména k výrobě sekundárních slitin hliníku.
(23) Výrobci hliníku v EU 10 potvrzují, že průměrný podíl křemíku spotřebovaného ve výrobním procesu sekundárních slitin hliníku se pohybuje mezi 3 % a 13,5 %.
(24) Šetření ukázalo, že zvýšení ceny křemíku v EU 10 nebo přechod na jiné alternativní zdroje nabídky by pravděpodobně neměl významný dopad na výrobní náklady pro uživatele v EU 10.
Zvýšení ceny křemíku z ČLR
(25) S ohledem na výše uvedené procentní podíly spotřeby křemíku při výrobě sekundárních slitin hliníku a za předpokladu, že antidumpingové clo na dovoz křemíku z ČLR je 49 %, pohyboval by se dopad na výrobce sekundárních slitin hliníku, pokud jde o náklady, pouze mezi 1,47 % a 6,6 % celkových výrobních nákladů sekundárních slitin hliníku.
Přechod na jiné alternativní zdroje nabídky
(26) Některé zúčastněné strany naznačily, že v průběhu rozšíření antidumpingových opatření na dovoz do EU 10 se hledaly alternativní zdroje nabídky křemíku, ale tyto alternativní zdroje vyústily ve zvýšení cen křemíku o přibližně 34 %.
V tomto ohledu se zjistilo, že dopad na výrobce sekundárních slitin hliníku, pokud jde o náklady, by byl dokonce menší a pohyboval by se mezi 1 % a 4,6 % celkových výrobních nákladů sekundárních slitin hliníku.
5. Připomínky zúčastněných stran
(27) Několik dovozců a uživatelů tvrdilo, že na trhu EU 10 nastane nedostatek nabídky křemíku.
Jak je však uvedeno v 11., 19. a 20. bodě odůvodnění, je objem dovozu z ČLR do EU 10 po rozšíření postupně nahrazován křemíkem pocházejícím z EU 15, Norska a Brazílie.
Proto neexistuje důvod domnívat se, že na trhu EU 10 nastane nedostatek křemíku.
(28) Jeden z uživatelů v EU 10, jakož i slovenské a slovinské orgány tvrdily, že kvalitou se křemík z jiných zdrojů liší od křemíku z ČLR.
V tomto ohledu se poznamenává, že v nařízení (ES) č. 398/2004, kterým se uzavírá přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových opatření uložených na dovoz křemíku pocházejícího z ČLR, se uvádí, že křemík vyráběný v ČLR a vyvážený do Společenství, jakož i křemík vyráběný v Norsku a křemík vyráběný ve Společenství výrobci ve Společenství mají stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejné základní použití.
Proto se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst.
4 základního nařízení. Bylo poznamenáno, že nemusejí být učiněny žádné úpravy, pokud jde o kvalitu výrobku.
Proto neexistuje důvod domnívat se, že by se dovoz z Číny do EU 10 kvalitou lišil od dovozu ze zemí uvedených výše.
Kromě toho naznačuje zvýšení dovozu z jiných zemí, jak je uvedeno v 11., 19. a 20. bodě odůvodnění tohoto nařízení, že výrobky jsou zastupitelné.
(29) Stejný uživatel rovněž tvrdil, že dopad na výrobce sekundárních slitin hliníku, pokud jde o náklady, není zanedbatelný vzhledem k nízkým ziskovým rozpětím stejného výrobního odvětví.
V tomto ohledu se připomíná, že v 25. a 26. bodě odůvodnění jsou stanoveny závěry, že dopad rozšíření antidumpingových opatření na uživatele křemíkového kovu v EU 10 bude omezený, s maximálním zvýšením 6,6 % celkových výrobních nákladů sekundárních slitin hliníku.
To však nebyl přesvědčivý důvod pro úpravu stávajících opatření zavedením přechodných ustanovení.
Tento dopad se podstatně neliší od dopadu pro EU 15 odhadnutého během šetření, které mělo v roce 2004 za následek uložení konečných opatření a kterým se došlo k závěru, že platná opatření by na uživatele neměla výrazný dopad.
6. Závěr
(30) Vzhledem k omezenému dopadu cla na výrobní náklady slitin hliníku v EU 10 a existenci alternativních zdrojů nabídky pro EU 10 se dochází k závěru, že rozšíření stávajících opatření z EU 15 na EU 10 by pravděpodobně nezpůsobilo náhlý a výrazně nepříznivý dopad na zúčastněné osoby, včetně uživatelů, distributorů a spotřebitelů.
Z toho důvodu nejsou odůvodněna žádná přechodná opatření,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření použitelných na dovoz křemíku pocházejícího z Čínské lidové republiky, zahájený podle čl. 11 odst. 3 a čl. 22 písm. c) nařízení (ES) č. 384/96, se zastavuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 786/2005
ze dne 25. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 787/2005
ze dne 25. května 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Článek 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování celních kvót s nulovým clem u produktů kódu KN 17011110, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(3) Článek 22 nařízení (ES) č. 1159/2003 otevírá pro dovozy produktů kódu KN 17011110, z Brazílie, Kuby a ostatních třetích zemí celní kvóty s clem 98 EUR/t.
(4) V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 byly v týdnu od 16. do 20. května 2005 příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující množství dodávkové povinnosti dotčené země stanovené podle článku 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 pro preferenční cukr AKT-Indie.
(5) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství a uvést, že bylo dosaženo příslušného limitu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 16. do 20. května 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 788/2005
ze dne 25. května 2005,
kterým se stanoví konečná sazba náhrad a procentní podíl pro vývozní licence v režimu B vydávané pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citrony a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 ze dne 8. října 2001 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 2200/96 týkajícímu se vývozních náhrad pro ovoce a zeleninu [2], a zejména na čl. 6 odst. 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 291/2005 [3] stanovilo směrná množství pro vydávání vývozních licencí v režimu B.
(2) Pro žádosti o vydání licencí v režimu B pro rajčata, pomeranče, citrony a jablka podané do 16. března 2005 do 13. května 2005 je třeba stanovit konečnou sazbu ve výši směrné sazby a je třeba stanovit i procentní podíl pro požadovaná množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o vydání licence v režimu B podané podle článku 1 nařízení (ES) č. 291/2005 mezi 16. březnem 2005 a 13. květnem 2005 se procentní podíl pro požadovaná množství, na která mají být licence vydány, a sazba příslušných náhrad stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 789/2005
ze dne 25. května 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 1858/93, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 404/93, pokud jde o režim podpor na vyrovnání ztrát příjmů z uvedení banánů na trh
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [1], a zejména na článek 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 7 nařízení Komise (EHS) č. 1858/93 [2] stanovil prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 404/93 pro podávání žádostí o zálohy, jakož i výplatu zůstatku podpory na vyrovnání ztrát příjmů z uvedení banánů na trh, stanovené v článku 12 nařízení (EHS) č. 404/93. Pro účely řádné správy a s cílem získat co nejdříve na konci roku všechny údaje a informace nezbytné zejména k určení podpory by měly být stanoveny sankce pro případ žádostí o výplatu zůstatku podpory, které byly podány opožděně.
(2) Rovněž by měly být upřesněny doklady, které je nutno k žádostem přiložit, a stanoveno, že tyto doklady musí prokazovat prodej zboží, zejména jeho přijetí kupujícím.
(3) Nařízení (EHS) č. 1858/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro banány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 7 nařízení (EHS) č. 1858/93 se mění takto:
1. V odst. 2 písm. b) se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
"Je-li žádost o výplatu zůstatku podpory podána po dni uvedeném v písm. b) prvním pododstavci, snižuje se částka zůstatku, na kterou by měl producent právo při podání žádosti ve stanovené lhůtě, o 1 % za každý pracovní den.
Přesáhne-li zpoždění patnáct dní, žádost se nepřijímá.
Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech může příslušný orgán přijmout žádosti o výplatu zůstatku podané po dni uvedeném v písm. b) prvním pododstavci, pokud toto zpoždění není na překážku ověřením stanoveným v čl. 10 odst.
1. V podobném případě se ustanovení předchozího pododstavce nepoužijí."
2. Odstavec 4 se nahrazuje tímto:
"4. K žádostem musí být přiloženy tyto doklady:
- osvědčení o shodě nebo případně osvědčení o osvobození uvedené v článku 7 nařízení Komise (ES) č. 2898/95 [3],
- prodejní faktury,
- pro banány uvedené na trh mimo producentskou oblast dokumenty související s přepravou.
Předkládané doklady musí prokazovat přijetí zboží kupujícím.
3. Vkládá se nový odstavec, který zní:
"4a. Žádosti, které neobsahují informace uvedené v odstavci 3 a k nimž nejsou přiloženy doklady uvedené v odstavci 4, se nepřijímají."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 790/2005
ze dne 25. května 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2406/96 o stanovení společných obchodních norem pro některé produkty rybolovu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury [1], a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 104/2000 stanoví, že společné obchodní normy mohou být vymezeny pro produkty nebo skupiny těchto produktů uvedené v článku 1 uvedeného nařízení.
(2) Příloha IV nařízení (ES) č. 104/2000 uvádí určité druhy, na které se vztahují intervenční mechanismy.
Akt o přistoupení z roku 2003 stanoví, že šprot obecný má být doplněn do uvedené přílohy.
(3) Stanovení společných obchodních norem harmonizovaných v rámci Společenství má mimořádný význam pro řádné fungování intervenčních mechanismů stanovených v nařízení (ES) č. 104/2000.
(4) Nařízení Rady (ES) č. 2406/96 ze dne 26. listopadu 1996 o stanovení společných obchodních norem pro některé produkty rybolovu [2] nestanoví normy pro šprota obecného.
Uvedené nařízení má být pozměněno tak, aby se vztahovalo i na šprota obecného.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty rybolovu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2406/96 se mění takto:
1. V čl. 3 odst. 1 písm. a) se doplňuje nová odrážka, která zní:
"— šprot obecný (Sprattus sprattus)".
2. Přílohy I a II se mění takto:
a) V příloze I se do písmene B (Ryby s tmavým masem) doplňuje nové slovo "šprot obecný".
b) V příloze II se doplňuje nová položka uvedená v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 791/2005
ze dne 26. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 792/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 348/2005, kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 174/1999, pokud jde o dobu platnosti vývozních licencí v odvětví mléka a mléčných výrobků
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 6 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], stanoví dobu platnosti vývozních licencí v odvětví mléka a mléčných výrobků.
(2) Jako preventivní opatření, jež má chránit rozpočet Společenství před zbytečnými výdaji a zamezit spekulativnímu používání režimu vývozních náhrad v odvětví mléka, stanovilo nařízení Komise (ES) č. 348/2005 [3], že by se doba platnosti vývozních licencí pro mléčné výrobky, o něž bylo zažádáno od 2. března 2005, měla odchylně od nařízení (ES) č. 174/1999 omezit do 30. června 2005.
(3) Z bedlivého sledování jak vnitřního, tak světového trhu vyplývá, že lze postupně opětovně zavádět delší dobu platnosti licencí, aniž by hrozilo, že se naruší řádné fungování společné organizace trhu.
Proto je vhodné nařízení (ES) č. 348/2005 změnit.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 1 nařízení (ES) č. 348/2005 se nahrazuje tímto:
"Doba platnosti vývozních licencí, u nichž byla náhrada stanovena předem, o něž bylo zažádáno v období od 27. května do 23. června 2005 a které se týkají produktů uvedených v čl. 6 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 174/1999, uplyne odchylně od uvedeného článku dne 30. června 2005."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 793/2005
ze dne 26. května 2005
o otevření zvláštního stálého nabídkového řízení pro další prodej na vnitřním trhu zhruba 7783 tun neloupané rýže v dlouhodobém držení řecké intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 7 odst. 4 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 75/91 [2] stanovilo postupy a podmínky pro uvedení do prodeje neloupané rýže intervenčními agenturami.
(2) Řecká intervenční agentura má již dlouho v držení neloupanou rýži.
Je vhodné uvést do prodeje na trhu Společenství množství zhruba 7783 tun.
Toto uvedení do prodeje by se mělo uskutečnit v souladu s nařízením (EHS) č. 75/91.
(3) Vzhledem k dlouhému období skladování a s ním spojenému zhoršení jakosti produktu je však vhodné učinit odchylku od čl. 5 odst. 1 nařízení (EHS) č. 75/91 a v souladu s ustanoveními čl. 2 odst. 3 písm. d) nařízení Komise (EHS) č. 3597/90 ze dne 12. prosince 1990 o pravidlech účetnictví pro intervenční opatření zahrnující nákup, skladování a prodej zemědělských produktů intervenčními agenturami [3] určit minimální prodejní cenu pro každou z dotyčných šarží na základě jejich specifických vlastností.
(4) Vzhledem k jakosti a vlastnostem rýže uvedené do prodeje je třeba přijmout opatření umožňující nabízejícímu posoudit jakost rýže před podáním nabídek.
Je rovněž vhodné stanovit, že nabídky se musejí týkat celé šarže.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Za podmínek stanovených v nařízení (EHS) č. 75/91 zahájí řecká intervenční agentura stálé zvláštní nabídkové řízení pro další prodej na vnitřním trhu zhruba 7783 tun neloupané rýže z jejích zásob.
Článek 2
Odchylně od čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 75/91 se závazné minimální prodejní ceny stanoví takto:
- Šarže č. 1
Cena 84,00 EUR/t zhruba 1593 tun
Skladovatel: Milloi Yiannitson Abee
Sklad Kougioumgidou 5, GR-58100 Yannitsa – silo č. 4
- Šarže č. 2
Cena 50,00 EUR/t zhruba1553 tun
Skladovatel: Milloi Yiannitson Abee
Sklad Kougioumgidou 5, GR-58100 Yannitsa – silo č. 5
- Šarže č. 3
Cena 74,00 EUR/t zhruba 1044 tun
Skladovatel: Megas Alexandros Abexe
Sklad Kougioumgidou 5, GR-58100 Yannitsa – silo č. 5
- Šarže č. 4
Cena 74,00 EUR/t zhruba 1571 tun
Skladovatel: Milloi Yiannitson Abee
Sklad Kougioumgidou 5, GR-58100 Yannitsa – silo č. 7
- Šarže č. 5
Cena 74,00 EUR/t zhruba 790 tun
Skladovatel: Milloi Yiannitson Abee
Sklad Kougioumgidou 5, GR-58100 Yannitsa – silo č. 8
- Šarže č. 6
Cena 124,00 EUR/t –zhruba 1075 tun
Skladovatel: Milloi Yiannitson Abee
Sklad Kougioumgidou 5, GR-58100 Yannitsa – silo č. 9.
Článek 3
1. Odchylně od čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 75/91 se nabídky musejí týkat celé šarže.
2. Odchylně od čl. 13 odst. 1 nařízení (EHS) č. 75/91 se nabídky stanoví s odkazem na skutečnou jakost šarže uvedené v nabídce.
Článek 4
1. Oznámení o nabídkovém řízení obsahuje přibližný popis charakteristik jakosti pro každou šarži rýže nabídnuté k prodeji podle výsledků posledních provedených analýz.
2. Oznámení o nabídkovém řízení stanoví pro nabízejícího možnost provést předběžnou analýzu charakteristik jakosti rýže, která je předmětem prodeje a upřesní místo uskladnění zboží.
Analýza musí být provedena nabízejícím před předložením nabídky prostřednictvím vzorku odebraného ve skladu.
3. V okamžiku odebrání zboží nemůže vybraný účastník zpochybnit jakost a vlastnosti neloupané rýže.
Článek 5
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první částečné nabídkové řízení začíná dne 7. června ve 12 hodin (aténského času).
2. Lhůta pro předložení nabídek pro poslední částečné nabídkové řízení uplyne dne 21. července ve 12 hodin (aténského času).
3. Nabídky musí být předloženy u řecké intervenční agentury:
OPEKEPE
Acharnon Street 241
GR-10466 Atény
Tel.: (30-210) 212 46 86 a 212 47 88
Fax: (30-210) 212 47 91
.
Článek 6
Řecká intervenční agentura odchylně od článku 19 nařízení (EHS) č. 75/91 sdělí Komisi nejpozději v úterý následujícího týdne po vypršení lhůty pro předložení nabídek elektronickou cestou prodaná množství a prodejní ceny jednotlivých šarží.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 794/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1973/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ohledně režimů podpor stanovených v hlavě IV a IVa tohoto nařízení a ohledně využití půdy vyjmuté pro pěstování surovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [1], a zejména na čl. 145 písm. c) a článek 155 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 10 nařízení Komise (ES) č. 1973/2004 [2] stanoví přechodná opatření pro vypracování seznamů vybraných odrůd, jež jsou způsobilé pro zvláštní jakostní cenu za tvrdou pšenici v roce 2005.
Zkušenost ukázala, že v některých členských státech je odůvodněné používat přechodná opatření stanovená v odstavci 2 uvedeného článku také v roce 2006.
1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1973/2004 stanoví, odchylně od prvního pododstavce uvedeného odstavce, možnost, aby členské státy povolily, v ořechovém sadu, přítomnost stromů jiných než jsou ořešáky, za podmínky, že jejich počet nepřekročí 10 % minimálního počtu ořešáků na hektar stanoveného v odstavci 3 uvedeného článku.
Při použití tohoto ustanovení došlo k rozdílným výkladům.
Je proto třeba objasnit dosah tohoto ustanovení s ohledem na specifičnost ořechových sadů ve členských státech upřesněním, že výše uvedené 10 % omezení se použije buď na minimální počet ořešáků na hektar, nebo na počet ořešáků skutečně vysázených v dotčeném sadu.
(3) Nařízení (ES) č. 1973/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Nařízení (ES) č. 1973/2004 se použije ode dne 1. ledna 2005, a proto je třeba, aby se dotčená změna použila od stejného data.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1973/2004 se mění takto:
1. V článku 10 se doplňuje nový odstavec, který zní:
"4. Členské státy mohou rozhodnout o sestavení seznamu vybraných odrůd, jež jsou způsobilé pro zvláštní jakostní prémii za tvrdou pšenici v roce 2006 postupem podle odstavce 2 nejpozději do 1. října 2005, pokud jde o zimní odrůdy, a nejpozději do 31. prosince 2005, pokud jde o jarní odrůdy."
2. V čl. 15 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Odchylně od prvního pododstavce a aniž je dotčen odstavec 4, mohou členské státy souhlasit s tím, aby byly v sadu přítomny jiné stromy než ořešáky za podmínky, že jejich počet nepřekročí 10 % minimálního počtu stromů stanoveného v odstavci 3 nebo počtu ořešáků skutečně vysázených na hektar sadu, podle volby členského státu.
Kromě toho mohou členské státy připustit přítomnost kaštanů, je-li dodržen počet stromů stanovený v odstavci 3, pokud jde o způsobilé ořešáky."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 795/2005
ze dne 26. května 2005
o neposkytování náhrad u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné neposkytovat jakékoli náhrady po dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 24. května 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 24. května 2005, nejsou poskytovány žádné náhrady pro výrobek a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 796/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné na některé mléčné výrobky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 15. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 písm. a), b), c), d), e) a g) uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kg pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) V případě některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, však existuje nebezpečí, že pokud se vysoké sazby náhrad stanoví s předstihem, může to ohrozit závazky přijaté ohledně těchto náhrad.
Aby se tomuto nebezpečí předešlo, je nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by se tím však bránilo uzavírání dlouhodobých smluv.
Dosažení obou těchto cílů by mělo umožnit právě stanovení zvláštních sazeb náhrad pro účel stanovení náhrad předem.
(5) Podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1520/2000 je třeba při stanovení sazby náhrad přihlédnout v patřičných případech k produkčním náhradám, podporám a dalším opatřením s rovnocenným účinkem, použitelným ve všech členských státech podle nařízení o společné organizaci trhu s daným výrobkem, na základní produkty uvedené v příloze A k uvedenému nařízení nebo na výrobky postavené na roveň.
(6) Podle čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 se podpora poskytuje na odstředěné mléko vyrobené ve Společenství a zpracované na kasein a kaseináty, pokud toto mléko a kasein nebo kaseináty z něho vyrobené splňují určité podmínky.
(7) Nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [3], stanoví, že máslo a smetanu za snížené ceny je třeba poskytnout k dispozici odvětvím, která vyrábějí určité zboží.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a v článku 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví ve výši uvedené v příloze k tomuto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 797/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(10) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 798/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 24. května 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 24. května 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 799/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Na základě článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95 musí být náhrady stanoveny se zřetelem na situaci a na vývojové perspektivy, jednak co se týče dostupného množství obilovin, rýže a zlomkové rýže a jejich ceny na trhu Společenství, a také co se týče cen obilovin, rýže, zlomkové rýže a produktů z obilovin na světovém trhu.
Na základě týchž článků je rovněž důležité zajistit vyváženou situaci a přirozený vývoj cen a obchodu na trzích s obilovinami a rýží.
Zároveň je třeba vzít v úvahu ekonomický aspekt zamýšlených vývozů a potřebu vyhnout se narušení trhu Společenství.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [3] o dovozním a vývozním režimu produktů zpracovaných z obilovin a rýže, stanovuje v článku 4 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady pro tyto produkty.
(4) Přidělenou náhradu pro určité zpracované produkty je třeba odstupňovat podle obsahu popelovin, surových vláken, slupek, bílkovin, tuků nebo škrobu; tento obsah je dobrým ukazatelem množství základního produktu skutečně obsaženého ve zpracovaném produktu.
(5) U hlíz manioku a jiných kořenových plodin a tropických hlízovitých plodin, jakož i jejich mouček, nyní ekonomický aspekt případných vývozů, zejména vzhledem k povaze a původu těchto produktů, nevyžaduje stanovení vývozních náhrad.
U některých produktů zpracovaných z obilovin se nyní vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nevyžaduje stanovení vývozní náhrady.
(6) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou mít za následek potřebu rozlišit náhradu poskytovanou pro určité produkty podle jejich místa určení.
(7) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(8) Některé produkty zpracované z kukuřice mohou projít tepelným zpracováním, což by mohlo vést k tomu, že by byla poskytnuta náhrada, která neodpovídá kvalitě produktu.
Je tedy nutné upřesnit, že se na tyto produkty, které obsahují předželatinovaný škrob, možnost poskytnutí vývozní náhrady nevztahuje.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1784/2003 a v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 3072/95 podléhající nařízení (ES) č. 1518/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 800/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro krmné směsi z obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1517/95 ze dne 29. června 1995 o prováděcích pravidlech k nařízení (ES) č. 1784/2003, co se týče dovozního a vývozního režimu pro krmné směsi z obilovin a kterým se mění nařízení (ES) č. 1162/95 o zvláštních prováděcích pravidlech k režimu dovozních a vývozních licencí pro obiloviny a rýži [2], stanovuje v článku 2 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady poskytované pro tyto produkty.
(3) Při tomto výpočtu musí být vzat v úvahu také obsah produktů z obilovin.
Za účelem zjednodušení by náhrada měla být vyplácena pro dvě kategorie "produktů z obilovin", totiž kukuřici, nejběžněji používanou obilovinu pro výrobu krmných směsí určených na vývoz, a produkty z kukuřice na jedné straně a pro jiné obiloviny na straně druhé; druhá kategorie zahrnuje libovolné produkty z obilovin kromě kukuřice a produkty vyrobené z kukuřice.
Náhrada musí být poskytnuta pro množství produktů obilovin obsažené v daném krmivu.
(4) Výše náhrady musí zohlednit možnosti a podmínky prodeje těchto produktů na světovém trhu, potřebu zamezit narušení trhu Společenství a ekonomický aspekt vývozu.
(5) S ohledem na současnou situaci na trhu s obilovinami, především na vyhlídky v oblasti dodávek, je třeba zrušit vývozní náhrady.
(6) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro krmné směsi uvedené v nařízení (ES) č. 1784/2003 a podléhající nařízení (ES) č. 1517/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 801/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 27. května 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 802/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 803/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty z cukru vyvážené v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kotacemi nebo cenami na světovém trhu s výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, a cenami těchto výrobků ve Společenství, může být vyrovnán vývozní náhradou;
(2) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2], stanoví, že vývozní náhrada na 100 kilogramů výrobků, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001, se rovná základní částce násobené obsahem sacharosy, podle potřeby včetně ostatních cukrů vyjádřených jako sacharosa; obsah sacharosy v dotyčném výrobku se určuje v souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95;
(3) Čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že základní výše náhrady pro sorbózu vyvezenou v nezměněném stavu se musí rovnat základní výši náhrady snížené o jednu setinu použitelné výrobní náhrady podle nařízení Rady (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování výrobních náhrad pro cukr používaný v chemickém průmyslu [3] pro výrobky, jejichž seznam je zahrnut v příloze posledně uvedeného nařízení;
(4) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 se základní výše náhrady za ostatní výrobky, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, vyvážené v nezměněném stavu, musí rovnat jedné setině částky, která na jedné straně bere v úvahu rozdíl mezi intervenční cenou pro bílý cukr pro oblasti Společenství bez deficitu v měsíci, pro který je stanovena základní výše, a cenovými nabídkami nebo cenami bílého cukru na světovém trhu, a na straně druhé z důvodu potřeby vytvořit rovnováhu mezi využitím základních produktů Společenství při výrobě zpracovaných výrobků na vývoz do třetích zemí a využitím produktů třetích zemí dovezených v rámci aktivního zušlechťovacího styku;
(5) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 se použití základní výše může omezit na některé výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení;
(6) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 upravuje stanovení náhrad pro vývoz produktů v nezměněném stavu uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. f), g) a h) uvedeného nařízení; náhrada musí být stanovena na 100 kilogramů sušiny, přičemž se bere v úvahu vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód KN 17023091 a pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 a hospodářské aspekty předpokládaných vývozů; v případě produktů uvedených ve zmíněném čl. 1 písm. f) a g) se náhrada má poskytovat pro produkty, které splňují podmínky článku 5 nařízení (ES) č. 2135/95; pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. h) náhrada se poskytne pouze u těch, které splňují podmínky článku 6 nařízení (ES) č. 2135/95;
(7) Výše uvedených náhrad se musí stanovit každý měsíc, přičemž je lze měnit v intervenčním období;
(8) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení;
(9) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený;
(10) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu;
(11) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je třeba stanovit náhrady pro příslušné produkty v přiměřené výši;
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. d), f), g) a h) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážených v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 804/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 26. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 26. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 40,126 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 805/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné u některých produktů v odvětví cukru vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a), c), d), f), g) a h) uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě, že se tyto produkty vyvážejí ve formě zboží uvedeného v příloze V uvedeného nařízení. Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 1260/2001.
(2) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kg pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(3) Čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro daný produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(4) Náhrady stanovené tímto nařízením lze stanovit předem, neboť v současnosti není možné odhadnout situaci na trzích v příštích několika měsících.
(5) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a čl. 1 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 806/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 14 odst. 3,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízní,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství, produktů uvedených v čl. 1 každého z uvedených nařízení, mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy předchozím stanovením vysokých sazeb náhrad.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) V důsledku dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovin ze Společenství do Spojených států, schválené rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4] je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 4 odst. 3 a 5 nařízení (ES) č. 1520/2000 musí být stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], pro dotčený základní produkt, platnou během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 807/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 808/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 20. do 26. května 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1757/2004 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 16,95 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 809/2005
ze dne 26. května 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 20. do 26. května 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 8,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 810/2005
ze dne 26. května 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 641/2005 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 641/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 20. do 26. května 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 641/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 29,99 EUR/t pro maximální celkové množství 50900 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 811/2005
ze dne 27. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 812/2005
ze dne 27. května 2005,
které se týká 336. dílčího nabídkového řízení uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení,
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 336. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 813/2005
ze dne 27. května 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 164. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 164. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 814/2005
ze dne 27. května 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 164. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 164. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 815/2005
ze dne 27. května 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka v 83. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 uvedeného nařízení se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
Výše jistoty složené na zpracování se určuje s ohledem na rozdíl mezi tržní cenou sušeného odstředěného mléka a minimální prodejní cenou.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být minimální prodejní cena stanovena na níže určené úrovni a měla by být stanovena příslušná jistota za zpracování.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní cena a jistota za zpracování pro 83. dílčí nabídkové řízení prováděné podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek skončila dnem 24. května 2005, se stanovují takto:
—minimální prodejní cena: _BAR_ 195,24 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za zpracování: _BAR_ 35,00 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 816/2005
ze dne 27. května 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 20. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 20. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 24. května 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 275,5 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 28. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 817/2005
ze dne 27. května 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka pro 19. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 19. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 24. května 2005, se stanovuje minimální prodejní cena odstředěného mléka ve výši 196,24 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 28. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 818/2005
ze dne 27. května 2005,
kterým se stanoví maximální náhrada pro vývoz celoomleté dlouhozrnné rýže B do určitých třetích zemí v souvislosti s nabídkovým řízením zahájeným nařízením (ES) č. 2032/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2032/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise(EHS) č. 584/75 [3], může Komise na základě předložených nabídek a v souladu s postupem uvedeným v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout o stanovení maximální vývozní náhrady. Při stanovení této náhrady je nutné přihlédnout ke kritériím uvedeným v článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003. Vyberou se nabídky všech uchazečů, které se rovnají maximální vývozní náhradě nebo jsou nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií na současnou situaci na trhu dané rýže vede ke stanovení maximální vývozní náhrady ve výši uvedené v článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na základě nabídek předložených mezi dny 23. až 26. května 2005 rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2032/2004 se maximální vývozní náhrada pro celoomletou dlouhozrnnou rýži B určenou pro vývoz do určitých třetích zemí stanoví na 57,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 819/2005
ze dne 30. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 31. května 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 820/2005
ze dne 30. května 2005,
kterým se stanoví opravná částka použitelná při poskytování náhrady pro obiloviny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci, uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle jejich místa určení.
(4) Opravnou částku je třeba stanovit zároveň s náhradou a dle stejného postupu, přičemž je možné ji v období mezi dvěma stanoveními změnit.
(5) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se stanovuje dle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 821/2005
ze dne 30. května 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro slad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory stanovené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995 o určitých prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Náhradu použitelnou pro slad je třeba vypočítat s ohledem na množství obilovin nezbytné k výrobě uvažovaných produktů.
Tato množství byla stanovena nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle země jejich určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto předpisů v současné situaci na trzích s obilovinami, zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1784/2003 se stanovují ve výši uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 822/2005
ze dne 30. května 2005,
kterým se stanoví opravná částka pro poskytnutí náhrady u sladu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravnou částku uvedenou v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003, použitelnou pro předem stanovené vývozní náhrady pro slad, je třeba stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 823/2005
ze dne 30. května 2005,
kterým se stanoví náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže určené pro potravinovou pomoc Společenství a vnitrostátní potravinovou pomoc
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1] a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení Rady (EHS) č. 2681/74 ze dne 21. října 1974, týkající se financování výdajů vzniklých v souvislosti s dodávkou zemědělských produktů jako potravinové pomoci [3] ze strany Společenství, stanoví, že část výdajů odpovídající dle pravidel Společenství vývozním náhradám pro dané produkty je třeba naúčtovat Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu, oddělení záruk.
(2) Za účelem jednoduššího stanovení a řízení rozpočtu pro opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci a ve snaze informovat členské státy o míře účasti Společenství na financování vnitrostátních opatření potravinové pomoci je třeba určit výši náhrad poskytovaných pro tato opatření.
(3) Obecná a prováděcí pravidla stanovená článkem 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článkem 13 nařízení (ES) č. 3072/95 pro vývozní náhrady jsou přiměřeně použitelná pro výše uvedená opatření.
(4) Specifická kritéria, která je třeba vzít v úvahu při výpočtu vývozní náhrady pro rýži, jsou definována v článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
U vnitrostátních opatření a opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci prováděných v rámci mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i v rámci ostatních opatření Společenství ve formě bezplatných dodávek, se náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže stanovují podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 824/2005
ze dne 30. května 2005,
kterým se stanoví některá směrná množství a individuální maximální limity pro vydání licencí na dodatečná množství týkající se dovozu banánů do nových členských států ve třetím čtvrtletí 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 odst. 1 tohoto aktu,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1892/2004 [2] byla přijata přechodná opatření, jež měla usnadnit přechod ze stávajících režimů v nových členských státech, jež byly platné před jejich přistoupením k Evropské unii, k dovoznímu režimu platnému v rámci společné organizace trhu v odvětví banánů na rok 2005.
Pro zabezpečení zásobení trhu zejména v nových členských státech uvedené nařízení na přechodnou dobu stanovilo dodatečné množství pro udělení dovozních licencí. Toto dodatečné množství musí být spravováno za použití mechanismů a nástrojů, které byly zavedeny nařízením Komise (ES) č.
896/2001 [3] ze dne 7. května 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 404/93, pokud jde o dovoz banánů do Společenství.
(2) Podle čl. 14 odst. 1 a 2 nařízení Komise (ES) č. 896/2001 mohou být stanovena směrná množství a individuální maximální limity pro účely vydání dovozních licencí pro každé z prvních tří čtvrtletí roku.
(3) Pro účel vydání licencí na třetí čtvrtletí roku 2005 je třeba stanovit uvedená směrná množství a individuální maximální limity ve stejných procentních sazbách, jaké byly stanoveny pro správu celních kvót A/B a C v nařízení Komise (ES) č. 825/2005 [4], aby bylo zajištěno odpovídající zásobování a nedošlo k narušení souvislosti obchodních toků mezi odvětvím produkce a odvětvím odbytu.
(4) Jelikož toto nařízení musí být použitelné před začátkem období pro předložení žádostí o licence na třetí čtvrtletí roku 2005, je třeba ustanovit, že vstoupí v platnost neprodleně.
(5) Toto nařízení se musí vztahovat na hospodářské subjekty, které jsou usazeny ve Společenství a zapsány do rejstříku podle článků 5 a 6 nařízení (ES) č. 1892/2004.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro banány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Směrné množství podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 896/2001 pro vydání dovozních licencí pro banány v rámci dodatečného množství podle čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1892/2004 se pro třetí čtvrtletí roku 2005 stanoví na 23 % množství dostupného pro tradiční hospodářské subjekty a netradiční hospodářské subjekty podle čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 2
Maximální povolené množství podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 896/2001 pro žádosti o licence na dovoz banánů v rámci dodatečného množství podle čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1892/2004 se na třetí čtvrtletí roku 2005 stanoví na:
a) 23 % zvláštního referenčního množství oznámeného podle čl. 5 odst. 5 nařízení (ES) č. 1892/2004 u tradičních hospodářských subjektů;
b) 23 % zvláštního přidělení oznámeného podle čl. 6 odst. 6 nařízení (ES) č. 1892/2004 u netradičních hospodářských subjektů.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 825/2005
ze dne 30. května 2005,
kterým se stanoví některá směrná množství a individuální stropy pro žádosti o licence pro dovoz banánů do Společenství pro třetí čtvrtletí roku 2005 v rámci celních kvót A/B a C
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [1], a zejména na článek 20 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 14 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 896/2001 ze dne 7. května 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 404/93, co se týče režimu dovozu banánů do Společenství [2], uvádí možnost stanovit směrné množství vyjádřené jako procentní podíl množství dostupných v rámci každé celní kvóty A/B a C podle čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 404/93 za účelem vydávání dovozních licencí pro první tři čtvrtletí roku.
(2) Údaje týkající se jednak množství banánů uváděných na trh Společenství v roce 2004 a zejména skutečných dovozů realizovaných především během třetího čtvrtletí a také vyhlídek ohledně dodávky a spotřeby na trhu Společenství ve stejném třetím čtvrtletí roku 2005 vyžadují, aby se stanovila směrná množství pro kvóty A/B a C, čímž se zajistí uspokojující dodávka do Společenství a kontinuita obchodních toků mezi odvětvím výroby a odbytu.
(3) Na základě stejných údajů je třeba maximální množství, pro která mohou jednotlivé hospodářské subjekty podávat žádosti o licence vztahující se na třetí čtvrtletí roku 2005, stanovit v souladu s čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 896/2001.
(4) Toto nařízení musí být použitelné před začátkem období pro podávání žádostí o licence vztahující se na třetí čtvrtletí roku 2005, proto je třeba, aby vstoupilo v platnost okamžitě.
(5) Toto nařízení se musí vztahovat na hospodářské subjekty stanovené v Evropském společenství ve složení ze dne 30. dubna 2004; nařízení Komise (ES) č.
1892/2004 [3] stanovilo přechodná opatření pro rok 2005 pro dovoz banánů do Společenství z důvodu vstupu České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro banány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro třetí čtvrtletí roku 2005 se směrné množství uvedené v čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 896/2001 pro vydávání dovozních licencí pro banány v rámci celních kvót uvedených v čl. 18 odst. 1 nařízení (EHS) č. 404/93 stanoví na:
a) 23 % množství dostupných pro tradiční i netradiční hospodářské subjekty stanovené ve Společenství ve složení ze dne 30. dubna 2004 v rámci celních kvót A/B;
b) 23 % množství dostupných pro tradiční i netradiční hospodářské subjekty stanovené ve Společenství ve složení ze dne 30. dubna 2004 v rámci celní kvóty C.
Článek 2
V třetím čtvrtletí roku 2005 se maximální množství uvedené v čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 896/2001, které může být povoleno v souvislosti s vydáváním dovozních licencí pro banány v rámci celních kvót uvedených v čl. 18 odst. 1 nařízení (EHS) č. 404/93 stanoví na:
a) 23 % referenčního množství stanoveného a oznámeného podle článků 4 a 5 nařízení (ES) č. 896/2001 pro tradiční hospodářské subjekty stanovené ve Společenství ve složení ze dne 30. dubna 2004 v rámci celních kvót A/B;
b) 23 % referenčního množství stanoveného a oznámeného podle čl. 9 odst. 3 nařízení (ES) č. 896/2001 pro netradiční hospodářské subjekty stanovené ve Společenství ve složení ze dne 30. dubna 2004 v rámci celních kvót A/B;
c) 23 % referenčního množství stanoveného a oznámeného podle článků 4 a 5 nařízení (ES) č. 896/2001 pro tradiční hospodářské subjekty stanovené ve Společenství ve složení ze dne 30. dubna 2004 v rámci celních kvóty C;
d) 23 % referenčního množství stanoveného a oznámeného podle čl. 9 odst. 3 nařízení (ES) č. 896/2001 pro netradiční hospodářské subjekty stanovené ve Společenství ve složení ze dne 30. dubna 2004 v rámci celní kvóty C.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem uveřejnění
Nařízení Komise (ES) č. 826/2005
ze dne 30. května 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2659/94 o prováděcích pravidlech pro poskytování podpory soukromého skladování sýrů grana padano, parmigiano-reggiano a provolone
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 6 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 2659/94 [2] stanoví částky podpory soukromého skladování sýrů grana padano, parmigiano-reggiano a provolone. Vzhledem k dostupným finančním prostředkům a s ohledem na vývoj skladovacích nákladů a na předběžný odhad tržních cen musí být tyto částky změněny.
(2) Nařízení (ES) č. 2659/94 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 6 nařízení (ES) č. 2659/94 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Částka podpory soukromého skladování sýra je stanovena takto:
a) 7,50 EUR na tunu pro fixní náklady;
b) 0,20 EUR na tunu a den smluvního skladování pro náklady na skladování;
c) pro finanční náklady na den smluvního skladování:
- 0,30 EUR na tunu pro sýr grana padano,
- 0,40 EUR na tunu pro sýr parmigiano-reggiano,
- 0,25 EUR na tunu pro sýr provolone."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 827/2005
ze dne 30. května 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory Společenství soukromého skladování některých sýrů v období skladování 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že podpora soukromého skladování může být poskytnuta na dlouhozrající sýry a sýry, které jsou vyrobeny z ovčího a/nebo kozího mléka a které ke zrání potřebují alespoň dobu šesti měsíců, pokud vývoj cen a stav zásob těchto sýrů ukazuje na závažnou nerovnováhu trhu, která může být odstraněna nebo snížena prostřednictvím sezónního skladování.
(2) Potíže vyplývající ze sezónního charakteru výroby některých dlouhozrajících sýrů a sýrů pecorino romano, kefalotyri a kasseri jsou ještě větší s ohledem na časově odlišnou sezónnost spotřeby.
Roztříštěnost výroby těchto sýrů kromě toho ještě zhoršuje důsledky uvedené sezónnosti.
Proto je třeba umožnit sezónní skladování takového množství, které odpovídá rozdílu mezi výrobou v letních měsících a výrobou v zimních měsících.
(3) Je třeba určit druhy sýrů s nárokem na podporu a stanovit nejvyšší množství, na která může být podpora poskytnuta, jakož i dobu trvání smluv, a to na základě skutečných potřeb trhu a možností dotyčné sýry uchovávat.
(4) Je nutné stanovit obsah smlouvy o skladování, jakož i základní opatření umožňující identifikaci a kontrolu sýrů, které jsou předmětem smlouvy.
Částky podpory musí být stanoveny s přihlédnutím k nákladům na skladování a k rovnováze, kterou je třeba zachovat mezi sýry, na něž se poskytuje podpora, a ostatními sýry prodávanými na trhu.
S ohledem na tyto skutečnosti a na dostupné zdroje je nezbytné snížit částky stálých nákladů a částky nákladů na skladování za den. Částka finančních nákladů se musí vypočítat na základě úrokové sazby ve výši 2 %.
(5) Je nezbytné stanovit pravidla týkající se dokumentace, účetnictví, jakož i četnosti a povahy kontrol.
Za tímto účelem je třeba stanovit, že členské státy mohou celkové náklady na kontrolu nebo jejich část předložit k úhradě smluvní straně.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla pro poskytování podpory Společenství soukromého skladování některých sýrů (dále jen "podpora") podle článku 9 nařízení (ES) č. 1255/1999 v období skladování 2005/06.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "skladovanou šarží" množství sýru o hmotnosti nejméně 2 tun, stejného druhu, uskladněné ve stejný den ve stejném skladu;
b) "dnem zahájení smluvního skladování" den následující po dni uskladnění;
c) "posledním dnem smluvního skladování" den předcházející dni vyskladnění;
d) "obdobím skladování" období, během kterého se může na sýr vztahovat režim soukromého skladování, jak je definováno v příloze pro každý druh sýra.
Článek 3
Sýry s nárokem na podporu
1. Podpora se poskytuje na některé dlouhozrající sýry, na sýry pecorino romano, kefalotyri a kasseri za podmínek stanovených v příloze.
2. Sýry musí být vyrobeny ve Společenství a musí splňovat tyto požadavky:
a) musí na nich být nesmazatelným písmem uveden výrobní podnik a den a měsíc výroby; tyto údaje mohou být vyjádřeny formou kódu;
b) musí projít kontrolou jakosti, která prokáže, že poskytují dostatečné záruky pro to, aby po uzrání mohly být zařazeny do kategorií definovaných v příloze.
Článek 4
Smlouva o skladování
1. Smlouvy týkající se soukromého skladování sýrů se uzavírají mezi intervenční agenturou členského státu, na jehož území jsou sýry skladovány, a fyzickými nebo právnickými osobami (dále jen "smluvní strany").
2. Smlouvy o skladování se vyhotovují písemně na základě žádosti o vyhotovení smlouvy.
Žádost musí být doručena intervenční agentuře nejdéle do 30 dnů od data uskladnění a může se týkat pouze šarží sýra, jejichž uskladnění je ukončeno.
Intervenční agentura si den doručení žádosti zapíše.
Pokud je žádost doručena intervenční agentuře do 10 pracovních dnů po uplynutí maximální lhůty, smlouvu o skladování lze ještě uzavřít, avšak částka podpory se sníží o 30 %.
3. Smlouva o skladování se uzavírá na jednu nebo více skladovaných šarží a musí zejména obsahovat ustanovení týkající se:
a) množství sýra, na něž se smlouva vztahuje;
b) termínů plnění smlouvy;
c) částky podpory;
d) určení skladů.
4. Smlouva o skladování se uzavírá nejdéle do 30 dnů od data zápisu žádosti o vyhotovení smlouvy.
5. Kontrolní opatření a zejména opatření uvedená v článku 7 se provádějí podle specifikace vypracované intervenční agenturou.
Smlouva o skladování odkazuje na tuto specifikaci.
Článek 5
Uskladnění a vyskladnění
1. Doba, v níž probíhá uskladnění a vyskladnění, je uvedena v příloze.
2. Vyskladnit se musí vždy celá skladovaná šarže.
3. Pokud na konci prvních 60 dní smluvního skladování vykazuje sýr větší zhoršení jakosti, než je běžné při jeho uchování, může být smluvním stranám umožněno, aby jednou u každé skladované šarže a na vlastní náklady nahradily vadná množství.
Pokud kontrola prováděná během skladování nebo při vyskladnění zjistí vadná množství, podpora nemůže být na tato množství vyplacena.
Kromě toho musí zbývající množství skladované šarže, u nějž lze uplatnit nárok na podporu, vážit nejméně dvě tuny.
Druhý pododstavec se použije v případě vyskladnění části šarže ještě před začátkem doby vyskladnění uvedené v odstavci 1 nebo před uplynutím minimální období skladování podle čl. 8 odst. 2.
4. V případě uvedeném v odst. 3 prvním pododstavci je pro účely výpočtu podpory na nahrazená množství za první den smluvního skladování považován den zahájení smluvního skladování.
Článek 6
Podmínky skladování
1. Členský stát dbá na to, aby byly splněny všechny podmínky pro vznik nároku na výplatu podpory.
2. Smluvní strana, nebo na základě žádosti nebo povolení členského státu osoba odpovědná za sklad zpřístupní příslušnému subjektu pověřenému prováděním kontroly veškerou dokumentaci, která zejména umožní ověřit u výrobků umístěných v soukromém skladu tyto údaje:
a) vlastnictví v okamžiku uskladnění;
b) původ a datum výroby sýrů;
c) datum uskladnění;
d) fyzickou přítomnost ve skladu a adresu skladu;
e) data vyskladnění.
3. Smluvní strana, případně osoba odpovědná za sklad vede pro každou smlouvu skladovou evidenci, která je k dispozici ve skladu a v které jsou uvedeny tyto údaje:
a) číslo skladované šarže umožňující určit výrobky umístěné v soukromém skladu;
b) data uskladnění a vyskladnění;
c) počet sýrů a jejich hmotnost udané pro každou skladovanou šarži;
d) umístění výrobků ve skladu.
4. Uskladněné výrobky musí být snadno identifikovatelné, snadno přístupné a rozlišitelné podle jednotlivých smluv.
Skladované sýry se označí zvláštní značkou.
Článek 7
Kontroly
1. Při uskladnění provádí příslušný subjekt kontrolu, zejména s cílem zajistit, že uskladněné výrobky mají na podporu nárok, a zabránit tomu, aby během smluvního skladování docházelo k jakékoli záměně výrobků.
2. Příslušný subjekt provádí neohlášenou kontrolu na základě vzorků za účelem zjištění fyzické přítomnosti výrobků ve skladu.
Odebraný vzorek musí být reprezentativní a musí odpovídat nejméně 10 % z celkového smluvního množství, na které se žádá o podporu soukromého skladování.
Součástí kontroly je kromě účetní dokumentace uvedené v čl. 6 odst.
3 také fyzická kontrola hmotnosti a povahy výrobků a jejich identifikace. Tato fyzická kontrola musí být provedena nejméně u 5 % z množství, u nějž je neohlášená kontrola prováděna.
3. Po ukončení období smluvního skladování provede příslušný subjekt kontrolu fyzické přítomnosti výrobků.
Pokud však výrobky zůstávají ve skladu po uplynutí maximálního období smluvního skladování, může být tato kontrola provedena v okamžiku vyskladnění.
O kontrole uvedené v prvním pododstavci informuje smluvní strana příslušný subjekt nejméně pět pracovních dní před uplynutím období smluvního skladování, popřípadě před zahájením vyskladnění, pokud k němu dochází během období smluvního skladování nebo po této době, a uvede dotyčné skladované šarže.
Členský stát může souhlasit s kratší lhůtou než je pět pracovních dnů uvedených v druhém pododstavci.
4. O kontrolách provedených podle odstavců 1, 2 a 3 musí být vypracována zpráva, v které se uvádí:
a) datum vyskladnění;
b) délka kontroly;
c) popis kontrolní činnosti.
Kontrolní zprávu musí podepsat odpovědný inspektor a spolupodepsat smluvní strana, popřípadě osoba odpovědná za sklad, a zpráva musí být součástí platební dokumentace.
5. V případě nesrovnalostí, které se týkají alespoň 5 % množství kontrolovaných výrobků, se kontrola rozšíří na větší vzorek, který určí příslušný subjekt.
Členské státy oznámí takové případy Komisi ve lhůtě čtyř týdnů.
6. Členské státy mohou stanovit, že náklady na kontrolu plně nebo částečně uhradí smluvní strana.
Článek 8
Podpora skladování
1. Částky podpory jsou stanoveny takto:
a) 7,50 EUR za tunu na stálé náklady;
b) 0,20 EUR za tunu a den smluvního skladování na náklady na skladování;
c) částka za tunu a den smluvního skladování na finanční náklady ve výši:
i) 0,23 EUR za tunu dlouhozrajících sýrů,
ii) 0,28 EUR za tunu sýru pecorino romano,
iii) 0,39 EUR za tunu sýrů kefalotyri a kasseri.
2. Podpora se neposkytuje, jestliže je smluvní skladování kratší než 60 dnů.
Nejvyšší částka podpory nemůže být vyšší než částka odpovídající 180 dnům smluvního skladování.
Pokud smluvní strana nedodrží lhůtu uvedenou v čl. 7 odst. 3 druhém nebo případně třetím pododstavci, podpora se sníží o 15 % a vyplatí se pouze za dobu, u níž smluvní strana uspokojivě doloží příslušnému subjektu, že sýr zůstal ve smluvním skladování.
3. Podpora se vyplácí na žádost smluvní strany na konci období smluvního skladování, ve lhůtě 120 dní od obdržení žádosti, za předpokladu, že byly provedeny kontroly uvedené v čl. 7 odst. 3 a že byly splněny podmínky pro získání nároku na vyplacení podpory.
Pokud však probíhá správní šetření týkající se nároku na podporu, bude platba provedena až po uznání nároku na podporu.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 828/2005
ze dne 30. května 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1555/96, pokud jde o spouštěcí objemy pro dodatečná cla pro rajčata, meruňky, citrony, švestky, broskve včetně nektarinek, hrušky a stolní hrozny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 33 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1555/96 ze dne 30. července 1996 o prováděcích pravidlech k dodatečným dovozním clům na ovoce a zeleninu [2] upravuje dohled nad dovozem produktů stanovených v příloze uvedeného nařízení. Tento dohled je třeba vykonávat v souladu s pravidly stanovenými v článku 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [3].
(2) Pro účely čl. 5 odst. 4 dohody o zemědělství [4] uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání a vzhledem k nejnovějším údajům z let 2002, 2003 a 2004 je třeba pozměnit spouštěcí objem pro dodatečná cla pro rajčata, meruňky, citrony, švestky, broskve včetně nektarinek, hrušky a stolní hrozny.
(3) Nařízení (ES) č. 1555/96 by proto mělo být změněno.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1555/96 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 829/2005
ze dne 30. května 2005,
kterým se stanoví podpora pro broskve určené ke zpracování v rámci nařízení Rady (ES) č. 2201/96 na hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s výrobky zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 3 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 1535/2003 ze dne 29. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o režim podpory v odvětví výrobků zpracovaných z ovoce a zeleniny [2], stanoví, že Komise zveřejní výši podpor, které mají být, po ověření dodržování prahů stanovených v příloze III nařízení (ES) č. 2201/96, použity zejména pro broskve.
(2) Průměrné množství broskví zpracovaných v rámci režimu podpory po dobu tří posledních hospodářských let je nižší než práh Společenství. Podpora použitelná pro hospodářský rok 2005/06 v každém příslušném členském státě musí tedy odpovídat částce stanovené v čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro výrobky zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V hospodářském roce 2005/2006 činí podpora pro broskve podle článku 2 nařízení (ES) č. 2201/96 47,70 EUR za tunu.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 830/2005
ze dne 30. května 2005,
kterým se popáté mění nařízení Rady (ES) č. 1763/2004, kterým se ukládají některá omezující opatření na podporu účinného provádění mandátu Mezinárodního trestního tribunálu pro bývalou Jugoslávii (ICTY)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1763/2004 ze dne 11. října 2004, kterým se ukládají některá omezující opatření na podporu účinného provádění mandátu Mezinárodního trestního tribunálu pro bývalou Jugoslávii (ICTY) [1], a zejména na čl. 10 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 1763/2004 obsahuje seznam osob, kterých se týká zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Komise je oprávněna změnit uvedenou přílohu s přihlédnutím k rozhodnutím Rady, kterými se provádí společný postoj Rady 2004/694/SZBP ze dne 11. října 2004 o dalších opatřeních na podporu účinného provádění mandátu Mezinárodního trestního tribunálu pro bývalou Jugoslávii (ICTY) [2].
Uvedený společný postoj se provádí rozhodnutím Rady 2005/…/SZB [3] ze dne 6. června 2005. Příloha I nařízení (ES) č.
1763/2004 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 1763/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Oprava nařízení Komise (ES) č. 830/2005 ze dne 30. května 2005, kterým se popáté mění nařízení Rady (ES) č. 1763/2004, kterým se ukládají některá omezující opatření na podporu účinného provádění mandátu Mezinárodního trestního tribunálu pro bývalou Jugoslávii (ICTY)
(Úřední věstník Evropské unie L 137 ze dne 31. května 2005)
Strana 24, článek 2:
místo:
"Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 831/2005
ze dne 31. května 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 832/2005
ze dne 31. května 2005,
kterým se stanoví přebytečné množství cukru, isoglukosy a fruktosy pro Českou republiku, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Maltu, Polsko, Slovinsko a Slovensko,
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na Akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 60/2004 ze dne 14. ledna 2004, kterým se stanoví přechodná opatření v odvětví cukru z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska [1], a zejména na čl. 6 odst. 1 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Za účelem zabránění narušení trhů v odvětví cukru v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska ("nové členské státy") k Evropské unii dne 1. května 2004, čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 60/2004 stanoví, že množství cukru v nezměněném stavu nebo ve formě zpracovaných výrobků, isoglukosy a fruktosy, která přesahují množství považované dne 1. května 2004 za běžnou zásobu, mají být odstraněna z trhu ve formě cukru nebo isoglukosy na náklady dotyčného nového členského státu.
(2) Za účelem stanovení těchto přebytečných množství čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 60/2004 stanoví, že nové členské státy sdělí Komisi příslušné informace o množství produkce, spotřeby, zásob, dovozu a vývozu spolu s informací o systému vytvořeném ke zjištění přebytečných množství.
(3) Obecně se přebytečné zásoby cukru považují za výsledek vývoje produkce, s připočtením dovezených a odečtením vyvezených množství pro období od 1. května 2003 do 30. dubna 2004 ve srovnání s průměrem stejných množství pro stejné období za tři předchozí roky. V souladu s čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 60/2004 byly vzaty v úvahu zvláštní okolnosti, za nichž byly vytvářeny zásoby, zejména snížení úrovně zásob během uvedeného období.
(4) V souladu s touto metodou se na základě sdělení nových členských států musí určit přebytečná množství cukru pouze pro Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Maltu a Slovensko.
(5) Pro určení přebytečných množství isoglukosy a fruktosy se použila stejná metoda.
V důsledku toho není třeba určit přebytečná množství fruktosy a glukosy.
(6) Řídící výbor pro cukr nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Množství cukru v nezměněném stavu nebo ve formě zpracovaných výrobků, která přesahují množství považované dne 1. května 2004 za běžnou zásobu a která mají být odstraněna z trhu Společenství podle čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 60/2004, jsou tato:
- Estonsko: 91464 t,
- Kypr: 40213 t,
- Lotyšsko: 10589 t,
- Malta: 2452 t,
- Slovensko: 10225 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 833/2005
ze dne 31. května 2005
o trvalém povolení doplňkových látek v krmivech
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [1], a zejména na článek 3 a čl. 9d odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [2], a zejména na článek 25 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1831/2003 upravuje povolování doplňkových látek k použití ve výživě zvířat.
(2) Článek 25 nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví přechodná opatření pro žádosti o povolení doplňkových látek v krmivech podané v souladu se směrnicí 70/524/EHS přede dnem používání nařízení (ES) č. 1831/2003.
(3) Žádosti o povolení doplňkových látek na seznamu příloh tohoto nařízení byly podány přede dnem používání nařízení (ES) č. 1831/2003.
(4) První připomínky k těmto žádostem podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/524/EHS byly postoupeny Komisi před datem platnosti nařízení (ES) č. 1831/2003. Tyto žádosti se proto budou i nadále vyřizovat podle článku 4 směrnice 70/524/EHS.
(5) Používání enzymatického přípravku endo-1,3(4)-beta-glukanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2106), endo-1,4-beta-xylanázy z Trichoderma longibrachiatum (IMI SD 135) a alfa-amylázy z Bacillus amyloliquefaciens (DSM 9553) se nařízením Komise (ES) č. 2690/1999 [3] dočasně poprvé povolilo pro odstavená selata.
Pro daný enzymatický přípravek byly předloženy nové údaje na podporu žádosti o povolení bez časového omezení.
Z posouzení vyplývá, že bylo vyhověno podmínkám stanoveným pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS.
Používání daného enzymatického přípravku podle přílohy se proto může povolit bez časového omezení.
(6) Používání enzymatického přípravku endo-1,3(4)-beta-glukanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2106), endo-1,4-beta-xylanázy z Trichoderma longibrachiatum (IMI SD 135), alfa-amylázy z Bacillus amyloliquefaciens (DSM 9553) a polygalakturonázy z Aspergillus aculeatus (CBS 589.94) se nařízením (ES) č. 2690/1999 dočasně poprvé povolilo u odstavených selat.
Pro daný enzymatický přípravek byly předloženy nové údaje na podporu žádosti o povolení bez časového omezení.
Z posouzení vyplývá, že bylo vyhověno podmínkám stanoveným pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS.
Používání daného enzymatického přípravku podle přílohy se proto může povolit bez časového omezení.
(7) Používání enzymatického přípravku endo-1,4-beta-xylanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2105) a subtilisinu z Bacillus subtilis (ATCC 2107) se nařízením Komise (ES) č. 1636/1999 [4] dočasně poprvé povolilo u odstavených selat.
Pro daný enzymatický přípravek byly předloženy nové údaje na podporu žádosti o povolení bez časového omezení.
Z posouzení vyplývá, že bylo vyhověno podmínkám stanoveným pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS.
Použití daného enzymatického přípravku podle přílohy se proto může povolit bez časového omezení.
(8) Používání enzymatického přípravku endo-1,3(4)-beta-glukanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2106) a endo-1,4-beta-xylanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2105) se nařízením (ES) č. 1636/1999 dočasně poprvé povolilo u prasat na výkrm.
Pro daný enzymatický přípravek byly předloženy nové údaje na podporu žádosti o povolení bez časového omezení.
Z posouzení vyplývá, že bylo vyhověno podmínkám stanoveným pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS.
Použití daného enzymatického přípravku podle přílohy se proto může povolit bez časového omezení.
(9) Používání enzymatického přípravku endo-1,4-beta-xylanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2105) se nařízením Komise (ES) č. 1411/1999 [5] dočasně poprvé povolilo u kuřat na výkrm.
Pro daný enzymatický přípravek byly předloženy nové údaje ve prospěch žádosti o povolení bez časového omezení.
Z posouzení vyplývá, že bylo vyhověno podmínkám stanoveným pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS.
Používání daného enzymatického přípravku podle přílohy se proto může povolit bez časového omezení.
(10) Používání enzymatického přípravku endo-1,4-beta-xylanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2105) a endo-1,3(4)-beta-glukanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2106) se nařízením Komise (ES) č. 418/2001 [6] dočasně poprvé povolilo u kuřat na výkrm.
Pro daný enzymatický přípravek byly předloženy nové údaje na podporu žádosti o povolení bez časového omezení.
Z posouzení vyplývá, že bylo vyhověno podmínkám stanoveným pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS.
Používání daného enzymatického přípravku podle přílohy se proto může povolit bez časového omezení.
(11) Z posouzení žádostí vyplývá, že je třeba vyžadovat dodržování některých postupů na ochranu pracovníků před vystavením doplňkovým látkám uvedeným v přílohách.
Tuto ochranu by mělo zajistit provádění směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [7].
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přípravky náležící do skupiny "enzymů" uvedené v příloze se povolují k používání bez časového omezení jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 834/2005
ze dne 31. května 2005,
kterým se mění opravná částka použitelná pro náhradu u obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Opravná částka použitelná pro náhradu u obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 820/2005 [2].
(2) Vzhledem k cenám CIF a dnešním cenám CIF pro termínované nákupy a s ohledem na předpokládaný vývoj trhu je třeba změnit nyní platnou opravnou částku použitelnou pro náhradu u obilovin.
(3) Opravnou částku je třeba stanovovat podle téhož postupu jako náhradu, přičemž je možné ji v době mezi dvěma stanoveními změnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (EHS) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se mění podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 835/2005
ze dne 31. května 2005,
kterým se pro období od 1. do 30. června 2005 stanoví produkční náhrada pro bílý cukr používaný v chemickém průmyslu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 pátou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že může být rozhodnuto poskytnout produkční náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) a písm. f) uvedeného nařízení, pro sirupy uvedené v písm. d) uvedeného odstavce, jakož i pro chemicky čistou fruktózu (levulózu) kódu KN 17025000 jako meziprodukt, pokud se tyto produkty nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 23 odst. 2 Smlouvy a používají se k výrobě určitých výrobků chemického průmyslu;
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování produkční náhrady pro některé výrobky z odvětví cukru používané v chemickém průmyslu [2], stanoví, že tyto náhrady jsou určovány v závislosti na náhradě stanovené pro bílý cukr.
(3) Článek 9 nařízení (ES) č. 1265/2001 stanoví, že produkční náhrada pro bílý cukr se stanovuje měsíčně na období od prvního dne každého měsíce.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkční náhrada pro bílý cukr uvedená v článku 4 nařízení (ES) č. 1265/2001 se stanoví ve výši 33,848 EUR/100 kg netto na období od 1. do 30. června 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 836/2005
ze dne 31. května 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 1. června 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 837/2005
ze dne 23. května 2005,
kterým se mění nařízení Komise (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1], a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 210/97/ES ze dne 19. prosince 1996 o přijetí plánu činnosti pro celnictví ve Společenství (Clo 2000) [2] byl tranzitní systém Společenství informatizován.
V členských státech je tento systém plně funkční od 1. července 2003 a prokázalo se, že je spolehlivý a vyhovující jak pro celní správy, tak pro hospodářské subjekty.
(2) Za těchto okolností již není z hospodářského hlediska odůvodněné povolovat vyřizování formalit pomocí písemného tranzitního prohlášení, neboť jeho použití vyžaduje, aby celní orgány ručně zadávaly údaje z prohlášení do informatizovaného systému. Obecně by proto veškerá tranzitní prohlášení měla být podávána prostřednictvím počítačového zpracování dat.
(3) Použití písemných tranzitních prohlášení by mělo být povoleno pouze ve výjimečných případech, kdy nefunguje informatizovaný tranzitní systém celního orgánu nebo aplikace hlavního povinného, aby bylo hospodářským subjektům umožněno provádět tranzitní operace.
(4) Celní orgány by s cílem umožnit cestujícím provádět tranzitní operace měly povolit používání písemných tranzitních prohlášení v případech, kdy cestující nemají přímý přístup k informatizovanému tranzitnímu systému.
(5) Jelikož některé členské státy musejí vyvinout a zavést nezbytné nástroje a propojení, aby umožnily všem hospodářským subjektům připojit se k informatizovanému tranzitnímu systému, mělo by být počítáno s přechodným obdobím, během něhož by bylo možné podávat písemná tranzitní prohlášení.
(6) S výjimkou případů, kdy nefunguje informatizovaný tranzitní systém celního orgánu nebo aplikace hlavního povinného, by celní orgány, které přijímají písemná celní prohlášení, měly zajistit, aby mezi celními orgány docházelo k výměně údajů z tranzitních prohlášení za použití informační technologie a počítačových sítí.
(7) Jelikož Výbor pro celní kodex nezaujal stanovisko, je na Radě, aby přijala nezbytná opatření.
(8) Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [3] by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1. Článek 353 se nahrazuje tímto:
"Článek 353
1. Tranzitní prohlášení dodržují strukturu a náležitosti stanovené v příloze 37a a podávají se úřadu odeslání prostřednictvím počítačového zpracování dat.
2. Celní orgány přijímají tranzitní prohlášení vyhotovená písemně na formuláři odpovídajícím vzoru v příloze 31 a v souladu s postupem, který celní orgány vymezily po vzájemné dohodě, v těchto případech:
a) nefunguje informatizovaný tranzitní systém celních orgánů;
b) nefunguje aplikace hlavního povinného.
3. Použití písemného celního prohlášení podle odst. 2 písm. b) podléhá schválení celními orgány.
4. Převážejí-li zboží cestující, kteří nemají přímý přístup k informatizovanému systému celních orgánů a nemohou proto úřadu odeslání podat tranzitní prohlášení prostřednictvím počítačového zpracování dat, povolí celní orgány cestujícím použít tranzitní prohlášení vyhotovené písemně na formuláři odpovídajícím vzoru v příloze 31.
V takovém případě celní orgány zajistí, aby mezi celními orgány došlo k výměně údajů z tranzitního prohlášení za použití informační technologie a počítačových sítí."
2. Článek 354 se zrušuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2006.
Celní orgány však mohou přijímat písemná tranzitní prohlášení až do 31. prosince 2006.
Pokud celní orgány rozhodnou, že budou písemná tranzitní prohlášení přijímat po 1. červenci 2005, sdělí své rozhodnutí do 1. července 2005 Komisi.
V takovém případě celní orgány těchto členských států zajistí, aby mezi celními orgány docházelo k výměně údajů z tranzitních prohlášení za použití informační technologie a počítačových sítí.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 838/2005
ze dne 30. května 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 131/2004 o některých omezujících opatřeních vůči Súdánu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60 a 301 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj Rady 2005/411/SZBP ze dne 30. května 2005 týkající se omezujících opatření proti Súdánu a zrušení společného postoje 2004/31/SZBP [1],
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Společný postoj 2004/31/SZBP [2] stanoví embargo na vývoz zbraní, střeliva a vojenské výzbroje do Súdánu, včetně zákazu poskytování technické a finanční pomoci související s vojenskou činností v Súdánu.
Zákaz poskytování technické a finanční pomoci související s vojenskou činností byl proveden nařízením Rady (ES) č. 131/2004 ze dne 26. ledna 2004 o některých omezujících opatřeních vůči Súdánu [3].
(2) S ohledem na nedávný vývoj situace v Súdánu, a zejména na skutečnost, že všechny strany v Dárfúru nadále porušují dohodu o příměří z N’djameny ze dne 8. dubna 2004 a protokoly z Abuji ze dne 9. listopadu 2004 a že súdánská vláda a povstalecké síly a všechny další ozbrojené skupiny v Dárfúru neplní své závazky a požadavky Rady bezpečnosti, přijala Rada bezpečnosti OSN dne 29. března 2005 rezoluci 1591 (2005) (dále jen "rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1591 (2005)") o uvalení mimo jiné zbrojního embarga a zákazu poskytování související pomoci vůči všem stranám dohody o příměří z N’djameny a vůči všem dalším válčícím stranám v Dárfúru.
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1591 (2005) stanoví některé výjimky z uvedeného embarga.
(3) Společný postoj 2005/411/SZBP potvrzuje embargo a zákaz ze společného postoje 2004/31/SZBP a stanoví dodatečnou výjimku ze zbrojního embarga a zákazu poskytování související pomoci, která se týká všech osob a subjektů v Súdánu, aby se seznam výjimek uvedl do souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1591 (2005).
Protože se tato výjimka týká zákazu poskytování některé finanční a technické pomoci, nařízení (ES) č. 131/2004 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Dodatečná výjimka by měla mít zpětný účinek ode dne přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1591 (2005),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 4 nařízení (ES) č. 131/2004 se nahrazuje tímto:
"Článek 4
1. Odchylně od článků 2 a 3 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze povolit poskytnutí financování a finanční a technické pomoci v souvislosti s
a) nesmrtícím vojenským vybavením určeným výhradně pro humanitární nebo ochranné účely nebo pro programy na výstavbu institucí OSN, Africké unie, EU a Společenství;
b) materiálem určeným pro operace EU, OSN a Africké unie na řešení krizí;
c) odminovávacím zařízením a materiálem používaným při odminovávání;
d) prováděním souhrnné mírové dohody podepsané súdánskou vládou a Súdánským lidovým osvobozeneckým hnutím/armádou
Nařízení Komise (ES) č. 839/2005
ze dne 1. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 840/2005
ze dne 31. května 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 841/2005
ze dne 1. června 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Týdenní úhrn množství podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1159/2003 uvádí, že určitá množství povinných dodávek v případě preferenčního cukru pocházejícího z Pobřeži sĺonoviny jsou stále k dispozici pro dodací lhůtu 2004/05, která už dosáhla svůj limit.
(3) Za těchto podmínek musí Komise uvést, že příslušné limity nebyly dosaženy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Limity povinných dodávek v případě preferenčního cukru pocházejícího z Pobřeži sĺonoviny pro dodací lhůtu 2004/05 nebyly dosaženy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost 2. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 842/2005
ze dne 1. června 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004, pro hospodářský rok 2004/05
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1210/2004 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2004/05.
Tyto ceny a dovozní cla byly naposledy pozměněny nařizením Komise (ES) č. 292/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004 pro hospodářský rok 2004/05, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 843/2005
ze dne 2. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 844/2005
ze dne 2. června 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 3. června 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 845/2005
ze dne 2. června 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 27. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 27. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 39,760 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 846/2005
ze dne 2. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 847/2005
ze dne 2. června 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 27. května do 2. června 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1757/2004 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 14,97 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 848/2005
ze dne 2. června 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 27. května do 2. června 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 8,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 849/2005
ze dne 2. června 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 641/2005 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 641/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 27. května do 2. června 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 641/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 27,99 EUR/t pro maximální celkové množství 47500 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 850/2005
ze dne 30. května 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2500/2001 s cílem umožnit provádění pomoci Společenství podle čl. 54 odst. 2 písm. c) nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 181a odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 54 odst. 2 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [2] (dále jen "finanční nařízení") umožňuje plnění rozpočtu Společenství pomocí nepřímého centralizovaného řízení a stanoví na jeho plnění zvláštní požadavky.
(2) V oblasti předvstupní pomoci se nepřímé centralizované řízení ve formě uvedené v čl. 54 odst. 2) písm. c) finančního nařízení ukázalo v minulosti jako cenný nástroj, zejména pokud jde o akce Kanceláře pro technickou pomoc a výměnu informací (TAIEX).
(3) Turecko bylo v posledních letech hlavním uživatelem akcí kanceláře TAIEX a mělo by mu být umožněno využívat tohoto nástroje i nadále podle pravidel stanovených ve finančním nařízení.
(4) V oblasti předvstupní pomoci je žádoucí harmonizovaný přístup, a proto by použitá formulace měla být totožná s formulací předvídanou pro nařízení Rady (EHS) č. 3906/89 (Phare) [3] a (ES) č. 2666/2000 (CARDS) [4].
(5) Nařízení Rady (ES) č. 2500/2001 ze dne 17. prosince 2001 o předvstupní finanční pomoci Turecku [5] by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V nařízení (ES) č. 2500/2001 se vkládá nový článek, který zní:
"Článek 6a
Komise smí v mezích stanovených v článku 54 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [6] svěřit úkoly veřejné moci, a zejména úkoly plnění rozpočtu, subjektům stanoveným v čl. 54 odst. 2 uvedeného nařízení. Subjektům vymezeným v čl. 54 odst. 2 písm. c) uvedeného nařízení mohou být svěřeny úkoly veřejné moci, pokud jsou mezinárodně uznávané, splňují mezinárodně uznávané systémy řízení a kontroly a podléhají dohledu veřejné moci.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 851/2005
ze dne 2. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, a jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, ve věci mechanismu vzájemnosti
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 62 bod 2 písm. b) bod i) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Mechanismus stanovený v čl. 1 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 539/2001 [2] se ukázal jako nevhodný pro řešení situací, ve kterých se neuplatňuje zásada vzájemnosti, kdy třetí země uvedená na seznamu v příloze II uvedeného nařízení, tj. třetí země, jejíž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti, zachová nebo zavede vízovou povinnost pro státní příslušníky jednoho nebo několika členských států. Solidarita s členskými státy, jež jsou vystaveny situacím, ve kterých se neuplatňuje zásada vzájemnosti, vyžaduje úpravu stávajícího mechanismu tak, aby byl účinný.
(2) S ohledem na závažnost takových situací, ve kterých se neuplatňuje zásada vzájemnosti, je nezbytné, aby je dotyčný členský stát nebo státy povinně oznamovaly.
Aby se zajistilo, že daná třetí země znovu zavede bezvízový styk pro státní příslušníky dotyčných členských států, měl by se stanovit mechanismus, jenž bude kombinovat opatření na různých úrovních a různé intenzity, která mohou být rychle zavedena.
Komise by proto měla bez prodlení podniknout kroky vůči této třetí zemi, podat zprávu Radě a měla by být schopná v jakémkoli okamžiku navrhnout Radě přijetí prozatímního rozhodnutí o obnovení vízové povinnosti pro státní příslušníky dané třetí země.
Použití takového prozatímního rozhodnutí by nemělo vyloučit převedení dané třetí země do přílohy I nařízení (ES) č.
539/2001. Měla by se také stanovit časová souvislost mezi vstupem dočasného opatření v platnost a jakýmkoli návrhem na převedení této země do přílohy I.
(3) Rozhodnutí třetí země o zavedení nebo znovuzavedení bezvízového styku pro státní příslušníky jednoho nebo několika členských států by mělo automaticky ukončit dočasné obnovení vízové povinnosti, o kterém rozhodla Rada.
(4) Cílem změny stávajícího mechanismu solidarity je dosažení úplné vzájemnosti ve vztahu ke všem členským státům a vytvoření účinného a odpovědného mechanismu, který by ji zajišťoval.
(5) Nařízení (ES) č. 539/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Přechodná opatření by se měla stanovit pro případy, kdy se na členské státy v okamžiku vstupu tohoto nařízení v platnost vztahuje vízová povinnost ze strany třetích zemí uvedených v příloze II nařízení (ES) č. 539/2001.
(7) Pokud jde o Island a Norsko, představuje toto nařízení rozvoj ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [3], který spadá do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody [4].
(8) Spojené Království a Irsko nejsou nařízením (ES) č. 539/2001 vázány.
Proto se neúčastní přijímání tohoto nařízení a nejsou jím vázány, ani nepodléhají jeho uplatňování.
(9) Pokud jde o Švýcarsko, představuje toto nařízení rozvoj ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody podepsané mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [5], který spadá do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady 2004/849/ES [6] a čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady 2004/860/ES [7],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 1 nařízení (ES) č. 539/2001 se mění takto:
1. Odstavec 4 se nahrazuje tímto:
"4. Pokud třetí země uvedená na seznamu v příloze II zavede vízovou povinnost pro státní příslušníky členského státu, použijí se tato ustanovení:
a) do 90 dnů od zavedení vízové povinnosti nebo oznámení o jejím zavedení dotyčný členský stát tuto skutečnost písemně oznámí Radě a Komisi; oznámení bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie řady C. V oznámení se upřesní datum provedení opatření a druh dotyčných cestovních dokladů a víz.
Pokud třetí země rozhodne o zrušení vízové povinnosti před uplynutím této lhůty, oznámení se stane bezpředmětným.
b) Komise neprodleně po zveřejnění uvedeného oznámení a po konzultaci s dotyčným členským státem podnikne kroky u orgánů třetí země s cílem obnovit bezvízový styk;
c) do 90 dnů po zveřejnění uvedeného oznámení a po konzultaci s dotyčným členským státem podá Komise zprávu Radě.
Ke zprávě může být připojen návrh stanovující dočasné obnovení vízové povinnosti pro státní příslušníky dané třetí země.
Komise může tento návrh předložit také po projednání své zprávy v Radě.
Rada rozhodne o tomto návrhu do tří měsíců kvalifikovanou většinou;
d) pokud to Komise pokládá za nutné, může předložit návrh na dočasné obnovení vízové povinnosti pro státní příslušníky třetí země uvedené v písmenu c) bez předcházející zprávy.
U tohoto návrhu se použije postup stanovený v písmenu c).
Dotyčný členský stát může uvést, zda si přeje, aby Komise upustila od dočasného obnovení takové vízové povinnosti bez předcházející zprávy;
e) postup podle písmen c) a d) nemá vliv na právo Komise předložit návrh změny tohoto nařízení za účelem převedení dotyčné třetí země do přílohy I. Pokud se rozhodlo o dočasném opatření podle písmen c) a d), předloží Komise návrh změny tohoto nařízení nejpozději devět měsíců po vstupu dočasného opatření v platnost.
Takový návrh bude také obsahovat ustanovení o zrušení dočasných opatření, která byla případně zavedena v souladu s postupy podle písmen c) a d).
Komise bude mezitím pokračovat ve svém úsilí přimět orgány dané třetí země, aby znovu zavedly bezvízový styk pro státní příslušníky dotyčného členského státu;
f) jestliže daná třetí země zruší vízovou povinnost, členský stát to neprodleně oznámí Radě a Komisi.
Oznámení bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie řady C. Platnost jakéhokoli dočasného opatření zavedeného podle písmene d) bude ukončena sedm dní po zveřejnění v Úředním věstníku.
Pokud daná třetí země zavedla vízovou povinnost pro státní příslušníky dvou nebo více členských států, platnost dočasných opatření bude ukončena až po zveřejnění posledního oznámení."
2. Doplňuje se nový odstavec, který zní:
"5. Pokud kterákoli třetí země uvedená na seznamu v příloze II nebude nadále uplatňovat vůči kterémukoli členskému státu zásadu vzájemnosti, pokud jde o osvobození od vízové povinnosti, Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o takovémto neuplatňování vzájemnosti do 1. července každého sudého roku a v případě potřeby předloží vhodné návrhy k řešení této situace."
Článek 2
Členské státy, jejichž státní příslušníci 24. června 2005 podléhají vízové povinnosti ze strany třetí země uvedené v příloze II nařízení (ES) č.
539/2001, oznámí písemně tuto skutečnost Radě a Komisi do 24. července 2005. Oznámení bude zveřejněno
Nařízení Komise (ES) č. 852/2005
ze dne 3. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 853/2005
ze dne 3. června 2005,
kterým se po čtyřicáté sedmé mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu, [1] a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 1. června 2005 rozhodl o změně seznamu osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů. Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 855/2005
ze dne 6. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 856/2005
ze dne 6. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 466/2001, pokud jde o fusariové toxiny
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách [1], a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 466/2001 [2] stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách.
(2) Některé členské státy přijaly nebo mají v úmyslu přijmout maximální limity pro fusariové toxiny, jako jsou například deoxynivalenol (DON), zearalenon (ZEA) a fumonisiny, v některých potravinách.
Vzhledem k rozdílům v limitech přijatých různými členskými státy a následnému riziku narušení hospodářské soutěže jsou opatření Společenství nezbytná k zajištění jednotnosti trhu při zachování zásady proporcionality.
(3) Různé houby rodu Fusarium, což jsou běžné půdní houby, produkují celou řadu různých mykotoxinů ze skupiny trichothecenů, jako jsou například deoxynivalenol (DON), nivalenol (NIV), T-2 toxin a HT-2 toxin, a některé další toxiny (zearalenon a fumonisiny).
Houby rodu Fusarium se běžně vyskytují na obilovinách pěstovaných v oblastech mírného pásma v Americe, Evropě a Asii.
Některé toxinogenní houby rodu Fusarium jsou schopny v různé míře produkovat dva nebo i více těchto toxinů.
(4) Vědecký výbor pro potraviny (VVP) zhodnotil v řadě stanovisek tyto fusariové toxiny: deoxynivalenol (DON) v prosinci 1999, zearalenon v červnu 2000, fumonisiny v říjnu 2000, aktualizováno v dubnu 2003, nivalenol v říjnu 2000 a T-2 a HT-2 toxin v květnu 2001, jakož i skupinové hodnocení trichothecenů v únoru 2002.
(5) VVP dospěl k závěru, že dostupné údaje neodůvodňují stanovení přípustné denní dávky (TDI) pro hodnocené trichotheceny, a stanovil: - TDI ve výši 1 μg na kg tělesné hmotnosti pro deoxynivalenol (DON), - předběžnou přípustnou denní dávku (t-TDI) ve výši 0,7 μg na kg tělesné hmotnosti pro nivalenol, - kombinovanou t-TDI ve výši 0,06 μg na kg tělesné hmotnosti pro T-2 a HT-2 toxin.
Pro ostatní fusariové toxiny stanovil VVP:
- t-TDI ve výši 0,2 μg na kg tělesné hmotnosti pro zearalenon, - TDI ve výši 2 μg na kg tělesné hmotnosti pro fumonisiny B1, B2 a B3, samostatně nebo v kombinaci.
(6) V rámci směrnice Rady 93/5/EHS ze dne 25. února 1993 o pomoci členských států Komisi a o jejich spolupráci při vědeckém zkoumání otázek týkajících se potravin [3] byl proveden a v září 2003 dokončen úkol vědecké spolupráce 3.2.10 nazvaný "Sběr údajů o výskytu fusariových toxinů v potravinách a posouzení jejich příjmu v potravě obyvatelstvem v členských státech EU" [4].
Z výsledků uvedeného úkolu vyplývá, že fusariové mykotoxiny jsou v potravním řetězci ve Společenství široce rozšířeny.
Hlavními zdroji příjmu fusariových toxinů v potravě jsou výrobky z obilovin, zejména z pšenice a kukuřice.
Zatímco příjmy fusariových toxinů v potravě jsou u celé populace a u dospělých jedinců často nižší než TDI pro příslušné toxiny, u rizikových skupin, jako jsou například kojenci a malé děti, se hodnotám TDI blíží, a v některých případech je dokonce překračují.
(7) Zejména u deoxynivalenolu se příjem v potravě u skupiny malých dětí a mladistvých blíží hodnotě TDI.
V případě T-2 a HT-2 toxinu překročil odhadovaný příjem v potravě ve většině případů t-TDI.
Je však třeba poznamenat, že u T-2 a HT-2 toxinu byla většina údajů o výskytu získána za použití metod analýzy s vysokou mezí detekce, a vezme-li v úvahu skutečnost, že počet vzorků nacházejících se nad mezí detekce byl nižší než 20 %, byl odhad příjmu v potravě silně ovlivněn mezí detekce použitých metod analýzy.
U nivalenolu byly všechny příjmy výrazně nižší než hodnota t-TDI.
V případě trichothecenů posuzovaných v rámci uvedeného úkolu vědecké spolupráce, jako jsou například 3-acetyldeoxynivalenol, 15-acetyldeoxynivalenol, fusarenon-X, T-2 triol, diacetoxyscirpenol, neosolaniol, monoacetoxyscirpenol a verrukol, jsou na základě dostupných informací všechny příjmy v potravě nízké.
(8) U zearalenonu je průměrná denní dávka výrazně nižší než odpovídající hodnota TDI, je však třeba věnovat pozornost skupinám populace, které nebyly v rámci úkolu vymezeny a které mohou pravidelně ve vysokých dávkách přijímat produkty s vysokým výskytem kontaminace zearalenonem, a rovněž potravinám určeným pro děti, neboť rozmanitost stravy malých dětí je omezená.
(9) U fumonisinů se odhadovaný příjem v potravě u většiny skupin populace nachází výrazně pod hodnotou TDI.
Příjem fumonisinů v potravě se výrazně zvýší, pokud se vezmou v úvahu pouze spotřebitelé.
Avšak i u této skupiny, tj. spotřebitelů, leží příjem v potravě pod hodnotou TDI.
Přesto výsledky kontrol sklizně roku 2003 naznačují, že kukuřice a výrobky z kukuřice mohou být velmi vysoce kontaminovány fumonisiny.
Je vhodné, aby byla přijata opatření k zamezení toho, aby se takto nepřijatelně vysoce kontaminovaná kukuřice a výrobky z kukuřice dostávaly do potravního řetězce.
(10) Druhy hub rodu Fusarium infikují zrna před sklizní.
V souvislosti s fusariovou infekcí a tvorbou mykotoxinů bylo identifikováno několik rizikových faktorů.
Na obsah mykotoxinů mají značný vliv klimatické podmínky během růstu, a zejména v období květu.
Dodržování zásad správné zemědělské praxe, která sníží rizikové faktory na minimum, může kontaminaci houbami rodu Fusarium do určité míry zabránit.
(11) V zájmu ochrany veřejného zdraví je nutné stanovit maximální limity pro nezpracované obiloviny s cílem zabránit tomu, aby se vysoce kontaminované obiloviny dostávaly do potravního řetězce, a rovněž s cílem poskytnout podnět k tomu, aby byla během fáze růstu na poli, sklizně a uskladnění uskutečněna všechna opatření, a jejich uskutečnění zajistit (uplatňováním zásad správně zemědělské praxe, jakož i správné praxe sklizně a uskladnění).
Je vhodné, aby se maximální limit pro nezpracované obiloviny vztahoval na obiloviny uváděné na trh k prvotnímu zpracování, neboť v této fázi je již známo určené užití (pro potraviny, krmiva či průmysl).
Čištění, třídění a sušení se nepovažují za prvotní zpracování, pokud není na samotné obilné zrno vyvíjeno fyzikální působení, zatímco loupání je třeba považovat za prvotní zpracování.
(12) Maximální limity jsou stanoveny na úrovni, která zohledňuje současnou expozici člověka ve vztahu k přípustné dávce daného toxinu a kterých je možné rozumně dosáhnout dodržováním zásad správné praxe na všech stupních produkce a distribuce.
Takovýto přístup zaručí, aby hospodářské subjekty v potravinářském odvětví používaly všechna možná opatření k zabránění kontaminaci, či k jejímu snížení v co nejvyšší možné míře v zájmu ochrany veřejného zdraví.
(13) U kukuřice nejsou dosud přesně známy všechny faktory, které se podílejí na tvorbě fusariových toxinů, zejména zearalenonu a fumonisinů B1 a B2.
Proto je stanoveno časové období, které má hospodářským subjektům v potravinářském odvětví zapojeným do řetězce zpracování obilí umožnit, aby provedly šetření zaměřená na zdroje tvorby těchto mykotoxinů a na určení řídicích opatření, která je třeba podniknout k vyloučení jejich přítomnosti v co největší rozumně možné míře.
Navrhuje se, aby maximální limity založené na aktuálně dostupných údajích o výskytu platily od 2007, pokud nebudou do té doby stanoveny žádné zvláštní maximální limity založené na nových informacích o výskytu a tvorbě daných toxinů.
(14) Čištěním a zpracováním může být obsah fusariových toxinů obsažených v nezpracovaných obilovinách různou měrou ve zpracovaných výrobcích z obilovin snížen.
Vzhledem k rozdílné míře snížení je vhodné v zájmu ochrany spotřebitele stanovit maximální limit pro výrobky z obilovin určené pro konečného spotřebitele a nutné mít k dispozici vynutitelné právní předpisy.
Při stanovování maximálních limitů pro konečného spotřebitele musí být uplatněn pragmatický přístup.
Stanovení maximálních limitů pro hlavní potravinové složky, které pocházejí z obilovin, je rovněž vhodné k zajištění účinného vynucování v zájmu zajištění ochrany veřejného zdraví.
(15) S ohledem na nízké úrovně kontaminace fusariovými toxiny zjištěné v rýži nejsou navrhovány žádné maximální limity pro rýži a výrobky z rýže.
(16) Pro 3-acetyldeoxynivalenol, 15-acetyldeoxynivalenol a fumonisin B3 není nutné zvažovat zvláštní opatření, neboť případná opatření především ohledně deoxynivalenolu a fumonisinu B1 a B2 by vzhledem k jejich společnému výskytu chránila obyvatelstvo také proti nepřijatelné expozici 3-acetyldeoxynivalenolu, 15-acetyldeoxynivalenolu a fumonisinu B3.
Totéž platí pro nivalenol, u něhož lze do určité míry pozorovat společný výskyt s deoxynivalenolem, přičemž se odhaduje, že expozice nivalenolu je u člověka výrazně pod příslušnou hodnotou t-TDI.
(17) Údaje o přítomnosti T-2 a HT-2 toxinu jsou dosud omezené.
Je rovněž naléhavě nutné vyvinout a validovat citlivou metodu jejich analýzy.
Z odhadů příjmu však jasně vyplývá, že přítomnost T-2 a HT-2 toxinu může představovat ohrožení pro veřejné zdraví.
Proto je prvořadým úkolem vyvinout citlivou metodu, shromáždit větší množství údajů o výskytu a provést další šetření/výzkum zaměřené na faktory podílející se na přítomnosti T-2 a HT-2 toxinu v obilovinách a výrobcích z obilovin, zejména v ovsu a výrobků z ovsa.
(18) Nařízení (ES) č. 466/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(19) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 466/2001 se mění takto:
1. V článku 2 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Aniž jsou dotčeny čl. 3 odst. 1 a čl. 4 odst. 3, je zakázáno
a) používat produkty, v nichž nejsou dodrženy maximální limity stanovené v příloze I, jako potravinové složky vícesložkových nebo jiných potravin;
b) mísit produkty, u nichž jsou maximální limity dodrženy, s produkty, u nichž jsou maximální limity stanovené v příloze I překročeny;
c) úmyslně detoxikovat produkty chemickým ošetřením, pokud jde o kontaminující látky uvedené v příloze I oddíle 2 (Mykotoxiny)."
2. V článku 5 se doplňuje nový odstavec 5, který zní:
"5. Komise přezkoumá do 1. července 2008 ustanovení přílohy I oddílu 2 bodů 2.4, 2.5, 2.6 a 2.7 s ohledem na maximální limity deoxynivalenolu, zearalenonu a fumonisinu B1 a B2 a dále s cílem zavést maximální limit T-2 a HT-2 toxinu v obilovinách a výrobcích z obilovin.
Za tímto účelem členské státy a zúčastněné strany každoročně předloží Komisi výsledky provedených výzkumů, včetně údajů o výskytu, a informují o pokroku při používání preventivních opatření pro vyloučení kontaminace deoxynivalenolem, zearalenonem, T-2 a HT-2 toxinem a fumonisiny B1 a B2."
3. Příloha I se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2006.
V souladu s příslušnými ustanoveními se toto nařízení nepoužije na výrobky uvedené na trh před 1. červencem 2006.
Prokázání toho, kdy byly výrobky uvedeny na trh, je úkolem hospodářského subjektu v potravinářském odvětví.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 857/2005
ze dne 6. června 2005
o změně nařízení (ES) č. 622/2003, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2320/2002 ze dne 16. prosince 2002, kterým se stanoví společná pravidla v oblasti bezpečnosti civilního letectví [1], a zejména na čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Komise je povinna přijmout na základě nařízení (ES) č. 2320/2002 prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti pro celé Evropské společenství.
Nařízení Komise (ES) č. 622/2003 ze dne 4. dubna 2003, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti [2] bylo prvním právním aktem obsahujícím taková opatření.
(2) Jsou třeba opatření upřesňující společné základní normy.
(3) V souladu s nařízením (ES) č. 2320/2002 a s cílem zabránit protiprávním jednáním by opatření stanovená v příloze nařízení (ES) č.
622/2003 měla být tajná a neměla by být zveřejněna. Táž pravidla se bezpodmínečně použijí na jakékoli pozměňovací akty.
(4) Nařízení (ES) č. 622/2003 by mělo být odpovídajícím způsobem pozměněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro bezpečnost civilního letectví,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cíl
Příloha nařízení (ES) č. 622/2003 se mění tak, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení.
Článek 3 uvedeného nařízení se použije, pokud jde o důvěrnou povahu této přílohy.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 858/2005
ze dne 6. června 2005
o přijetí závazků nabídnutých v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozů chloridu draselného pocházejícího z Běloruské republiky a Ruské federace a o vedení záznamů o dovozech chloridu draselného pocházejícího z Běloruské republiky a Ruské federace
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na články 8, 21 a čl. 22 písm. c) uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 992/2004 ze dne 17. května 2004, kterým se mění nařízení (EHS) č. 3068/92 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozů chloridu draselného pocházejícího z Běloruska, Ruska a Ukrajiny [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1002/2004 [3] o přijetí závazků nabídnutých v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozů chloridu draselného pocházejícího z Běloruské republiky, Ruské federace a Ukrajiny a o vedení záznamů o dovozech chloridu draselného pocházejícího z Běloruské republiky a Ruské federace,
po konzultaci s Poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
(1) Rada uložila nařízením (EHS) č. 3068/92 [4] konečné antidumpingové clo (dále jen "opatření") na dovozy chloridu draselného (dále jen "potaš") pocházejícího z Běloruské republiky (dále jen "Bělorusko") a z Ruské federace (dále jen "Rusko") a z Ukrajiny. Nařízením (ES) č. 969/2000 [5] Rada pozměnila nařízení (EHS) č. 3068/92.
(2) Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie [6] Komise v březnu 2004 z vlastního podnětu zahájila částečný prozatímní přezkum platných opatření na dovozy potaše pocházejícího z Běloruska a z Ruska za účelem přezkoumání, zda je nutné je s ohledem na rozšíření Evropské unie na 25 členských zemí ke dni 1. května 2004 (dále jen "rozšíření") pozměnit.
(3) Z výsledků částečného prozatímního přezkumu vyplynulo, že v zájmu Společenství je zajistit přechodné úpravy opatření, aby se ihned po rozšíření předešlo náhlému a výrazně negativnímu hospodářskému dopadu na dovozce a uživatele v deseti nových členských státech (dále jen "EU-10"), které přistoupily k Evropské unii při rozšíření.
(4) V této souvislosti Rada nařízením (ES) č. 992/2004 pověřila Komisi, aby přijala nabídnuté závazky splňující podmínky uvedené ve 27. až 32. bodu odůvodnění téhož nařízení. Na tomto základě a podle článku 8, čl. 11 odst. 3, článku 21 a čl. 22 písm. c) základního nařízení Komise přijala nařízením (ES) č. 1002/2004 nabídnuté závazky (dále jen "zvláštní závazky po rozšíření") od i) vyvážejícího výrobce v Bělorusku společně se společnostmi, které se nacházejí v Rakousku, Litvě a Rusku, ii) od vyvážejícího výrobce v Rusku společně se společnostmi, které se nacházejí v Rusku a Rakousku, a iii) od vyvážejícího výrobce v Rusku společně se společností, která se v době přijetí nacházela na Kypru.
(5) Navíc za účelem osvobození od antidumpingového cla uloženého nařízením (EHS) č. 3068/92 na dovozy do EU-10 při dodržení podmínek zvláštních závazků po rozšíření bylo nařízení (EHS) č. 3068/92 pozměněno nařízením (ES) č. 992/2004.
(6) Zveřejněním dvou oznámení v Úředním věstníku Evropské unie [7] v dubnu 2004 podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení Komise zahájila na žádost dvou ruských vyvážejících výrobců se zvláštními závazky po rozšíření částečné prozatímní přezkumy platných antidumpingových opatření pro dotčené společnosti (dále jen "částečné prozatímní přezkumy pro Rusko").
(7) Zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie [8] v dubnu 2005 podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení zahájila Komise na žádost výrobního odvětví Společenství pro potaš přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových opatření pro Rusko (dále jen "přezkum před pozbytím platnosti pro Rusko") a pro Bělorusko (dále jen "přezkum před pozbytím platnosti pro Bělorusko").
(8) Současně zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie [9] podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení Komise zahájila na žádost vyvážejícího výrobce v Bělorusku přezkum antidumpingových opatření pro Bělorusko (dále jen "částečný prozatímní přezkum pro Bělorusko").
(9) Dotčené společnosti nabídly nové zvláštní závazky po rozšíření na další dočasné období.
B. DOBA TRVÁNÍ OPATŘENÍ
(10) Je třeba připomenout, že přijetí dotčených závazků bylo výjimečným opatřením přijatým podle čl. 22 písm. c) základního nařízení, jelikož stanovené minimální dovozní ceny (které mají dotčené společnosti dodržovat) přímo neodpovídaly antidumpingovému clu.
(11) V této souvislosti byly minimální dovozní ceny stanoveny na úrovni, která byla vyšší než předchozí dovozní ceny z dotčených zemí, ale nižší než ceny, které by úplně odstranily poškozující účinky dumpingu, jak by tomu obvykle bylo.
Tyto minimální dovozní ceny, používané po přechodné období, měly pomoci zmírnit hospodářský dopad antidumpingových opatření na dovozce a zejména koncové uživatele v EU-10 během období po rozšíření.
(12) Pokud jde o délku tohoto přechodného období, bylo ve 14. bodu odůvodnění nařízení (ES) č. 1002/2004 stanoveno, že přijetí zvláštních závazků po rozšíření bude omezeno na počáteční období 12 měsíců, aniž je dotčena obvyklá doba trvání stávajících opatření.
Z toho vyplývá, že by přijetí nových závazků, ale se stejnými ustanoveními mohlo být přijato, kdyby to okolnosti vyžadovaly (např. kdyby stále existovaly podmínky existující v době přijetí původních závazků), za předpokladu, že bude zachován přechodný charakter těchto výjimečných opatření.
Proto je při určování toho, zda jsou nové závazky zapotřebí, nutné posoudit účinnost opatření.
C. POSOUZENÍ
(13) Analýza měsíčních zpráv o prodeji předložených Komisi dotčenými společnostmi podložená dostupnými oficiálními statistickými údaji ukázala, že ačkoliv došlo ke konvergenci cen, stále se zdá, že přetrvává rozdíl mezi cenami účtovanými společnostmi se zvláštními závazky po rozšíření za dotčený výrobek odběratelům v EU-10 a cenami převládajícími ve Společenství před rozšířením ("EU-15").
(14) Některé zúčastněné strany vznesly otázku nedostatečné nabídky na trhu EU-10 a údajné neschopnosti výrobního odvětví Společenství dodávat potaš novým odběratelům v EU-10, kteří před rozšířením obvykle odebírali dotčený výrobek z Běloruska nebo Ruska.
(15) V této souvislosti je třeba očekávat, že výrobní odvětví Společenství by požadovalo období na úpravu vzhledem ke složitým změnám logistické a prodejní sítě potřebné pro prodej do EU-10, aby mohlo zásobovat to, co je pro ně v podstatě nový trh.
Nicméně Komise zjistila, že vývoz potaše v rámci Společenství od největších výrobců v EU-15 odběratelům v EU-10 se v letech 2003 až 2004 více než zdvojnásobil, i když byl výchozí bod poměrně nízký, což by naznačovalo, že začalo docházet k částečným změnám struktury nabídky v EU-25.
(16) Pokud jde o dodržování zvláštních závazků po rozšíření, ukázaly inspekce na místě u vyvážejících výrobců, že dotčené společnosti dodržovaly minimální dovozní ceny a že objemy vyvážené do EU-10 nepřekročily výši množstevních limitů stanovených v závazcích.
Dále bylo zjištěno, že společnosti v podstatě dodržují své obvyklé vzorce obchodování s jednotlivými odběrateli v EU-10.
(17) Navíc podle dostupných informací nedošlo ke zjevnému "přelévání" dovozu dotčeného výrobku z EU-10 do EU-15, který těžil z osvobození od antidumpingových cel umožněného závazky.
D. ZÁVĚR
1. Obecně
(18) Dostupné informace svědčí o tom, že některé negativní podmínky, které převládaly před rozšířením a které si vynutily závazky, stále existují.
(19) Navíc ačkoliv to vypadá, že došlo k určitým změnám zásobovacího řetězce a výrobní odvětví Společenství dodává do EU-10 více potaše, informace získané od různých zúčastněných stran ukázaly, že v EU-10 může dojít ke krátkodobým potížím s nabídkou, pokud jde o dotčený výrobek, i když výrobní odvětví Společenství zde začalo zvyšovat svůj prodej.
(20) Je třeba také připomenout, že významné potíže odběratelů potaše na trhu EU-10 při plánování byly také nepochybně způsobeny v důsledku i) skutečnosti, že na trhu existovala nejistota týkající se toho, zda současná antidumpingová opatření pozbudou v květnu 2005 platnosti po uplynutí pěti let od jejich uložení, a ii) neznámých výsledků dvou částečných prozatímních přezkumů pro Rusko zahájených Komisí v dubnu 2004.
(21) Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že by měla být vzata v úvahu zejména otázka zájmu Společenství a obavy mnoha dovozců a koncových uživatelů potaše v EU-10.
Má se za to, že ochrana umožněná současnými antidumpingovými cly by dovozcům a koncovým uživatelům ještě způsobila určité finanční potíže, kdyby tato antidumpingová cla měla být v současnosti použita.
(22) Proto se po zralé úvaze došlo k závěru, že přijetí nových zvláštních závazků po rozšíření nabídnutých dotčenými společnostmi na další období je odůvodněné, jelikož nejen zmenší hospodářský dopad na kupující v EU-10, ale také pomůže zmírnit krátkodobé problémy s nabídkou v EU-10.
(23) Pokud jde o délku dalšího období používání zvláštních závazků po rozšíření, jak bylo uvedeno výše, byl dne 13. dubna 2005 zahájen přezkum před pozbytím platnosti pro Bělorusko a Rusko a částečný prozatímní přezkum pro Bělorusko.
Vzhledem k tomu, že přezkum před pozbytím platnosti běžně bývá ukončen do dvanácti měsíců, považuje se za vhodné přijmout nové zvláštní závazky po rozšíření do 13. dubna 2006.
(24) Také vzhledem k tomu, že se zkoumá úroveň antidumpingových opatření pro Bělorusko a Rusko, považuje se za vhodné ponechat výši minimálních dovozních cen do výsledku těchto přezkumů beze změny.
(25) V souvislosti s výší množstevních limitů, které mají být použity, je nutno poznamenat, že odpovídají množstevním limitům pro počáteční období dvanácti měsíců.
(26) V souladu s nařízením (ES) č. 992/2004 se podle těchto závazků každý jednotlivý vyvážející výrobce zavázal dodržovat minimální dovozní ceny v rámci dovozních limitů a z důvodu sledování závazků souhlasili dotčení vyvážející výrobci rovněž s tím, že budou celkově dodržovat tradiční skladbu svého prodeje jednotlivým zákazníkům z EU-10.
Vyvážející výrobci jsou si rovněž vědomi toho, že pokud se zjistí, že se tato tradiční skladba prodeje významným způsobem změnila nebo že je z jakéhokoli důvodu těžké nebo nemožné sledovat tyto závazky, je Komise oprávněna zrušit přijetí závazků společnosti, což povede k jejich nahrazení konečnými antidumpingovými cly, nebo je oprávněna upravit výši limitu nebo přijmout jiná nápravná opatření.
(27) Jednou z podmínek závazků také je, že budou-li jakýmkoli způsobem porušeny, je Komise oprávněna zrušit jejich přijetí, což povede k jejich nahrazení konečnými antidumpingovými cly.
(28) Společnosti rovněž poskytnou Komisi pravidelné a podrobné údaje o svých vývozech do Společenství, což Komisi umožní účinně sledovat tyto závazky.
(29) Aby byla Komise schopna účinně sledovat, zda společnosti plní své závazky, pak při předložení žádosti o propuštění do volného oběhu, v souladu se závazkem, příslušnému celnímu orgánu je osvobození od cla podmíněno předložením faktury obsahující alespoň údaje uvedené v příloze nařízení (ES) č. 992/2004.
Tento rozsah informací je rovněž potřebný k tomu, aby celní orgány mohly s dostatečnou přesností ověřit, zda zásilka odpovídá obchodním dokladům.
V případě, že nebude tato faktura předložena nebo nebude odpovídat výrobku vykazovanému k proclení, bude splatné příslušné antidumpingové clo.
2. Oznámení informací zúčastněným stranám
(30) Všechny zúčastněné strany, které se předtím přihlásily, byly informovány o záměru přijmout závazky na další období.
Nebyly však obdrženy žádné připomínky, které by Komisi přiměly změnit svůj názor na věc.
E. VEDENÍ ZÁZNAMŮ O DOVOZECH
(31) Ačkoliv dotčené společnosti během počátečního období používání původních závazků tyto závazky dodržovaly, stále se má za to, že potenciálně hrozí porušování závazků, zejména ke konci období používání těchto zvláštních opatření.
(32) Proto se považuje za vhodné, aby celní orgány vedly záznamy o dovozech dotčeného výrobku pocházejícího z Běloruska a z Ruska do Společenství vyváženého společnostmi, jež nabídly zvláštní závazky po rozšíření a pro něž je požadováno osvobození od antidumpingových cel uložených nařízením (EHS) č. 3068/92, naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 992/2004, nejdéle po dobu devíti měsíců v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Závazky nabídnuté níže uvedenými vyvážejícími výrobci v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozů chloridu draselného pocházejícího z Běloruské republiky a Ruské federace se tímto přijímají:
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Doplňkový kód Taric _BAR_
Běloruská republika _BAR_ Vyrobeno a prodáno společností Republican Unitary Enterprise Production Amalgamation Belaruskali, Soligorsk, Bělorusko nebo vyrobeno společností Republican Unitary Enterprise Production Amalgamation Belaruskali, Soligorsk, Bělorusko a prodáno společnostmi Belarus Potash Company, Minsk, Bělorusko nebo JSC International Potash Company, Moskva, Rusko nebo Belurs Handelsgesellschaft m.b.H, Vídeň, Rakousko nebo UAB Baltkalis, Vilnius, Litva prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství coby dovozci _BAR_ A518 _BAR_
Ruská federace _BAR_ Vyrobeno společností JSC Silvinit, Solikamsk, Rusko a prodáno společnostmi JSC International Potash Company, Moskva, Rusko nebo Belurs Handelsgesellschaft m.b.H, Vídeň, Rakousko prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství coby dovozci _BAR_ A519 _BAR_
Ruská federace _BAR_ Vyrobeno a prodáno společností JSC Uralkali, Berezniki, Rusko nebo vyrobeno společností JSC Uralkali, Berezniki, Rusko a prodáno společností Uralkali Trading SA, Ženeva, Švýcarsko prvnímu odběrateli ve Společenství coby dovozci _BAR_ A520 _BAR_
Článek 2
Celní orgány se proto vyzývají, aby v souladu s čl. 14 odst. 5 nařízení (ES) č. 384/96 přijaly příslušná opatření ve věci vedení záznamů o dovozech do Společenství chloridu draselného pocházejícího z Běloruské republiky a Ruské federace kódů KN 31042010 (kódy TARIC 3104201010 a 3104201090), 31042050 (kódy TARIC 3104205010 a 3104205090), 31042090, ex31052010 (kódy TARIC 3105201010 a 3105201020), ex31052090 (kódy TARIC 3105209010 a 3105209020), ex31056090 (kódy TARIC 3105609010 a 3105609020), ex31059091 (kódy TARIC 3105909110 a 3105909120), ex31059099 (kódy TARIC 3105909910 a 3105909920) vyrobeného a prodaného nebo vyrobeného a vyvezeného společnostmi na seznamu v článku 1, pro něž je požadováno osvobození od antidumpingových cel uložených nařízením (EHS) č. 3068/92, naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 992/2004.
Vedení záznamů bude ukončeno devět měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 859/2005
ze dne 6. června 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 8. do 21. června 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 860/2005
ze dne 30. května 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 27/2005, pokud jde o rybolovná práva ve vodách Grónska, Faerských ostrovů a Islandu a rybolov tresky obecné v Severním moři, a nařízení (ES) č. 2270/2004, pokud jde o rybolovná práva na hlubinné druhy žraloka a hlavouna tuponosého
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na článek 20 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 423/2004 ze dne 26. února 2004, kterým se stanoví opatření pro obnovení populací tresky obecné [2], a zejména na článek 8 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 [3] stanoví pro rok 2005 rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů.
(2) Je nutné opravit některé početní chyby, ke kterým došlo při přidělování kvót členským státům pro některé druhy.
(3) Stejné podmínky by za účelem zlepšení rozhodovacího procesu, který je založen na racionálním odborném doporučení a na nejlepších dostupných informacích, měly platit v případě plavidel ES vykazujících druhy, na které se nevztahují kvóty, ulovené ve vodách ES s rozdělením na druhy a oblasti.
(4) V souladu s postupem stanoveným v Dohodě o rybolovu a mořském prostředí mezi Evropským hospodářským společenstvím a Islandskou republikou [4] projednávalo Společenství s Islandskou republikou rybolovná práva na rok 2005.
Výsledek těchto jednání musí být zapracován do nařízení (ES) č. 27/2005.
(5) Orgány Grónska oznámily Komisi, že Společenství může odlovit ve vodách Grónska 1000 tun krabů rodu Chionoecetes.
Dále bylo s grónskými orgány dohodnuto, že celá kvóta okouníků rodu Sebastes v oblastech V a XIV může být lovena pomocí pelagických vlečných sítí.
(6) Zdálo se, že přidělení více dnů rybolovu na kalendářní měsíc v Severním moři plavidlům lovícím ryby s vlečnými zařízeními s okny se čtvercovými oky o velikosti 120 mm by mohlo ohrozit obnovu tresky obecné a nebylo v souladu s článkem 8 nařízení (ES) č. 423/2004 ze dne 26. února 2004.
Severní moře by proto mělo být vyřazeno ze seznamu oblastí, na které se vztahuje přidělení dodatečných dnů.
Stejně žádoucí je vyjasnění technické specifikace okna se čtvercovými oky o velikosti 120 mm.
(7) Rybolovná práva na hlubinné druhy žraloků v podoblasti ICES X (vody Společenství a mezinárodní vody) by měla být zvýšena na 120 tun, čímž se umožní, aby hlubinné druhy žraloků, které jsou odloveny jako nevyhnutelné vedlejší úlovky v rámci jiných odlovů, mohly být vyloženy na pevninu.
(8) Pravidla vzájemného působení při rybolovu mezi oblastmi definovaná v příloze IVa a příloze IVc nařízení (ES) č. 27/2005 by neměla plavidlu bránit, aby využívalo maximální počet dnů, které má k dispozici podle přílohy IVa.
Tato pravidla by proto měla být změněna.
(9) Nařízení (ES) č. 2270/2004 stanoví pro roky 2005 a 2006 rybolovná práva pro populace hlubinných ryb pro rybářská plavidla Společenství [5].
(10) Rybolovná práva na hlavouna tuponosého v divizi ICES Vb, podoblastech VI a VII (vody Společenství a mezinárodní vody) byla v nařízení (ES) č. 2270/2004 nevhodně vypočítána a měla by být opravena.
(11) Za účelem zajištění obživy rybářů Společenství je důležité tyto rybolovné oblasti otevřít co nejdříve.
Vzhledem k naléhavosti této záležitosti je nezbytně nutné udělit výjimku ze lhůty šesti týdnů uvedené v části I odst. 3 Protokolu o úloze národních parlamentů v Evropské unii, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a smlouvám o založení Evropských společenství,
(12) Nařízení (ES) č. 27/2005 a (ES) č. 2270/2004 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny nařízení (ES) č. 27/2005
Nařízení (ES) č. 27/2005 se mění takto:
1. V článku 5 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Plavidla Společenství jsou oprávněna k odlovu v mezích kvót stanovených v příloze I ve vodách spadajících pod rybářskou jurisdikci Faerských ostrovů, Grónska, Islandu a Norska a v rybolovné oblasti kolem ostrova Jan Mayen, a to za podmínek stanovených v článcích 9, 16 a 17."
2. V článku 9 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Rybolov prováděný plavidly Společenství ve vodách pod jurisdikcí Islandu je omezen na oblast vymezenou přímými liniemi, které postupně spojují tyto souřadnice:
jihozápadní oblast
1. 63° 12′ s.š. a 23° 05′ z.d. přes 62° 00′ s.š. a 26° 00′ z.d.,
2. 62° 58′ s.š. a 22° 25′ z.d.,
3. 63° 06′ s.š. a 21° 30′ z.d.,
4. 63° 03′ s.š. a 21° 00′ z.d. a odtud 180° 00′ j.š.;
jihovýchodní oblast
1. 63° 14′ s.š. a 10° 40′ z.d.,
2. 63° 14′ s.š. a 11° 23′ z.d.,
3. 63° 35′ s.š. a 12° 21′ z.d.,
4. 64° 00′ s.š. a 12° 30′ z.d.,
5. 63° 53′ s.š. a 13° 30′ z.d.,
6. 63° 36′ s.š. a 14° 30′ z.d.,
7. 63° 10′ s.š. a 17° 00′ z.d. a odtud 180° 00′ j.š."
3. Přílohy IB, IC, ID, IVa, IVc a VI se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
Článek 2
Změny nařízení (ES) č. 2270/2004
Příloha nařízení (ES) č. 2270/2004 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 861/2005
ze dne 7. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 862/2005
ze dne 7. června 2005,
kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovozy polytetrafluorethylenu (PTFE) ve formě částic pocházejícího z Ruska a z Čínské lidové republiky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1], (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení
(1) Komise dne 9. září 2004 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie [2], (dále jen "oznámení o zahájení") informovala o zahájení antidumpingového řízení s ohledem na dovozy polytetrafluorethylenu (dál jen "PTFE") ve formě částic pocházejícího z Ruska a z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR") do Společenství.
(2) Antidumpingové řízení bylo zahájeno v návaznosti na podnět podaný dne 26. července 2004 Evropskou radou chemického průmyslu (dále jen "CEFIC" nebo "žadatel") jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 80 %, celkové výroby PTFE ve Společenství.
Podnět obsahoval důkazy o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě, která v jeho důsledku nastala, přičemž tyto důkazy se považovaly za postačující pro ospravedlnění zahájení řízení.
2. Strany řízením dotčené
(3) Komise o zahájení řízení oficiálně informovala vyvážející výrobce v Rusku a v ČLR, dovozce/obchodníky a jejich sdružení, dodavatele a uživatele, o nichž je známo, že se jich záležitost dotýká, zástupce dotčených vyvážejících zemí a žadatele a všechny známé výrobce ve Společenství.
Účastníci řízení dostali příležitost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(4) S ohledem na zjevně velký počet čínských vyvážejících výrobců uvedených v podnětu se v oznámení o zahájení v souladu s článkem 17 základního nařízení pro stanovení dumpingu předpokládal výběr vzorku.
(5) Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný a, bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci z ČLR požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli v průběhu období šetření (od 1. července 2003 do 30. června 2004) základní údaje o svých činnostech souvisejících s PTFE.
(6) Po posouzení údajů předložených vyvážejícími výrobci a vzhledem k nízkému počtu odpovědí na dotazy určené pro výběr vzorku bylo rozhodnuto, že co se týče vývozců v ČLR, není výběr vzorku nutný.
(7) Aby se vyvážejícím výrobcům v ČLR umožnilo předložit žádost o přiznání statutu společnosti působící v podmínkách tržního hospodářství (dále jen "STH" – statut tržního hospodářství) nebo o individuální zacházení (dále jen "IZ"), zaslala Komise těm čínským vyvážejícím výrobcům, o nichž bylo známo, že se jich to týká, tiskopisy žádosti.
Tři vyvážející výrobci podali žádost o STH a popřípadě o IZ, pokud by šetření došlo k závěru, že podmínky pro STH nesplňují.
(8) Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o nichž je známo, že se jich to týká, a všem dalším společnostem, které se samy přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
Komise obdržela vyplněné dotazníky od tří čínských vyvážejících výrobců, od dvou ruských vyvážejících výrobců, od tří výrobců ve Společenství a od jednoho nezávislého dovozce.
(9) Komise vyhledala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Společenství.
Inspekce na místě proběhly v prostorách těchto společností:
a) výrobci ve Společenství
- Dupont de Nemours BV, Nizozemsko,
- Dyneon, Německo,
- Solvay Solexys, Itálie;
b) nezávislý dovozce
- Resyncom, Německo;
c) vyvážející výrobci v ČLR
- Shandong Dongyue Polymer Material Co. Ltd.,
- Shanghai 3F New Material Company Co. Ltd.,
- Zheijiang Jusheng Fluorochemicals Co. Ltd. a společnost ve spojení Zheijang Juhua Group Imp. & Exp.
Co. Ltd.;
d) vyvážející výrobci v Rusku
- Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat a společnost ve spojení Priborlab Ltd.,
- Akciová společnost "Halogen";
e) dovozci ve spojení
- Chemical Goods Ltd., Spojené království.
(10) S ohledem na potřebu stanovit běžnou hodnotu pro vyvážející výrobce v ČLR, jimž případně nebude STH přiznán, proběhla inspekce na místě s cílem stanovit běžnou hodnotu na základě údajů z analogické země, Spojených států amerických (dále jen "USA"), a to v prostorách těchto společností:
- AGC Chemicals Americas, Inc., USA,
- E. I. DuPont de Nemours & Company, Inc., USA.
3. Období šetření
(11) Šetření o dumpingu a újmě se týkalo období od 1. července 2003 do 30. června 2004 (dále jen "období šetření" nebo "OŠ").
Posuzování trendů v souvislosti s analýzou újmy se týkalo období od 1. ledna 2001 do konce OŠ ("uvažované období").
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Obecně
(12) Fluoropolymery tvoří skupinu vysoce odolných plastů, z nichž nejznámější a nejpoužívanější je polytetrafluorethylen (PTFE).
(13) PTFE ve formě částic je chemický výrobek (fluoropolymer), který má řadu vysoce odolnostních vlastností (např. vysoký bod tání, vysoká teplotní stabilita, nerozpustnost, nehořlavost, nízká dielektická konstanta).
Používá se jako složka v celé řadě průmyslových odvětví, např. v chemickém průmyslu, ve strojírenství, v elektrotechnickém průmyslu (vnitřní plášť kabelů), v automobilovém průmyslu, ve stavebnictví (jako izolační prvek), ve výrobě kuchyňských potřeb (pánve), v textilním průmyslu nebo v biomedicíně (chirurgické nástroje).
Nejznámější ochranná známka, pod kterou je uváděn na trh, je "teflon".
2. Dotčený výrobek
(14) Dotčeným výrobkem je takzvaný polytetrafluorethylen (PTFE) ve formě částic obsahující nejvýše 3 % jiné monomerní jednotky než je tetrafluorethylen – bez plniv, ve formě prášku nebo granulí, kromě mikronizovaných materiálů – a jeho nativní polymer ("produkt z reaktoru ve tvaru kuliček").
Surový polymer může být v mokré nebo suché formě.
Bez ohledu na různé typy výrobku v důsledku odlišné formy, průměrné velikosti částic, tepelného ošetření nebo obsahu komonomerů se všechny tyto výrobky pro účely tohoto řízení považují za jeden výrobek, protože mají stejné fyzické vlastnosti a v podstatě stejné základní použití.
Dotčený výrobek je v současnosti zařaditelný do kódu KN ex39046100.
3. Obdobný výrobek
(15) Bylo zjištěno, že dotčený výrobek a PTFE vyráběný a prodávaný ve Společenství výrobním odvětví Společenství, PTFE vyráběný a prodávaný na domácím trhu v obou vyvážejících zemích a PTFE vyráběný a prodávaný na domácím trhu analogické země mají v podstatě stejné fyzické a technické vlastnosti a stejné základní použití. Proto se prozatímně považují za podobné ve smyslu čl.
1 odst. 4 základního nařízení.
(16) Dva dovozci tvrdili, že výrobek dovážený z Ruska a z Číny pro určitá použití v žádném případě nepředstavuje konkurenci pro PTFE vyráběný a prodávaný na trhu Společenství.
To se týká především odpadu z PTFE nebo "off-spec" (materiál, který neodpovídá technickým specifikacím), který se používá na výrobu PTFE s jemnými částicemi. Tento výrobek s jemnými částicemi se používá např. jako přídavná látka při výrobě plastů nebo do tiskařských barev a při povrchových úpravách kovů.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto, protože bylo zjištěno, že výrobní odvětví Společenství vyrábí i odpad z PTFE nebo materiál "off-spec", který je prodáván stejným odběratelům.
C. DUMPING
1. Obecná metodologie
(17) Níže je popsána obecná metodologie.
Následná zjištění o dumpingu pro dotčené země proto pouze popisují otázky, jež jsou pro každou vyvážející zemi specifické.
1.1. Běžná hodnota
(18) V souladu čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise nejprve u každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce přezkoumala, zda jeho prodeje PTFE na domácím trhu byly reprezentativní, tj. zda celkový objem těchto prodejů představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu výrobce do Společenství.
(19) Komise následně určila ty typy PTFE prodávané na domácím trhu, které byly totožné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Společenství.
Pokud jde o šetření podle typu výrobku, považovala Komise za identické nebo přímo srovnatelné ty typy výrobků prodávané na domácím trhu nebo vyvážené, které mají podobnou průměrnou velikost částic, tepelnou úpravu a obsah komonomerů.
(20) Pro každý typ prodávaný vyvážejícími výrobci na jejich domácích trzích, u kterého se zjistilo, že je přímo srovnatelný s typem PFTE prodávaným na vývoz do Společenství, se stanovilo, zda prodeje na domácím trhu jsou dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst.
2 základního nařízení. Prodeje konkrétního typu PTFE na domácím trhu se považovaly za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem prodejů na domácím trhu u daného typu v průběhu OŠ představoval nejméně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu PTFE vyváženého do Společenství.
(21) Komise následně zjišťovala, zda lze prodej jednotlivých typů PTFE prodávaného v reprezentativních množstvích na domácím trhu považovat za uskutečněný v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst.
4 základního nařízení, a to tak, že stanovila podíl ziskových prodejů příslušného druhu PTFE nezávislým odběratelům. Protože objem prodejů každého typu PTFE prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou nebo přesahující vypočtené výrobní náklady představoval více než 80 % z celkového objemu prodejů tohoto typu a vážená průměrná cena tohoto typu byla rovna nebo přesahovala výrobní náklady, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočtené jako vážený průměr cen všech prodejů tohoto typu na domácím trhu uskutečněných v průběhu OŠ, bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový či nikoliv.
1.2. Vývozní cena
(22) Ve všech případech byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen.
1.3. Srovnání
(23) Běžná hodnota a vývozní ceny byly srovnány na základě cen ze závodu.
Pro zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst.
10 základního nařízení provedeny náležité úpravy u rozdílů ovlivňujících ceny a srovnatelnost cen. Příslušné úpravy byly přiznány ve všech případech, kdy byly považovány za přiměřené, přesné a podložené ověřenými důkazy.
1.4. Dumpingové rozpětí
(24) Podle čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí pro každého vyvážejícího výrobce stanoveno na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozní ceny u jednotlivého typu výrobku.
1.5. Čínská lidová republika
1.5.1. Statut společnosti působící v podmínkách tržního hospodářství (STH)
(25) V antidumpingovém šetření týkajícím se dovozů pocházejících z ČLR se běžná hodnota pro ty výrobce, u kterých se zjistilo, že splňují kritéria stanovená v článku 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, stanoví v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení.
(26) Kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, jejichž splnění musejí žádající společnosti prokázat, jsou uvedena níže ve stručné a souhrnné podobě, aby bylo možné na ně snadno odkazovat:
1. obchodní rozhodnutí a náklady reagují na tržní podmínky, bez výrazných státních zásahů,
2. účetnictví prochází nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy a používá se ve všech oblastech,
3. neexistují výrazná zkreslení přenesená z předchozího netržního hospodářského systému,
4. právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zajišťují právní jistotu a stabilitu,
5. převod měn se provádí podle tržních kursů.
(27) Tři vyvážející výrobci v ČLR požádali o STH podle čl. 2 odst.
7 písm. b) základního nařízení a vyplnili tiskopis žádosti o přiznání STH pro vyvážející výrobce. Pro tyto společnosti Komise vyhledala všechny informace, které považovala za nezbytné, a v prostorách uvedených společností ověřila všechny informace uvedené v žádostech o STH.
(28) Z šetření vyplynulo, že žádná z těchto tří výše uvedených společností nesplňovala požadovaná kritéria a jejich žádosti musely být proto zamítnuty. Následující tabulka shrnuje výsledky šetření pro tyto tři společnosti vzhledem ke každému z pěti kritérií uvedených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Společnost _BAR_ Kritéria _BAR_
Čl. 2 odst. 7 písm. c)první odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c)druhá odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c)třetí odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c)čtvrtá odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c)pátá odrážka _BAR_
1 _BAR_ nesplňuje _BAR_ nesplňuje _BAR_ nesplňuje _BAR_ splňuje _BAR_ splňuje _BAR_
2 _BAR_ nesplňuje _BAR_ nesplňuje _BAR_ nesplňuje _BAR_ splňuje _BAR_ splňuje _BAR_
3 _BAR_ nesplňuje _BAR_ nesplňuje _BAR_ nesplňuje _BAR_ nesplňuje _BAR_ splňuje _BAR_
(29) Dotčené společnosti dostaly možnost se k výše uvedeným závěrům vyjádřit.
Všechny tři společnosti vyjádřily s tímto výsledkem nesouhlas a tvrdily, že by jim měl být přiznán STH.
(30) Jedna společnost vyjádřila pochybnost, zda je postup Komise při posuzování STH na základě pěti kritérií uvedených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení v souladu s ustanoveními GATT/WTO. Dále se vyskytla tvrzení, že rozhodnutí Komise se zakládají na náznacích a domněnkách a že čl. 2 odst. 7 základního nařízení nebyl použit objektivně.
(31) V tomto ohledu je nutné poznamenat, že současné šetření, včetně posouzení, zda vyvážející výrobci podnikají v podmínkách tržního hospodářství, probíhá v souladu s platnými ustanoveními základního nařízení, která jsou v plném souladu se závazky WTO.
(32) Jak potvrdil Soud prvního stupně, důkazní břemeno spočívá na vyvážejícím výrobci, který musí prokázat, že splňuje podmínky stanovené v čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení. Pokud nepředloží odpovídající důkazy, musí se žádost o přiznání STH zamítnout.
Tento závěr se zakládá na objektivní analýze opodstatněných důkazů, které byly dotčeným stranám zpřístupněny, a podléhá soudnímu přezkoumání.
(33) Pokud jde o první kritérium, tj. obchodní rozhodnutí jsou přijímána jako reakce na tržní signály, bez významného zásahu státu a náklady odrážejí tržní hodnoty, došla Komise v případě jedné společnosti k závěru, že neexistuje žádný důkaz, že její stanovy byly dodržovány.
Nebyly tedy k dispozici žádné důkazy, že rozhodnutí uvedené společnosti by nemohla být významně ovlivňována státem, a to i prostřednictvím akcionáře vlastněného státem.
Společnost vznesla proti závěrům Komise námitky a tvrdila, že její stanovy nabízí spolehlivou záruku, aby stát nemohl vyvíjet významný vliv na její rozhodnutí, a že akcionář vlastněný státem je v každém případě správcem, který jedná jménem soukromé společnosti.
Stanovy společnosti však stanoví její organizaci a rozhodovací postupy.
Protože z šetření vyplynulo, že tyto stanovy nebyly dodržovány a že společnost je mohla sama snadno změnit, lze dospět k závěru, že případný ustanovení těchto stanov, které mají zajistit, aby stát nemohl významně ovlivňovat rozhodování společnosti, jsou nespolehlivá a nemohou v tomto ohledu poskytovat žádnou záruku.
Společnost navíc neposkytla žádné vysvětlení, kromě "zviditelnění", proč je jejím akcionářem akcionář vlastněný státem.
Během ověřování na místě společnost naopak tvrdila, že by jí to umožnilo, mimo jiné, lepší přístup k financování v budoucnosti.
Riziko státního zásahu bylo proto považováno za významné.
Společnost dále navzdory závěrům útvarů Komise tvrdila, že ceny jejích surovin tržní hodnoty odrážely.
Kromě skutečnosti, že společnost neposkytla důkaz, který by její tvrzení potvrdil, proběhly srovnatelné nákupy surovin za různé ceny, aniž by společnost pro tyto důležité rozdíly byla schopna poskytnout rozumné vysvětlení.
Proto musela Komise dospět k závěru, že vyvážející výrobce neposkytl dostatečné informace, že podnikal v podmínkách tržního hospodářství.
Žádné z tvrzení dotčené společnosti po tomto oznámení nemohlo tento závěr zvrátit a žádost musela být zamítnuta.
(34) Jedna společnost tvrdila, že neexistence minimálního kvóra na valné hromadě akcionářů, což umožňuje akcionáři vlastněnému státem významně ovlivňovat rozhodování společnosti, není relevantní, protože na těchto valných hromadách nejsou přijímána žádná rozhodnutí týkající se činnosti společnosti.
Nicméně vliv státu nemá význam pouze v souvislosti s operativním rozhodováním.
Podle stanov společnosti má valná hromada akcionářů mimo jiné pravomoc rozhodovat o obchodních operacích a investičních plánech, kontrolovat a schvalovat finanční rozpočet, účetní závěrku a plán na rozdělení zisku společnosti.
Stát tedy může rozhodování společnosti o těchto důležitých záležitostech významně ovlivňovat.
Společnost také tvrdila, že skutečnost, že vývozní prodeje byly během poloviny OŠ uskutečněny prostřednictvím obchodníka, jehož částečným vlastníkem je stát, nepředstavuje důvod k závěru, že došlo k zasahování státu.
V tomto ohledu je nutné poznamenat, že uvedený obchodník byl zapojen do prodejů dotčeného výrobku (včetně podepisování smluv, přijímání plateb a fakturace zákazníků), avšak nepodal žádost o STH.
Proto společnost nebyla schopna prokázat, že podniká bez významného zasahování státu.
(35) Jedna společnost tvrdila, že akcionář vlastněný státem, který vlastnil většinu akcií společnosti a následně jmenoval většinu členů představenstva, nemohl významně ovlivňovat rozhodnutí společnosti.
V tomto ohledu je nutné připomenout, že v souladu s konzistentními postupy Komise platí, že pokud má stát možnost významně ovlivňovat rozhodování Společnosti, ať již právně či de facto, považuje se první kritérium čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení za nesplněné. Žádost proto musela být zamítnuta.
(36) Pokud jde o druhé kritérium, tj. že firmy vedou jasné účetní záznamy, které jsou kontrolovány nezávislým auditorem v souladu s mezinárodními účetními standardy, všechny tři společnosti uvedly, že splňují toto kritérium, protože jejich účetní záznamy jsou nezávisle auditovány.
Bylo však zjištěno, že auditorské zprávy společností jsou v zásadním rozporu s účetními záznamy společností nebo že změny v účetní politice dotčených společností nebyly prováděny tak, jak to vyžadují mezinárodní účetní standardy.
V jednom případě bylo také zjištěno, že částky uvedené v poznámkách auditora k účetním uzávěrkám se neshodují s účetními uzávěrkami společnosti.
Další společnost nepředložila anglickou verzi úplných finančních výkazů ani auditorských poznámek k těmto výkazům, což zabránilo řádnému prošetření.
Proto se dospělo k závěru, že účetní záznamy všech tří dotčených společností nebyly auditovány v souladu s mezinárodními účetními standardy, jak vyžaduje druhá odrážka čl. 2 odst.
(37) Pokud jde o třetí kritérium, tyto tři společnosti uvedly, že na rozdíl od zjištění, k nimž dospěla Komise, neexistovala žádna výrazná zkreslení přenesená z předchozího netržního hospodářství.
Jedna společnost nesouhlasila s tím, že nebyl k dispozici důkaz, který by prokázal, že její práva na využívání pozemků odrážejí tržní hodnoty a poskytla veřejné informace o cenách půdy.
Tyto informace však byly poskytnuty se značným zpožděním po uplynutí lhůty k podání řádně doložené žádosti o STH a nemohly již být ověřeny, proto musely být zamítnuty.
Pokud jde o druhou společnost, bylo zjištěno, že tato společnost koupila svá výrobní zařízení pro dotčený výrobek od státní společnosti, a to s výraznou slevou v porovnání s hodnotou stanovenou nezávislými odhadci.
Také odpis stálých aktiv nebyl důsledný.
V případě třetí společnosti bylo zjištěno, že jí akcionář vlastněný státem poskytl záruky za bankovní úvěr a že spravovala účet pro zúčtování takovým způsobem, že nebylo možné přiřadit faktury k platbám.
To znamená, že existují výrazná zkreslení přenesená z předchozího netržního hospodářského systému;
(38) Následně se dospělo k závěru, že dotčené společnosti nesplňují podmínky stanovené v třetí odrážce čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení a jejich žádosti musely být proto zamítnuty.
(39) Společnost, která nesplnila čtvrté kritérium, tvrdila, na rozdíl od závěrů Komise, že zákon o úpadku zaručoval stabilitu a právní jistotu.
Bylo však zjištěno, že tato společnost měla závažné finanční obtíže, byla několik po sobě jdoucích let ve ztrátě a zachránil její akcionář vlastněný státem.
Avšak, jak společnost tvrdila, tyto závažné finanční obtíže nemusejí vést nezbytně k bankrotu.
Skutečnost, že akcionář vlastněný státem společnost zachránil (prostřednictvím odpisu dluhů) v situaci, kdy by to v běžných tržních podmínkách akcionář neudělal, naznačuje, že použití tohoto právního předpisu je v tomto konkrétním případě pochybné.
Proto se muselo dospět k závěru, že neexistují důkazy o tom, že zákon o úpadku byl v případě této společnosti skutečně uplatněn.
Při neexistenci takového důkazu se toto kritérium nepovažovalo za splněné.
(40) Proběhly konzultace s poradním výborem a strany, jichž se to přímo týká, byly o tom náležitě informovány.
Hlavní námitky vznesené vývozci již byly zmíněny výše.
Výrobnímu odvětví Společenství, jemuž byla rovněž dána možnost, aby se k těmto skutečnostem vyjádřilo, se stanovením STH souhlasilo.
1.5.2. Individuální zacházení (IZ)
(41) V návaznosti na čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se při ukládání cla pro země spadající pod čl. 2 odst. 7 základního nařízení ukládá clo celostátní kromě případů, kdy společnosti mohou prokázat, že splňují všechna kritéria stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení pro přiznání individuálního zacházení.
(42) Tři vyvážející výrobci požadovali nejen STH, ale i individuální zacházení pro případ, že jim STH nebude přiznán.
(43) Protože žádná ze tří společností nebyla schopna prokázat, že státní zásah (ať již skutečný nebo potenciální) nebyl takový, aby ovlivňoval jejich vývozní ceny a množství, jakož i podmínky prodeje, dospěla Komise k závěru, že společnosti nesplnily podmínky stanovené v čl. 9 odst. 5 písm. b) základního nařízení.
(44) Dále bylo u všech tří společností zjištěno, že v případě, že by jim byla přiznána individuální celní sazba, nelze vyloučit riziko obcházení opatření. Toto riziko je výsledkem výše zmíněného skutečného nebo potenciálního vlivu státu na podnikání těchto společností.
Navíc vzhledem k povaze a úpravě PTFE je obvykle velmi obtížné, zvláště pro celní orgány, určit výrobce dováženého PFTE.
Proto bylo riziko obcházení opatření prostřednictvím vývozu přes zemi s nižší hladinou cla, které je ještě zvýšeno skutečností, že zde existuje vážné riziko státního zásahu, považováno také za významné. Proto podmínky uvedené v čl.
9 odst. 5 písm. e) základního nařízení nebyly splněny.
(45) Protože ani jedna ze společností nesplňuje kritéria stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení, bylo prozatímně rozhodnuto těmto společnostem IZ neudělit.
1.5.3. Běžná hodnota
1.5.3.1. Určení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, jimž nebyl přiznán STH
Analogická země
(46) Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebyl přiznán STH, stanoví na základě cen nebo početně zjištěné hodnoty v třetí zemi s tržním hospodářstvím (dále jen "analogická země").
(47) V oznámení o zahájení byly za vhodnou třetí zemi s tržním hospodářstvím pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR navrženy USA a zúčastněné strany byly vyzvány, aby se k tomu vyjádřily.
Dva vyvážející výrobci v ČLR tvrdili, že USA nejsou vhodnou volbou a navrhli Rusko.
Uvedli, že trh s PTFE není v USA dostatečně konkurenční, protože od roku 1988 jsou zde uložena antidumpingová cla na dovozy z Itálie a z Japonska.
Také tvrdili, že největší výrobce v USA je ve spojení s jedním z žadatelů z EU.
Dále uvedli, že existují rozdíly v technické úrovni, jakosti a konečném využití mezi PTFE prodávaným na trhu v USA a PTFE vyváženým čínskými výrobci do Společenství.
Dále tvrdili, že existují rozdíly v přístupu k surovinám, protože výrobci z USA musí dovážet kazivec, na který ČLR, která představuje 50 % světové výroby tohoto výrobku, uvalila vývozní kvóty.
Na druhé straně čínští vývozci mají přímý přístup k fluoridu vyráběnému v Číně.
Dále uvedli, že čínský hospodářský rozvoj (s nižšími náklady na pracovní sílu než v USA) odpovídá spíše situaci v Rusku, které je také předmětem stejného šetření.
(48) Je nutné poznamenat, že PTFE se vyrábí v omezeném množství zemí.
Jeden indický výrobce, který se přihlásil a podpořil tvrzení o dumpingu proti čínským vyvážejícím výrobcům, byl požádán, aby spolupracoval jako výrobce v možné analogické zemi.
Indický výrobce však spolupráci odmítl.
(49) Pokud jde o navrhovaný výběr Ruska, z důvodů uvedených v bodech odůvodnění 70 až 75, se údaje týkající se běžné hodnoty poskytnuté ruskými vyvážejícím výrobci nepovažují za spolehlivé, a proto je nelze použít.
Tyto údaje tedy nelze použít ani pro stanovení běžné hodnoty pro čínské vyvážející výrobce, kterým nebyl přiznán statut tržního hospodářství.
Kromě toho se země, která je také předmětem vyšetřování, běžně nepovažuje za vhodnou analogickou zemi, protože její domácí trh by mohl být narušen.
(50) Pokud jde o výběr USA, analýza veškerých dostupných informací ukázala, že USA se zdají být nejvhodnější analogickou zemí.
USA mají velký a vysoce konkurenční trh pro dotčený výrobek, působí zde tři výrobci a dovozy, včetně dovozů z ČLR a Ruska jsou i přes antidumpingová cla značné (více než 20 % domácího trhu).
Celní sazby na dovoz PTFE jsou v USA (5,8 %) nižší než v Rusku (10 %).
(51) Pokud jde o vztah mezi výrobcem v analogické zemi a výrobcem ve Společenství, není tento vztah sám o sobě důvodem, proč by měl být výběr USA považován za nevhodný.
Údaje poskytnuté výrobci v USA byly ověřeny útvary Komise, které s nimi byly, pokud jde o jejich vhodnost a spolehlivost, plně spokojeny.
(52) Bylo zjištěno, že ani tvrzení o rozdílech v přístupu k surovinám (kazivec) nebrání výběru USA za analogickou zemi.
O vlivu čínských vývozních kvót na trh USA nebyly poskytnuty důkazy, takže kvantifikace takového možného účinku nebyla možná.
Bylo však zjištěno, že kazivec je při výrobě PTFE čtvrtou nejdůležitější surovinou, a měl by proto představovat pouze velmi malou část jeho výrobních nákladů (v hrubém odhadu méně než 5 %).
Za těchto okolností by byl vliv čínských vývozních kvót na trh USA pro PTFE minimální.
Kromě toho je podstatně důležitějším vstupem pro PTFE chloroform, v souvislosti s nimž je ČLR vzhledem ke své závislosti na dovozech a vysokých antidumpingových clech uplatňovaných vůči několika vyvážejícím zemím v nevýhodě.
Proto Komise dospěla k závěru, že rozdíly v přístupu k surovinám mezi USA a ČLR nejsou tak velké, aby byl výběr USA za analogickou zemi považován za nevhodný.
(53) Pokud jde o fyzické a technické rozdíly a konečná použití, dostupné informace naznačují, že výrobek vyvážený čínskými výrobci má sice obvykle vzhledem k různým stupňům znečištění nižší kvalitu než PTFE vyráběný v USA, ale přesto stále odpovídá průmyslovým normám a obecně se používá pro stejná využití.
Nicméně za účelem zohlednění možnosti různých rozdílů ve znečištění mezi dotčeným výrobkem a obdobným výrobkem se při neexistenci jiného základu prozatímně stanovila na základě odhadů poskytnutých výrobci v USA úprava na úroveň 10 %.
(54) Pokud jde o různé úrovně hospodářského rozvoje v USA a v Číně, nebyly předloženy žádné důkazy, který by prokazovaly, zda a do jaké míry byla běžná hodnota tímto rozdílem ovlivněna.
Navíc tento rozdíl sám o sobě není při výběru analogické země relevantním činitelem.
Ve skutečnosti může výběr moderního trhu, orientovaného na nejvyšší možnou návratnost nákladů, jež se vyznačuje silnou konkurencí, vést k nižší běžné hodnotě, než kdyby analogická země měla srovnatelný hospodářský rozvoj se zemí bez tržního hospodářství.
(55) S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k závěru, že USA jsou nejvhodnější analogickou zemí a že se výběr USA za těchto podmínek považuje za přiměřený a oprávněný v souladu s čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
(56) Komise zaslala výrobcům v USA podrobnější dotazníky a požadovala informace o domácích prodejních cenách a výrobních nákladech obdobného výrobku.
Odpověď výrobce byla ověřena na místě.
Stanovení běžné hodnoty v analogické zemi
(57) Podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení byla běžná hodnota pro čínské vyvážející výrobce stanovena na základě ověřených informací získaných od dvou výrobců z analogické země, tj. na základě cen zaplacených či splatných na domácím trhu USA pro srovnatelné druhy výrobků, protože bylo zjištěno, že byly prodány v běžném obchodním styku a v reprezentativním množství.
(58) Pokud jde o určení běžné hodnoty, Komise použila stejný postup, který je uvedený v bodech odůvodnění 18 až 28.
1.5.4. Vývozní cena
(59) Všechny výrobky vyvezené do Společenství čínskými vyvážejícími výrobci byly prodány přímo nezávislým odběratelům ve Společenství, a proto byla vývozní cena stanovena v souladu s 2 odst. 8 základního nařízení na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen.
1.5.5. Srovnání
(60) V oprávněných případech, a bylo-li to zapotřebí, se provedly úpravy související se slevami z cen a rabaty, provizemi, náklady na dopravou, pojištění, balení a poskytnutí úvěru, náklady na službu zákazníkům a bankovními poplatky.
(61) Jak je uvedeno v bodu odůvodnění 53, byla podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení provedena úprava běžné hodnoty pro rozdíly ve stupních znečištění mezi výrobkem prodávaným čínskými výrobci do Společenství a výrobkem prodávaným na domácím trhu v USA.
(62) Navíc jeden druh výrobku vyvážený čínskými vyvážejícími výrobci měl odlišné tepelné ošetření ve srovnání se srovnatelným druhem prodávaným v analogické zemi. Proto byla v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení provedena úprava. Při neexistenci dalších spolehlivých informací se úprava stanovila na základě cenového rozdílu týkajícího se specifických vlastností zjištěných v analogické zemi.
(63) V případě jednoho druhu výrobku vyvážený čínskými výrobci, s průměrnou velikostí částic 100 mikronů až 400 mikronů, nebyl spolupracujícími výrobci v USA během OŠ vyroben žádný přímo odpovídající druh výrobku, a proto nebylo možné stanovit tržní rozdíl.
Nicméně na základě informací poskytnutých jedním výrobcem v USA došla Komise prozatímně k závěru, že tento druh výrobku s nepravidelně velkými částicemi prodávaný čínskými vývozci má vlastnosti, které se podobají vlastnostem PTFE s nízkou tekutostí (méně než 100 mikronů).
Proto Komise považovala za vhodné, aby se běžná hodnota tohoto druhu prozatímně stanovila na základě běžné hodnoty zjištěné pro PTFE s nízkou tekutostí prodávaného na trhu v USA.
(64) Provedla se i úprava s ohledem na požadované rozdíly ve vracení DPH v Číně.
1.5.6. Dumpingové rozpětí
(65) Pro každého čínského vyvážejícího výrobce byl vážený průměr běžné hodnoty pro druhy vyvážené do Společenství stanovený pro analogickou zemi porovnán s váženým průměrem vývozní ceny odpovídajícího druhu vyváženého do Společenství, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 základního nařízení.
(66) Jak je vysvětleno v bodech odůvodnění 41 až 43, žádné ze tří spolupracujících čínských společností nebylo přiděleno IZ. Proto bylo stanoveno jedno celostátní antidumpingové rozpětí na základě váženého průměru dumpingových rozpětí zjištěných u každého ze tří čínských výrobců.
(67) Celostátní dumpingová rozpětí vyjádřené jako procento čisté ceny CIF franko hranice Společenství, před proclením, je 99,7 %.
(68) Protože se ukázalo, že tři známí vyvážející výrobci představují veškerý čínský vývoz dotčeného výrobku do Společenství, nebyl důvod domnívat se, že některý vyvážející výrobce by se zdržel spolupráce.
Proto se prozatímně usuzuje, že celostátní dumpingové rozpětí by mělo být stanoveno na stejné úrovni.
1.6. Rusko
(69) Komise obdržela vyplněné dotazníky od dvou známých vyvážejících výrobců a od společností, které jsou s jedním z vývozců ve spojení (jeden obchodník v Rusku a jeden dovozce ve Společenství).
1.6.1. Nedostatečná spolupráce
(70) Vyplněné dotazníky obou společností vykazovaly značné nedostatky.
Navíc ověření na místě v obou případech ukázalo, že tyto společnosti dodaly neúplné, nesprávné a zavádějící informace.
(71) U jedné ze společností byly zjištěny závažné nedostatky v účetnictví a účetnictví se ukázalo jako nespolehlivé.
Proto nebylo možné ověřit úplnost a přesnost dodaných údajů.
Navíc velkou část odpovědí na dotazník nebylo možné vůbec ověřit (protože společnost neposkytla podklady, které by umožnily sladit tyto údaje s jejími účetními záznamy) a v některých případech společnost dokonce odmítla poskytnout některé důležité informace pro výpočet dumpingového rozpětí, nebo neposkytla tyto informace včas, takže již nemohly být ověřeny.
(72) Odpověď druhé společnosti byla také nedostatečná a při šetření na místě bylo zjištěno, že společnost poskytla o své organizační struktuře zavádějící informace, které měly zásadní význam.
Při šetření na místě bylo tedy zjištěno pouze to, že společnost se na začátku OŠ rozdělila na dva subjekty (z nichž jeden vyrábí dotčený výrobek).
Skutečnost, že společnost před inspekcí na místě neoznámila svoji komplexní strukturu, šetření značně ztížilo, protože to mělo dalekosáhlé důsledky, pokud jde o účetnictví a stanovení nákladů.
(73) Společnost navíc nedodala základní prvky odpovědi, včetně auditovaných finančních uzávěrek, a tvrdila, že je nemá k dispozici. To se však během inspekce na místě ukázalo jako nepravdivé.
Navíc společnost na začátku inspekce předložila nové odpovědi na důležité části dotazníku, čímž ztížila ověření odpovědí v dotazníku.
(74) Obchodník z Ruska, který je se společností zmíněnou v předchozím bodu odůvodnění ve spojení, nespolupracoval.
Uvedená společnost ztížila ověřování tím, že odmítla přístup k informacím týkajících se organizace, prodejů dotčeného výrobku a plateb takovým způsobem, že ji nebylo možné považovat za spolupracující stranu.
Obchodník ve spojení ze Spojeného království nemohl za OŠ poskytnout finanční údaje.
(75) S ohledem na výše uvedené skutečnosti Komise usoudila, že dumpingové rozpětí pro oba vyvážející výrobce nemůže být stanoveno na základě jejich vlastních údajů.
Dumpingové rozpětí bylo proto prozatímně stanoveno na základě dostupných skutečností v souladu s článkem 18 základního nařízení.
1.6.2. Běžná hodnota
(76) Při neexistenci dalších informací se běžná hodnota prozatímně vypočítala na základě informací v podnětu.
Průměrná běžná hodnota se vypočítala z cen uvedených v ceníku domácího trhu během OŠ obou vyvážejících výrobců.
Při neexistenci žádné další vhodné základny byla běžná hodnota pro dotčený výrobek vypočtena jako celek.
1.6.3. Vývozní cena
(77) Vývozní cena byla prozatímně vypočtena na základě údajů Eurostatu za OŠ.
1.6.4. Srovnání
(78) Podle čl. 2 odst. 10 písm. e) základního nařízení byly provedeny úpravy běžné hodnoty, aby se zohlednila skutečnost, že ceny v ceníku zahrnovaly jiné dodací podmínky než ceny ze závodu, a úpravy vývozní ceny, aby se zohlednily rozdíly v dodacích podmínkách a v ostatních nákladech vzniklých mezi dodacími podmínkami ze závodu a dodacími podmínkami CIF pro zahraniční obchod (incoterms).
(79) Všechny úpravy byly provedeny na základě informací uvedených v podnětu.
1.6.5. Dumpingové rozpětí
(80) Prozatímní dumpingové rozpětí bylo stanoveno na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozní ceny, jak je uvedeno výše.
(81) Srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou ukázalo existenci dumpingu.
Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento čisté ceny CIF franko hranice Společenství, před proclením, je 36,6 %.
(82) Protože výše uvedené společnosti představovaly všechny vývozní prodeje z Ruska do Společenství a protože neexistoval důvod domnívat se, že se některý vyvážející výrobce zdržel spolupráce, bylo zbytkové clo stanoveno ve stejné výši.
D. ÚJMA
1. Výroba ve společenství
(83) Je známo, že v rámci Společenství dotčený výrobek vyrábí v Německu, Itálii, Nizozemsku, Spojeném království a Polsku:
- tři výrobci, jejichž jménem byl podnět podán a kteří představují více než 80 % výroby ve Společenství a
- dva ostatní výrobci, kteří nejsou v podnětu zahrnuti. Pouze jeden výrobce předložil Komisi obecné informace.
Ani jeden z těchto dvou výrobců nevznesl proti stávajícímu řízení námitky.
(84) Komise zjistila, že všechny výše uvedené společnosti lze považovat za výrobce ve Společenství ve smyslu čl. 4 odst.
1 základního nařízení. Výstup ve všech výše uvedených společnostech představuje výrobu Společenství, která se stanoví tak, že se k objemu výroby, který oznámili tři výrobci, kteří podpořili podnět, přičte v podnětu uvedená odhadovaná výroba dvou výrobců, kteří nejsou v podnětu uvedeni.
2. Výrobní odvětví společenství
(85) Souhrn výroby tří výrobců ve Společenství, kteří spolupracovali s Komisí, představuje 81 % celkové výroby PTFE ve formě částic ve Společenství. Proto se považují za "výrobní odvětví Společenství" ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
3. Spotřeba ve společenství
(86) Spotřeba ve Společenství byla zjištěna na základě objemů prodeje výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství s přičtením odhadovaných prodejů jiných výrobců ve Společenství, dovozů z Ruska, ČLR a ostatních třetích zemí pod kódem KN ex39046100.
Je třeba poznamenat, že dovozy z Ruska pod kódem KN 39046100 zahrnují dotčený výrobek a ostatní výrobky. Celkový objem dovozů PTFE z Ruska byl proto stanoven na základě metody použité v podnětu.
Pro ostatní země žádné informace nenaznačovaly, že se u dovozů pod uvedeným kódem KN jednalo o PTFE v jiné formě než ve formě částic.
(87) Mezi rokem 2001 a OŠ klesla viditelná spotřeba ve Společenství ze 16185 tun na 14725 tun, tj. o 9 %.
Tento pokles ve spotřebě byl způsoben do velké míry obecným hospodářským poklesem v období od roku 2002.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Spotřeba ve Společenství (v tunách) _BAR_ 16185 _BAR_ 14301 _BAR_ 14736 _BAR_ 14725 _BAR_
Index (2001 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 88 _BAR_ 91 _BAR_ 91 _BAR_
4. Souhrnné posouzení účinků dotyčných dovozů
(88) Komise přezkoumala, zda by dovozy PTFE ve formě částic pocházejícího z Ruska a ČLR neměly být posouzeny souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(89) Dumpingové rozpětí stanovené v poměru k dovozu výrobků z každé dotčené země není nepatrné ve smyslu čl. 9 odst. 3 a objem dovezených výrobků z každé z těchto zemí není zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení (tj. jejich podíly na trhu dosáhly v OŠ 10,8 % a 23,7 %).
(90) Pokud jde o podmínky hospodářské soutěže, šetření ukázalo, že PTFE ve formě částic dovážený z dotčených zemí a PTFE ve formě částic vyráběný výrobním odvětvím Společenství jsou podobné ve všech svých základních fyzických a technických vlastnostech.
Na tomto základě jsou PTFE pocházející z Ruska a z ČLR a PTFE vyráběný a prodávaný ve Společenství zaměnitelné.
Rovněž byly uváděny na trh ve Společenství prostřednictvím srovnatelných obchodních kanálů a za podobných obchodních podmínek.
Bylo rovněž zjištěno, ze vývozní ceny z Ruska a Číny se během posuzovaného období vyvíjely podobným způsobem a obě ceny značně podbízely ceny Společenství.
(91) Ruští vyvážející výrobci tvrdili, že PTFE dovážený z Ruska a PTFE dovážený z ČLR podléhaly odlišným podmínkám hospodářské soutěže a že dovozy pocházející z Ruska by proto neměly být posuzovány souhrnně.
V tomto ohledu byla vznesena tvrzení, že vývoj dovozu z Ruska byl v posuzovaném období sestupný, zatímco dovozy z Číny měly vzestupný trend.
Za druhé bylo zdůrazněno, že dovozy z Číny a z Ruska byly z velké části soustředěny v jednom členském státě (Itálie).
Proto ruské a čínské výrobky PTFE nekonkurovaly výrobkům v ostatních 24 členských státech.
(92) Navzdory klesajícímu trendu však objem dovozů pocházejících z Ruska není zdaleka zanedbatelný, jeho podíl na trhu činil během OŠ 23,7 % spotřeby Společenství.
Dále měl PTFE dovážený z Ruska podobnou kvalitu jako PTFE dovážený z ČLR a byl určen pro obdobné koncové užití a uplatnění.
Kromě toho, jak bylo uvedeno výše, vývozní ceny z Ruska a Číny se během posuzovaného období vyvíjely podobným způsobem a obě ceny značně podbízely ceny Společenství.
V neposlední řadě by mělo být vzato v úvahu, že prodeje výrobního odvětví Společenství byly rovněž soustředěny z velké části v Itálii, a proto přímo konkurovaly dovozům pocházejícím z Ruska a ČLR.
PTFE vyráběný výrobním odvětvím Společenství byl v Itálii prodáván prostřednictvím stejného druhu distribučních kanálů jako PTFE z Ruska a ČLR.
Je třeba rovněž poznamenat, že neexistují žádné údaje o tom, že ruské a čínské dovozy do Itálie nebyly dále prodávány do jiných částí trhu Společenství a nedostaly se proto do konkurence s výrobky Společenství také mimo území Itálie.
Na tomto základě muselo být tvrzení, že výrobek dovážený z Ruska a výrobek dovážený z ČLR podléhaly odlišným podmínkám hospodářské soutěže, zamítnuto.
(93) Vzhledem k výše uvedenému se prozatímně dospělo k závěru, že všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení byla splněna a že dovozy z dotčených zemí by měly být posouzeny souhrnně.
5. Dovozy z dotčených zemí
5.1. Objem a podíl dotčených dovozů na trhu
(94) Ačkoliv se dovozy dotčeného výrobku z Ruska a ČLR do Společenství snížily z 6281 tun v roce 2001 na 4838 tun roce 2002, od roku 2002 se zvýšily a v OŠ dosáhly 5079 tun.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Dovozy z Ruska a ČLR (v tunách) _BAR_ 6281 _BAR_ 4838 _BAR_ 5069 _BAR_ 5079 _BAR_
Index (2001 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 77 _BAR_ 81 _BAR_ 81 _BAR_
(95) Odpovídající podíl na trhu se snížil z 38,8 % v roce 2001 na 34,5 % v OŠ, zůstal však velmi značný. Je třeba poznamenat, že podíl na trhu vykazoval od roku 2002 nepřetržitý postupný nárůst, konkrétně z 33,8 % na 34,5 % v OŠ.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Podíl dovozů z Ruska a ČLR na trhu _BAR_ 38,8 % _BAR_ 33,8 % _BAR_ 34,4 % _BAR_ 34,5 % _BAR_
5.2. Ceny
(96) Průměrná cena dotčených dovozů se značně snížila. Ceny se snížily z 7236 EUR/tuna v roce 2001 na 4092 EUR/tuna v OŠ, což představuje snížení o 43 % v průběhu posuzovaného období.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Průměrná cena dovozů z Ruska a ČLR (EUR/tuna) _BAR_ 7236 _BAR_ 5949 _BAR_ 4499 _BAR_ 4092 _BAR_
Index (2001 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 83 _BAR_ 63 _BAR_ 57 _BAR_
5.3. Cenové podbízení
(97) Pro účely analýzy cenového podbízení se srovnaly vážené průměry prodejních cen výrobního odvětví Společenství podle typů výrobků prodávaných nezávislým odběratelům na trhu Společenství s odpovídajícím váženým průměrem vývozních cen dotčeného výrobku.
Srovnání proběhlo po odečtení slev a rabatů.
Ceny výrobního odvětví Společenství byly upraveny na úroveň cen ze závodu.
Ceny dotčených dovozů byly na úrovni CIF s úpravou s ohledem na cla a náklady vynaložené po dovezení.
(98) Někteří účastníci řízení tvrdili, že jakost výrobků vyráběných výrobním odvětvím Společenství je všeobecně vyšší než jakost dotčeného výrobku dováženého z ČLR a Ruska.
Na základě důkazů zjištěných během šetření se dospělo prozatímně k závěru, že úprava je oprávněná, pokud jde o rozdíly v jakosti, které jsou z velké části způsobeny horšími fyzickými vlastnostmi a nekonzistentností materiálu, konkrétně značnými rozdíly ve velikosti částic v rámci jednoho typu výrobku a nečistotami.
Ruští vyvážející výrobci tvrdili, že v důsledku toho lze PTFE, který vyrábějí a vyvážejí, používat pouze za předpokladu jeho dalšího zpracování, s čímž jsou spojeny dodatečné náklady.
Žádný z účastníků řízení však nebyl schopen přesně vyčíslit tržní hodnotu těchto rozdílů v jakosti, ani náklady na zpracování dováženého PTFE.
Několik účastníků řízení dospělo na základě údajného cenového rozdílu mezi různě kvalitními výrobky odhadem k úpravě ve výši 30 %.
Uvedený odhad odpovídal odhadu, který učinili ruští vyvážející výrobci.
Na tomto základě a vzhledem k tomu, že v tomto ohledu nebyly k dispozici žádné jiné další spolehlivé údaje, byla k ceně CIF na hranice Společenství, za kterou výrobky prodávali spolupracující vyvážející výrobci z obou zemí, prozatímně připočtena úprava ve výši 30 %.
Je třeba poznamenat, že tato záležitost bude dále šetřena za účelem dosažení konečných závěrů.
(99) Srovnání ukázalo, že během OŠ se dotčené výrobky pocházející z ČLR Ruska prodávaly ve Společenství za ceny, které se ve srovnání s cenami výrobního odvětví Společenství podbízely o 24 %, respektive o 17 %, vyjádřeno procentem cen výrobního odvětví Společenství.
6. Situace výrobního odvětví společenství
(100) V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení přezkum účinků dumpingových dovozů na výrobní odvětví Společenství zahrnoval posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Společenství od roku 2001 do OŠ.
6.1. Výroba, kapacita a vytížení kapacit
(101) Objem výroby výrobního odvětví Společenství se zvýšil mezi rokem 2001 a OŠ o 8 %, a to z 6798 tun na 7326 tun.
Navzdory poklesu spotřeby Společenství během stejného období je třeba poznamenat, že výrobní odvětví Společenství muselo snížit své prodejní ceny v důsledku dumpingových dovozů, aby mohlo konkurovat posuzovaným dovozům.
To vedlo ke zvýšení výroby, aby mohla být uspokojena zvýšená poptávka po jeho výrobcích.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Výroba (v tunách) _BAR_ 6798 _BAR_ 5885 _BAR_ 7066 _BAR_ 7326 _BAR_
Index (2001 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 87 _BAR_ 104 _BAR_ 108 _BAR_
(102) Během posuzovaného období se výrobní kapacita mírně zvýšila, a to o 8 %, Ve stejném období zůstalo využití kapacit výrobního odvětví Společenství stabilní, činilo 80 %.
Pokles využití kapacit v letech 2001 a 2002 je důsledek snížení spotřeby a všeobecného hospodářského poklesu během uvedeného období.
V důsledku toho, jak bylo uvedeno výše, muselo výrobní odvětví Společenství snížit své ceny, čímž zvýšilo své prodeje, aby mohlo konkurovat dovozům výrobků z dotčených zemí, jejichž ceny v roce 2004 poklesly téměř o 40 % (viz bod odůvodnění 96 výše).
Využití kapacit výrobního odvětví Společenství se proto zvýšilo, avšak ziskovost dramaticky klesla (viz bod odůvodnění 110 níže).
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Výrobní kapacita (v tunách) _BAR_ 8480 _BAR_ 9050 _BAR_ 9100 _BAR_ 9200 _BAR_
Index (2001 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 107 _BAR_ 107 _BAR_ 108 _BAR_
Využití kapacit _BAR_ 80 % _BAR_ 65 % _BAR_ 78 % _BAR_ 80 % _BAR_
6.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(103) V průběhu posuzovaného období se množství výrobků výrobního odvětví Společenství prodaných v ES snížilo o 15 %, z 4223 tun v roce 2001 na 4845 tun během OŠ.
Tento vývoj je třeba vidět s ohledem na skutečnost, že výrobní odvětví Společenství, když muselo čelit levným dovozům pocházejícím z Ruska a ČLR, mělo možnost buď zachovat své prodejní ceny na úkor nepříznivého vývoje, pokud jde o prodané výrobky a podíl na trhu, nebo své prodejní ceny snížit, aby si pokud možno zachovalo úspory z rozsahu.
Všichni výrobci ve Společenství od roku 2001 své prodejní ceny snižovali ve snaze zachovat nebo dokonce zvýšit objem prodeje, aby dosáhli takové úrovně hromadné výroby, kterou potřebují pro pokrytí svých pevných nákladů.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Prodeje v ES (v tunách) _BAR_ 4223 _BAR_ 4058 _BAR_ 4522 _BAR_ 4845 _BAR_
Index (2001 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 96 _BAR_ 107 _BAR_ 115 _BAR_
(104) Podíl výrobního odvětví Společenství na trhu se objemově zvýšil ze 26,1 % v roce 2001 na 32,9 % v OŠ.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Podíl na trhu ES _BAR_ 26,1 % _BAR_ 28,4 % _BAR_ 30,7 % _BAR_ 32,9 % _BAR_
6.3. Zásoby
(105) Je třeba poznamenat, že úroveň zásob výrobního odvětví Společenství se během posuzovaného období mírně snížila, avšak přesto ji lze považovat za celkově stabilní.
Toto je v souladu s politikou výrobního odvětví Společenství udržovat zásoby na co nejnižší úrovni.
V důsledku toho se dospělo k závěru, že úroveň zásob není při posuzování situace výrobního odvětví Společenství významným ukazatelem.
Rovněž je třeba poznamenat, že zásoby byly na úrovni, která je v tomto výrobním odvětví považována za obvyklou.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Zásoby (v tunách) _BAR_ 1232 _BAR_ 1078 _BAR_ 1361 _BAR_ 1145 _BAR_
Index (2001 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 87 _BAR_ 110 _BAR_ 93 _BAR_
6.4. Ceny a činitele ovlivňující ceny na domácím trhu
(106) Průměrné ceny výrobního odvětví Společenství za tunu od roku 2001 do OŠ značně klesly, a to o 22 %.
Tento nepřetržitý cenový pokles v průběhu posuzovaného období je klíčovým činitelem při posuzování daného případu.
Je třeba poznamenat, že pokles cen ruských a čínských dovozů byl dokonce mnohem vyšší než pokles cen výrobního odvětví Společenství.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Průměrná prodejní cena (EUR/tuna) _BAR_ 9521 _BAR_ 9182 _BAR_ 7649 _BAR_ 7431 _BAR_
Index (2001 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 96 _BAR_ 80 _BAR_ 78 _BAR_
6.5. Hospodářský růst
(107) Zatímco spotřeba ve Společenství se mezi rokem 2001 a OŠ snížila o 9 %, podíl výrobního odvětví Společenství na trhu vzrostl o 6,8 %, a to z 26,1 % v roce 2001 na 32,9 % v OŠ.
6.6. Investice a schopnost opatřit si kapitál
(108) Během roku 2001, když byla návratnost investic značná, Společenství hodně investovalo, konkrétně 8,3 milionů EUR.
Po roce 2001 se objem investic prudce snížil a následně se dále snížil z 4,7 milionu EUR v roce 2002 na 3,4 milionu EUR v OŠ.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Investice (v tis. EUR) _BAR_ 8331 _BAR_ 4730 _BAR_ 3833 _BAR_ 3387 _BAR_
Index (2001 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 57 _BAR_ 46 _BAR_ 41 _BAR_
(109) Pokud jde o schopnost opatřit si kapitál, všechny spolupracující výrobci ve Společenství jsou součástí větších skupin a jsou financováni prostřednictvím systémů sdružování hotovosti v rámci skupiny.
Proto, ačkoliv žádná ze společností neoznámila žádné obtíže při opatřování kapitálu na své činnosti během posuzovaného období, není tento ukazatel považován za reálný odraz situace výrobního odvětví Společenství.
6.7. Ziskovost, návratnost investic a pohyb peněžních prostředků
(110) V průběhu posuzovaného období se ziskovost výrobců ve Společenství výrazně snížila z 9,3 % v roce 2001 na 0,1 % v OŠ.
Návratnost investic vykazovala podobný sestupný vývoj jako ziskovost.
Uvedený dramatický vývoj ziskovosti a návratnosti investic by byl jistě horší, kdyby výrobní odvětví Společenství zachovalo své ceny; v takovém případě by utrpělo ztrátu podílu na trhu a pokles množství prodaných výrobků, což by mělo za následek snížení úspor z rozsahu.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Ziskovost _BAR_ 9,3 % _BAR_ 3,5 % _BAR_ – 3,2 % _BAR_ 0,1 % _BAR_
Návratnost investic _BAR_ 9,2 % _BAR_ 3,3 % _BAR_ – 2,9 % _BAR_ 0,1 % _BAR_
(111) Pohyb peněžních prostředků vytvořený obdobným výrobkem se značně snížil z 10 milionů EUR v roce 2001 na 4,2 milionů EUR v OŠ, tj. o 58 %.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Pohyb peněžních prostředků (v tis. EUR) _BAR_ 9988 _BAR_ 6711 _BAR_ 1281 _BAR_ 4200 _BAR_
Index (2001 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 67 _BAR_ 13 _BAR_ 42 _BAR_
6.8. Zaměstnanost a produktivita
(112) Zaměstnanost se snížila mezi rokem 2001 a OŠ o 10 %.
Produktivita se mezi rokem 2001 a OŠ zvýšila o 17 % v důsledku významných opatření uskutečněných s cílem zlepšit nákladovou účinnost, například snížení počtu zaměstnanců a odstranění problémových míst ve výrobě.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Zaměstnanost _BAR_ 123 _BAR_ 111 _BAR_ 117 _BAR_ 111 _BAR_
Index (2001 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 90 _BAR_ 95 _BAR_ 90 _BAR_
Výroba na zaměstnance (tuny/zaměst.) _BAR_ 55 _BAR_ 53 _BAR_ 61 _BAR_ 66 _BAR_
Index (2001 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 96 _BAR_ 110 _BAR_ 119 _BAR_
6.9. Mzdy
(113) Pracovní náklady se v průběhu posuzovaného období zvýšily o 6 %, z 6,2 milionů EUR v roce 2001 na 6,5 milionů během OŠ. Tento vývoj však představuje pouze důsledek zvýšení životních nákladů.
V důsledku snížení počtu zaměstnanců se průměrné pracovní náklady na zaměstnance ve skutečnosti zvýšily o 17 %, z 50239 EUR na 58842 EUR.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Pracovní náklady na zaměstnance (EUR) _BAR_ 50239 _BAR_ 55538 _BAR_ 57920 _BAR_ 58842 _BAR_
Index (2001 = 100) _BAR_ 100 _BAR_ 111 _BAR_ 115 _BAR_ 117 _BAR_
6.10. Rozsah dumpingového rozpětí
(114) S ohledem na objem a cenu dumpingových dovozů nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí, které je rovněž značné, považovat za zanedbatelný.
6.11. Překonání účinků dřívějšího dumpingu
(115) Výrobní odvětví Společenství nebylo v situaci, kdy by muselo překonávat dřívější účinky dumpingu působícího újmu.
7. Závěr o újmě
(116) Ačkoliv se objem dumpingových dovozů dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a ČLR mezi rokem 2001 a OŠ snížil z 6281 tun na 5079 tun, zůstal během celého posuzovaného období neustále vysoký.
Odpovídající podíl na trhu se snížil z 38,8 % v roce 2001 na 34,5 % během OŠ, avšak zůstal také na velmi vysoké úrovni.
Průměrné ceny dumpingových dovozů se v průběhu posuzovaného období výrazně snížily o 43 % a byly soustavně nižší než ceny výrobního odvětví Společenství, což vedlo k výraznému cenovému podbízení, v případě Ruska o 17,4 % a v případě Číny o 24,5 % během OŠ.
(117) Výše uvedený přezkum situace výrobního odvětví Společenství ukazuje, že mezi rokem 2001 a OŠ se situace výrobního odvětví Společenství celkově zhoršila.
Je sice pravda, že podíl na trhu a prodeje se vyvíjely příznivě, tato skutečnost však nezlepšuje celkově nepříznivý obraz.
Hlavní ukazatele újmy, například hodnota prodejů, ziskovost, investice, návratnost investic, schopnost opatřit si kapitál, pohyb peněžních prostředků a zaměstnanost, zaznamenaly během posuzovaného období nepříznivý vývoj.
Jak bylo vysvětleno v bodech odůvodnění 101, 102 a 103, je zapotřebí vidět zvýšení výroby a objemu prodeje a rovněž podíl výrobního odvětví Společenství na trhu v souvislosti s výrazným snížením cen ve Společenství a následným rozhodnutím výrobního odvětví Společenství snížit své prodejní ceny za účelem zachování, popřípadě zvýšení objemu prodeje a dosažení takové úrovně objemu výroby, který je zapotřebí pro pokrytí pevných nákladů.
To mělo výrazný dopad na ziskovost výrobního odvětví Společenství, která se podstatně snížila z 9,3 % v roce 2001 na 0,1 % v OŠ a v roce 2003 došlo k výrazným ztrátám (–3,2 %).
Dále je třeba poznamenat, že spotřeba v letech 2001 až 2002 pouze klesala, avšak mezi rokem 2002 a OŠ byla stabilní nebo se dokonce mírně zvýšila.
Proto se dospělo k závěru, že výrobní odvětví Společenství mohlo tohoto mírného nárůstu spotřeby alespoň částečně využít zvýšením objemu prodeje.
(118) V neposlední řadě, jak bylo vysvětleno v bodě odůvodnění 105, se dospělo k závěru, že mírné snížení zásob není významným činitelem, protože toto snížení je v souladu s politikou výrobního odvětví Společenství udržovat zásoby na co nejnižší úrovni.
(119) K uvedenému poklesu ziskovosti došlo ve stejné době jako k poklesu cen.
Výrobní odvětví pokles cen do určité míry vykompenzovalo zvýšením výroby a prodeje, což vedlo ke zvýšení podílu na trhu.
Uvedené pozitivní účinky ovšem přesto nezabránily prudkému poklesu ziskovosti výrobního odvětví Společenství.
Proto se dospělo k závěru, že příznivý vývoj ukazatelů újmy, jako například objem prodeje a podíl na trhu, nevyvážily celkovou zhoršenou situaci výrobního odvětví Společenství, protože nezměnily nic na skutečnosti, že finanční situace Společenství byla bezpochyby kritická.
Uvedené zvýšení prodeje a podílu na trhu nebylo proto pro posouzení situace výrobního odvětví Společenství během posuzovaného období rozhodující.
(120) S ohledem na výše uvedené se dospělo k prozatímnímu závěru, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
3 odst. 6 a 7 základního nařízení se zkoumalo, zda dumpingové dovozy pocházející z Ruska a ČLR způsobily újmu výrobnímu odvětví Společenství do té míry, aby ji bylo možné označit za podstatnou.
Zkoumaly se i jiné známé činitele než dumpingové dovozy, které mohly výrobnímu odvětví Společenství působit újmu ve stejnou dobu, aby případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebyla přičítána dumpingovým dovozům.
2. Účinky dumpingových dovozů
(122) Je třeba poznamenat, že ačkoliv se dovozy z Ruska a Číny mezi rokem 2001 a OŠ celkově snížily, vykazovaly od roku 2002 vzestupný trend.
Od roku 2001 do roku 2002 se dovozy snížily z 6281 tun na 4838 tun. Mezi rokem 2002 a OŠ se objem dovozů dotčeného výrobku z Ruska a ČLR do Společenství zvýšil z 4838 tun na 5079 tun.
Odpovídající podíl na trhu Společenství se zvýšil z 33,8 % v roce 2002 na 34,5 % v průběhu OŠ.
(123) Ještě závažnější je skutečnost, že celkový pokles objemu dovážených výrobků (přičemž tento objem byl stále velmi vysoký a představoval větší podíl na trhu, než mělo výrobní odvětví Společenství) byl doprovázen výrazným snížením dovozních cen.
Lze říci, že prakticky došlo k cenovému propadu.
Výše uvedené se časově shodovalo se zhoršením situace výrobního odvětví Společenství.
Toto zhoršení se týkalo zejména prodejních cen, ziskovosti, návratnosti investicí, pohybu peněžních prostředků a zaměstnanosti.
Jak již bylo uvedeno výše, dovozy z Ruska a ČLR způsobily výrazné cenové podbízení vzhledem k průměrným prodejním cenám ve výrobním odvětví Společenství, přičemž rozpětí cenového podbízení dosahovalo 17,4 %, respektive 24,5 %.
(124) Při analýze účinků dumpingových dovozů se zjistilo, že důležitým prvkem hospodářské soutěže je cena.
Navíc i s přihlédnutím k rozdílům v jakosti byly ceny dumpingových dovozů výrazně nižší než ceny výrobního odvětví Společenství i vývozců z ostatních třetích zemí.
(125) U jednoho z výrobců ve Společenství bylo ověřeno, že u takzvaných "modifikovaných" jakostí, které ruští ani čínští vývozci nevyrábějí, k újmě nedošlo, jak ukázal příznivý vývoj ziskovosti.
Avšak v případech, kdy byl uvedený stejný výrobce vystaven konkurenci dumpingových dovozů z Ruska a ČLR, byla finanční situace výrazně negativní.
(126) Proto se prozatímně dospělo k závěru, že tlak vyvinutý dotčenými dovozy, jejichž objem a podíl na trhu od roku 2002 rostl a které probíhaly za nízké, dumpingové ceny, sehrál při zhoršení finančního stavu výrobního odvětví Společenství rozhodující úlohu.
3. Vlivy ostatních činitelů
3.1. Vývoj spotřeby
(127) Spotřeba Společenství, ačkoliv v letech 2001 až 2002 klesla o 12 %, zůstala poté stabilní až do OŠ na úrovni roku 2002 a dokonce se mírně zvýšila.
Tento pokles spotřeby však není v souladu se snížením celkové tržní hodnoty ve Společenství, která během stejného období klesla o 39 %, tj. výrazně více než spotřeba.
Tento výrazný pokles tržní hodnoty je způsoben podstatným poklesem cen posuzovaných dovozů, kterým se výrobní odvětví Společenství muselo přizpůsobit, aby si udrželo svůj podíl na trhu a vytížení kapacit.
Je potřeba poznamenat, že celkové snížení spotřeby ve Společenství nezabránilo výrobnímu odvětví Společenství zvýšit objem prodeje (o 15 % v posuzovaném období), zatímco zvýšení objemu prodeje bylo doprovázeno prudkým snížením prodejní hodnoty, což výrobnímu odvětví Společenství způsobilo značné finanční ztráty.
To ukazuje, že podstatná újma, kterou výrobní odvětví Společenství utrpělo, je spíše důsledkem snížení prodejní hodnoty, než poklesem spotřeby.
(128) Jak je uvedeno v bodu odůvodnění 87, důvodem pro snížení spotřeby ve Společenství byl celosvětový všeobecný hospodářský pokles.
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že trh s PTFE je cyklický a silně závisí na celosvětovém hospodářském vývoji.
Tato vazba rovněž vysvětluje skutečnost, že navzdory poklesu prodejních cen došlo ke snížení spotřeby.
(129) Rovněž je zapotřebí poznamenat, že dovozní ceny se snížily mnohem více než spotřeba ve Společenství ve stejném období.
V posuzovaném období spotřeba klesla o 9 %, zatímco dovozní ceny se snížily o 43 %.
Dovozní ceny v průběhu celého posuzovaného období výrazně podbízely ceny výrobního odvětví Společenství a během OŠ byly navíc výrazně dumpingové.
Vzhledem k uvedenému prudkému a nepřetržitému poklesu cen, zatímco spotřeba, ačkoliv se v letech 2001 až 2002 snížila, zůstala následně poměrně stabilní, se dospělo k závěru, že způsobená podstatná újma není způsobena snížením spotřeby, nýbrž dumpingovými dovozy z dotčených zemí, v jejichž důsledku bylo výrobní odvětví Společenství nuceno snížit své prodejní ceny.
3.2. Dovozy pocházející z jiných třetích zemí než z Ruska a ČLR
(130) Je třeba poznamenat, že dotčený výrobek tvoří pouze část kódu KN 39046100.
Jelikož však neexistují žádné údaje o tom, že se u dovozů výrobků uvedené podpoložky KN jedná o jiné výrobky než o PTFE ve formě částic, má se za to, že se dovozní údaje Eurostatu pro celou podpoložku KN týkají pouze dotčeného výrobku.
Dovozy pocházející z jiných třetích zemí než z Ruska a ČLR se mírně snížily z 4270 tun v roce 2001 na 3699 tun během OŠ.
V důsledku toho se jejich podíl na trhu se celkově snížil z 26,4 % v roce 2001 na 25,1 % v OŠ.
Hlavními jednotlivými zeměmi, které dotyčný výrobek do Společenství vyvážely, jsou Japonsko a Spojené státy americké (USA).
USA zvýšily v OŠ svůj podíl na trhu z 13 % v roce 2001 na 23 %, zatímco podíl Japonska na trhu se ve stejném období snížil z 15 % na 11 %.
(131) Podle Eurostatu se průměrná cena dovozů pocházejících jiných zemí než z Ruska a ČLR mezi rokem 2001 a OŠ v podstatě nezměnila nebo se mírně snížila.
V průběhu tohoto období byly ceny dovozů z ostatních zemí téměř o 50 % vyšší než ceny dovozů z Ruska a ČLR. Byly rovněž vyšší než ceny, které si účtovalo výrobní odvětví Společenství.
V důsledku této skutečnosti nevyvíjely dovozy z ostatních třetích zemí na výrobní odvětví Společenství takový konkurenční tlak jako dovozy z Ruska a ČLR.
(132) Proto se prozatímně dospělo k závěru, že dovozy z ostatních třetích zemí nemohly představovat rozhodující důvod pro nepříznivý stav výrobního odvětví Společenství.
3.3. Výkonnost výrobců ve Společenství, kteří nepodali podnět k zahájení řízení (dále jen "ostatní výrobci ze Společenství")
(133) Dva výrobci ve Společenství, kteří představují přibližně 19 % celkové výroby ve Společenství, podnět výslovně nepodpořili nebo nebyli proti němu.
Údaje týkající se ostatních výrobců ve Společenství byly z velké míry založeny na odhadech poskytnutých žadatelem, ale také na některých informacích poskytnutých jedním z těchto výrobců.
Co se týče objemu prodeje ostatních výrobců ve Společenství, snížil se z odhadovaných 1411 tun v roce 2001 na 1102 tun v OŠ.
Jejich podíl na trhu Společenství klesl ve stejném období z 25 % na 19 %.
Podle informací předložených jedním z výrobců, kteří nepodali podnět k zahájení řízení, byly průměrné jednotkové ceny v posuzovaném období mírně nižší než ceny spolupracujícího výrobního odvětví Společenství, avšak mnohem vyšší než ceny Ruska a ČLR.
Na základě těchto informací lze odůvodněně předpokládat, že ostatní výrobci Společenství v důsledku dumpingových vývozů rovněž utrpěli újmu, což se zejména promítlo do ztráty podílu na trhu.
Proto se prozatímně dospělo k závěru, že výrobky vyráběné a prodávané ostatními výrobci ve Společenství nepřispěly k podstatné újmě, kterou výrobní odvětví Společenství utrpělo.
3.4. Vývozy výrobního odvětví Společenství
(134) Vývozy PTFE uskutečněné výrobním odvětvím Společenství mimo území Společenství se v posuzovaném období mírně zvýšily (o 3 %) a během OŠ představovaly 12,7 % celkového prodeje výrobního odvětví Společenství.
Ziskovost těchto vývozů však byla vyšší než zisk z prodeje na trhu Společenství v posuzovaném období. Proto nebylo možné tvrdit, že vývozy výrobního odvětví Společenství měly na situaci výrobního odvětví Společenství nepříznivý dopad.
3.5. Efektivita výrobního odvětví Společenství
(135) V posuzovaném období se výrobní odvětví Společenství neustále snažilo racionalizovat svůj výrobní proces. Proto se výrobní náklady výrobního odvětví Společenství v posuzovaném období neustále snižovaly a mezi rokem 2001 a OŠ klesly o 13 %.
Navzdory výraznému snížení výrobních nákladů nemohlo výrobní odvětví ze své zvýšené efektivity těžit, naopak bylo nuceno prodávat své výrobky buď pod cenou nákladů nebo za cenu, která pouze pokrývala náklady.
Ziskovost výrobního odvětví Společenství se proto výrazně snížila.
Na tomto základě se dospělo k závěru, že výrobní odvětví Společenství je životaschopné, výkonné výrobní odvětví a že utrpěná újma nebyla způsobena neefektivními výrobními procesy, nýbrž dumpingovými dovozy z dotčených zemí.
4. Závěr
(136) Podstatný podíl dovozů pocházejících z Ruska a ČLR na trhu a rovněž značné snížení jejich prodejních cen a úroveň cenového podbízení zjištěná v průběhu OŠ se časově shodují s podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(137) Byla provedena analýza spotřeby ve Společenství, dovozů z ostatních třetích zemí, vývozů výrobního odvětví Společenství, výkonnosti ostatních výrobců ve Společenství a vývoje nákladů, ale neprokázala, že by šlo o rozhodující důvody pro újmu, kterou výrobní odvětví Společenství utrpělo.
(138) Na základě výše uvedené analýzy, která řádně rozlišuje účinky všech známých činitelů majících vliv na situaci výrobního odvětví Společenství a odděluje je od poškozujících účinků dumpingových dovozů, se dospělo k prozatímnímu závěru, že dovozy z Ruska a ČLR způsobily Společenství podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
(139) V souladu s čl. 21 základního nařízení se zkoumalo, zda navzdory závěrům o škodlivém dumpingu neexistují přece jen přesvědčivé důvody pro rozhodnutí, že není v zájmu Společenství přijmout v tomto konkrétním případě určitá opatření.
Uvážil se dopad případných opatření na všechny strany zúčastněné na tomto řízení i důsledky nepřijetí daných opatření.
1. Zájmy výrobního odvětví společenství
(140) Fluoropolymery představují skupinu vysoce odolných plastů, přičemž PTFE je z nich nejznámější a nejpoužívanější.
Všichni šetření výrobci Společenství se plně či částečně specializují na výrobu PTFE, který má typické vlastnosti, co se týče výrobního procesu, jakosti, použití, prodejních kanálů, atd.
(141) Očekává se, že uložení opatření zabrání dalšímu narušování volné soutěže a obnoví spravedlivou soutěž na trhu.
Výrobní odvětví Společenství by pak mělo být schopno zvýšit své prodejní ceny a dosáhnout tak přiměřené úrovně zisku, který je zapotřebí pro zlepšení finanční situace výrobního odvětví a který mu umožní dále investovat do výrobních zařízení, což zaručí přežití výrobního odvětví Společenství.
(142) Na druhou stranu, pokud by se antidumpingová opatření nezavedla, je pravděpodobné, že by zhoršování již tak špatné situace výrobního odvětví Společenství pokračovalo.
Výrobní odvětví by nebylo schopno realizovat investice nezbytné pro to, aby mohlo účinně konkurovat dumpingovým dovozům ze třetích zemí.
To by se vší pravděpodobností donutilo některé společnosti v blízké budoucnosti ukončit výrobu a propustit své zaměstnance.
Ukončením výroby ve Společenství by se uživatelé PTFE stali závislejší na dodavatelích mimo území Společenství.
(143) Vzhledem k tomu se prozatímně dospělo k závěru, že uložení antidumpingových opatření by umožnilo výrobnímu odvětví Společenství překonat následky újmy z dumpingu, kterou utrpělo, a že je proto v zájmu výrobního odvětví Společenství opatření zavést.
2. Zájem nezávislých dovozců/obchodníků a uživatelů ve společenství
(144) Komise zaslala všem známým dovozcům/obchodníkům dotazník.
Dotazník vyplnili pouze dva dovozci/obchodníci, kteří představují téměř 30 % celkových dovozů z Ruska a Číny.
Komise rovněž zaslala dotazníky všem známým uživatelům ve Společenství (celkem devíti) a obdržela tři (částečně) vyplněné dotazníky.
Uvedení uživatelé představovali pouze 14 % spotřeby ve Společenství.
(145) PTFE se používá v řadě průmyslových odvětví, včetně chemického průmyslu, strojírenství, elektrotechniky (vnitřní plášť kabelu), automobilovém průmyslu, stavebnictví (jako izolační prvek), výroby kuchyňských potřeb (pánve), textilního průmyslu, biomedicíny (chirurgické nástroje), výroby polovodičů a leteckého průmyslu.
Nejznámější ochranná známka, pod kterou se uvedený výrobek prodává, je "teflon".
(146) Spolupracující uživatelé vyráběli polotovary, které byly dále používány v různých průmyslových odvětvích, například v automobilovém průmyslu a v elektronice.
Uvedení uživatelé tvrdili, že v důsledku cenově citlivého trhu s polotovary nemohli zvýšené náklady na PTFE (používaného jako surovina) přenášet na své odběratele.
Tvrdili, že jakékoliv zvýšení cen by je oproti výrobcům mimo území Společenství, kteří by nepodléhali antidumpingovému clu na PTFE, dostalo do nekonkurenceschopného postavení.
(147) Spolupracující uživatelé nepředložili žádné informace týkající se podílu dováženého PTFE v jejich celkových výrobních nákladech. Proto nebylo možné vypočíst jakýkoliv potenciální dopad antidumpingového cla na uvedené uživatele.
Každopádně je třeba poznamenat, že PTFE v částicích představuje poměrně nízký podíl v celkových nákladech v odvětvích, jako je například chemický průmysl, výroba vybavení pro domácnost a volný čas, elektrotechnický průmysl a strojírenský a automobilový průmysl, protože PTFE se obecně používá ve formě miniaturních komponent.
PTFE se rovněž používá ve velmi malých množstvích ve spotřebitelských aplikacích, např. bunda obsahuje kolem 20 gramů výplně z PTFE.
Na tomto základě se došlo prozatímně k závěru, že finanční dopad na konečné uživatele lze považovat za zanedbatelný.
Rovněž bylo upozorněno na skutečnost, že na základě informací předložených uvedenými uživateli byla jejich ziskovost během OŠ značná.
Na tomto základě se došlo prozatímně k závěru, že dopad jakýchkoliv antidumpingových cel by byl zanedbatelný.
(148) V neposlední řadě navazující odvětví tvrdilo, že výrobní odvětví Společenství nemá k uspokojení tržní poptávky po PTFE ve Společenství dostatečnou kapacitu.
(149) Je třeba připomenout, že cílem opatření není zabránit dovozům do Společenství, ale zajistit, že k dovozům nebude docházet za dumpingové ceny působící újmu.
Dále, jak bylo uvedeno v bodě odůvodnění 147, se očekává, že dopad antidumpingového cla na výrobní odvětví uživatelů bude zanedbatelný, a proto nutně nemusí konečným uživatelům zabránit v odebírání PTFE od stejných dodavatelů, ačkoliv za vyšší cenu.
(150) Rovněž je třeba poznamenat, že spotřeba ve Společenství se od roku 2001 do roku 2002 snížila o 12 % a poté zůstala až do OŠ prakticky stabilní, přičemž od roku 2002 mírně vzrostla o 3 %. Rovněž je třeba zdůraznit, že výrobci ve Společenství mají nadále nevyužitou výrobní kapacitu.
Tato kapacita spolu s vývozem ostatních třetích zemí poskytuje navazujícímu odvětví alternativní zdroje nabídky.
Je proto nepravděpodobné, že antidumpingová opatření povedou k nedostatečné nabídce.
3. Zájem dodavatelů surovin ve společenství
(151) Komise zaslala dotazníky všem známým dodavatelům ve Společenství, kteří dodávají výrobnímu odvětví Společenství hlavní suroviny (včetně chlordifluormethanu (R22) a bezvodé kyseliny fluorovodíkové).
Spolupráce byla velmi vysoká, protože bylo obdrženo pět vyplněných dotazníků, přičemž tři z dodavatelů jsou ve spojení.
Většina uvedených dodavatelů úzce spolupracovala s výrobním odvětvím Společenství a ostatními výrobci PTFE ve formě částic, kteří jsou usazeni ve Společenství.
Velká část jejich obratu (75 %) pocházela z prodeje surovin výrobcům PTFE ve formě částic.
Proto by jakékoliv snížení nákupů ze strany výrobního odvětví Společenství mělo na situaci uvedených společností, které dohromady zaměstnávají 176 osob přímo zapojených do výroby dotčených surovin, značný vliv.
(152) Další dodavatel uvedl, že pokud nedojde k uvalení opatření, existuje riziko, že se výroba PTFE, která nyní probíhá ve Společenství, přesune do třetích zemí mimo území Společenství.
Uvedená společnost tvrdila, že v důsledku toho budou dodavatelé surovin nuceni hledat odběratele mimo území Společenství na trzích třetích zemí, kde budou konkurovat tradičním domácím dodavatelům surovin.
Vývozy surovin by navíc vedly k dodatečným nákladům, které by snižovaly již tak nízké marže dodavatelského průmyslu.
Proto se prozatímně dospělo k závěru, že uvalení antidumpingového cla je v zájmu dodavatelského průmyslu.
4. Závěr k zájmům společenství
(153) Na základě výše uvedených skutečností se prozatímně dospělo k závěru, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti uvalení opatření a že uplatnění opatření je v zájmu Společenství.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(154) S ohledem na závěry učiněné o dumpingu, újmě a zájmu Společenství je třeba uvalit prozatímní antidumpingová opatření, aby se zabránilo další újmě způsobené dumpingovými dovozy.
(155) Pro účely určení výše těchto cel se přihlédlo ke zjištěnému dumpingovému rozpětí a k výši cla nezbytné pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství.
(156) Při výpočtu výše cla nezbytné pro odstranění účinků dumpingu způsobujícího újmu se vycházelo z toho, že jakákoliv opatření by měla výrobnímu odvětví Společenství umožnit pokrýt výrobní náklady a celkově dosáhnout takového zisku před zdaněním, kterého by mohlo z prodeje obdobného výrobku ve Společenství přiměřeně dosáhnout výrobní odvětví tohoto druhu v dané oblasti za běžných podmínek hospodářské soutěže.
Ziskové rozpětí před zdaněním použité pro uvedený výpočet činilo 9,3 % z obratu, který mělo výrobní odvětví Společenství před prudkým poklesem dovozních cen z dotčených zemí v roce 2001.
Toto ziskové rozpětí bylo považováno za přiměřený minimální zisk, jehož mohlo výrobní odvětví Společenství pravděpodobně dosáhnout při neexistenci dumpingu způsobujícího újmu.
(157) Nutné zvýšení cen pak bylo stanoveno na základě srovnání váženého průměru dovozních cen, jak byl stanoven pro výpočet cenového podbízení, s cenou výrobků prodávaných výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství, která nepůsobí újmu.
Cena nepůsobící újmu se získala úpravou prodejní ceny výrobců ve Společenství o skutečné zisky/ztráty dosažené v průběhu OŠ a připočtením zmíněného ziskového rozpětí.
Rozdíly plynoucí z tohoto srovnání se následně vyjádřily jako procento celkové hodnoty CIF dovozů.
(158) Pokud jde o Rusko a v důsledku nedostatečné spolupráce ruských vývozců, jak je uvedeno v bodech odůvodnění 70 až 75, bylo rozpětí újmy určeno na základě údajů o vývozu podle záznamů Eurostatu.
Je třeba poznamenat, že, jak je uvedeno v bodě odůvodnění 98, vývozní cena CIF byla upravena s přihlédnutím k rozdílu v kvalitě mezi PTFE vyráběným ve Společenství a PTFE dováženým z Ruska a ČLR.
Za druhé, protože veškeré vývozy PTFE z Ruska byly prodány obchodníkům, zatímco výrobní odvětví Společenství prodávalo hlavně uživatelům, byla rovněž provedena úprava v důsledku rozdílů v obchodní úrovni.
Protože nebyly k dispozici žádné další spolehlivější informace, byla uvedená úprava prozatímně odhadnuta na 5 %, což bylo považováno za přiměřené ziskové rozpětí nezávislého dovozce.
(159) Pokud jde o Čínu a vzhledem k tomu, že žádnému ze spolupracujících čínských výrobců nebyl přiznán status tržního hospodářství nebo individuální zacházení, byla prozatímní jednotná úroveň pro odstranění újmy platná pro celou zemi vypočtena jako vážený průměr rozpětí újmy způsobené všemi třemi spolupracujícími čínskými vyvážejícími výrobci.
2. Prozatímní opatření
(160) S ohledem na výše uvedené se má za to, že v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení je třeba v souladu s pravidlem nižšího cla uvalit na dovozy pocházející z Ruska a ČLR prozatímní antidumpingová cla ve výši nejnižší hodnoty z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy.
(161) Navrhuje se toto prozatímní antidumpingové clo:
Země vývozu _BAR_ Rozpětí pro odstranění újmy _BAR_ Dumpingové rozpětí _BAR_ Navržené antidumpingové clo _BAR_
Čínská lidová republika _BAR_ 62,7 % _BAR_ 99,7 % _BAR_ 62,7 % _BAR_
Rusko _BAR_ 46,7 % _BAR_ 36,6 % _BAR_ 36,6 % _BAR_
H. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(162) V zájmu řádného úředního postupu je třeba stanovit lhůtu, ve které zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, mohou písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení.
Rovněž je třeba uvést, že zjištění týkající se uvalení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a pro účely jakýchkoli konečných opatření je možná bude třeba znovu uvážit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo z dovozu takzvaného polytetrafluorethylenu (PTFE) ve formě částic, s obsahem jiné monomerní jednotky než tetrafluorethylen nepřevyšujícím 3 %, bez plniv, ve formě prášku nebo granulí, s výjimkou mikronizovaných materiálů, a jeho nativního polymeru (produkt z reaktoru ve tvaru kuliček) jak v mokré, tak v suché formě, kódu KN ex39046100 (kód TARIC 3904610050), pocházejícího z Ruska a Čínské lidové republiky.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla vztahující se na čistou cenu franko hranice Společenství před proclením se pro výrobky popsané v odstavci 1 stanoví následovně:
Země _BAR_ Celní sazba _BAR_
Čínská lidová republika _BAR_ 62,7 % _BAR_
Rusko _BAR_ 36,6 % _BAR_
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu ve Společenství podléhá složení jistoty ve výši prozatímního cla.
4. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
Článek 2 Aniž je dotčen článek 20 nařízení (ES) č. 384/96, zúčastněné strany mohou do jednoho měsíce od vstupu tohoto nařízení v platnost předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení
Nařízení Komise (ES) č. 863/2005
ze dne 7. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 459/2005 o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku rakouského intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur.
(2) Nařízením Komise (ES) č. 459/2005 [3] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení pro vývoz 130663 tun pšenice obecné ze zásob rakouské intervenční agentury.
(3) Rakousko informovalo Komisi o záměru své intervenční agentury zvýšit o 30000 tun množství zařazené do nabídkového řízení za účelem vývozu.
S ohledem na situaci na trhu by žádosti Rakouska mělo být vyhověno.
(4) S ohledem na zvýšení množství zařazených do nabídkového řízení by měla být změněna množství skladovaná v regionech skladování uvedená v příloze I nařízení (ES) č. 459/2005.
(5) Nařízení (ES) č. 459/2005 by proto mělo být změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 459/2005 se mění takto:
1. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
1. Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 160663 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
2. Regiony, v nichž je 160663 tun pšenice obecné skladováno, jsou uvedeny v příloze I.
2. Příloha I se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 864/2005
ze dne 7. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 615/2005, pokud jde o množství, na které se vztahuje stálé nabídkové řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku slovenského intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin v majetku intervenčních agentur.
(2) Nařízením Komise (ES) č. 615/2005 [3] bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení pro vývoz 65000 tun pšenice obecné v majetku slovenské intervenční agentury.
(3) Slovensko informovalo Komisi o záměru své intervenční agentury zvýšit o 26982 tun množství zařazené do nabídkového řízení za účelem vývozu.
S ohledem na situaci na trhu by mělo být žádosti Slovenska vyhověno.
(4) S ohledem na zvýšení množství zařazených do nabídkového řízení by měla být změněna skladovaná množství v regionech uskladnění uvedená v příloze I nařízení (ES) č. 615/2005.
(5) Nařízení (ES) č. 615/2005 by proto mělo být změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 615/2005 se mění takto:
1. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
1. Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 91982 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
2. Regiony, v nichž je 91982 tun pšenice obecné skladováno, jsou uvedeny v příloze I.
2. Příloha I se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 865/2005
ze dne 7. června 2005
o změně nařízení (ES) č. 2707/2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o podporu Společenství pro poskytování mléka a některých mléčných výrobků žákům ve školách
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 15 a druhou odrážku článku 47 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 14 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví výše podpory, která má být přidělena pro poskytování mléčných výrobků žákům, pro období od 1. července 2004 do 30. června 2005.
(2) Za účelem usnadnění práce vnitrostátních správních orgánů a orgánů pověřených prováděním režimu dodávání mléka do škol při vyplácení podpory bylo pro případ změny výše podpory zavedeno na konci školního roku 2003/04 nařízením Komise (ES) č. 2707/2000 [2] přechodné opatření.
(3) Členské státy, ve kterých školní rok 2004/05 končí po 30. červnu, budou mít kvůli změně výše podpory s jejím vyplácením problémy.
Je vhodné uvedené opatření prodloužit i na školní rok 2004/05.
(4) Nařízení (ES) č. 2707/2000 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 2707/2000 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Ve školním roce 2004/05 se však částka podpory platná první den měsíce června může uplatňovat i během července, pokud školní rok v daném členském státě končí v červenci."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 866/2005
ze dne 6. června 2005,
kterým se rozšiřují konečná antidumpingová opatření uložená nařízením (ES) č. 1470/2001 na dovozy elektronických integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek (CFL-i) pocházejících z Čínské lidové republiky na dovozy téhož výrobku zasílané z Vietnamské socialistické republiky, Pákistánské islámské republiky a Filipínské republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 13 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Stávající opatření a provedená šetření
(1) Nařízením (ES) č. 1470/2001 [2] (dále jen "původní nařízení") uložila Rada konečná antidumpingová cla v rozsahu od 0 % do 66,1 % z dovozu elektronických integrovaných kompaktních fluorescentních výbojek (dále jen "CFL-i") pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen "původní šetření").
(2) V říjnu 2002 zahájila Komise podle článku 12 základního nařízení šetření [3], zda se výše uvedená antidumpingová opatření promítla do cen výrobku.
Toto šetření bylo zastaveno v březnu 2004, když žadatel formálně stáhl svou žádost [4].
2. Žádost
13 odst. 3 základního nařízení o prošetření údajného obcházení antidumpingových opatření uložených pro CFL-i pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR" nebo "Čína").
Žádost byla podána organizací Lighting Industry and Trade in Europe (dále jen "LITE") jménem výrobců a dovozců CFL-i ve Společenství (dále jen "žadatel").
V žádosti bylo uvedeno, že platná antidumpingová opatření pro dovoz CFL-i pocházejících z ČLR byla obcházena prostřednictvím překládky nebo montáže přes Vietnam, Pákistán nebo Filipíny.
(4) Žádost dále uváděla, že od uložení antidumpingových opatření došlo ke změně ve struktuře obchodu (snížily se dovozy z Číny a zvýšily se dovozy z výše uvedených zemí), a kromě uložení antidumpingových opatření neexistuje pro takovou změnu dostatečný důvod nebo ekonomické opodstatnění, a že nápravné účinky stávajících antidumpingových opatření na dovoz CFL-i pocházejících z ČLR jsou znehodnocovány, pokud se jedná o množství a ceny.
Kromě toho existují dostatečné důkazy, že zvýšené dovozy z Vietnamu, Pákistánu a Filipín byly v cenách pod prahovou hodnotou ceny nezpůsobující újmu stanovenou v šetření, které vedlo ke stávajícím opatřením.
(5) A nakonec žadatel uvedl, že ceny CFL-i zasílaných z Vietnamu, Pákistánu a Filipín byly dumpingové ve vztahu k běžné hodnotě dříve stanovené pro obdobný výrobek v průběhu původního šetření.
3. Zahájení
(6) Poté, co bylo po konzultaci s poradním výborem stanoveno, že existují dostatečné přímé důkazy pro zahájení šetření podle článku 13 základního nařízení, zahájila Komise šetření podle nařízení (ES) č. 1582/2004 [5] (dále jen "zahajovací nařízení"). Podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení Komise zahajovacím nařízením uložila celním orgánům, aby od 11. září 2004 evidovaly dovozy CFL-i zasílaných z Vietnamu, Pákistánu a Filipín, ať již jsou prohlášeny za pocházející z Vietnamu, Pákistánu nebo Filipín či nikoli.
4. Šetření
(7) Komise oficiálně oznámila zahájení šetření orgánům ČLR, Vietnamu, Pákistánu a Filipín, vývozcům/ výrobcům a dovozcům ve Společenství, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká, a žádajícímu průmyslovému odvětví Společenství.
Vývozcům/výrobcům ve Vietnamu, Pákistánu a Filipínách, vývozcům/výrobcům v ČLR a dovozcům ve Společenství jmenovaným v žádosti, známým Komisi z původního šetření a těm, kteří se ohlásili v termínech uvedených v čl. 3 odst.
1 zahajovacího nařízení, byly zaslány dotazníky. Dotčené strany dostaly možnost oznámit své názory písemně a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v zahajovacím nařízení.
(8) Čtyři vývozci/výrobci ve Vietnamu, jeden vývozce/výrobce v Pákistánu a pět vývozců/výrobců v Číně předložilo vyplněný dotazník, zatímco od vyvážejících výrobců z Filipín žádná odpověď nepřišla.
Vyplněné dotazníky předložili také dva spříznění a dva nespříznění dovozci ve Společenství.
(9) Na šetření spolupracovali a vyplněné dotazníky předložily tyto společnosti:
Nespříznění dovozci:
- Elektro Cirkel B.V., Nizozemí,
- Carrefour S.A., Francie.
Spříznění dovozci
- Energy Research 2000 B.V., Nizozemí,
- e3light A/S, Dánsko.
Vietnamští vývozci/výrobci:
- Eco Industries Vietnam Co. Ltd, Haiphong (spřízněný s e3light A/S),
- Energy Research Vietnam Co. Ltd, Haiphong (spřízněný s Energy Research 2000 B.V.),
- Halong service and import export company (Halong Simexco), Haiphong,
- Rang Dong Light Source and Vacuum Flask Joint Stock Company (Ralaco), Hanoj.
Pákistánský vývozce/výrobce:
- Ecopak Lighting, Karachi.
Čínští vývozci/výrobci:
- Firefly Lighting Co. Ltd, Shenzhen,
- Lisheng Electronic & Lighting (Xiamen) Co. Ltd,
- City Bright Lighting (Shenzhen), Ltd, Shenzhen,
- Ningbo Super Trend Electron Co. Ltd, Ningbo,
- Zhejiang Sunlight Group Co. Ltd, Shangyu.
(10) Ověřovací návštěvy proběhly v prostorách těchto společností:
- Ecopak Lighting, Karachi (Pákistán),
- Eco Industries Vietnam Co. Ltd, Haiphong a s ní spřízněné společnosti e3 light v Dánsku,
- Energy Research Vietnam Co. Ltd, Haiphong,
- Rang Dong Light Source and Vacuum Flask Joint Stock Company (Ralaco), Hanoi,
- Carrefour S.A., Francie.
5. Období šetření
(11) Období šetření (dále jen "OŠ") se vztahovalo na období od 1. července 2003 do 30. června 2004.
Pro prošetření údajné změny struktury obchodu byly údaje shromažďovány od roku 1999 až do konce OŠ.
6. Zveřejnění
(12) Všechny zúčastněné strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě mělo být doporučeno:
i) rozšířit konečná antidumpingová opatření uložená nařízením Rady (ES) č. 1470/2001 na dovozy elektronických integrovaných kompaktních fluorescentních výbojek (CFL-i) pocházejících z Čínské lidové republiky na dovozy stejného výrobku zasílaného z Vietnamu, Pákistánu a Filipín;
ii) neudělit osvobození společnostem, které o ně požádaly.
Podle ustanovení základního nařízení byla stranám poskytnuta lhůta, v níž mohou předkládat svá tvrzení podle tohoto zveřejnění.
(13) Byly zváženy ústní i písemné připomínky předložené stranami a v případě potřeby podle nich byly upraveny konečné závěry.
B. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
1. Obecné úvahy
(14) Jak je uvedeno výše, analýza změny struktury obchodu pokrývala období od roku 1999 až do konce OŠ, tj. především období před rozšířením Evropské unie dne 1. května 2004.
Významné rozhodnutí, zda došlo ke změně struktury obchodu v tomto období, by proto mohlo být učiněno pouze na základě porovnání úrovní dovozu dotyčného výrobku do 15 členských států před rozšířením (dále jen "EU-15" nebo "Společenství").
A skutečně je třeba uvést, že protože před rozšířením byla stávající opatření používána pouze pro EU-15, mohla být před rozšířením obcházena jen vzhledem k EU-15.
Navíc veškeré údaje týkající se období po rozšíření pro 10 nových členských států by jako takové neumožňovaly rozpoznat směr vývoje, protože neexistují srovnatelné údaje pro předcházející roky.
2. Míra spolupráce a stanovení objemu dovozu
(15) Jak je uvedeno výše v 9. bodu odůvodnění, čtyři vývozci/výrobci ve Vietnamu, z nichž pouze jedna společnost vyvážela CFL-i do Společenství, 1 vyvážející výrobce v Pákistánu a 5 vyvážejících výrobců v Číně spolupracovalo na základě toho, že předložili vyplněný dotazník.
Nespolupracovaly Filipíny.
(16) Objem dovozu zaznamenaný Eurostatem pokryl větší skupinu výrobků než CLF-i, tj. všechny fluorescentní výbojky.
(17) Objem vývozu CFL-i zaznamenaný jediným spolupracujícím vývozcem ve Vietnamu pokrýval pouze 3 % objemu vývozu, který zaznamenal Eurostat.
Informace přijaté během šetření poukazovaly na existenci řady dalších nespolupracujících vývozců/výrobců ve Vietnamu, kteří během OŠ vyváželi CFL-i do Společenství.
Proto se má za to, že údaje, které poskytl spolupracující vývozce, dostatečně neodrážely celkový objem vývozu CFL-i z Vietnamu.
(18) Pro Pákistán a jak je uvedeno níže v 52. bodu odůvodnění, bylo zjištěno, že údaje zaznamenané spolupracujícím vývozcem byly nespolehlivé.
Nespolupracovaly Filipíny.
Vývozci z ČLR také spolupracovali v malé míře, protože z minimálně 12 známých čínských vyvážejících výrobců (představujících přibližně 30 % celkového vývozu z Číny během období původního šetření) předložilo vyplněný dotazník pouze pět.
Navíc tři z těchto dotazníků byly z velké části nevyplněné.
Proto na základě informací předložených spolupracujícími stranami nebylo možné učinit žádné vhodné rozhodnutí týkající se objemu dovozu CFL-i do Společenství.
(19) Z hlediska výše uvedeného je třeba závěry týkající se vývozů CFL-i do Společenství odvodit částečně na základě skutečností, které jsou k dispozici podle článku 18 základního nařízení.
Pokud nebyl k dispozici žádný další spolehlivější zdroj informací, ke stanovení celkových objemů dovozu z ČLR, Vietnamu, Pákistánu a Filipín musely být použity údaje Eurostatu.
Byla provedena křížová kontrola těchto údajů a údaje byly potvrzeny na základě dalších statistických zdrojů.
3. Metodologie
(20) Podle čl. 13 odst. 1 základního nařízení bylo hodnocení existence obcházení provedeno na základě postupné analýzy toho, zda došlo ke změně struktury obchodu mezi třetími zeměmi a Společenstvím, zda tato změna vznikla na základě praktik, postupů nebo úsilí, pro něž mimo uložení vyrovnávacího cla neexistovalo dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod, zda existují důkazy o újmě a o tom, že vyrovnávací účinky cla jsou mařeny, pokud se jedná o ceny nebo množství obdobného výrobku a zda existují důkazy o dumpingu, pokud jde o běžné hodnoty stanovené dříve pro stejné nebo obdobné výrobky, v případě potřeby v souladu s ustanoveními článku 2 základního nařízení.
(21) Praktiky, postupy nebo úsilí uvedené výše zahrnují mimo jiné zasílání výrobku podléhajícího opatřením přes třetí země a montáž dílů na základě montáže ve Společenství nebo ve třetí zemi. Za tímto účelem byla existence montáže stanovena podle čl.
13 odst. 2 základního nařízení.
(22) V tomto smyslu a jak je vysvětleno níže v 42. a 82. bodu odůvodnění, je třeba uvést, že žádná ze spolupracujících společností nepředložila spolehlivé informace, které by mohly být použity jako základ pro výpočet hodnoty dílů použitých při montáži nebo hodnoty přidané k dílům při kompletaci.
Závěry v tomto smyslu proto vycházely ze skutečností dostupných podle článku 18 základního nařízení.
(23) Ke zhodnocení, zda montáž začala nebo výrazně vzrostla po zahájení antidumpingového šetření nebo těsně před jeho zahájením, byla provedena analýza obchodních toků dovozu do Společenství, k níž došlo po uložení konečných opatření na dovozy pocházející z Číny.
(24) Ke zhodnocení, zda dovážené výrobky z hlediska množství a cen mařily nápravné účinky opatření platných pro dovoz CFL-i z Číny, byly použity množství a ceny pro nespřízněné odběratele ve Společenství u dovozů zaslaných ze tří prošetřovaných zemí, pokud byly k dispozici.
V jiných případech byly použity údaje Eurostatu jako nejlepší dostupné údaje o množstvích a cenách.
Takto stanovené ceny byly porovnány s prahovou hodnotou pro vyloučení újmy stanovenou pro výrobce ze Společenství v původním šetření.
13 odst. 1 a 2 základního nařízení, zda existoval důkaz o dumpingu ve vztahu k běžné hodnotě dříve stanovené pro podobné nebo obdobné výrobky.
Z tohoto hlediska byly vývozní ceny spolupracujícího vývozce/výrobce CFL-i během OŠ porovnávány s běžnou hodnotou stanovenou při šetření vedoucím k uložení konečných opatření pro obdobný výrobek.
V původním šetření byla běžná hodnota stanovena na základě ceny nebo zjištěné hodnoty v Mexiku, které je pro ČLR analogickou zemí s tržním hospodářstvím.
(26) Za účelem správného srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou se formou korekcí patřičně zohlednily rozdíly, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen.
U výrobku vyváženého z Vietnamu bylo zjištěno, že má zvláštní fyzické vlastnosti.
Proto bylo považováno za vhodné provést korekci pro rozdíly ve fyzických vlastnostech podle čl. 2 odst.
(27) Podle čl. 2 odst. 11 a čl. 2 odst. 12 základního nařízení byl vypočítán dumping na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty, jak je stanovena v původním šetření, a váženého průměru vývozních cen během OŠ tohoto šetření, vyjádřený v procentech ceny CIF na hranicích Společenství před proclením.
4. Dotyčný výrobek a obdobný výrobek
(28) Dotyčný výrobek je podle definice v původním nařízení CFL-i, v současné době kódu KN ex85393190.
CFL-i je elektronická kompaktní fluorescentní výbojka s jednou nebo několika skleněnými trubicemi, u nichž jsou všechny osvětlovací a elektronické prvky upevněny na patici nebo do ní zabudovány.
(29) Šetření ukázalo, že CFL-i vyvážené do Společenství z Čínské lidové republiky a tyto výrobky zasílané z Vietnamu, Pákistánu nebo Filipín do Společenství mají stejné základní fyzické vlastnosti a stejné použití. Proto jsou považovány za obdobné výrobky ve smyslu čl.
1 odst. 4 základního nařízení.
5. Změna struktury obchodu
(30) Dovozy z Číny se po uložení opatření v roce 2001 zmenšily na polovinu, tj. poklesly z 85 milionů jednotek v roce 2000 na 37 milionů jednotek v roce 2002.
Ačkoli se dovozy po roce 2002 částečně zotavily, jejich úroveň v roce 2004 byla stále ještě o 20 % pod úrovní roku 2000, tj. před uložením opatření.
Od uložení opatření na druhé straně výrazně vzrostly dovozy z Vietnamu, Pákistánu a Filipín, které před rokem 2001 prakticky neexistovaly.
(31) Následující tabulka 1 ukazuje dovážená množství fluorescentních výbojek (v kusech) z výše uvedených zemí do EU-15 včetně CFL-i, jak jsou zaznamenány Eurostatem pod příslušným kódem KN.
Partner\Období _BAR_ 1999 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ 2004 _BAR_
Čína (jednotek) _BAR_ 70483168 _BAR_ 85154477 _BAR_ 46763569 _BAR_ 37493151 _BAR_ 54845219 _BAR_ 69604510 _BAR_
% zvýšení _BAR_ 151 _BAR_ 182 _BAR_ 100 _BAR_ 80 _BAR_ 117 _BAR_ 149 _BAR_
Vietnam (jednotek) _BAR_ 0 _BAR_ 0 _BAR_ 925518 _BAR_ 1920973 _BAR_ 5451201 _BAR_ 8215491 _BAR_
% zvýšení _BAR_ 0 _BAR_ 0 _BAR_ 100 _BAR_ 208 _BAR_ 589 _BAR_ 888 _BAR_
Filipíny (jednotek) _BAR_ 768406 _BAR_ 82840 _BAR_ 1487219 _BAR_ 2995323 _BAR_ 3250691 _BAR_ 3956526 _BAR_
% zvýšení _BAR_ 52 _BAR_ 6 _BAR_ 100 _BAR_ 201 _BAR_ 219 _BAR_ 266 _BAR_
Pákistán (jednotek) _BAR_ 0 _BAR_ 0 _BAR_ 196240 _BAR_ 584065 _BAR_ 674119 _BAR_ 1255456 _BAR_
% zvýšení _BAR_ 0 _BAR_ 0 _BAR_ 100 _BAR_ 298 _BAR_ 344 _BAR_ 640 % _BAR_
(32) Další analýza těchto údajů, doplněná a křížově zkontrolovaná pomocí dalších statistických zdrojů, ukázala, že CLF-i podle záznamů Eurostatu obsahovala zhruba polovina celkových vývozů z Číny a vývoj dovozů dotyčného výrobku souvisí s vývojem dovozů fluorescentních výbojek, tj. oba vykazovaly obdobné trendy.
(33) Navíc bylo zjištěno, že oživení čínských dovozů v roce 2003 a 2004 bylo hlavně v důsledku zvýšení vývozů ze společností nepodléhajících antidumpingovým clům nebo podléhajících nízkým antidumpingovým clům – Lisheng Electronic & Lighting (Xiamen) Co. Ltd (dále jen "Lisheng") a Shenzhen Zuoming Electronic Co. Ltd (dále jen "Shenzhen"), zatímco úroveň dovozů ze zbývajících společností byla během stejného období poměrně stabilní.
(34) Níže uvedená tabulka vycházející ze statistických údajů nashromážděných členskými státy a shrnutých Komisí podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení ukazuje dovážená množství CFL-i (v kusech) od společností Lisheng a Shenzhen na jedné straně a na druhé straně od zbývajících čínských společností podléhajících vyšším celním sazbám:
Společnost _BAR_ Platné antidumpingové clo _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ 2004 _BAR_
Lisheng Electronic & Lighting (Xiamen) Co. Ltd _BAR_ 0 % _BAR_ 100 _BAR_ 101 _BAR_ 154 _BAR_
Shenzhen Zuoming Electronic Co. Ltd _BAR_ 8,4 % _BAR_ 100 _BAR_ 178 _BAR_ 221 _BAR_
Ostatní společnosti _BAR_ 17,1 až 66,1 % _BAR_ 100 _BAR_ 119 _BAR_ 128 _BAR_
Celkem _BAR_ _BAR_ 100 _BAR_ 110 _BAR_ 150 _BAR_
Filipíny
(35) Jak je uvedeno výše v 18. a 19. bodu odůvodnění, objem dovozu pro Filipíny byl stanoven na základě statistiky Eurostatu.
(36) Před rokem 2001, kdy byla uložena konečná antidumpingová opatření, byly dovozy z Filipín nevýznamné.
V roce 2001, po uložení cel, se však téměř zdvojnásobily a dále se zvýšily z 1,4 milionu jednotek v roce 2001 na 2,9 milionu jednotek v roce 2002.
Během OŠ činily dovozy 3,9 milionu jednotek, tj. v porovnání s rokem 2001 se zvýšily celkem o 262 %.
(37) Šetření ukázalo, že vývozy z ČLR do Filipín od roku 2000 stabilně rostly a výrazně vzrostly v roce 2003.
Statistiky dovozu z Filipín současně ukazují stabilně výrazně vyšší objemy než statistiky vývozu z ČLR do Filipín.
Rozdíl mezi statistikami odpovídá objemům vyvezeným z Filipín do Společenství, což ukazuje, že zboží mohlo být přepraveno z Číny do Společenství překládkou přes Filipíny.
Pákistán
(38) Jak je uvedeno v 18. bodu odůvodnění a jak je vysvětleno níže v 52. bodu odůvodnění, informace předložené jediným spolupracujícím vývozcem z Pákistánu, společností Ecopak Lighting, byly nespolehlivé mimo jiné i z hlediska vývozního prodeje do Společenství, a proto se na ně nemohl brát zřetel.
Místo nich byla ke stanovení objemů dovozu z Pákistánu použita statistika Eurostatu.
Číselné údaje Eurostatu ukazují, že dovozy z Pákistánu začaly v roce 2001, tj. po uložení konečných opatření v původním šetření a během OŠ se zvýšily o 490 %, tj. z 0,2 milionu jednotek v roce 2001 na 0,9 milionu jednotek v OŠ.
Vietnam
(39) Jak je uvedeno výše v 17. a 19. bodu odůvodnění, objemy dovozu pro Vietnam byly stanoveny na základě statistiky Eurostatu.
Dovozy tak začaly po uložení konečných opatření v roce 2001 a v roce 2002 se zdvojnásobily.
Celkem dovozy vzrostly z 0,9 milionu jednotek v roce 2001 na 7,1 milionu jednotek v OŠ, tj. o 767 %.
6. Závěry o změně struktury obchodu
(40) Celkový pokles vývozů z Číny do Společenství a souběžné zvýšení vývozů z Vietnamu, Pákistánu a Filipín po uložení konečných opatření tvořil změnu ve struktuře obchodu mezi výše uvedenými zeměmi na jedné straně a Společenstvím na straně druhé.
(41) Má se také za to, že zvýšení dovozů z ČLR od roku 2002 a dále až do konce OŠ je zejména důsledkem zvýšení dovozů společností Lisheng a Shenzhen, které nepodléhaly clu nebo podléhaly nízkým sazbám cla a které by proto neměly mít nebo měly mít menší zájem na obcházení platných opatření překládkou přes třetí země nebo montáží v těchto zemích.
Toto zvýšení proto nesnižuje hodnotu výše uvedených závěrů.
7. Filipíny
a) Podstata praktik obcházení
(42) Protože při tomto šetření nespolupracovala žádná filipínská společnost, hodnocení bylo provedeno na základě informací, které byly k dispozici podle článku 18 základního nařízení včetně informací v rámci žádosti.
Žadatel poskytl přímé důkazy pro obě skutečnosti, tj. existenci překládky a montáže na Filipínách.
b) Nedostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod jiný než uložení antidumpingového cla
(43) Pokud nedojde ke spolupráci, Komise musí ve svých závěrech vycházet z dostupných skutečností podle článku 18 základního nařízení.
V uvedeném případě obsahovaly informace předložené žadatelem přímý důkaz o překládce a montáži, jimiž byla obcházena platná antidumpingová opatření.
Navíc existuje časový souběh mezi uložením antidumpingových opatření ČLR a změnou trendů vývozu z Číny do Společenství na jedné straně a trendy vývozu z Filipín do Společenství na straně druhé, jak je uvedeno v 37. bodu odůvodnění.
Protože toto potvrdilo přímý důkaz již předložený v žádosti, závěr je takový, že změna struktury obchodu vyplývá z uložení antidumpingových opatření, a nemá jiné opodstatnění nebo hospodářský důvod podle čl. 13 odst.
c) Maření vyrovnávacích účinků antidumpingového cla
(44) Změna struktury dovozů Společenství se projevila od uložení antidumpingových opatření na dovoz CFL-i z Číny.
Tato změna obchodních toků se projevila výrazným zvýšením objemu dovozů, tj. jak je uvedeno v 36. bodu odůvodnění, o více než 250 % mezi rokem 2001 a OŠ.
Proto se má za to, že toto zvýšení dovozu ve smyslu množství maří vyrovnávací účinky antidumpingových opatření na trhu Společenství.
(45) S ohledem na ceny výrobků zasílaných z Filipín a protože vývozci na Filipínách nijak nespolupracovali, byly vývozní ceny stanoveny podle článku 18 základního nařízení na základě údajů zaznamenaných v Eurostatu.
Na tomto základě byly vývozní ceny z Filipín v průměru pod prahovou hodnotou pro odstranění újmy cen Společenství, jak bylo stanoveno v původním šetření.
(46) Proto se má za to, že dovozy dotyčného výrobku z Filipín maří vyrovnávací účinky cla, pokud se jedná o ceny i množství.
d) Důkaz o dumpingu
(47) Srovnání váženého průměru běžné hodnoty, jak je stanovena v původním šetření, a váženého průměru vývozních cen, jak je stanovena v 45. bodu odůvodnění během této OŠ, vyjádřené v procentech ceny CIF na hranicích Společenství před proclením, prokázalo dumping pro dovozy CFL-i zasílaných z Filipín.
e) Závěr
(48) Na základě výše uvedeného se má za to, že konečné antidumpingové clo uložené na dovozy CFL-i pocházející z Číny bylo podle čl. 13 odst. 1 základního nařízení obcházeno překládkou přes Filipíny.
8. Pákistán
a) Podstata praktik obcházení
(49) Šetření ukázalo, že společnost Ecopak Lighting měla výrobní/montážní závod pro CFL-i v Pákistánu.
Ecopak Lighting je spřízněná společnost s čínskou společností podléhající konečnému antidumpingovému clu, konkrétně společností Firefly Lighting Co. Ltd.
(50) Společnost Ecopak Lighting byla zaregistrována na začátku roku 2001 (během původního šetření) a zahájila skutečné působení v květnu 2001, po uložení prozatímních opatření v původním šetření.
Stroje a vybavení byly koupeny od obchodní společnosti se sídlem v ČLR.
Převod vybavení z ČLR do Pákistánu začal v únoru 2001, bezprostředně před uložením prozatímních opatření v původním šetření.
Šetření však ukázalo, že společnost Ecopak Lighting v Pákistánu nezahájila výrobu CFL-i, ale prováděla pouze montáž.
A skutečně byl nalezen důkaz prokazující, že komponenty CFL-i byly vyráběny spřízněnou společností se sídlem v ČLR a dováženy jako částečně složené stavebnice.
Společnost Ecopack Lighting navíc neměla potřebné přístroje a vybavení, které by jí umožňovalo vyrábět CFL-i.
V jejích prostorách v Pákistánu byly nalezeny pouze stroje sloužící k montáži.
(51) Je třeba poznamenat, že v okamžiku inspekce na místě bylo zjištěno, že nebyla prováděna žádná činnost (ani výroba ani montáž), nebyli přítomni žádní pracovníci a žádné zásoby.
Společnost vysvětlila, že ačkoli během OŠ prováděla montáž, což prokazuje zejména seznam strojů a pracovníků, ukončila montáž krátce před zahájením stávajícího šetření a zatím se nerozhodla, zda by chtěla činnost znovu zahájit či nikoli.
Z těchto podkladů se existence výrobní kapacity nedala určit.
(52) Navíc bylo zjištěno, že společnost Ecopak Lighting měla dvě sady účetních dokumentů.
Účetní záznamy obsahující auditorské zprávy nebyly v souladu mezinárodními účetními normami, a proto byly považovány za nedůvěryhodné.
Proto nemohla být spolehlivě zhodnocena hodnota strojů (potřebná pro výpočet odpisů, která měla být součástí výpočtu přidané hodnoty) ani přesná hodnota dovezených dílů nebo přidaná hodnota těchto dílů.
V každém případě platí, že společnost neposkytla žádné informace, které by umožnily institucím prověřit prahové hodnoty uvedené v čl. 13 odst.
(53) Na základě dostupných důkazů, tj. informací předložených žadatelem, a skutečnosti, že téměř všechny díly byly dovezeny z ČLR ve formě stavebnic ze spřízněné společnosti podléhající opatřením, byl odvozen závěr, že operace probíhající v Pákistánu během OŠ by měly být považovány za montáž obcházející platná konečná antidumpingová cla.
b) Nedostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod jiný než uložení antidumpingového cla
(54) Šetření odhalilo další skutečnosti, které potvrdily, že montáž v Pákistánu neměla jiné opodstatnění nebo hospodářský důvod než uložení antidumpingového cla.
(55) Výše uvedená změna struktury obchodu nastala současně se zahájením montáže CFL-i v Pákistánu.
Bylo také zjištěno, že přestože prodej CFL-i do Společenství byl prováděn z Pákistánu, čínská spřízněná společnost pokračovala v dodávkách na jiné trhy přímo z ČLR.
Odběratelé společnosti Ecopak Lighting ve Společenství si přímo objednávali CLF-i ze spřízněné společnosti v Číně.
(56) Vývozce prohlásil, že důvodem, proč montáž začala v Pákistánu, bylo zejména prostředí příznivé pro zahraniční investice, lepší infrastruktura a nízké pracovní náklady v Pákistánu.
Společnost také prohlásila, že trh Společenství se liší od ostatních trhů z hlediska poptávky, typů výrobků a cen, což vyžaduje jinou vývozní strategii než ostatní trhy.
(57) Žádný z těchto argumentů však nemohl být podložen dostatečnými důkazy a společnost nemohla prokázat, že tyto faktory byly v okamžiku rozhodování o zahájení montáže v Pákistánu vzaty v úvahu.
Výsledky inspekcí na místě byly také ve výrazném rozporu s tvrzeními společnosti.
A navíc, pokud jde o přerušení činnosti, nedokázala společnost poskytnout vhodné vysvětlení.
V každém případě se uvádí, že společnost by mohla znovu zahájit montáž velmi snadno, pokud by se pro to rozhodla.
(58) Na základě výše uvedeného a také proto, že společnost sama připustila, že montáž začala v důsledku antidumpingových opatření platných ve Společenství, závěr je takový, že zde nebylo dostatečné opodstatnění ani hospodářský důvod pro změnu struktury obchodu jiné než uložení antidumpingového cla.
c) Maření vyrovnávacích účinků antidumpingového cla
(59) Analýza obchodních toků na základě údajů z Eustotatu ukazuje, že změna struktury dovozu Společenství, k níž došlo od uložení konečných opatření na dovozy pocházející z Číny, maří vyrovnávací účinky antidumpingových opatření, pokud se jedná o množství dovážené na trh Společenství.
Pákistánská společnost skutečně vyvážela během OŠ tohoto šetření do Společenství dokonce podstatně více než spřízněná společnost v Číně v průběhu původního šetření.
(60) U cen výrobku zasílaného z Pákistánu bylo zjištěno, že ceny pro nespřízněné odběratele ve Společenství jsou pod prahovou hodnotou pro odstranění újmy stanovenou pro výrobce ve Společenství v původním šetření.
(61) Proto se má za to, že dovozy dotyčného výrobku z Pákistánu maří vyrovnávací účinky antidumpingového cla, pokud se jedná o ceny i množství.
d) Důkaz o dumpingu
(62) Podle článků 2 odst. 11 a 2 odst. 12 základního nařízení prokázalo srovnání váženého průměru běžné hodnoty, jak je stanovena v původním šetření, a váženého průměru vývozních cen během OŠ tohoto šetření, vyjádřené v procentech ceny CIF na hranicích Společenství před proclením, dumping pro dovozy CFL-i zasílaných z Pákistánu.
9. Vietnam
a) Obecné úvahy
(63) Žádost obsahovala přímý důkaz o existenci praktik obcházení platných antidumpingových opatření v rámci dovozů zasílaných z Vietnamu na základě překládky a montáže.
(64) Vyplněný dotazník předložili čtyři vývozci/výrobci ve Vietnamu.
V prostorách tří z nich byly provedeny inspekce na místě.
Čtvrtá společnost (Halong Simexco) nedovolila inspekci na místě, a proto je třeba její vyplněný dotazník považovat za nespolehlivý.
Závěry pro tuto společnost vycházely ze skutečností, které jsou k dispozici podle článku 18 základního nařízení.
Z toho vycházel závěr, že není žádný důvod mít za to, že činnosti této společnosti nevedly k obcházení, jak je definováno v článku 13 základního nařízení.
(65) Pokud jde o zbývající tři společnosti, všechny vybudovaly montážní/výrobní linky na CFL-i ve Vietnamu. Pouze jedna z nich však během OŠ vyvážela dotyčný výrovek do Společenství (Eco Industries Vietnam). Společnost Energy Research Vietnam zahájila vývoz až po OŠ, a proto žádala o poskytnutí výjimky pro nově příchozího na trh na základě čl. 11 odst. 4 a čl. 13 odst. 4 základního nařízení.
(66) A konečně společnost Rang Dong Light Source and Vacuum Flask Joint Stock Company (dále jen "Ralaco") během OŠ nebo po tomto období dotyčný výrobek vůbec nevyvážela. Pro tuto společnost nemohly být odvozeny žádné závěry, zda byla obcházena konečná antidumpingová cla. Situace této společnosti bude přezkoumána na požádání, pokud budou splněny podmínky čl. 11 odst. 4 a čl. 13 odst. 4.
b) Podstata praktik obcházení
(67) Jedna ze společností uvedená v 65. bodu odůvodnění, Energy Research Vietnam Co. Ltd, která během OŠ nevyvážela do Společenství, však začala vyvážet CFL-i po OŠ, a proto požadovala, aby s ní bylo zacházeno s novým příchozím na trh podle čl. 13 odst. 4 a čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(68) Kontrola vyplněného dotazníku této společnosti však byla vážně narušena mimo jiné předložením zavádějících informací (např. skrýváním existence zásob dotyčných výrobků prodávaných do Společenství) a předložené informace tedy musí být považovány za nespolehlivé. Společnost Energy Research Vietnam Co.
Ltd navíc vynechala informace o jejím nákupu vietnamské společnosti, o čemž žadatel v žádosti předložil přímý důkaz pro praktiky obcházení. Společnost Energy Research Vietnam Co.
Ltd nakonec nepovolila inspekci na místě v prostorách své mateřské společnosti v Hong Kongu, ačkoli prohlašovala, že ve společnosti bude umístěna většina dokumentů vztahujících se k vyšetřování.
(69) Na základě výše uvedeného se má za to, že společnost Energy Research Vietnam Co. Ltd nelze považovat za spolupracující společnost, a proto je třeba závěry týkající se společnosti učinit na základě skutečností, které jsou k dispozici.
Na tomto základě a zejména na základě důkazů předložených žadatelem a skutečnosti, že informace uvedené v dotazníku byly převážně nedostatečné, lze dojít k závěru, že žádost společnosti, aby jí byl udělen statut nově příchozího, nemůže být posuzována.
(70) Po zveřejnění společnost argumentovala tím, že plně spolupracovala, a odmítla většinu ze závěrů uvedených v 68. bodu odůvodnění.
Avšak na základě údajů shromážděných Komisí byly tyto námitky shledány nepodloženými a neopodstatněnými.
Proto se potvrzují závěry v 69. bodu odůvodnění.
(71) Eco Industries Vietnam, společnost uvedená v 65. bodu odůvodnění, je členem skupiny, jejíž mateřská společnost, Eco International Inc., má sídlo ve Spojených státech amerických (USA).
Zařízení na výrobu CFL-i byla vybudována v srpnu 2003 a téhož roku byly zahájeny vývozy do Společenství.
Dovozu, obchodu a marketingu CLF-i ve Společenství (Dánsko a Španělsko) se účastní dvě spřízněné společnosti.
CLF-i vyráběné ve Vietnamu jsou téměř kompletně vyváženy do Společenství (s výjimkou prodejů v menším měřítku do Indonésie mimo OŠ).
Spřízněná dánská společnost e3-light také kupovala CFL-i přes spřízněného obchodníka (Eco Industries China) z Číny a výrobek znovu prodávala v USA.
(72) Šetření ukázalo, že účetnictví společnosti nebylo v souladu s mezinárodními postupy GAAP (Generally Accepted Accounting Principles) a účetnictví jako celek vykazovalo závažné vady, a proto muselo být považováno za nespolehlivé.
Náklady společnosti proto nemohly vycházet z těchto podkladů.
Šetření odhalilo také to, že během OŠ společnost ve Vietnamu dovezla téměř všechny komponenty používané pro výrobu CFL-i z Číny.
(73) Pokud nelze určit přesnou hodnotu dovezených dílů, nelze vypočítat hodnotu přidanou těmto dílům.
Společnost neposkytla žádné spolehlivé informace, které by umožnily prověření prahových hodnot uvedených v čl. 13 odst.
(74) V důsledku toho je třeba podle článku 18 základního nařízení provést hodnocení společnosti Eco Industries Vietnam na základě skutečností, které jsou k dispozici.
Z toho důvodu lze z hlediska důkazů, které jsou k dispozici, tj. skutečnosti, že společnost zahájila montáž po uložení opatření pro ČLR a že většina součástí se dováží z ČLR, odvodit závěr, že operace v Eco Industries Vietnam během OŠ by měly být považovány za montáž obcházející platné konečné antidumpingové clo.
(75) Po zveřejnění společnost tvrdila, že vietnamský výrobní závod dodával téměř výhradně do Společenství, protože jeho kapacita nepostačovala na dodávky na jiné trhy.
Dalo se však ověřit, že v průběhu významné části OŠ neprobíhala žádná výroba a že proto zřejmě mohly být k dispozici dostatečné rezervní kapacity pro dodávky na trhy jiné než do Společenství.
Společnost také požadovala, aby její účetnictví bylo považováno za spolehlivé, protože byl proveden jeho audit se závěrem, že je v souladu s vietnamskými postupy GAAP.
V tomto smyslu je třeba připomenout, že společnost nevedla žádné účetní knihy ani neměla účetní systém, který by umožňoval ověřit úplnost a přesnost účtů.
Proto zůstávají v platnosti závěry v 74. bodu odůvodnění.
c) Maření vyrovnávacích účinků antidumpingového cla
(76) Analýza obchodních toků prokázala, že změna v struktuře dovozů do Společenství, k níž došlo od uložení konečných opatření na dovozy pocházející z Číny, mařila vyrovnávací účinky antidumpingových opatření, pokud se jedná o množství dovážená na trh Společenství.
(77) Protože v tomto šetření spolupracovala pouze jediná společnost s vývozy dotyčného výrobku během OŠ do EU-15, analýza pro zbytek společností, tj. z hlediska množství a cen, musela být provedena na základě údajů Eurostatu.
Jak je uvedeno v 17. a 39. bodu odůvodnění, dovozy od uložení konečných opatření podstatně vzrostly, tj. o více než 700 %.
(78) U cen výrobku zasílaného z Vietnamu bylo zjištěno, že vietnamské vývozní ceny jsou v průměru pod prahovou hodnotou pro odstranění újmy stanovenou pro výrobce ve Společenství v původním šetření.
(79) Proto se má za to, že dovoz dotyčného výrobku z Vietnamu maří vyrovnávací účinky cla, pokud se jedná o ceny i množství.
Stejné závěry platí pro analýzu provedenou pro vývozy společnosti Eco Industries.
d) Důkaz o dumpingu
(80) Podle čl. 2 odst. 11 a čl. 2 odst. 12 základního nařízení prokázalo srovnání váženého průměru běžné hodnoty, jak je stanovena v původním šetření, a váženého průměru vývozních cen během tohoto OŠ, vyjádřené v procentech ceny CIF na hranicích Společenství před proclením, dumping pro dovozy CFL-i zasílaných z Vietnamu. Stejný závěr platí pro analýzu vývozních cen společnosti Eco Industries Vietnam.
(81) Společnost Eco Industries Vietnam prohlásila, že běžné hodnoty původního šetření neodrážejí tržní rysy ve smyslu cen během OŠ a měly by proto být podle ní přepočítány nebo korigovány bez toho, aby své tvrzení nějak doložila. Je třeba poznamenat, že čl.
13 odst. 2 písm. c) základního nařízení výslovně uvádí, že důkaz dumpingu by měl být založen na běžných hodnotách předem stanovených pro dotyčné nebo obdobné výrobky.
Metodologie, kterou použila Komise, proto byla v souladu se základním nařízením a žádné úpravy nebo přepočty běžné hodnoty v průběhu aktuálního OŠ nebyly opodstatněny. Společnost také prohlásila, že při sestavování vývozní ceny společnosti Eco Industries Vietnam podle čl.
2 odst. 9 základního nařízení byla mylně do výpočtu zahrnuta částka prodejních, správních a režijních nákladů dánského spřízněného dovozce (e3 light), protože tato částka se týká služeb poskytovaných pro americkou mateřskou společnost, a proto nesouvisí s prodejem dotyčného výrobku ve Společenství, ale neposkytla na podporu tohoto prohlášení žádné důkazy.
Společnost navíc nevyčíslila částku domněle nesprávně zahrnutou do prodejních režijních a administrativních nákladů a nepředložila žádné informace, které by umožnily Komisi alespoň zhruba stanovit tyto náklady.
Závěry uvedené v 80. bodu odůvodnění týkající se této společnosti proto zůstávají v platnosti.
C. ZÁVĚRY
(82) Toto šetření se vyznačovalo velkou mírou nespolupráce.
Společnosti, které byly ochotny spolupracovat, předložily nespolehlivé informace a závěry proto musely ve velké míře vycházet ze skutečností, které byly k dispozici podle článku 18 základního nařízení.
(83) Výše uvedené závěry ukázaly, že zde dochází k obcházení opatření pro CFL-i z ČLR ve smyslu čl. 13 odst. 1 a čl. 13 odst. 2 základního nařízení prostřednictvím tří výše uvedených zemí. Z hlediska výše uvedeného by měla být stávající antidumpingová opatření uložená pro dovozy dotyčného výrobku pocházejícího z ČLR rozšířena na stejný výrobek zasílaný z Vietnamu, Pákistánu nebo Filipín bez ohledu na to, zda je jejich původ deklarován ve Vietnamu, Pákistánu nebo Filipínách, či nikoli.
(84) Měla by být rozšířena opatření stanovená v čl. 1 odst. 2 původního nařízení na "všechny ostatní společnosti".
(85) V souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení, které uvádí, že všechna rozšířená opatření by měla platit pro dovozy, které vstoupily do Společenství podle evidence uložené zahajovacím nařízením, by měla být na tyto evidované dovozy CFL-i zasílané z Pákistánu, Vietnamu a Filipín vybírána cla.
D. ŽÁDOSTI O OSVOBOZENÍ
(86) Čtyři společnosti ve Vietnamu a jedna společnost v Pákistánu, které předložily vyplněný dotazník, žádaly o výjimku podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení.
(87) Jak je uvedeno v 64. bodu odůvodnění, jedna z těchto společností (Halong Simexco) následně přestala spolupracovat a protože neexistovaly žádné další spolehlivé informace, musel být odvozen závěr, že tato společnost obcházela platná antidumpingová opatření. Osvobození podle čl.
13 odst. 4 muselo proto být zamítnuto.
(88) Druhá společnost ve Vietnamu, Ralaco, uvedená v 66. bodu odůvodnění, nevyvážela výrobek během OŠ ani po tomto období a nemohly být učiněny žádné závěry o povaze jejího provozování. Proto této společnosti nemohlo být poskytnuto osvobození. Kdyby však byly po rozšíření platných antidumpingových opatření splněny podmínky čl. 11 odst. 4 a čl. 13 odst. 4 základního nařízení, situace společnosti může být na požádání přezkoumána.
(89) Třetí společnost, Energy Research Vietnam Co. Ltd, jak je popsáno v 69. bodu odůvodnění, předložila zavádějící informace a na tomto základě bylo zjištěno, že obchází platná konečná antidumpingová opatření.
Navíc nemohlo být objasněno její spojení s čínskou společností, o které se tvrdilo, že se účastní praktik obcházení. Osvobození podle čl.
13 odst. 4 proto muselo být zamítnuto.
(90) Čtvrtá společnost ve Vietnamu, Eco Industries Vietnam Co. Ltd, jak je popsáno v 70. bodu odůvodnění a dále, neměla spolehlivé účetní záznamy, a proto nemohla být stanovena přidaná hodnota dovážených dílů.
Díly pro výrobu CFL-i však byly téměř kompletně dováženy z Číny.
Montáž ve Vietnamu musela být proto považována za obcházení platných opatření.
Analogicky tedy nemohlo být poskytnuto osvobození podle čl. 13 odst.
(91) A nakonec, jak je vysvětleno v 49. bodu odůvodnění a dále, bylo zjištěno, že společnost v Pákistánu obchází podle čl. 13 odst. 2 základního nařízení platné antidumpingové clo. Navíc je tato společnost spřízněna se společností Firefly Lighting Co. Ltd, pro niž opatření platí. Z tohoto důvodu je třeba zamítnout její žádost o výjimku podle čl. 13 odst. 4.
(92) Další dotčení vývozci, kteří nebyli kontaktováni Komisí v rámci tohoto řízení a kteří chtějí podat žádost o osvobození od rozšířeného antidumpingového cla podle čl. 13 odst.
4 základního nařízení, budou muset vyplnit dotazník, aby Komise mohla posoudit, zda může poskytnout osvobození. Tato výjimka může být poskytnuta po zhodnocení tržní situace dotyčného výrobku, výrobní kapacity a kapacity využití, nákupu a prodeje, pravděpodobnosti pokračování praktik, pro něž neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářské zdůvodnění a důkazů o dumpingu.
Komise v takovém případě pravděpodobně provede také inspekci na místě.
Příslušná žádost se všemi důležitými informacemi, zejména o jakékoli modifikaci činností společnosti spojené s výrobou a vývozním prodejem uvažovaného výrobku musí být adresována Komisi,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Konečné antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 1470/2001 ve výši 66,1 % z dovozu elektronických kompaktních výbojek s jednou nebo několika skleněnými trubicemi, u nichž jsou všechny osvětlovací a elektronické prvky upevněny na patici nebo do ní zabudovány, spadajících do kódu KN ex85393190 a pocházejících z Čínské lidové republiky se rozšiřuje na elektronické kompaktní výbojky s jednou nebo několika skleněnými trubicemi, u nichž jsou všechny osvětlovací a elektronické prvky upevněny na patici nebo do ní zabudovány, zasílané z Vietnamu, Pákistánu nebo Filipín, ať již jsou prohlášeny za pocházející z Vietnamu, Pákistánu nebo Filipín či nikoli (kód TARIC 85393190*92).
2. Cla rozšířená odstavcem 1 tohoto článku se vyberou z dovozů evidovaných podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 nařízení (ES) č. 384/96.
3. Použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
1. Žádosti o osvobození od cla rozšířeného článkem 1 se podávají písemně v jednom z úředních jazyků Společenství a musí být podepsány osobou oprávněnou k zastupování žadatele.
Žádost musí být zaslána na následující adresu:
Evropská komise
Generální ředitelství pro obchod
Ředitelství B
Kancelář: J-79 05/17
B-1049 Brusel
Fax (32-2) 295 65 05
2. Podle čl. 13 odst. 4 nařízení (ES) č. 384/96 může Komise po konzultaci s poradním výborem svým rozhodnutím povolit osvobození dovozů od společností, které neobcházejí antidumpingová opatření uložená nařízením (ES) č. 1470/2001, od cla rozšířeného článkem 1.
Článek 3
Celní orgánům se ukládá, aby ukončily evidenci dovozů stanovenou podle článku 2 nařízení (ES) č. 1582/2004.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 867/2005
ze dne 8. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 868/2005
ze dne 8. června 2005
týkající se vyhlášení nabídkového řízení pro snížení dovozního cla u kukuřice původem z třetích zemí dovážené do Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V smyslu mezinárodních závazků Společenství uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání [2] je nutné vytvořit podmínky pro dovoz určitého množství kukuřice do Španělska.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1839/95 ze dne 26. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k celním kvótám při dovozu kukuřice a čiroku do Španělska a při dovozu kukuřice do Portugalska [3], byla stanovena zvláštní prováděcí pravidla nutná pro realizaci nabídkových řízení.
(3) Vzhledem k aktuálním potřebám trhu ve Španělsku je třeba vyhlásit nabídkové řízení pro snížení dovozního cla u kukuřice.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto se vyhlašuje nabídkové řízení pro snížení dovozního cla uvedeného v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 u kukuřice dovezené do Španělska.
2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, použije se nařízení (ES) č. 1839/95.
Článek 2
Nabídkové řízení se vyhlašuje až do 28. července 2005.
Po dobu jeho trvání se budou konat týdenní nabídková řízení, pro která jsou určena množství a lhůty zveřejněné v oznámení o vyhlášení nabídkového řízení.
Článek 3
Dovozní licence vydané v rámci těchto nabídkových řízení jsou platné padesát dnů od data jejich vydání dle čl. 10 odst. 4 nařízení (ES) č. 1839/95.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 869/2005
ze dne 8. června 2005,
kterým se mění přílohy I a II nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu, pokud jde o ivermektin a karprofen
(Text s významem pro EHP) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2377/90 ze dne 26. června 1990, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu [1], a zejména na články 2 a 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské agentury pro léčivé přípravky vyjádřené Výborem pro veterinární léčivé přípravky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Všechny farmakologicky účinné látky používané v rámci Společenství ve veterinárních léčivých přípravcích, které jsou určeny k podávání zvířatům určeným k produkci potravin, by měly být hodnoceny v souladu s nařízením (EHS) č. 2377/90.
(2) Ivermektin byl zařazen do přílohy I nařízení (EHS) č. 2377/90 u skotu, prasat, ovcí a koňovitých pro játra a tuk a u vysoké zvěře, včetně soba, pro játra, tuk, svalovinu a ledviny.
Uvedená položka by měla být změněna a rozšířena na všechny druhy savců určených k produkci potravin, vyjma zvířat, která produkují mléko pro lidskou spotřebu.
(3) Karprofen byl zařazen do přílohy I nařízení (EHS) č. 2377/90 jako indikátorové reziduum u skotu a koňovitých pro svalovinu, tuk, játra a ledviny, vyjma krav, které produkují mléko pro lidskou spotřebu.
Uvedené indikátorové reziduum by mělo být nahrazeno sumou karprofenu a glukuronidového konjugátu karprofenu.
Karprofen by měl být v příloze II uvedeného nařízení zařazen pouze pro kravské mléko.
(4) Nařízení (EHS) č. 2377/90 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Před použitelností tohoto nařízení by měla být členským státům poskytnuta přiměřená lhůta, aby mohly učinit veškeré úpravy, které bude s ohledem na uvedené nařízení případně nutné provést u registrací, které byly uděleny podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků [2].
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro veterinární léčivé přípravky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (EHS) č. 2377/90 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 870/2005
ze dne 8. června 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Článek 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování celních kvót s nulovým clem u produktů kódu KN 17011110, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(3) Článek 22 nařízení (ES) č. 1159/2003 otevírá pro dovozy produktů kódu KN 17011110, z Brazílie, Kuby a ostatních třetích zemí celní kvóty s clem 98 EUR/t.
(4) V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 byly v týdnu od 30. května do 3. června 2005 příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující množství dodávkové povinnosti dotčené země stanovené podle článku 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 pro preferenční cukr AKT-Indie.
(5) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství a uvést, že bylo dosaženo příslušného limitu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 30. května do 3. června 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 871/2005
ze dne 8. června 2005,
kterým se stanoví koeficient snížení použitelný v rámci celní subkvóty III otevřené nařízením (ES) č. 2375/2002 pro pšenici obecnou o jiné než vysoké kvalitě
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2375/2002 ze dne 27. prosince 2002 o otevření a správě celních kvót pro pšenici obecnou o jiné než vysoké kvalitě původem z třetích zemí a o stanovení odchylky od nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 [2], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením (ES) č. 2375/2002 byla otevřena roční celní kvóta o objemu 2981600 tun pro pšenici obecnou o jiné než vysoké kvalitě.
Tato kvóta je rozdělena do tří subkvót.
(2) Čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 2375/2002 stanovil množství subkvóty III na 592900 tun pro období od 1. dubna 2005 do 30. června 2005.
(3) Množství požadovaná dne 6. června 2005 dle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 2375/2002 přesahují množství, které je k dispozici. Je proto nutné stanovit, v jakém rozsahu mohou být licence vydávány, a určit koeficient snížení, který se použije na požadovaná množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozní licence v rámci subkvóty III pro pšenici obecnou o jiné než vysoké kvalitě, podané a předložené Komisi dne 6. června 2005 dle čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 2375/2002, se vyhovuje do výše 6,19683 požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 872/2005
ze dne 9. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 873/2005
ze dne 9. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 245/2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1673/2000 o společné organizaci trhu se lnem a konopím pěstovanými na vlákno
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1673/2000 ze dne 27. července 2000 o společné organizaci trhu se lnem a konopím pěstovanými na vlákno [1], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Hospodářský rok pro plodiny na orné půdě, včetně lnu a konopí pěstovaných na vlákno, byl stanoven v čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1251/1999 ze dne 17. května 1999 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě [2]. Po zrušení uvedeného nařízení nařízením Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003 kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce [3], je třeba stanovit hospodářský rok pro len a konopí pěstované na vlákno v rámci nařízení Komise (ES) č. 245/2001 [4].
(2) V čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 245/2001 se odkazuje na nařízení Rady (EHS) č. 3508/92 ze dne 27. listopadu 1992 o zavedení integrovaného administrativního a kontrolního systému pro některé režimy podpor Společenství [5]. Vzhledem k tomu, že uvedené nařízení bylo zrušeno a nahrazeno nařízením (ES) č. 1782/2003, měl by být příslušný odkaz odpovídajícím způsobem změněn.
(3) Článek 7 nařízení (ES) č. 245/2001 podmiňuje poskytnutí podpory pro zpracování lněných a konopných stonků na vlákno zejména tím, aby pozemky oseté lnem nebo konopím pěstovanými na vlákno byly v rámci příslušného hospodářského roku nahlášeny prostřednictvím žádostí o podporu "na plochu" uvedených v článku 4 nařízení Komise (EHS) č. 3887/92 ze dne 23. prosince 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla k integrovanému administrativnímu a kontrolnímu systému pro některé režimy podpor Společenství [6]. Vzhledem k tomu, že žádosti o podporu "na plochu" byly nahrazeny jedinou žádostí podle části II hlavy II kapitoly I nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004 kterým se stanoví prováděcí pravidla k podmíněnosti, odlišení a integrovanému administrativnímu a kontrolnímu systému uvedených v nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce [7], je třeba článek 7 nařízení (ES) č. 245/2001 odpovídajícím způsobem změnit.
(4) Ze zkušenosti vyplývá, že s čl. 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 245/2001, který Komisi ukládá povinnost zveřejnit v řadě C Úředního věstníku Evropské unie informace sdělené členskými státy, které se týkají převodů mezi národními zaručenými množstvími pro dlouhá lněná vlákna a pro krátká lněná a konopná vlákna, je spojeno značné množství administrativní práce, aniž by se tím účinně přispělo příslušnému odvětví, protože hospodářské subjekty již tyto informace získávají přímo prostřednictvím členských států. V zájmu zjednodušení pravidel týkajících se podpor pro zpracování lnu a konopí by uvedené ustanovení mělo být zrušeno.
(5) V důsledku zrušení nařízení (ES) č. 1251/1999 by měly být informace o zemědělských pozemcích, na nichž se produkuje len nebo konopí pěstované na vlákno, porovnávány s informacemi stanovenými nařízením (ES) č. 1782/2003, aby bylo zajištěno dodržování podmínek pro poskytnutí podpory pro lněná vlákna či konopná vlákna podle článku 13 nařízení (ES) č. 245/2001.
(6) S cílem usnadnit postupy a v rozsahu, v jakém je to technicky možné, by členské státy a dovozci měli mít možnost vydávat a užívat osvědčení pro dovoz konopí ze třetích zemí podle článku 17a nařízení (ES) č. 245/2001 prostřednictvím počítačových systémů.
(7) Nařízení (ES) č. 245/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přírodní vlákna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 245/2001 se mění takto:
1. Článek 1 se nahrazuje tímto:
"Článek 1
Účel a hospodářský rok
1. Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla pro společnou organizaci trhu se lnem a konopím pěstovanými na vlákno zřízenou nařízením (ES) č. 1673/2000.
2. Hospodářský rok začíná dne 1. července a končí dne 30. června následujícího roku."
2. V čl. 5 odst. 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
"b) číslo schválení prvního zpracovatele, identifikační číslo zemědělce podle integrovaného administrativního a kontrolního systému stanoveného nařízením (ES) č. 1782/2003 a jejich jména a adresy;".
3. V čl. 7 odst. 1 se první odrážka nahrazuje tímto:
"— pocházejí ze stonků, na které se vztahují smlouvy o koupi a prodeji, zpracovatelské závazky nebo smlouvy o zpracování za úplatu stanovené v článku 5, které se týkají pozemků, na nichž se produkuje len nebo konopí pěstované na vlákno, a jediná žádost uvedená v části II hlavy II kapitoly I nařízení (ES) č. 796/2004 předložená pro rok, jímž začíná hospodářský rok, a".
4. V článku 8 se zrušuje odstavec 5.
5. V čl. 13 odst. 1 se druhá odrážka nahrazuje tímto:
"— porovnání informací o zemědělských pozemcích uvedených ve smlouvách o koupi a prodeji, zpracovatelských závazcích a smlouvách o zpracování za úplatu s informacemi stanovenými nařízením (ES) č. 1782/2003,".
6. V čl. 17a odst. 1 se za druhý pododstavec vkládá nový pododstavec, který zní:
"V souladu s podrobnými pravidly stanovenými příslušnými orgány mohou být osvědčení vydávána a užívána prostřednictvím počítačového systému.
Obsah těchto osvědčení musí být totožný s obsahem tištěných osvědčení uvedených v prvním a druhém pododstavci.
V členských státech, v nichž takové počítačové systémy nejsou k dispozici, může dovozce použít pouze tištěnou podobu osvědčení."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od hospodářského roku 2005/06.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 874/2005
ze dne 9. června 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 872/2004 o dalších omezujících opatřeních vůči Libérii
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 872/2004 ze dne 29. dubna 2004 o dalších omezujících opatřeních vůči Libérii [1], a zejména na čl. 11 písm. a) uvedeného nařízení,
Vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 872/2004 obsahuje seznam fyzických a právnických osob, institucí a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN se dne 2. května 2005 rozhodl zahrnout další identifikační informace do seznamu osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů.
Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 872/2004 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 875/2005
ze dne 9. června 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu stanovené nařízením (ES) č. 846/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 846/2005 [2] stanovilo vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu.
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 846/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené nedenaturované a v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 846/2005 se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 876/2005
ze dne 9. června 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 28. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 28. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 39,291 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 877/2005
ze dne 9. června 2005,
kterým se pozastavují nákupy másla v některých členských státech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení (ES) č. 2771/1999 stanoví, že Komise zahajuje nebo pozastavuje nákupy v členském státě, jakmile bylo zjištěno, že se tržní cena v tomto členském státě nacházela po dva týdny za sebou podle případu buď na úrovni, která je nižší, nebo na úrovni, která se rovná 92 % intervenční ceny nebo je vyšší.
(2) Komise vypracovala poslední seznam členských států, v nichž byla intervence pozastavena, v nařízení Komise (ES) č. 706/2005 [3].
Tento seznam musí být upraven, aby bral v úvahu nové tržní ceny, které oznámilo Švédsko podle článku 8 nařízení (ES) č. 2771/1999.
Z důvodů jasnosti je vhodné tento seznam nahradit a zrušit nařízení (ES) č. 706/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nákupy másla podle čl.
6 odst.
1 nařízení (ES) č.
1255/1999 se pozastavují
Nařízení Komise (ES) č. 878/2005
ze dne 9. června 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 3. do 9. června 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1757/2004 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 13,44 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 879/2005
ze dne 9. června 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 3. do 9. června 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 8,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 880/2005
ze dne 10. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 881/2005
ze dne 10. června 2005
o dovozních licencích pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí a telecí maso vysoké kvality
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 936/97 ze dne 27. května 1997 o otevření a správě celních kvót pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality a pro zmrazené buvolí maso [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 4 a 5 podmínky pro žádosti o udělení dovozních licencí pro maso uvedené v čl. 2 písm. f) tohoto nařízení.
(2) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 2 písm. f) množství čerstvého, chlazeného nebo zmrazeného hovězího a telecího masa vysoké kvality které odpovídá definici stanovené vestejném ustanovení, které může být v období od 1. července 2004 do 30. června 2005 za zvláštních podmínek dovezeno, na 11500 tun.
(3) Je třeba připomenout, že licence, které jsou předmětem tohoto nařízení, mohou být použity po celou dobu jejich platnosti pouze za předpokladu, že splňují podmínky veterinární hygieny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozní licence pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality dle čl. 2 písm. f) nařízení (ES) č. 936/97 podané v období od 1. do 5. června 2005 se vyhovuje.
2. Žádosti o licence mohou být v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 936/97 podány během prvních pěti dnů měsíce července 2005 pro množství 958,333 tun.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 11. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 882/2005
ze dne 10. června 2005,
kterým se stanoví maximální náhrada pro vývoz celoomleté dlouhozrnné rýže B do určitých třetích zemí v souvislosti s nabídkovým řízením zahájeným nařízením (ES) č. 2032/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2032/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise(EHS) č. 584/75 [3], může Komise na základě předložených nabídek a v souladu s postupem uvedeným v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout o stanovení maximální vývozní náhrady. Při stanovení této náhrady je nutné přihlédnout ke kritériím uvedeným v článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003. Vyberou se nabídky všech uchazečů, které se rovnají maximální vývozní náhradě nebo jsou nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií na současnou situaci na trhu dané rýže vede ke stanovení maximální vývozní náhrady ve výši uvedené v článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na základě nabídek předložených mezi dny 6. až 9. června 2005 rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2032/2004 se maximální vývozní náhrada pro celoomletou dlouhozrnnou rýži B určenou pro vývoz do určitých třetích zemí stanoví na 57,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 883/2005
ze dne 10. června 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1], a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Rady (EHS) č. 2112/78 [2] byla jménem Evropského společenství schválena Celní úmluva o mezinárodní přepravě zboží na podkladě karnetů TIR (Úmluva TIR) ze dne 14. listopadu 1975, která ve Společenství vstoupila v platnost dne 20. června 1983 [3].
Vzhledem k důležitosti mezinárodního obchodu pro Společenství, je nezbytné modernizovat celní formality týkající se režimu TIR.
Článek 49 Úmluvy TIR stanoví možnost uplatnění větších úlev ve prospěch hospodářských subjektů pod podmínkou, že tyto úlevy nenarušují provádění ustanovení Úmluvy.
V současné době předpisy Společenství týkající se režimu TIR neupravují status schváleného příjemce.
Za účelem vyhovění požadavkům hospodářských subjektů a usnadnění mezinárodního obchodu je vhodné vypracovat na základě stávajících pravidel společného tranzitního režimu/tranzitního režimu Společenství ustanovení, aby mohl být status schválených příjemců použit v rámci režimu TIR.
(2) Evropské společenství schválilo rozhodnutím Rady 93/329/EHS [4] úmluvu o dočasném použití ze dne 26. června 1990 (Istanbulskou úmluvu) a její přílohy.
Příloha A Istanbulské úmluvy nahrazuje Celní úmluvu o karnetu ATA pro dočasné použití zboží (Úmluvu ATA) ze dne 6. prosince 1961, pokud jde o vztahy mezi zeměmi, které přijaly Istanbulskou úmluvu a její přílohu A. Proto je nutné změnit ustanovení o režimu ATA tak, aby zahrnovala odkazy na Istanbulskou úmluvu. V zájmu usnadnění mezinárodního obchodu mezi Společenstvím a zeměmi, které nepřijaly přílohu A Istanbulské úmluvy, by však měly být zachovány odkazy na Úmluvu ATA.
(3) V rámci režimu pasivního zušlechťovacího styku umožňuje nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [5] od roku 2001 vypočet částečného osvobození od dovozního cla po ukončení režimu pasivního zušlechťovacího styku na základě nákladů vynaložených na zušlechťovací operace na základě tzv. metody přidané hodnoty.
Tato metoda však není povolena, pokud dočasně vyvážené zboží pocházející ze Společenství bylo propuštěno do volného oběhu s nulovou celní sazbou.
Tyto omezující podmínky pro zboží nepocházející ze Společenství by měly být změněny s cílem podpořit používání metody přidané hodnoty.
(4) Aby se však předešlo zneužití systému, je zapotřebí stanovit, že tato metoda osvobození od cla může být odmítnuta v případě, kdy je zjištěno, že jediným účelem propuštění dočasně vyváženého zboží do volného oběhu bylo získání tohoto osvobození.
(5) Při odjezdu se totožnost a státní příslušnost dopravních prostředků považují za závazné údaje, jež je zapotřebí uvést v kolonce 18 tranzitního prohlášení.
Na terminálech, kde je vysoká hustota kontejnerové dopravy, může docházet k situacím, kdy podrobnosti týkající se silničních dopravních prostředků, jichž se má k přepravě použít, nejsou v okamžiku vyřizování tranzitních formalit známy.
Přesto je však k dispozici popis kontejneru, v němž se bude přepravovat zboží podle tranzitního prohlášení, a tento popis je již uveden v kolonce 31 tranzitního prohlášení.
Vzhledem k tomu, že zboží lze na tomto základě kontrolovat, je vhodné povolit nevyplňovat kolonku 18 tranzitního prohlášení, pokud lze zaručit, že příslušné údaje budou dodatečně do odpovídající kolonky doplněny.
(6) Příloha 37c a příloha 38 nařízení (EHS) č. 2454/93 obsahují seznam kódů balení, které vycházejí z přílohy V doporučení Evropské hospodářské komise Spojených národů č.
21/rev. 1 ze srpna roku 1994, (dále jen "doporučení EHK/OSN"). Příloha V doporučení EHK/OSN obsahující seznam kódů byla několikrát revidována, aby byla přizpůsobena vývoji obchodních a přepravních praktik, přičemž naposledy byla revidována v květnu 2002 (revize č.
4). S cílem umožnit hospodářským subjektům použití nejrozšířenější normy, a tudíž v co největší možné míře harmonizovat obchodní a administrativní praktiky ve Společenství, je třeba stanovit, že kódy, pomocí kterých mají být obaly uváděny v celních prohlášeních, musí odpovídat poslednímu znění přílohy v doporučení EHK/OSN.
(7) Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti je vhodné zveřejnit seznam kódů balení pouze v příloze 38 a v případě, že je tento seznam citován i v jiných částech právních předpisů v oblasti celnictví, učinit odkaz na tuto přílohu.
(8) Kódy balení jsou úzce spjaty s tranzitními činnostmi uvedenými v článcích 367 až 371 a s novou právní úpravou jednotného správního dokladu nebo tvoří jejich součást.
Nová ustanovení by se proto měla vztahovat na všechny celní režimy.
(9) Nařízení (EHS) 2454/93 stanovilo seznam kódů týkajících se jistoty, které mají být používány na tiskopisech jednotného správního dokladu.
Je vhodné doplnit tento seznam, aby se zohlednily všechny situace, kdy je možno zprostit povinnosti poskytnout jistotu.
(10) Je vhodné přizpůsobit skupiny souvisejících údajů týkající se nového počítačového systému tranzitu z důvodu úpravy kódů jistoty.
(11) Jelikož úmluva ze dne 20. května 1987 o společném tranzitním režimu stanoví počátek použitelnosti kódů jistoty na 1. května 2004, měly by se nové kódy používat od uvedeného dne.
(12) Vzhledem k předchozímu by měly být přílohy 37 a 38 nařízení (EHS) č. 2454/93, ve znění nařízení (ES) č. 2286/2003, změněny. V příloze 37 nařízení (EHS) č. 2454/93, ve znění nařízení (ES) č. 444/2002 [6], a v příloze 38 nařízení (EHS) č. 2454/93, ve znění nařízení (ES) č. 881/2003 [7], které zůstávají v platnosti až do dne 1. ledna 2006, je však vhodné provést podobné změny.
(13) Článek 531 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví obvyklé formy manipulace, které jsou povoleny v rámci režimu uskladňování v celním skladu.
Rámec povolených činností je stanoven v čl. 109 odst.
2913/92. Všechny obvyklé formy manipulace povolené pro zboží, které není zbožím Společenství, jsou uvedeny v příloze 72 nařízení (EHS) č.
2454/93. Omezující ustanovení této přílohy však vedla k určitým praktickým problémům.
Je proto zapotřebí předvídat větší pružnost.
(14) Některé poznámky na celních dokladech v jazycích některých nových členských států nejsou v souladu s názvoslovím, které se již v dotčených jazycích v oblasti celnictví používá, a je proto třeba je upravit.
(15) Jelikož akt o přistoupení z roku 2003 nabyl účinku dne 1. května 2004, měly by se uvedené poznámky používat od tohoto data.
(16) Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(17) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění tímto způsobem:
1. V čl. 62 třetím pododstavci se dvacátá odrážka nahrazuje tímto:
"— Vyhotovené dodatočne"
2. V čl. 113 odst. 3 se dvacátá odrážka nahrazuje tímto:
"— VYHOTOVENÉ DODATOČNE"
3. V čl. 314c odst. 3 se dvacátá odrážka nahrazuje tímto:
"— Vyhotovené dodatočne".
4. V čl. 324d odst. 2 se dvacátá odrážka nahrazuje tímto:
"— Oslobodenie od podpisu".
5. V čl. 357 odst. 4 třetím pododstavci se dvacátá odrážka nahrazuje tímto:
"— Oslobodenie"
6. V čl. 361 odst. 4 druhém pododstavci se poslední odrážka nahrazuje tímto:
"— Nezrovnalosti: úrad, ktorému bol tovar dodaný (názov a krajina)"
7. V čl. 387 odst. 2 se dvacátá odrážka nahrazuje tímto:
"— Oslobodenie od predpísanej trasy"
8. V čl. 403 odst. 2 se dvacátá odrážka nahrazuje tímto:
"— Oslobodenie od podpisu"
9. V čl. 451 odst. 1 se za slova "úmluva ATA" vkládají slova "/Istanbulská úmluva".
10. Vkládají se články 454a, 454b a 454c:
"Článek 454a
1. Celní orgány mohou příjemci na jeho žádost povolit přijímat v jeho prostorách nebo na jiném vymezeném místě zboží přepravované v režimu TIR tím, že mu udělí status schváleného příjemce.
2. Povolení uvedené v odstavci 1 se uděluje pouze osobám, které:
a) jsou usazeny ve Společenství;
b) pravidelně přijímají zboží nacházející se v režimu TIR nebo o kterých celní orgány vědí, že jsou schopny splnit povinnosti vyplývající z tohoto režimu;
c) se nedopustily žádného závažného nebo opakovaného porušení celních nebo daňových předpisů.
Čl. 373 odst. 2 se použije obdobně.
Povolení platí pouze v členském státu, ve kterém bylo uděleno.
Povolení platí pouze pro operace TIR, jejichž konečným místem vykládky jsou prostory stanovené v daném povolení.
3. Články 374 a 375, čl. 376 odst. 1 a 2 a články 377 a 378 se použijí obdobně na řízení ohledně žádosti uvedené v odstavci 1.
4. Článek 407 se použije obdobně, pokud jde o postup stanovený v povolení uvedeném v odstavci 1.
Článek 454b
1. V okamžiku, kdy zboží dorazí do jeho prostor nebo na místo vymezené v povolení uvedeném v článku 454a, je schválený příjemce v souladu s postupem stanoveným v povolení povinen dodržet tyto povinnosti:
a) informovat celní orgány celního úřadu určení o došlé zásilce zboží;
b) neprodleně informovat celní orgány celního úřadu určení o jakémkoliv porušení celních závěr a o jiných nesrovnalostech, jako například o přebývajícím či chybějícím zboží nebo o jeho záměně;
c) bezodkladně zapsat výsledky vykládky do svých výkazů a;
d) bezodkladně předložit celním orgánům celního úřadu určení oznámení obsahující náležitosti a stav přiložených závěr a datum zápisu do výkazů.
2. Schválený příjemce dbá na to, aby byl karnet TIR bezodkladně předložen celním orgánům celního úřadu určení.
3. Celní orgány celního úřadu určení provedou příslušné záznamy na karnet TIR a v souladu s postupem stanoveným v povolení zajistí vrácení karnetu TIR zpět jeho držiteli nebo osobě jednající jeho jménem.
4. Dnem ukončení operace TIR je den zápisu do výkazů uvedených v odst. 1 písm. c). V případech uvedených v odst. 1 písm. b) je dnem ukončení operace TIR den provedení záznamů na karnetu TIR.
5. Na žádost držitele karnetu TIR vydá schválený příjemce stvrzenku, která odpovídá oznámení uvedenému v odst. 1 písm. d). Stvrzenku nelze použít jako důkaz o ukončení operace TIR ve smyslu čl. 454c odst. 2.
Článek 454c
1. Povinnosti držitele karnetu TIR podle čl. 1 písm. o) Úmluvy TIR jsou splněny v případě, že byly karnet TIR spolu se silničním vozidlem, jízdní soupravou nebo kontejnerem a zboží dopraveny v neporušeném stavu schválenému příjemci do jeho prostor nebo na místo vymezené v povolení.
2. Operace TIR ve smyslu čl. 1 písm. d) Úmluvy TIR je ukončena pokud jsou splněny požadavky čl. 454b odst. 1 a 2."
11. V čl. 457c odst. 1 se za slova "Úmluvy ATA" vkládají slova "a Istanbulské úmluvy".
12. Článek 457d se mění takto:
a) Na konci odstavce 1 se doplňují slova "nebo v čl. 8 odst. 4 přílohy A Istanbulské úmluvy".
b) Na konci odstavce 2 se doplňují slova "nebo v čl. 9 odst. 1 písm. a) a b) přílohy A Istanbulské úmluvy".
c) V odstavci 3 se na konci písmena c) doplňují slova "nebo v článku 10 přílohy A Istanbulské úmluvy".
13. V čl. 459 odst. 1 se za slova "Úmluvy ATA" vkládají slova "nebo Istanbulské úmluvy".
14. Článek 461 se mění takto:
a) V odst. 2 druhém pododstavci se na konec první věty doplňují slova "nebo Istanbulské úmluvy".
b) V odst. 4 první větě se za slova "Úmluvy ATA" vkládají slova "nebo podle čl. 9 odst. 1 písm. b) a c) přílohy A Istanbulské úmluvy".
15. V čl. 580 odst. 3 se slova "Články 454, 455" nahrazují slovy "Články 457c, 457d".
16. Čl. 591 druhý podstavec se nahrazuje tímto:
"Celní orgány odmítnou výpočet částečného osvobození od dovozního cla podle tohoto ustanovení, jestliže je předtím, než jsou zušlechtěné výrobky propuštěny do volného oběhu, zjištěno, že jediným účelem propuštění dočasně vyváženého zboží, které nemá původ ve Společenství ve smyslu hlavy II, kapitoly 2, oddílu 1 kodexu, do volného oběhu s nulovou celní sazbou bylo získání částečného osvobození podle tohoto ustanovení."
17. V čl. 843 odst. 2 se šestnáctá a sedmnáctá odrážka nahrazují tímto:
"— A kilépés a Közösség területéről a ... rendelet/irányelv/határozat szerinti korlátozás vagy teher megfizetésének kötelezettsége alá esik
— Ħruġ mill-Komunita` suġġett għall-restrizzjonijiet jew ħlasijiet taħt Regola/Direttiva/Deċiżjoni Nru…".
18. V čl. 912e odst. 2 čtvrtém pododstavci se dvacátá odrážka nahrazuje tímto:
"— (počet) vyhotovených výpisov – kópie priložené".
19. V čl. 912f odst. 1 druhém pododstavci se šestnáctá a dvacátá odrážka nahrazuje tímto:
"— Kiadva visszamenőleges hatállyal"
"— Vyhotovené dodatočne".
20. V čl. 912g odst. 2 písm. c) se dvacátá odrážka nahrazuje tímto:
"— Oslobodenie od podpisu – článok 912g nariadenia (EHS) č.
2454/93".
21. Příloha 37 ve znění nařízení (ES) č. 444/2002 se mění v souladu s písmenem A přílohy I tohoto nařízení.
22. Příloha 37 ve znění stanoveném nařízením (ES) č. 2286/2003 se mění v souladu s písmenem B přílohy I tohoto nařízení.
23. V hlavě II přílohy 37a se znění vysvětlivky k údaji pro kolonku 31 mění v souladu s bodem 1 přílohy II tohoto nařízení.
24. V hlavě II přílohy 37a se znění vysvětlivky k údajům pro kolonky 50 a 52 mění v souladu s body 2, 3 a 4 přílohy II tohoto nařízení.
25. Příloha 37c se mění v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
26. V příloze 38 ve znění nařízení (ES) č. 881/2003 se vkládá vysvětlivka pro kolonku 31 v souladu s písm. A bodem 1 přílohy IV tohoto nařízení.
27. V hlavě II přílohy 38 ve znění stanoveném nařízením (ES) č. 2286/2003 se znění vysvětlivky k údaji pro kolonku 31 mění v souladu s písm. B bodem 1 přílohy IV tohoto nařízení.
28. V příloze 38 ve znění nařízení (ES) č. 881/2003 se znění kódů, které lze použít v kolonce 52, mění v souladu s písm. A bodem 2 přílohy IV tohoto nařízení.
29. V hlavě II přílohy 38 ve znění stanoveném nařízením (ES) č. 2286/2003 se znění kódů, které lze použít v kolonce 52, mění v souladu s písm. B bodem 2 přílohy IV tohoto nařízení.
30. V bodě 2.2 přílohy 47a se dvacátá odrážka nahrazuje tímto:
"— ZÁKAZ CELKOVEJ ZÁRUKY".
31. Příloha 59 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze V tohoto nařízení.
32. V příloze 60 se v bodu "Ustanovení o údajích uváděných v celním výměru" položce 16 za slova "Úmluvy ATA" vkládají slova "/článku 8 přílohy A Istanbulské úmluvy".
33. Příloha 61 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze VI tohoto rozhodnutí.
34. Příloha 72 se mění v souladu s přílohou VII tohoto nařízení.
Článek 2
1. Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Ustanovení čl. 1 bodů 1 až 8, bodů 17 až 20 a bodů 24, 28 a 30 se použijí se ode dne 1. května 2004.
3. Ustanovení čl. 1 bodů 9 až 15 a bodů 31, 32 a 33 použijí se ode dne 1. října 2005.
4. Ustanovení čl. 1 bodů 23, 25 a 26 se použijí ode dne 1. července 2005.
Ustanovení čl. 1 bodů 22, 27 a 29 se použijí ode dne 1. ledna 2006.
Členské státy však mohou začít tyto body používat dříve.
V takovém případě sdělí členské státy Komisi datum jejich použitelnosti.
Komise tuto informaci zveřejní.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 884/2005
ze dne 10. června 2005,
kterým se stanoví postupy provádění inspekcí Komise v oblasti námořní bezpečnosti
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 725/2004 ze dne 31. března 2004 o zvýšení bezpečnosti lodí a přístavních zařízení [1], a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V zájmu sledování uplatňování nařízení (ES) č. 725/2004 členskými státy by měla Komise začít provádět inspekce šest měsíců po vstupu uvedeného nařízení v platnost.
Organizování inspekcí pod dohledem Komise je nutné pro kontrolu účinnosti vnitrostátních systémů kontroly kvality, jakož i opatření, postupů a mechanismů námořní bezpečnosti.
(2) Evropská agentura pro námořní bezpečnost, zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 [2], by měla poskytovat Komisi technickou pomoc při plnění jejích inspekčních úkolů se zřetelem na plavidla, příslušné společnosti a uznané bezpečnostní organizace.
(3) Komise by měla koordinovat časový plán a přípravu svých inspekcí s členskými státy.
Do inspekčních týmů Komise by mělo být možné povolat kvalifikované vnitrostátní inspektory, pokud jsou k dispozici.
(4) Inspekce Komise by měly být prováděny stanoveným postupem, včetně standardní metodiky.
(5) S citlivými informacemi týkajícími se inspekcí je třeba nakládat jako s utajovanými skutečnostmi.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného na základě čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 725/2004,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví postupy provádění inspekcí Komise za účelem sledování uplatňování nařízení (ES) č. 725/2004 na úrovni každého členského státu a jednotlivých přístavních zařízení a příslušných společností.
Inspekce se provádějí transparentním, účinným, harmonizovaným a důsledným způsobem.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
1. "inspekcí Komise" rozumí přezkoumání inspektory Komise vnitrostátních systémů, opatření, postupů a mechanismů kontroly kvality námořní bezpečnosti členských států za účelem ověření souladu s nařízením (ES) č. 725/2004;
2. "inspektorem Komise" rozumí osoba splňující kritéria stanovená v článku 7 a zaměstnaná Komisí či Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost nebo vnitrostátní inspektor, který je pověřený Komisí k účasti na inspekcích Komise;
3. "vnitrostátním inspektorem" rozumí osoba zaměstnaná členským státem jako inspektor námořní bezpečnosti, která má kvalifikaci dle požadavků daného členského státu;
4. "výborem" rozumí výbor zřízený čl. 11 odst.
1 nařízení (ES) č. 725/2004;
5. "objektivním důkazem" rozumí kvantitativní nebo kvalitativní informace, záznamy nebo zjištění týkající se bezpečnosti nebo s existencí a zaváděním požadavku nařízení (ES) č. 725/2004; objektivní důkaz je založen na pozorování, měření nebo testech a lze jej ověřit;
6. "zjištěním" rozumí skutečnosti zjištěné během inspekce Komise, které jsou podepřeny objektivním důkazem;
7. "neshodou" rozumí situace, v níž objektivní důkaz dokazuje případ nedodržení požadavků stanovených nařízením (ES) č. 725/2004 a který vyžaduje nápravná opatření;
8. "závažnou neshodou" rozumí zjistitelná nesrovnalost, která představuje vážné ohrožení námořní bezpečnosti a která vyžaduje okamžitá nápravná opatření a zahrnuje skutečnost, že nařízení (ES) č. 725/2004 není prováděno účinně a systematicky;
9. "kontaktním místem" rozumí subjekt určený každým členským státem, aby sloužil Komisi a jiným členským státům jako kontaktní místo a usnadňoval a vyhodnocoval uplatňování bezpečnostních opatření stanovených v nařízení (ES) č. 725/2004 a informoval o něm;
10. "příslušnou společností" rozumí subjekt, který jmenuje bezpečnostního technika společnosti, lodního bezpečnostního důstojníka či bezpečnostního technika přístavního zařízení, který je pověřen plněním bezpečnostního plánu lodi či bezpečnostního plánu přístavního zařízení, nebo který byl pověřen členským státem jako uznaná bezpečnostní organizace;
11. "testem" rozumí zkouška opatření námořní bezpečnosti, při níž je předstírán úmysl spáchat protiprávní čin za účelem prověření účinnosti plnění stávajících bezpečnostních opatření.
KAPITOLA II
OBECNÉ POŽADAVKY
Článek 3
Spolupráce členských států
Aniž by byly dotčeny odpovědnosti Komise, členské státy spolupracují s Komisí při plnění svých inspekčních úkolů.
Tato podpora se uskutečňuje během přípravné, kontrolní i ohlašovací fáze.
Článek 4
Výkon pravomocí Komise
1. Každý členský stát zajistí, aby inspektoři Komise mohli plnit své pověření provádět kontrolu činnosti zaměřenou na námořní bezpečnost všech příslušných orgánů podle nařízení (ES) č. 725/2004 i všech příslušných společností.
2. Každý členský stát zajistí, aby inspektoři Komise měli na požádání přístup k veškeré příslušné dokumentaci pojící se s bezpečností, zejména k:
a) celostátnímu programu provádění nařízení (ES) č. 725/2004 stanoveného v čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení;
b) údajům předkládaným na základě zpráv kontaktních míst a zpráv podle čl. 9 odst. 4 nařízení (ES) č. 725/2004.
3. Pokud inspektoři Komise narazí na potíže při výkonu svých povinností, poskytnou dotyčné členské státy Komisi veškerou pomoc v rámci svých zákonných pravomocí tak, aby mohla beze zbytku splnit svůj úkol.
Článek 5
Účast vnitrostátních inspektorů na inspekcích Komise
1. Členské státy usilují o poskytování vnitrostátních inspektorů Komisi k účasti na inspekcích Komise, a to i v rámci příslušné přípravné a ohlašovací fáze.
2. Vnitrostátní inspektor se nezúčastní inspekcí Komise v členském státu, kde je zaměstnán.
3. Členské státy poskytnou Komisi seznam vnitrostátních inspektorů, na něž se Komise může obrátit za účelem jejich účasti na inspekci Komise.
Tento seznam je pravidelně aktualizován, alespoň jednou ročně do konce června a poprvé do osmi týdnů od vstupu tohoto nařízení v platnost.
4. Komise předá výboru seznamy uvedené v prvním pododstavci odstavce 3.
5. Pokud Komise považuje účast vnitrostátního inspektora na konkrétní inspekci Komise za nezbytnou, vyžádá si od členských států informace týkající se disponibility vnitrostátních inspektorů, kteří by mohli vykonat danou inspekci.
Tato žádost se za běžných okolností podává osm týdnů před konáním inspekce.
6. Výdaje vyplývající z účasti vnitrostátních inspektorů na inspekcích Komise hradí Komise v souladu s pravidly Společenství.
Článek 6
Technická pomoc Evropské agentury pro námořní bezpečnost při inspekcích Komise
1. V rámci technické pomoci Komisi podle čl. 2 písm. b) bodu iv) nařízení (ES) č. 1406/2002 dá Evropská agentura pro námořní bezpečnost k dispozici technické odborníky k účasti na inspekcích Komise, včetně příslušné přípravné a ohlašovací fáze.
2. Komise předá výboru seznam technických odborníků z Evropské agentury pro námořní bezpečnost, na něž se může obrátit ohledně účasti na jednotlivých inspekcích.
Článek 7
Kvalifikační požadavky a školení inspektorů Komise
1. Inspektoři Komise musí mít potřebnou kvalifikaci, zahrnující dostatečnou teoretickou a praktickou zkušenost v oblasti námořní bezpečnosti.
To obvykle předpokládá:
a) dobré porozumění otázkám námořní bezpečnosti a způsobům, jakým se tyto otázky promítají do kontrolovaných operací;
b) dobré odborné znalosti bezpečnostních technologií a bezpečnostních postupů;
c) znalosti zásad, postupů a technik provádění inspekce;
d) odbornou znalost kontrolovaných činností.
2. Aby byli schváleni jako způsobilí k účasti na inspekcích Komise, musejí inspektoři Komise úspěšně absolvovat školení o provádění těchto inspekcí.
V případě vnitrostátních inspektorů musí školení vedoucí k tomu, že mohou vystupovat jako inspektoři Komise:
a) být schváleno Komisí;
b) být vstupní a průběžné;
c) zajišťovat standardní plnění přiměřené účelům kontroly toho, zda jsou bezpečnostní opatření prováděna v souladu s nařízením (ES) č. 725/2004.
3. Komise zajistí, že její inspektoři splňují kritéria stanovená v odstavcích 1 a 2.
KAPITOLA III
POSTUPY PROVÁDĚNÍ INSPEKCÍ KOMISE
Článek 8
Oznámení inspekcí
1. Komise oznámí s předstihem nejméně šesti týdnů inspekci kontaktnímu místu členského státu, na jehož území se má inspekce konat.
V případě mimořádných událostí může být toto období na oznámení zkráceno.
Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby oznámení o inspekci bylo zachováno v tajnosti, aby byl zabezpečen nerušený průběh inspekce.
2. Kontaktní místo je zpraveno předem o zamýšleném rozsahu inspekce Komise.
V případě že má být předmětem inspekce přístavní zařízení a inspekce má zahrnovat plavidla, která se v přístavním zařízení nacházejí v době inspekce, kontaktní místo je o tom informováno v oznámení.
3. Kontaktní místo:
a) informuje o inspekci příslušné dotyčné orgány členského státu a
b) oznámí Komisi tyto příslušné orgány.
4. Nejméně 24 hodin před inspekcí sdělí kontaktní místo Komisi název státu vlajky a číslo IMO plavidel, která se mají během inspekce nacházet v přístavním zařízení, oznámeném podle druhého pododstavce odstavce 2.
5. Je-li státem vlajky některý členský stát, Komise upozorní, je-li to možné, kontaktní místo tohoto členského státu na to, že dané plavidlo může být při pobytu v přístavním zařízení podrobeno inspekci.
6. V případě, že se inspekce přístavního zařízení v členském státě má vztahovat na plavidlo plující pod vlajkou tohoto členského státu, kontaktní místo se spojí s Komisí a potvrdí, zda se dané plavidlo bude či nebude v průběhu inspekce nacházet v přístavním zařízení.
7. Inspekce Komise jsou prováděny pod záštitou členského státu, na jehož území se nachází přístavní zařízení, které vykonává opatření kontroly a plnění podle pravidla 9 zvláštních opatření námořní bezpečnosti úmluvy SOLAS, pokud:
a) stát vlajky plavidla není členským státem, nebo
b) plavidlo nebylo zahrnuto do informací poskytnutých podle odstavce 4.
8. Při oznámení inspekce kontaktnímu místu může být doručen i dotazník, který nejprve vyplní strana dotyčného příslušného orgánu či orgánů, a to společně se žádostí o dokumenty uvedené v čl. 4 odst. 2.
V oznámení je rovněž stanoveno, do kdy bude Komisi vrácen vyplněný dotazník a dokumenty uvedené v čl. 4 odst. 2.
Článek 9
Příprava inspekcí
1. Inspektoři Komise připraví inspekce tak, aby byly účinné, přesné a soudržné.
2. Komise sdělí kontaktnímu místu jména inspektorů Komise, kteří jsou pověření k provedení inspekce, případně další podrobnosti.
3. U každé inspekce kontaktní místo zajistí, aby byl určen koordinátor pro provedení praktických opatření spojených s prováděnou inspekční činností.
Článek 10
Průběh inspekcí
1. Ke sledování toho, jak členské státy plní požadavky námořní bezpečnosti stanovené nařízením (ES) č. 725/2004, se používá standardní metoda.
2. Členské státy zajistí pro inspektory Komise v průběhu inspekce nepřetržitý doprovod.
3. Pokud má být předmětem inspekce plavidlo nacházející se v přístavním zařízení a státem vlajky plavidla není členský stát přístavního zařízení, zajistí členský stát přístavního zařízení, aby inspektoři Komise byli během inspekce plavidla doprovázeni úředníkem orgánu uvedeného v čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 725/2004.
4. Inspektoři Komise mají u sebe průkaz totožnosti zmocňující je k provádění inspekcí jménem Komise.
Členské státy zajistí, aby inspektoři Komise mohli mít přístup do všech částí požadovaných pro účely inspekce.
5. Testy mohou být prováděny jen po oznámení záměru kontaktnímu místu a po dohodě s ním ohledně rozsahu a účelu testu.
Kontaktní místo zabezpečí veškerou nutnou koordinaci s příslušnými dotyčnými orgány.
6. Aniž je dotčen článek 11, podají inspektoři Komise, pokud je to vhodné a možné, na místě informativní ústní shrnutí svých zjištění.
Kontaktní místo je neprodleně informováno o všech případech závažné neshody s nařízením (ES) č. 725/2004 zjištěných při inspekci Komise, a to ještě předtím, než bude vyhotovena zpráva o inspekci podle článku 11.
Článek 11
Zpráva o inspekci
1. Do šesti týdnů od dokončení inspekce předá Komise členskému státu zprávu o inspekci.
2. V případě, že při inspekci přístavního zařízení bylo jejím předmětem plavidlo, jsou příslušné části inspekční zprávy zaslány také členskému státu, který je státem vlajky, pokud se liší od členského státu, ve kterém se inspekce uskutečnila.
3. Členský stát informuje kontrolované subjekty o příslušných zjištěních učiněných v průběhu inspekce.
4. Zpráva podrobně rozvede zjištění učiněná v průběhu inspekce a poukáže na veškeré případy neshod nebo závažných neshod s nařízením (ES) č.
725/2004. Zpráva může obsahovat doporučení nápravných opatření.
5. Při hodnocení provádění nařízení (ES) č. 725/2004 se u každého zjištění ve zprávě použije tato klasifikační stupnice:
a) plně vyhovující,
b) vyhovující, ale vyžaduje zlepšení,
c) nevyhovující,
d) značně nevyhovující,
e) není použitelné,
f) není potvrzeno.
Článek 12
Odpověď členských států
1. Do tří měsíců od data odeslání zprávy o inspekci předloží členský stát Komisi písemnou odpověď na zprávu, která:
a) se vysloví ke zjištěním a doporučením a
b) obsahuje časový plán dalšího postupu s uvedením kroků k nápravě zjištěných nedostatků.
2. V případě, že ve zprávě o inspekci nebyla shledána neshoda nebo závažná neshoda s nařízením (ES) č. 725/2004, odpověď se nevyžaduje.
Článek 13
Opatření Komise
1. V případě neshody nebo závažné neshody s nařízením (ES) č. 725/2004 a poté, co získá odpovědi členského státu, může Komise podniknout některý z následujících kroků:
a) předložit členskému státu své poznámky nebo si vyžádat další vysvětlení k objasnění odpovědi jako celku nebo některé její části;
b) vykonat následnou inspekci za účelem kontroly uskutečnění nápravných opatření, přičemž minimální lhůta pro oznámení takovéto následné inspekce je dva týdny;
c) zahájit řízení pro nesplnění povinnosti proti dotyčnému členskému státu.
2. Pokud má být provedena následná inspekce plavidla, členský stát, který je státem vlajky, pokud je to možné, informuje Komisi o přístavech, kam plavidlo v budoucnu zavítá, aby se tak Komise mohla rozhodnout, kde a kdy vykoná následnou inspekci.
KAPITOLA IV
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 14
Citlivé informace
Aniž je dotčen článek 13 nařízení (ES) č. 725/2004, Komise nakládá s citlivými materiály týkajícími se inspekcí jako s utajovanými skutečnostmi.
Článek 15
Inspekční program Komise
1. Komise požádá příslušný výbor o radu ohledně priorit pro plnění svého inspekčního programu.
2. Komise výbor pravidelně informuje o plnění svého inspekčního programu a o výsledcích inspekcí.
Článek 16
Informování členských států o závažné neshodě
Jestliže Komise odhalí závažnou neshodu s nařízením (ES) č. 725/2004, která je považována za závažně ovlivňující celkovou úroveň námořní bezpečnosti ve Společenství, Komise o tom informuje ostatní členské státy ihned poté, kdy předá zprávu o inspekci dotyčnému členskému státu.
Článek 17
Přezkoumání
Komise přezkoumá svůj systém inspekcí, a zejména účinnost tohoto systému poprvé do 31. prosince 2006 a poté pravidelně.
Článek 18
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 885/2005
ze dne 10. června 2005,
kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96, pokud jde o zápis názvu do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení" (Olive de Nice) – (CHOP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na čl. 6 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 byla žádost Francie o zápis názvu "Olive de Nice" zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie [2].
(2) Komisi nebyla oznámena žádná námitka v souladu s článkem 7 nařízení (EHS) č. 2081/92, a tak může být uvedený název zapsán do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení",
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze nařízení Komise (ES) č. 2400/96 [3] se doplňuje název uvedený v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 886/2005
ze dne 10. června 2005,
kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96, pokud jde o zápis názvu do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení" (Miel de Granada) – (CHOP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na čl. 6 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 byla žádost Španělska o zápis názvu "Miel de Granada" zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie [2].
(2) Komisi byly podány námitky podle článku 7 nařízení (EHS) č. 2081/92.
Tyto námitky nesplňovaly žádnou z podmínek podle čl. 7 odst.
4 uvedeného nařízení k tomu, aby mohly být považovány za přípustné, takže uvedený název musí být zapsán do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení",
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze nařízení Komise (ES) č. 2400/96 [3] se doplňuje název uvedený v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 887/2005
ze dne 10. června 2005,
kterým se zavádí nouzová destilace podle článku 30 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro určitá vína v Řecku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na čl. 33 odst. 1 písm. f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 umožňuje přijmout opatření pro nouzovou destilaci v případě výjimečného narušení trhu následkem značných přebytků.
Toto opatření se může omezovat na určité kategorie vína nebo na určité pěstitelské oblasti a na žádost příslušného členského státu jej lze použít na jakostní vína s. o.
(2) Řecká vláda požádala dopisem ze dne 7. dubna 2005 o zavedení nouzové destilace pro stolní vína vyrobená na svém území a na trhu s jakostním vínem vyrobeným ve vymezených regionech (jakostní vína s.o.).
(3) V Řecku byly zjištěny značné přebytky na trhu se stolním vínem i s jakostním vínem vyrobeným ve vymezených regionech (jakostní vína s.o.), které se odrážejí ve snížení cen a ve znepokojujícím množství zásob na konci probíhajícího hospodářského roku.
Aby se zabránilo tomuto negativnímu vývoji a zároveň došlo ke zlepšení složité situace na trhu, je zapotřebí snížit zásoby řeckého vína na úroveň považovanou za obvyklou pro potřeby trhu.
(4) Vzhledem k tomu, že jsou splněny podmínky uvedené v čl. 30 odst. 5 nařízení (ES) č. 1493/1999, je vhodné stanovit zavedení nouzové destilace pro maximální objem 340000 hektolitrů stolního vína a maximální objem 40000 hektolitrů jakostního vína vyrobeného ve vymezených regionech (jakostní vína s.o.).
(5) Zavedení nouzové destilace podle tohoto nařízení musí být v souladu s podmínkami stanovenými nařízením Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu [2], pokud jde o opatření týkající se destilace podle článku 30 nařízení (ES) č. 1493/1999. Musí se použít i další ustanovení nařízení (ES) č. 1623/2000, zejména ustanovení o dodávce alkoholu intervenční agentuře a o vyplacení zálohy.
(6) Je třeba stanovit nákupní cenu, kterou uhradí palírna producentovi v takové výši, aby se napravilo narušení trhu a zároveň umožnilo producentům využít daného opatření.
(7) Produktem nouzové destilace smí být pouze surový nebo neutrální alkohol, který se musí povinně dodávat pouze intervenční agentuře, aby se zabránilo narušení trhu s konzumním alkoholem, který pochází především z destilace podle článku 29 nařízení (ES) č. 1493/1999.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1623/2000 pro tento druh destilace se zavádí nouzová destilace podle článku 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 pro maximální množství 340000 hektolitrů stolního vína a pro maximální množství 40000 hektolitrů jakostního vína vyrobeného ve vymezených regionech (jakostní vína s.o.) v Řecku.
Článek 2
Každý producent může uzavřít smlouvu o dodávce podle článku 65 nařízení (ES) č. 1623/2000 (dále jen "smlouva") od 13. června do 1. července 2005.
Ke smlouvám se přiloží doklad o poskytnutí jistoty ve výši 5 EUR na hektolitr.
Tyto smlouvy jsou nepřevoditelné.
Článek 3
1. Pokud celkové množství pokryté smlouvami, které se předloží intervenční agentuře, překročí množství stanovené v článku 1, členský stát určí míru krácení, která se použije pro uvedené smlouvy.
2. Členský stát přijme nezbytná správní opatření, aby došlo ke schválení smluv nejpozději do 18. července 2005. Schválení obsahuje údaje o případně použité míře krácení a o objemu vína povoleného na každou smlouvu a uvádí možnost vypovězení smlouvy producentem v případě použití míry krácení.
Členský stát sdělí Komisi do 1. srpna 2005 objemy vín uvedené ve schválených smlouvách.
3. Členský stát může omezit počet smluv uzavřených jedním producentem podle tohoto nařízení.
Článek 4
1. Množství vín, která jsou předmětem schválených smluv, musí být dodána do palírny nejpozději do 15. listopadu 2005. V souladu s čl. 6 odst. 1 musí být vyrobený alkohol dodán intervenční agentuře nejpozději do 15. března 2006.
2. Jistota se uvolní v poměru k dodaným množstvím, jakmile producent předloží doklad o dodání do palírny.
Pokud se ve lhůtě stanovené v odstavci 1 neuskuteční žádná dodávka, jistota propadá.
Článek 5
Minimální kupní cena vína dodaného k destilaci podle tohoto nařízení se rovná částce 1,914 EUR za % objemové a hektolitr pro stolní vína a částce 2,30 EUR za % objemové a hektolitr pro jakostní vína s.o.
Článek 6
1. Palírna dodá intervenční agentuře produkt získaný destilací.
Obsah alkoholu u tohoto produktu je nejméně 92 % objemových.
2. Cena, kterou intervenční agentura zaplatí palírně za dodaný surový alkohol, činí 2,281 EUR za % objemové a hektolitr, pokud je vyroben ze stolních vín a 2,667 EUR za % objemové a hektolitr, pokud je vyroben z jakostních vín s.o. Platba se provádí podle čl. 62 odst. 5 nařízení (ES) č. 1623/2000. Platba těchto cen se však neuskuteční dříve než 16. října 2005.
Palírna může obdržet zálohu na tuto částku ve výši 1,122 EUR za % objemové a hektolitr u alkoholu vyrobeného ze stolních vín a 1,508 EUR za % objemové a hektolitr u alkoholu vyrobeného z jakostních vín s.o.
V takovém případě se ze skutečně vyplacených cen odečte výše záloh.
Články 66 a 67 nařízení (ES) č. 1623/2000 jsou použitelné.
Platba těchto záloh se však neuskuteční dříve než 16. října 2005.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 888/2005
ze dne 13. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 889/2005
ze dne 13. června 2005
o zavedení některých omezujících opatřeních vůči Konžské demokratické republice a o zrušení nařízení (ES) č. 1727/2003
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60 a 301 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj 2005/440/SZBP ze dne 13. června 2005 omezujících opatřeních vůči Konžské demokratické republice [1],
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě společného postoje Rady 2002/829/SZBP ze dne 21. října 2002 dodávkách určitého vybavení do Konžské demokratické republiky [2] bylo uvaleno embargo na dodávky zbraní a souvisejícího materiálu do Konžské demokratické republiky (dále jen "KDR").
(2) Dne 28. července 2003 rozhodla Rady bezpečnosti Organizace spojených národů v rezoluci 1493 (2003) (dále jen "rezoluce 1493 (2003)") o uvalení embarga na dodávky zbraní a souvisejícího materiálu, jakož i na poskytování pomoci, poradenství nebo výcviku souvisejících s vojenskou činností všem ozbrojeným skupinám a milicím, které operují na území severního a jižního Kivu a v oblasti Ituri, a skupinám v KDR, které nejsou stranami celkové a úplné dohody.
(3) Společný postoj 2003/680/SZBP stanoví sladění společného postoje 2002/829/SZBP s opatřeními stanovenými v rezoluci 1493 (2003).
Některá z těchto opatření byla provedena na úrovni Společenství nařízením Rady (ES) č. 1727/2003 [3].
(4) Vzhledem k pokračujícímu nedovolenému toku zbraní do KDR a na jejím území přijala Rada bezpečnosti OSN v souladu s kapitolou VII Charty Organizace spojených národů rezoluci 1596 (2005) ze dne 18. dubna 2005 (dále jen ("rezoluce 1596 (2005)"), kterou se mimo jiné rozšiřuje stávající zbrojní embargo na veškeré příjemce na území KDR.
Rezoluce 1596 (2005) stanoví určité výjimky z tohoto embarga.
(5) Společný postoj 2005/440/SZBP potvrzuje embargo a zákaz poskytování související pomoci stanovené společným postojem 2002/829/SZBP a stanoví dodatečnou výjimku ze zbrojního embarga a zákazu poskytování související pomoci za účelem uvedení seznamu výjimek v soulad s rezolucí 1596 (2005).
(6) Zákaz poskytování technické a finanční pomoci související s vojenskou činností spadá do oblasti působnosti Smlouvy.
Aby bylo vyloučeno narušení hospodářské soutěže, je pro provedení uvedeného zákazu, pokud jde o Společenství, nezbytné přijmout opatření Společenství.
(7) Pro účely tohoto nařízení by se za území Společenství měla považovat území členských států, na která se vztahuje Smlouva za podmínek v ní stanovených.
(8) Z praktických důvodu by Komise měla být oprávněna změnit přílohu tohoto nařízení.
(9) Aby se zajistila účinnost opatření stanovených tímto nařízením, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost dnem vyhlášení.
(10) Z důvodu přehlednosti by nařízení (ES) č. 1727/2003 mělo být nahrazeno novým nařízením obsahujícím všechna nezbytná ustanovení o zákazu poskytování technické a finanční pomoci související s vojenskou činností v KDR,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "technickou pomocí" každá technická pomoc, která se týká oprav, vývoje, výroby, montáže, zkoušení, údržby nebo jiné technické služby a která může mít formu pokynů, poradenství, školení, předávání pracovních znalostí či dovedností nebo konzultací; technická pomoc zahrnuje též ústní formy pomoci;
2.
"Výborem pro sankce" výbor Rady bezpečnosti Organizace spojených národů zřízený odstavcem 8 rezoluce RB OSN 1533 (2004).
Článek 2
Zakazuje se
a) poskytovat, prodávat, dodávat nebo převádět technickou pomoc související s vojenskou činností přímo či nepřímo jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v KDR nebo pro použití v této zemi;
b) poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc související s vojenskou činností, zahrnující zejména finanční podpory, půjčky a pojištění vývozních úvěrů, pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu nebo na poskytnutí, prodej, dodávku nebo převod s tím související technické pomoci a jiných služeb přímo či nepřímo jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v KDR nebo pro použití v této zemi;
c) účastnit se vědomě a úmyslně činností, jejichž přímým nebo nepřímým účelem nebo důsledkem je podpora transakcí podle písmen a) a b).
Článek 3
1. Odchylně od článku 2 může v příloze uvedený příslušný orgán členského státu, ve kterém je poskytovatel služeb usazen, povolit
a) poskytování technické pomoci, financování a finanční pomoci související se zbraněmi a souvisejícím materiálem určeným výhradně na podporu mise Organizace spojených národů v KDR (MONUC) nebo pro její použití;
b) poskytování technické pomoci, financování a finanční pomoci související se zbraněmi a souvisejícím materiálem určeným výhradně na podporu vojenských a policejních jednotek KDR nebo pro jejich použití, pokud tyto jednotky
i) dokončily proces své integrace nebo
ii) působí pod velením "integrovaného štábu" ozbrojených sil nebo národní policie KDR nebo
iii) jsou v procesu integrace na území KDR mimo provincie Severní a Jižní Kivu a oblast Ituri;
c) poskytování technické pomoci, financování a finanční pomoci související s nesmrtonosným vojenským vybavením určeným výhradně k humanitárním nebo ochranným účelům, pokud poskytnutí takové pomoci nebo služeb bylo Výboru pro sankce předem oznámeno.
2. Na činnosti, které již proběhly, se povolení nevydávají.
Článek 4
Komise a členské státy se neprodleně navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a předávají si všechny další důležité informace, které mají v souvislosti s tímto nařízením k dispozici, zejména informace o porušování přepisů, obtížích s vynucováním a rozhodnutích vnitrostátních soudů.
Článek 5
1. Komise je oprávněna měnit přílohu na základě informací poskytnutých členskými státy.
2. Aniž jsou dotčena práva a povinnosti členských států podle Charty Organizace spojených národů, udržuje Komise veškeré nezbytné kontakty s Výborem pro sankce za účelem účinného provádění tohoto nařízení.
Článek 6
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich provádění.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy oznámí Komisi tato pravidla neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí všechny jejich následné změny.
Článek 7
Toto nařízení se použije
a) na území Společenství, včetně jeho vzdušného prostoru a na palubě jakéhokoli letadla nebo plavidla v pravomoci členského státu;
b) pro jakoukoli osobu pobývající na území Společenství nebo mimo ně, která je státním příslušníkem některého členského státu;
c) pro jakoukoli právnickou osobu, subjekt nebo orgán založené nebo zřízené podle práva některého členského státu;
d) pro jakoukoli právnickou osobu, subjekt nebo orgán podnikající v rámci Společenství.
Článek 8
Zrušuje se nařízení (ES) č. 1727/2003.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 890/2005
ze dne 14. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 891/2005
ze dne 14. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 458/2005 o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku českého intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur.
(2) Nařízením Komise (ES) č. 458/2005 [3] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení pro vývoz 300000 tun pšenice obecné ze zásob české intervenční agentury.
(3) Česká republika informovala Komisi o záměru své intervenční agentury zvýšit o 100000 tun množství zařazené do nabídkového řízení za účelem vývozu.
S ohledem na situaci na trhu by žádosti České republiky mělo být vyhověno.
(4) S ohledem na zvýšení množství zařazených do nabídkového řízení by měla být změněna množství skladovaná v regionech skladování uvedená v příloze I nařízení (ES) č. 458/2005.
(5) Nařízení (ES) č. 458/2005 by proto mělo být změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 458/2005 se mění takto:
1. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
1. Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 400000 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
2. Regiony, v nichž je 400000 tun pšenice obecné skladováno, jsou uvedeny v příloze I.
2. Příloha I se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 892/2005
ze dne 14. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 462/2005 o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz ječmene v majetku německého intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur.
(2) Nařízením Komise (ES) č. 462/2005 [3] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení pro vývoz 1000693 tun ječmene ze zásob německé intervenční agentury.
(3) Německo informovalo Komisi o záměru své intervenční agentury zvýšit o 300000 tun množství zařazené do nabídkového řízení za účelem vývozu.
S ohledem na situaci na trhu by žádosti Německa mělo být vyhověno.
(4) S ohledem na zvýšení množství zařazených do nabídkového řízení by měla být změněna množství skladovaná v regionech skladování uvedená v příloze I nařízení (ES) č. 462/2005.
(5) Nařízení (ES) č. 462/2005 by proto mělo být změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 462/2005 se mění takto:
1. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
1. Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 1300693 tun ječmene, jež má být vyvezen do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
2. Regiony, v nichž je 1300693 tun ječmene skladováno, jsou uvedeny v příloze I.
2. Příloha I se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 893/2005
ze dne 14. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1520/2000, pokud jde o některé částky stanovené v článku 14 uvedeného nařízení
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Z dosavadních zkušeností získaných po přistoupení nových členských států dne 1. května 2004 vyplývá, že se zvýšil podíl plateb vývozních náhrad poskytovaných z rezervy uvedené v čl. 14 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2].
(2) Za účelem zajištění dostupnosti dostatečných prostředků by měla být zvýšena rezerva pro každý rozpočtový rok uvedená v čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1520/2000. Dále by měl být zvýšen limit stanovený v čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení, po jehož dosažení může Komise pozastavit používání rezervy.
(3) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 14 nařízení (ES) č. 1520/2000 se mění takto:
a) v odst. 1 prvním pododstavci se částka "35 milionů EUR" nahrazuje částkou "40 milionů EUR";
b) v odst. 3 druhém pododstavci se částka "25 milionů EUR" nahrazuje částkou "30 milionů EUR".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 894/2005
ze dne 14. června 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004, pro hospodářský rok 2004/05
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1210/2004 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2004/05.
Tyto ceny a dovozní cla byly naposledy pozměněny nařizením Komise (ES) č. 842/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004 pro hospodářský rok 2004/05, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 895/2005
ze dne 14. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro olivový olej
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22 září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na čl. 3 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 3 nařízení č. 136/66/EHS může být rozdíl mezi cenami ve Společenství a cenami v mezinárodním obchodě pokryt náhradou pro vývoz olivového oleje do třetích zemí.
(2) Podrobná pravidla pro stanovení a udělování vývozních náhrad pro olivový olej jsou obsažena v nařízení Komise (EHS) č. 616/72 [2].
(3) Dle čl. 3 odst. 3 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada stejná pro celé Společenství.
4 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada pro olivový olej stanovena s ohledem na stávající situaci a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti olivového oleje na trhu Společenství a cen v mezinárodním obchodě.
Nicméně v případě, že situace v mezinárodním obchodě nedovoluje stanovit nejvýhodnější kótace olivového oleje, je možné vzít v úvahu cenu nejvýznamnějších konkurenčních rostlinných olejů v mezinárodním obchodě a rozdíl zaznamenaný mezi touto cenou a cenou olivového oleje v rámci určitého reprezentativního období.
Výše náhrady nesmí překročit rozdíl mezi cenou olivového oleje ve Společenství a v mezinárodním obchodě, případně upravený tak, aby zohledňoval vývozní náklady produktů na světovém trhu.
(5) Dle čl. 3 odst. 3 třetí odrážky písm. b) nařízení č. 136/66/EHS je možné rozhodnout, že se náhrada stanoví prostřednictvím nabídkového řízení. Nabídkové řízení se vztahuje na částku náhrady a může se omezovat na určité země určení, množství, kvalitu a určitou úpravu.
(6) Dle čl. 3 odst. 3 druhé odrážky nařízení č. 136/66/EHS mohou být náhrady pro olivový olej stanoveny v různé výši, v závislosti na dané oblasti, pokud je to vzhledem k situaci na světovém trhu nebo vzhledem k zvláštním požadavkům na určitých trzích nutné.
(7) Náhrady je třeba stanovovat alespoň jednou měsíčně, přičemž je možné je mezitím změnit.
(8) Při použití těchto pravidel na současnou situaci na trhu s olivovým olejem a zejména na ceny těchto produktů ve Společenství a na trzích třetích zemí je třeba náhrady stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. c) nařízení č. 136/66/EHS se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 896/2005
ze dne 15. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 897/2005
ze dne 14. června 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 898/2005
ze dne 15. června 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 314/2004 o některých omezujících opatřeních vůči Zimbabwe
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 314/2004 ze dne 19. února 2004 o některých omezujících opatřeních vůči Zimbabwe [1], a zejména na čl. 11 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha III nařízení (ES) č. 314/2004 obsahuje seznam osob, kterých se týká zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Rozhodnutí Rady 2005/444/SZBP [2] mění přílohu společného postoje 2004/161/SZBP [3]. Příloha III nařízení (ES) č.
314/2004 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, mělo by toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha III nařízení (ES) č. 314/2004 se nahrazuje zněním v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 899/2005
ze dne 15. června 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 16. června 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 900/2005
ze dne 15. června 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin, a kterým se mění nařízení (ES) č. 1484/95
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [2], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2783/75 ze dne 29. října 1975 o společném obchodním režimu pro vaječný albumin a mléčný albumin [3], a zejména na čl. 3 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1484/95 [4] stanovilo prováděcí pravidla k režimu dodatečných dovozních cel a určilo dodatečná dovozní cla v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin.
(2) Z pravidelné kontroly údajů, na jejichž základě se ověřují dovozní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i dovozní ceny vaječného albuminu, vyplývá nutnost změnit reprezentativní ceny pro dovozy některých produktů s přihlédnutím k cenovým rozdílům podle původu. Je tedy třeba zveřejnit reprezentativní ceny těchto produktů.
(3) Je nezbytné začít používat toto pozměňující nařízení co nejdříve.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 1484/95 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 901/2005
ze dne 15. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví vepřového masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2759/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vepřovým masem [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (EHS) č. 2759/75 může být rozdíl mezi cenou produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 daného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na současnou situaci na trhu v odvětví vepřového masa vede ke stanovení této náhrady níže uvedeným způsobem.
(3) V případě produktů spadajících pod kód KN 02101981 je třeba, aby výše vývozní náhrady zohledňovala kvalitativní povahu jednotlivých produktů spadajících pod tyto kódy a také předpokládaný vývoj výrobních nákladů na světovém trhu.
Je důležité, aby se Společenství nadále podílelo na mezinárodním obchodu, pokud jde o některé typické italské produkty spadající pod kód KN 02101981.
(4) Vzhledem k podmínkám hospodářské soutěže v některých třetích zemích, které jsou tradičně nejdůležitějšími dovozci produktů spadajících pod kódy KN 160100 a 1602, by měla být vývozní náhrada pro tyto produkty stanovena tak, aby zohledňovala tuto situaci.
Je třeba přijmout taková opatření, aby se zajistilo, že se náhrada bude poskytovat pouze pro čistou váhu jedlých látek, s výjimkou čisté váhy kostí případně obsažených v dotyčných polotovarech.
(5) Článek 13 nařízení (EHS) č. 2759/75 stanoví, že situace na světovém trhu či zvláštní požadavky některých trhů mohou vyžadovat, aby se vývozní náhrada pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2759/75 lišila podle místa určení.
(6) Náhradu je třeba stanovit s ohledem na úpravy nomenklatury náhrad dle nařízení Komise (EHS) č. 3846/87 [2].
(7) Náhrady je třeba poskytovat pouze pro produkty, které se mohou volně pohybovat po Společenství.
Aby byl produkt způsobilý pro poskytnutí náhrady, je proto třeba vyžadovat, aby měl označení zdravotní nezávadnosti dle směrnice Rady 64/433/EHS [3], směrnice Rady 94/65/ES [4] a směrnice Rady 77/99/EHS [5].
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Seznam produktů, pro které se poskytuje vývozní náhrada uvedená v článku 13 nařízení (EHS) č. 2759/75, a výše této náhrady jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Dotyčné produkty musejí být v souladu s příslušnými ustanoveními o označení zdravotní nezávadnosti stanovenými v:
- příloze I kapitole XI směrnice 64/433/EHS,
- příloze I kapitole VI směrnice 94/65/ES,
- příloze B kapitole VI směrnice 77/99/EHS.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 902/2005
ze dne 15. června 2005,
kterým se stanoví koeficient snížení použitelný v rámci celní kvóty otevřené nařízením (ES) č. 2305/2003 pro dovoz ječmene
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2305/2003 ze 29.prosince 2003 o otevření a správě celních kvót pro dovoz ječmene původem z třetích zemí [2], a zejména na čl. 3 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením (ES) č. 2305/2003 byla otevřena roční celní kvóta o objemu 300000 tun pro dovoz ječmene spadajícího pod kód KN 100300.
(2) Množství požadovaná dne 13. června 2005 dle čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 2305/2003 přesahují množství, které je k dispozici. Je proto nutné stanovit, v jakém rozsahu mohou být licence vydávány, a určit koeficient snížení, který se použije na požadovaná množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozní licence v rámci celní kvóty pro ječmen, podané a předložené Komisi dne 13. června 2005 dle čl. 3 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 2305/2003, se vyhovuje do výše 0 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 903/2005
ze dne 15. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v sektoru hovězího a telecího masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 33 odst. 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 33 nařízení (ES) č. 1254/1999 může být rozdíl mezi cenami výrobků uvedených v článku 1 daného nařízení na světovém trhu a v Evropském společenství dorovnán vývozní náhradou.
(2) Podmínky pro přiznání zvláštních vývozních náhrad pro některé druhy hovězího a telecího masa, pro některé konzervy a pro některá místa určení byly stanoveny nařízeními Komise (EHS) č. 32/82 [2], (EHS) č. 1964/82 [3], (EHS) č. 2388/84 [4], (EHS) č. 2973/79 [5] a (ES) č. 2051/96 [6].
(3) Použití těchto pravidel a kritérií na očekávanou situaci na trhu s hovězím a telecím masem vede ke stanovení náhrad následujícím způsobem.
(4) V případě živých zvířat by se z důvodů zjednodušení neměly udělovat vývozní náhrady na kategorie zvířat, které se do třetích zemí vyvážejí v zanedbatelném množství.
Navíc by se s ohledem na dobré zacházení se zvířaty měly co nejvíce omezit vývozní náhrady na zvířata určená k porážce.
V důsledku toho je vhodné udělovat vývozní náhrady na taková zvířata jen při vývozu do třetích zemí, které z kulturních a/nebo náboženských důvodů tradičně dovážejí velké množství zvířat určených k porážce.
Aby se zabránilo zneužívání ustanovení týkajících se živých zvířat určených k reprodukci, je nutné omezit vývozní náhrady tak, aby se vztahovaly pouze na jalovice a krávy, které nejsou starší než 30 měsíců.
(5) Měly by být udělovány náhrady při vývozu určitého čerstvého nebo chlazeného masa uvedeného v příloze pod kódem KN 0201, určitého mraženého masa uvedeného v příloze pod kódem KN 0202, určitého masa nebo drobů uvedených v příloze pod kódem KN 0206 a některých dalších přípravků a konzerv z masa nebo drobů uvedených v příloze pod kódem KN 16025010 do určitých destinací.
(6) V případě vykostěného, soleného a sušeného hovězího a telecího masa existují tradiční obchodní toky do Švýcarska.
Aby byl tento obchod v nezbytném rozsahu zachován, doporučuje se stanovit náhrady v takové výši, která pokryje rozdíl mezi cenami na švýcarském trhu a vývozními cenami členských států.
(7) Pro některé další partie a konzervy masa nebo drobů uvedené v příloze pod kódem KN 16025031 až 16025080 může být podíl Společenství na mezinárodním obchodu zachován poskytnutím náhrady, jejíž výše odpovídá částce doposud přiznávané vývozcům.
(8) Pro ostatní produkty z hovězího a telecího masa není vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nutné stanovovat náhradu.
(9) Nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [7] byla zavedena nomenklatura pro účely vývozních náhrad u zemědělských produktů a náhrady se stanovují na základě kódů produktů definovaných v dané nomenklatuře.
(10) Je na místě přizpůsobit výše náhrad pro všechny zmrazené partie masa částkám přiznaným pro čerstvé nebo chlazené partie masa, kromě masa z dospělého skotu samčího pohlaví.
(11) Pro posílení kontroly produktů spadajících pod kód KN 160250 je na místě předem stanovit, že se na tyto produkty vztahují náhrady pouze v případě, že byly vyrobeny dle článku 4 nařízení Rady (EHS) č. 565/80 ze 4. března 1980 o vyplácení záloh vývozních náhrad pro zemědělské produkty [8].
(12) Náhrady by měly být udělovány pouze na produkty, které se mohou volně pohybovat po Společenství.
Z tohoto důvodu by měl nárok na udělení náhrady vzniknout jen produktům s označením zdravotní nezávadnosti podle směrnice Rady 64/433/EHS [9], směrnice Rady 94/65/ES [10] a směrnice Rady 77/99/EHS [11].
(13) Podmínky čl. 6. odst. 2 nařízení (EHS) č. 1964/82 vedou ke snížení zvláštní náhrady v případě, kdy je množství vykostěného masa určeného pro vývoz nižší než 95 %, ale vyšší než 85 % celkové váhy masa po vykostění.
(14) Jednání v rámci evropských dohod mezi Evropským společenstvím a Rumunskem a Bulharskem jsou zaměřena především na liberalizaci obchodu s produkty zahrnutými do společné organizace dotyčného trhu.
Pro tyto dvě země by proto vývozní náhrady měly být zrušeny.
Toto zrušení by však nemělo vést k rozlišeným náhradám pro vývoz do jiných zemí.
(15) Řídící výbor pro hovězí a telecí maso nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Seznam produktů, při jejichž vývozu se poskytují náhrady stanovené v článku 33 nařízení (ES) č. 1254/1999, výše těchto náhrad a místa určení jsou uvedena v příloze tohoto nařízení.
2. Produkty musejí splňovat podmínky pro označení zdravotní nezávadnosti dle:
- přílohy I kapitoly XI nařízení 64/433/EHS,
- přílohy I kapitoly VI nařízení 94/65/ES,
- přílohy B kapitoly VI nařízení 77/99/EHS.
Článek 2
V případě uvedeném v čl. 6 odst. 2 třetím pododstavci nařízení (EHS) č. 1964/82 se vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód 0201 30 00 9100 snižuje o 14,00 EUR/100 kg.
Článek 3
Skutečnost, že pro Rumunsko a Bulharsko nejsou stanoveny žádné vývozní náhrady, nebude považována za důvod k rozlišení náhrad.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost následujícím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 904/2005
ze dne 16. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 905/2005
ze dne 16. června 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2004/05 stanoví skutečná produkce nevyzrněné bavlny a z toho vyplývající snížení cílové ceny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na akt o přistoupení Řecka, a zejména na protokol č. 4 o bavlně tohoto aktu [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na čl. 19 odst. 2 třetí odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 16 odst. 3 prvního pododstavce nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3], stanoví, že skutečná produkce probíhajícího hospodářského roku a snížení cílové ceny podle článku 7 nařízení (ES) č. 1051/2001 se určí do 15. června uvedeného hospodářského roku.
(2) Ustanovení čl. 16 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1591/2001 upřesňuje podmínky, které je nutné dodržovat, aby bylo vyprodukované množství nevyzrněné bavlny zaúčtováno jako skutečná produkce.
(3) S ohledem na jakostní kritérium, kterým je výnos vláken, uznaly řecké orgány, že na podporu je způsobilé množství ve výši 1135534 tun nevyzrněné bavlny.
(4) Množství ve výši 34142 tun nevyzrněné bavlny, které k 15. květnu 2005 nebylo řeckými orgány uznáno za způsobilé pro podporu, zahrnuje podle informací sdělených těmito orgány 6172 tun z 2364,9 hektarů, jež nejsou uvedeny v prohlášení podle článku 9 nařízení (ES) č. 1591/2001, 22746 tun, jež nesplnily vnitrostátní ustanovení o omezení plochy pozemků přijatá na základě čl. 17 odst. 3 nařízení (ES) č. 1051/2001, 3580 tun, jež nejsou řádné a uspokojivé obchodní jakosti v souladu s čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení a 1644 tun z 2040 hektarů, za které obdrželi příslušní producenti finanční odškodnění v důsledku škod způsobených přírodními živly.
(5) Vynětí 1644 tun nevyzrněné bavlny ze skutečné produkce je neoprávněné.
Jedná se o množství pocházející z ploch ohlášených podle článku 9 nařízení (ES) č. 1591/2001 a uvedené množství bylo skutečně dodáno do podniků provádějících vyzrňování.
Velmi nízké výnosy nevyzrněné bavlny v tunách z ploch, které utrpěly škody, je důležitým ukazatelem svědčícím o tom, že na těchto plochách došlo i přesto k produkci. Navíc toto množství splňuje kritéria uvedená v čl.
3 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1591/2001 a musí být proto přidáno k množství ve výši 1135534 tun.
(6) Proto musí být množství ve výši 1137229 tun považováno za skutečnou řeckou produkci nevyzrněné bavlny v hospodářském roce 2004/05.
(7) S ohledem na jakostní kritérium, kterým je výnos vláken, uznaly španělské orgány, že na podporu je způsobilé množství ve výši 368084 tun nevyzrněné bavlny.
(8) Množství ve výši 1638 tun nevyzrněné bavlny, které k 15. květnu 2005 nebylo španělskými orgány uznáno za způsobilé pro podporu, zahrnuje podle informací sdělených uvedenými orgány 1612 tun, jež nesplnily vnitrostátní ustanovení o omezení plochy pozemků přijatá na základě čl. 17 odst. 3 nařízení (ES) č. 1051/2001, 6 tun, jež nejsou řádné a uspokojivé obchodní jakosti v souladu s čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení, 7 tun, jež nejsou uvedeny v prohlášení podle článku 9 nařízení (ES) č. 1591/2001, a 13 tun za nedodržení pravidel týkajících se smlouvy podle článku 11 nařízení (ES) č. 1051/2001.
(9) Vynětí 13 tun nevyzrněné bavlny ze skutečné produkce z důvodu nedodržení pravidel týkajících se smluv je neoprávněné. Navíc toto množství splňuje kritéria uvedená v čl. 16 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1591/2001 a musí být proto přidáno k množství ve výši 368084 tun.
(10) Proto s ohledem na jakostní kritérium, kterým je výnos vláken, musí být množství ve výši 368097 tun považováno za skutečnou španělskou produkci nevyzrněné bavlny v hospodářském roce 2004/05.
(11) S ohledem na jakostní kritérium, kterým je výnos vláken, uznaly španělské orgány, že na podporu je způsobilé množství ve výši 982 tun nevyzrněné bavlny vypěstované na osetých plochách v Portugalsku. Toto množství splňuje kritéria uvedená v čl. 16 odst. 3 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1591/2001, a musí být proto považováno za skutečnou portugalskou produkci nevyzrněné bavlny v hospodářském roce 2004/05.
(12) Ustanovení čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1051/2001 stanoví, že pokud součet skutečných produkcí Španělska a Řecka překročí 1031000 tun, sníží se cílová cena uvedená v čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení v každém členském státě, který překročil národní zaručené množství.
(13) Pokud součet skutečných produkcí Španělska a Řecka snížený o 1031000 tun přesáhne 469000 tun, snížení cílové ceny o 50 % se bude postupně zvyšovat v souladu s pravidly stanovenými v čl. 7 odst. 4 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1051/2001.
(14) V hospodářském roce 2004/05 došlo k překročení národního zaručeného množství ve Španělsku i v Řecku.
Skutečná španělská produkce se nachází ve druhé tranši 4830 tun nad svým národním zaručeným množstvím zvýšeným o 113000 tun.
Snížení cílové ceny ve Španělsku by se proto mělo rovnat 54 %.
V případě Řecka je skutečná produkce nižší než národní zaručené množství zvýšené o 356000 tun.
Snížení cílové ceny v Řecku by se proto mělo rovnat 50 %.
(15) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přírodní vlákna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. V hospodářském roce 2004/05 se skutečná produkce nevyzrněné bavlny stanoví na:
- 1137229 tun pro Řecko,
- 368097 tun pro Španělsko,
- 982 tun pro Portugalsko.
2. Částka, o níž se snižuje cílová cena v hospodářském roce 2004/05 se stanoví na:
- 24,130 EUR za 100 kg nevyzrněné bavlny pro Řecko,
- 27,425 EUR za 100 kg nevyzrněné bavlny pro Španělsko,
- 0 EUR za 100 kg nevyzrněné bavlny pro Portugalsko.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 906/2005
ze dne 16. června 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 17. června 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 907/2005
ze dne 16. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 908/2005
ze dne 16. června 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 29. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 29. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 39,902 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 909/2005
ze dne 16. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(10) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 910/2005
ze dne 16. června 2005
o neposkytování vývozních náhrad u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné neposkytovat jakékoli náhrady po dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 14. června 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 14. června 2005, nejsou poskytovány žádné náhrady pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 911/2005
ze dne 16. června 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 14. června 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 14. června 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 18,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 912/2005
ze dne 16. června 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 15,60 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 23,60 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 913/2005
ze dne 16. června 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 14 odst. 3,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízní,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství, produktů uvedených v čl. 1 každého z uvedených nařízení, mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy předchozím stanovením vysokých sazeb náhrad.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) V důsledku dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovin ze Společenství do Spojených států, schválené rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4] je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 4 odst. 3 a 5 nařízení (ES) č. 1520/2000 musí být stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], pro dotčený základní produkt, platnou během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 914/2005
ze dne 16. června 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sazby náhrad použitelné od 26. května 2005 na produkty uvedené v příloze, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 796/2005 [2].
(2) Z uplatnění pravidel a kritérií uvedených v nařízení (ES) č. 796/2005 na údaje, které má Komise v současnosti k dispozici, vyplývá, že nyní uplatňované vývozní náhrady by měly být pozměněny podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady stanovené nařízením (ES) č. 796/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Article 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 915/2005
ze dne 16. června 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 10. do 16. června 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1757/2004 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 12,75 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 916/2005
ze dne 16. června 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenice obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 10. do 16. června 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro pšenici obecnoy dle nařízení (ES) č. 115/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 917/2005
ze dne 16. června 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 868/2005 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 868/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 10. do 16. června 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 868/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 25,25 EUR/t pro maximální celkové množství 38000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 918/2005
ze dne 16. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 919/2005
ze dne 13. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 827/2004, pokud jde o zákaz dovozu atlantického tuňáka velkookého pocházejícího z Kambodže, Rovníkové Guiney a Sierry Leone, a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 826/2004, kterým se zakazuje dovoz tuňáka obecného pocházejícího z Rovníkové Guineje a Sierry Leone, a nařízení (ES) č. 828/2004, kterým se zakazuje dovoz mečouna obecného pocházejícího ze Sierry Leone
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě rozhodnutí Komise 86/238/EHS [1] je Společenství od 14. listopadu 1997 smluvní stranou Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku podepsané v Rio de Janeiru dne 14. května 1966 ve znění protokolu připojeného k závěrečnému aktu konference zplnomocněných zástupců smluvních států úmluvy, podepsaného v Paříži dne 10. července 1984 (dále jen "úmluva ICCAT").
(2) Úmluva ICCAT stanoví rámec pro regionální spolupráci při zachování a řízení zdrojů tuňáků a příbuzných druhů žijících v Atlantském oceánu a jeho přilehlých mořích, a to prostřednictvím zřízení Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen "ICCAT") a opatření přijatých touto komisí na zachování a řízení zdrojů tuňáků, která jsou pro smluvní strany závazná.
(3) V roce 1998 přijala ICCAT usnesení 98-18 o nehlášených a neřízených odlovech tuňáků na volném moři v oblasti úmluvy plavidly lovícími pomocí dlouhých lovných šňůr.
Toto usnesení stanovilo postupy pro označování zemí, jejichž plavidla lovila tuňáka a příbuzné druhy metodou, která snižuje účinnost opatření ICCAT na zachování a řízení.
Podrobně také určilo opatření, která je třeba přijmout, včetně, pokud je to nutné, nediskriminačních opatření na omezení obchodu s cílem zabránit plavidlům těchto zemí, aby pokračovaly v takových rybolovných postupech.
(4) Od přijetí usnesení 98-18 označila ICCAT Bolívii, Kambodžu, Rovníkovou Guineu, Gruzii a Sierru Leone za země, jejichž plavidla lovila atlantického tuňáka velkookého (Thunnus obesus) metodou, která snižuje účinnost jejích opatření na zachování a řízení zdrojů, a odůvodnila své závěry údaji o odlovech, obchodování a činnosti plavidel.
(5) ICCAT též označila Rovníkovou Guineu a Sierru Leone za země, jejichž plavidla lovila atlantického tuňáka obecného (Thunnus thynnus) metodou, která snižuje účinnost jejích opatření na zachování a řízení zdrojů.
(6) Dále ICCAT označila Sierru Leone za zemi, jejíž plavidla lovila atlantického mečouna obecného (Xiphias gladius) metodou, která snižuje účinnost jejích opatření na zachování a řízení zdrojů.
(7) Dovoz atlantického tuňáka velkookého pocházejícího z Bolívie, Kambodže, Rovníkové Guiney, Gruzie a Sierry Leone je v současnosti zakázán nařízením (ES) č. 827/2004 [2].
(8) Dovoz atlantického tuňáka obecného pocházejícího z Rovníkové Guiney a Sierry Leone je v současnosti zakázán nařízením (ES) č. 826/2004 [3].
(9) Dovoz atlantického mečouna obecného pocházejícího ze Sierry Leone je v současnosti zakázán nařízením (ES) č. 828/2004 [4].
(10) Na svém zvláštním 14. zasedání v roce 2004 ocenila ICCAT úsilí Kambodže, Rovníkové Guiney a Sierry Leone zaměřit se na její připomínky a přijala doporučení, kterými zrušuje opatření na omezení obchodu namířená proti těmto třem zemím.
(11) Nařízení (ES) č. 827/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(12) Nařízení (ES) č. 826/2004 a (ES) č. 828/2004 by proto měla být zrušena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 827/2004 se mění takto:
1. V čl. 2 odst. 1 se zrušují slova "Kambodži, Rovníkové Guiney a Sierry Leone".
2. V článku 3 se slova "Bolívie, Gruzie a Sierry Leone" nahrazují slovy "Bolívie a Gruzie".
Článek 2
Zrušují se nařízení (ES) č. 826/2004 a (ES) č. 828/2004.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 920/2005
ze dne 13. června 2005,
kterým se mění nařízení č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství a nařízení č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském společenství pro atomovou energii a kterým se zavádí dočasná odchylná opatření od těchto nařízení
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 290 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 190 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 28 odst. 1 a čl. 41 odst. 1 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Irská vláda požádala, aby byl irskému jazyku udělen stejný statut, jaký byl udělen národním úředním jazykům ostatních členských států, a aby byly za tímto účelem provedeny potřebné změny nařízení Rady č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství [1] a nařízení Rady č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském společenství pro atomovou energii [2] (obojí dále jen "nařízení č. 1").
(2) Z článku 53 Smlouvy o Evropské unii a z článku 314 Smlouvy o založení Evropského společenství vyplývá, že irský jazyk je jedním z platných jazyků obou těchto smluv.
(3) Irská vláda zdůrazňuje, že v souladu s článkem 8 irské ústavy je irský jazyk jakožto národní jazyk prvním úředním jazykem Irska.
(4) Je vhodné odpovědět kladně na požadavek irské vlády a odpovídajícím způsobem změnit nařízení č. 1.
Je nicméně vhodné rozhodnout, že z praktických důvodů a po přechodnou dobu nebudou orgány Evropské unie vázány povinností sepisovat všechny akty, včetně rozsudků Soudního dvora, v irském jazyce a překládat je do irského jazyka.
Je také vhodné stanovit, aby tato odchylka byla částečná, vyloučit z její oblasti působnosti nařízení přijímaná společně Evropským parlamentem a Radou a zmocnit Radu, aby do čtyř let ode dne použitelnosti tohoto nařízení a poté vždy po pěti letech jednomyslně rozhodla, zda ukončit působnost uvedené odchylky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení č. 1 se mění takto:
1. Článek 1 se nahrazuje tímto:
"Článek 1
Úředními a pracovními jazyky orgánů Evropské unie jsou angličtina, čeština, dánština, estonština, finština, francouzština, irština, italština, litevština, lotyština, maďarština, maltština, němčina, nizozemština, polština, portugalština, řečtina, slovenština, slovinština, španělština a švédština."
2. Článek 4 se nahrazuje tímto:
"Článek 4
Nařízení a jiné texty obecného dosahu se sepisují ve dvaceti jednom úředním jazyce."
3. Článek 5 se nahrazuje tímto:
"Článek 5
Úřední věstník Evropské unie vychází ve dvaceti jednom úředním jazyce."
Článek 2
Odchylně od nařízení č. 1 nejsou orgány Evropské unie během pětiletého období, které může být opakovaně prodlouženo a které počíná dnem použitelnosti tohoto nařízení, vázány povinností sepisovat všechny akty v irštině a zveřejňovat je v tomto jazyce
Nařízení Komise (ES) č. 921/2005
ze dne 17. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 922/2005
ze dne 17. června 2005
o vydávání vývozních licencí v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 883/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro obchod se třetími zeměmi s produkty v odvětví vína [1], a zejména na článek 7 a čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 63 odst. 7 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [2], omezuje poskytování vývozních náhrad pro produkty v odvětví vína na objemy a výdaje, které jsou obsaženy v dohodě o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
(2) Článek 9 nařízení (ES) č. 883/2001 stanoví podmínky, za nichž může Komise přijmout zvláštní opatření, která zamezí překročení množství stanovených v uvedené dohodě nebo rozpočtu, který je podle ní k dispozici.
(3) Na základě informací o žádostech o vývozní licence, které měla Komise k dispozici dne 15. června 2005, by množství, jež jsou ještě dostupná pro období do dne 30. června 2005 pro místa určení oblasti 1: Afriku a oblasti 4: západní Evropu, podle čl. 9 odst. 5 nařízení (ES) č. 883/2001, mohla být překročena, pokud nebude omezeno vydávání vývozních licencí se stanovením náhrady předem. Proto by měla být pro množství oznámená od 8. do 14. června 2005 stanovena jednotná procentní sazba přijetí a pro tyto oblasti pozastaveno do 1. července 2005 podávání žádostí a vydávání licencí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Vývozní licence se stanovením náhrady předem pro produkty v odvětví vína, o něž bylo požádáno ve dnech 8. až 14. června 2005 podle nařízení (ES) č. 883/2001, se vydají ve výši 20,78 % množství požadovaných pro oblast 1: Afriku a ve výši 100 % požadovaných pro oblast 4: západní Evropu.
2. Vydávání vývozních licencí pro produkty v odvětví vína uvedených v odstavci 1, o něž bylo požádáno ode dne 15. června 2005 a podávání žádostí o vývozní licence ode dne 17. června 2005 pro oblast určení 1: Afriku a oblast 4: východní Evropu se pozastavuje do dne 1. července 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 923/2005
ze dne 15. června 2005
o převodu a prodeji 80000 tun pšenice obecné, 80000 tun kukuřice a 40000 tun ječmene ze zásob maďarské intervenční agentury na portugalském trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Povětrnostní podmínky v Portugalsku během hospodářského roku 2004/05 vedly k situaci kritického sucha, která značně snížila dostupnost krmiva a vyvolala jeho nedostatek pro chovatele.
Tento nedostatek krmiva může vést k tomu, že chovatelé prodají nebo předčasně porazí svůj dobytek, a může tak způsobit vážné následky pro toto odvětví a pro příjem zemědělců.
(2) Bohatá úroda obilovin ve zbytku Evropy během stejného hospodářského roku, zejména v členských státech, které přistoupily ke Společenství 1. května 2004, znamenala v důsledku zároveň značné zvýšení intervenčních zásob pšenice obecné, kukuřice a ječmene, jejichž odbyt na vnitřním trhu dotčených členských států a vývoz byly po relativně dlouhou dobu nemožné, a pro něž kapacity skladování nejsou stále na místní úrovni dostatečně k dispozici.
(3) Situace na trhu Společenství s obilovinami je tedy k dnešnímu datu dost nevyrovnaná a je tedy žádoucí přijmout v rámci intervence opatření pro stabilizaci a náhradu.
Z důvodu existence zásob obilovin v regionech s velkým přebytkem a nákladů, které z toho pro rozpočet Společenství vyplývají, jakož i ze souběžné existence nedostatku krmiva pro dobytek v Portugalsku, budou možná muset být drženy v intervenčním režimu dlouhou dobu, je vhodné poskytnout část těchto zásob portugalským chovatelům.
(4) Rozdělení obilovin na portugalském trhu vyžaduje použít vhodnou strukturu pro řízení a finanční kontrolu, je nutné stanovit především převod obilovin portugalské intervenční agentuře, dále jí svěřit úkol prodat a rozdělit obiloviny ve prospěch zemědělců.
(5) Vzhledem k významným potřebám a dostupnosti nabídek obilovin k intervenci v Maďarsku, nedostatečným skladovacím kapacitám schváleným k intervenci v této zemi a nedostatečné povaze opatření, která byla doposud přijata k vyřešení problému odbytu těchto maďarských zásob, je vhodné provést toto opatření přednostně z Maďarska.
(6) Měla by se přijmout ustanovení týkající se této operace podle mechanizmů stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 1883/78 ze dne 2. srpna 1978 o obecných pravidlech pro financování intervencí záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu [2].
(7) Z důvodu zjednodušení a kontroly je vhodné určit finanční účast Společenství paušálně.
(8) Prodej převedených zásob musí být uskutečněn podle podmínek uvedených v nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [3].
Prodej má nicméně zvláštnosti, které jsou dané cíli, jež je třeba dosáhnout v souvislosti s nedostatkem krmiva pro dobytek, a proto je třeba odchylně od ustanovení nařízení (EHS) č. 2131/93 stanovit zvláštní ustanovení pro portugalskou intervenční agenturu.
(9) S cílem nenarušit portugalský trh s obilovinami je obzvláště nutné stanovit zvláštní ustanovení pro nabídnutá množství, jakož i stanovit meze prodejních cen obilovin.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Maďarská intervenční agentura dá portugalské intervenční agentuře k dispozici 80000 tun pšenice obecné, 80000 tun kukuřice a 40000 tun ječmene.
2. Portugalská intervenční agentura je odpovědná za produkty uvedené v odstavci 1, zajistí jejich převoz do Portugalska a odbyt ve výživě zvířat před 31. prosincem 2005.
Článek 2
1. Maďarská intervenční agentura zapíše množství postoupené pšenice obecné, kukuřice a ječmene do roční účetní závěrky podle čl. 4 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1883/78 jako výstup s nulovou hodnotou.
2. Portugalská intervenční agentura zapíše množství skutečně přebrané pšenice obecné, kukuřice a ječmene do roční účetní závěrky podle čl. 4 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1883/78 jako vstup s nulovou hodnotou a zhodnotí je na konci měsíce na 101,44 EUR/t za pšenici obecnou, na 85,52 EUR/t za kukuřici a na 80,87 EUR/t za ječmen.
3. Za všechny ostatní formality stanovené právními předpisy Společenství, pokud jde o převod obilovin mezi maďarskou a portugalskou intervenční agenturou, jsou odpovědné uvedené agentury.
Článek 3
1. Náklady za převoz obilovin v množství uvedeném v článku 1 tohoto nařízení se zaúčtují portugalskou intervenční agenturou do roční účetní závěrky podle čl. 4 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1883/78 v paušální výši stanovené v odstavci 2 tohoto článku.
2. Společenství se podílí na výdajích za převoz obilovin ve výši 60 EUR/t.
Článek 4
1. Portugalská a maďarská intervenční agentura se dohodnou na výběru místa odjezdu, místa určení a eventuálním skladování, jakož i na datech odebrání produktů.
Seznam těchto míst a příslušných množství sdělí neprodleně Komisi.
2. Portugalská a maďarská intervenční agentura zjistí při nakládce v Maďarsku a při vstupu do míst skladování v Portugalsku naloženou a vyloženou hmotnost a na základě osvědčení o analýze jakost daných produktů.
Článek 5
Maďarská intervenční agentura sdělí portugalské intervenční agentuře a Komisi skutečně zjištěná množství při jednotlivých nakládkách a data nakládek včetně místa odebrání.
Článek 6
Portugalská intervenční agentura převezme obiloviny v množství naloženém na dopravním prostředku během nakládky při odjezdu ze skladu určeného maďarskou intervenční agenturou a od tohoto okamžiku za něj přebírá odpovědnost.
Portugalská intervenční agentura informuje Komisi a maďarskou intervenční agenturu o průběhu převozu.
Článek 7
Portugalská intervenční agentura uvede do prodeje množství obilovin převedených ze zásob maďarské intervenční agentury cestou stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu.
Podle článku 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je prodej omezen výlučně na sdružení a družstva chovatelů skotu, ovcí a koz nebo na zpracovatelské jednotky, které uzavřely smlouvy o spolupráci s těmito sdruženími a družstvy, a na účely použití pouze v Portugalsku.
Článek 8
Pokud ustanovení článku 9 nestanoví jinak, ustanovení nařízení (EHS) č. 2131/93 se použijí na prodej uvedený v článku 7 tohoto nařízení.
Článek 9
1. Množství každého druhu obilovin, které má být uvedeno do prodeje, odpovídá skutečně převedenému množství a musí být upřesněno v oznámení o nabídkovém řízení.
2. Minimální množství na každou nabídku je 1500 tun.
3. Nabídky se stanoví vzhledem ke skutečné jakosti šarže, na kterou se vztahuje nabídka.
4. Minimální prodejní cena se stanoví pro každou obilovinu tak, aby nenarušila portugalský trh s obilovinami a v žádném případě nepřesáhne intervenční cenu.
Článek 10
Portugalské orgány vypracují oznámení o nabídkovém řízení upřesňující zejména datum nabídkového řízení a podrobná kontrolní ustanovení, umožňující ověřit, že čl. 7 odst. 2 se dodržuje.
Článek 11
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 924/2005
ze dne 17. června 2005,
které se týká 84. dílčího nabídkového řízení uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 nařízení (ES) č. 2799/1999 se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ve 84. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek uplynula dne 14. června 2005, se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 925/2005
ze dne 17. června 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka pro 20. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 20. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 14. června 2005, se stanovuje minimální prodejní cena odstředěného mléka ve výši 198,24 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 18. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 926/2005
ze dne 17. června 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 165. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 165. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 927/2005
ze dne 17. června 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 165. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 165. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 928/2005
ze dne 17. června 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 337. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 337. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 54,5 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 60 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 929/2005
ze dne 17. června 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 21. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 21. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 14. června 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 275 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 18. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 930/2005
ze dne 6. června 2005,
kterým se mění přílohy I, II, III, V, VII a VIII nařízení Rady (EHS) č. 3030/93 o společných pravidlech dovozu některých textilních výrobků pocházejících ze třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3030/93 ze dne 12. října 1993 o společných pravidlech dovozu některých textilních výrobků pocházejících ze třetích zemí [1], a zejména na článek 19 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Společná pravidla dovozu textilních výrobků pocházejících ze třetích zemí by měla být aktualizována, aby se zohlednil nedávný vývoj.
(2) Rozhodnutím (2005/272/ES) [2] Rada schválila uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a Republikou Srbsko o obchodu s textilními výrobky.
(3) Rozhodnutím (2005/244/ES) [3] Rada schválila uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Vietnamské socialistické republiky o přístupu na trh.
Podle článku 1 této dohody budou stávající kvóty pro Vietnam pozastaveny; v důsledku toho by rovněž měla být pozastavena dvojitá kontrola všech textilních kategorií.
(4) Nařízením Komise (ES) č. 1810/2004 [4] byly provedeny změny kombinované nomenklatury ve smyslu nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 [5], které jsou platné od 1. ledna 2005. Tyto změny se také týkají některých kódů přílohy I nařízení (EHS) č. 3030/93.
(5) Nařízení (EHS) č. 3030/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro textil zřízeného podle článku 17 nařízení (EHS) č. 3030/93,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I, II, III, V, VII a VIII nařízení (EHS) č. 3030/93 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 931/2005
ze dne 6. června 2005
kterým se mění přílohy I, II, III B a VI nařízení Rady (ES) č. 517/94 o společných pravidlech dovozu textilních výrobků pocházejících z některých třetích zemí, na které se nevztahují dvoustranné dohody, protokoly nebo jiná ujednání ani jiná zvláštní pravidla dovozu Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 517/94 ze dne 7. března 1994 o společných pravidlech dovozu textilních výrobků pocházejících z některých třetích zemí, na které se nevztahují dvoustranné dohody, protokoly nebo jiná ujednání ani jiná zvláštní pravidla dovozu Společenství [1], a zejména na článek 28 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V důsledku přijetí nařízení Komise (ES) č. 1810/2004 ze dne 7. září 2004, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [2], je nezbytné změnit také přílohu I nařízení (ES) č. 517/94.
(2) Po uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a Republikou Srbsko o obchodu s textilními výrobky se nařízení Rady (EHS) č. 3030/93 ze dne 12. října 1993 o společných pravidlech dovozu některých textilních výrobků pocházejících ze třetích zemí [3] vztahuje na Republiku Srbsko.
Odpovídajícím způsobem je třeba odstranit odkazy na tuto republiku z příloh II, III B a VI nařízení (ES) 517/94.
Naopak republika Černá Hora a Kosovo definované rezolucí Rady bezpečnosti Organizace spojených národů č. 1244 ze dne 10. června 1999 tvoří samostatná celní území, a proto by odkazy na ně měly být uvedeny v přílohách II, III B a VI uvedeného nařízení.
Za tímto účelem byly pro republiku Černá Hora a Kosovo stanoveny nové úrovně kvót, a to na základě počtu obyvatel jako nejvhodnějšího kritéria.
(3) Nařízení (ES) č. 517/94 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
V zájmu srozumitelnosti by měly být nahrazeny celé přílohy I, II, III B a VI.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro textil zřízeného podle článku 25 nařízení (ES) č. 517/94,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I, II, III B a VI nařízení (ES) č. 517/94 se nahrazují přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 932/2005
ze dne 8. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 999/2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií, pokud jde o prodloužení doby pro přechodná opatření
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 152 odst. 4 písm. b) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
po konzultaci s Evropským hospodářským a sociálním výborem,
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 999/2001 [2] má za cíl stanovit jednotný právní rámec pro přenosné spongiformní encefalopatie (TSE) ve Společenství.
(2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1128/2003 ze dne 16. června 2003, kterým se mění nařízení (ES) č. 999/2001, pokud jde o prodloužení doby pro přechodná opatření [3], prodloužilo dobu pro použití přechodných opatření stanovených nařízením (ES) č. 999/2001 nejdéle do 1. července 2005.
(3) Aby byla zaručena právní jistota po skončení doby platnosti přechodných opatření stanovených v nařízení (ES) č. 999/2001 a do revize trvalých opatření a vytvoření celkové strategie pro TSE, je vhodné dobu platnosti těchto přechodných opatření prodloužit do 1. července 2007.
(4) V zájmu právní jistoty a za účelem ochrany oprávněných očekávání hospodářských subjektů by toto nařízení mělo, dokud nebude provedena zásadní revize nařízení (ES) č. 999/2001, vstoupit v platnost dne 1. července 2005.
(5) Nařízení (ES) č. 999/2001 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 23 nařízení (ES) č. 999/2001 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. Ve Štrasburku dne 8. června 2005. Za Evropský parlament předseda J. P. Borrell Fontelles Za Radu předseda N. Schmit
Nařízení Komise (ES) č. 933/2005
ze dne 20. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 934/2005
ze dne 20. června 2005
o dovozních licencích pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT), které zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2247/2003 ze dne 19. prosince 2003 o prováděcích pravidlech v sektoru hovězího a telecího masa, nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT) [3], a zejména na článek 5 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 1 nařízení (ES) č. 2247/2003 uvádí možnost vydat dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie.
Dovozy se však musí uskutečnit v rámci množství stanovených pro každou z těchto vyvážejících třetích zemí.
(2) Žádosti o udělení licence podané v období od 1. do 10. června 2005, vyjádřené v množství vykostěného masa, ve smyslu nařízení (ES) č. 2247/2003, pro produkty původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie nepřesahují množství, která jsou pro tyto státy k dispozici.
Proto je možné vydat dovozní licence na požadovaná množství.
(3) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. července 2005 v rámci celkového množství 52100 t možné podat žádost o licenci.
(4) V této souvislosti se připomíná, že se toto nařízení nijak nedotýká směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o hygienických otázkách a otázkách veterinární inspekce při dovozu skotu, vepřů, ovcí a koz, masa čerstvého nebo masných produktů původem z třetích zemí [4],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Níže uvedené členské státy vydávají dne 21. června 2005 dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa, vyjádřené v množství vykostěného masa, původem z určitých států Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří, a to pro níže uvedená množství a země původu:
Spojené království:
- 200 t původem z Botswany,
- 600 t původem z Namibie,
Německo:
- 300 t původem z Botswany,
- 370 t původem z Namibie.
Článek 2
Žádosti o licence mohou být dle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2247/2003 podány během prvních deseti dnů měsíce července 2005 pro níže uvedená množství vykostěného hovězího a telecího masa:
Botswana: _BAR_ 15106 t, _BAR_
Keňa: _BAR_ 142 t, _BAR_
Madagaskar: _BAR_ 7579 t, _BAR_
Svazijsko: _BAR_ 3337 t, _BAR_
Zimbabwe: _BAR_ 9100 t, _BAR_
Namibie: _BAR_ 8155 t. _BAR_
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 21. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 935/2005
ze dne 20. června 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2921/90 o podpoře výroby kaseinu a kaseinátů z odstředěného mléka
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 15 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 1 nařízení Komise (EHS) č. 2921/90 [2] o podpoře výroby kaseinů a kaseinátů z odstředěného mléka, stanoví výši podpory pro odstředěné mléko zpracované na kasein nebo na kaseináty. S ohledem na vývoj tržní ceny odstředěného sušeného mléka na vnitřním trhu a kaseinu a kaseinátů na trhu Společenství a na světovém trhu je nutné podporu snížit.
(2) Nařízení (EHS) č. 2921/90 bude následně změněno.
(3) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanové jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 2 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2921/90 se částka "0,75 EUR" nahrazuje částkou "0,52 EUR".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 936/2005
ze dne 20. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 14/2004, pokud jde o předběžný odhad dodávek do francouzských zámořských departementů pro odvětví obilovin, rostlinných olejů a produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny a pro dodávky některých živých zvířat
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1452/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro francouzské zámořské departementy týkající se některých zemědělských produktů, kterým se mění směrnice 72/462/EHS a zrušuje nařízení (EHS) č. 525/77 a (EHS) č. 3763/91 (Poseidom) [1], a zejména na čl. 3 odst. 6 a na čl. 6 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 14/2004 ze dne 30. prosince 2003, kterým se stanoví odhady dodávek a podpora Společenství pro dodávky některých základních produktů určených k lidské spotřebě, ke zpracování a k použití jako zemědělské vstupy a pro dodávky živých zvířat a vajec do nejvzdálenějších regionů podle nařízení Rady (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001 a (ES) č. 1454/2001 [2], stanoví předběžné odhady dodávek a podporu Společenství.
(2) Současná úroveň provádění ročních odhadů dodávek obilovin, rostlinných olejů a produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny a dále dodávek živých zvířat pro francouzské zámořské departementy ukazuje, že množství stanovená pro dodávky uvedených produktů jsou nižší než požadavky z důvodu vyšší poptávky, než se původně předpokládalo.
(3) Zvláštní potřeba se vyskytla v oblasti dodávek konzervovaných rajčat.
Pro sadbu brambor jsou množství uvedená v odhadu vyšší než množství skutečně dodaná.
Pokud jde o buvolí samice, drůbeží mláďata a vejce, je třeba přizpůsobit určité vlastnosti dodávaných produktů potřebám, které se vyskytly v hospodářstvích francouzských zámořských departementů.
(4) Proto je třeba přizpůsobit množství a popisy uvedených produktů a zvířat skutečným potřebám příslušných francouzských zámořských departementů.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanovisky řídících výborů pro dotyčné produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 14/2004 se mění takto:
1. v příloze I se části 1, 2, 3 a 4 nahrazují zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení;
2. v příloze II se části 1, 2, a 4 nahrazují zněním uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 937/2005
ze dne 20. června 2005,
kterým se na období od 1. července 2004 do 31. března 2005 stanoví výše podpory na nevyzrněnou bavlnu na hospodářský rok 2004/05
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Akt o přistoupení Řecka, a zejména na protokol č. 4 o bavlně tohoto aktu [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V čl. 4 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3], se stanoví, že nejpozději do 30. června dotyčného hospodářského roku Komise stanoví částku podpory, která se poskytuje na nevyzrněnou bavlnu v každém období, pro které byla stanovena světová tržní cena nevyzrněné bavlny.
(2) Podle článku 7 nařízení (ES) č. 1051/2001 stanovilo nařízení Komise (ES) č. 905/2005 [4] na hospodářský rok 2004/05 skutečnou produkci nevyzrněné bavlny, jakož i z ní vyplývající snížení cílové ceny.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1051/2001 byla světová tržní cena nevyzrněné bavlny stanovována periodicky v průběhu hospodářského roku 2004/05.
(4) Je tedy třeba na hospodářský rok 2004/05 stanovit částky podpory platné na každé období, pro které byla stanovena světová tržní cena nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na období od 1. července 2004 do 31. března 2005 se výše podpory na nevyzrněnou bavlnu odpovídající světové tržní ceně stanovené v nařízeních, která jsou uvedena v příloze, stanoví v uvedené příloze ode dne vstupu dotyčných nařízení v platnost.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 938/2005
ze dne 20. června 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 22. červena do 5. července 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 939/2005
ze dne 20. června 2005,
kterým se mění vývozní náhrady v odvětví drůbežího masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vývozní náhrady v odvětví drůbežího masa byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 755/2005 [2].
(2) Dle informací, které má Komise k dispozici, plyne z používání kritérií uvedených v článku 8 nařízení (EHS) č. 2777/75, že je třeba změnit vývozní náhrady platné v současné době, a to na výše uvedené v příloze,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2777/75, vyvážené v nezměněném stavu, jež byly stanoveny v příloze nařízení (ES) č. 755/2005, se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 940/2005
ze dne 20. června 2005,
kterým se stanoví procentní sazba množství, která mohou být přidělena v rámci žádostí o vývozní licence v odvětví drůbežího masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1372/95 ze dne 16. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu vývozních licencí v odvětví drůbežího masa [1], a zejména čl. 3 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1372/95 stanovilo opatření pro případ, kdy se žádosti o vývozní licence týkají množství a/nebo výdajů, které vzhledem k limitům uvedeným v čl. 8 odst. 11 nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 [2] překračují nebo by mohly překročit běžně obchodované objemy, a/nebo které jsou vyšší než výdaje odpovídající danému období.
(2) Trh s určitými produkty v odvětví drůbežího masa se vyznačuje nejistotou.
Očekávaná změna náhrad pro tyto produkty vedla tomu, že byly podány žádosti o vývozní licence ze spekulativních důvodů.
Hrozí nebezpečí, že vydání licencí na množství, o která bylo požádáno v období od 13. do 17. června a od 20. června 2005, by mohlo vést k překročení množství daných produktů potřebného pro běžný odbyt.
Žádosti vztahující se na uvedené produkty, na něž licence ještě vydány nebyly, by proto měly být zamítnuty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nevyřízeným žádostem o vývozní licence v odvětví drůbežího masa podaným v období od 13. do 17. června a od 20. června 2005 na základě nařízení (ES) č. 1372/95 v rámci kategorie 3 přílohy I uvedeného nařízení, pro něž měly být vývozní licence vydávány od 22. června a od 29. června 2005, se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 941/2005
ze dne 30. května 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1868/94, kterým se stanoví režim kvót pro výrobu bramborového škrobu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1868/94 [2] stanoví kvóty bramborového škrobu pro producentské členské státy pro hospodářské roky 2002/03, 2003/04 a 2004/05.
2 nařízení (ES) č. 1868/94 mají být tříleté kvóty přiděleny producentským členským státům na základě zprávy Komise Radě.
Z tohoto hlediska je třeba vzít v úvahu nedávný vývoj společné zemědělské politiky a výrobu v členských státech, které vstoupily do Společenství 1. května 2004.
Dokud se neprojeví první účinky v odvětví, měly by se kvóty, které jsou v současné době stanoveny pro hospodářský rok 2004/05, prodloužit na další dva roky.
(3) Producentské členské státy by měly rozdělit svoji kvótu na období dvou let mezi všechny podniky vyrábějící bramborový škrob na základě kvót přidělených pro hospodářský rok 2004/05.
(4) Množství, které podnik vyrábějící bramborový škrob použije nad subkvóty, které jsou k dispozici v hospodářském roce 2004/05, má být pro hospodářský rok 2005/06 v souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1868/94 odečteno.
(5) Nařízení (ES) č. 1868/94 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Evropský hospodářský a sociální výbor vydal své stanovisko [3],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Články 2 a 3 nařízení (ES) č. 1868/94 se nahrazují tímto:
"Článek 2
1. Producentským členským státům se přidělují kvóty pro výrobu bramborového škrobu v hospodářských letech 2005/06 a 2006/07 v souladu s přílohou.
2. S výhradou druhého pododstavce rozdělí každý producentský stát uvedený v příloze kvótu, která mu byla přidělena, mezi podniky vyrábějící bramborový škrob pro svou potřebu během hospodářských let 2005/06 a 2006/07 na základě subkvót, které má každý podnik vyrábějící bramborový škrob k dispozici v hospodářském roce 2004/05.
Subkvóty, které má každý podnik vyrábějící bramborový škrob k dispozici pro hospodářský rok 2005/06, se upraví s přihlédnutím k jakémukoliv množství použitému nad kvótu během hospodářského roku 2004/05 v souladu s čl. 6 odst. 2.
Článek 3
1. Nejpozději do 30. září 2006 předloží Komise Radě zprávu o přidělování kvót ve Společenství, která bude doplněna vhodnými návrhy.
Zpráva zohlední změny v platbách producentům brambor a vývoj trhu s bramborovým škrobem a trhu s obilným škrobem.
2. Nejpozději do 31. prosince 2006 rozhodne Rada podle článku 37 Smlouvy a na základě zprávy uvedené v odstavci 1 o návrzích Komise.
3. Nejpozději do 31. ledna 2007 oznámí členské státy pravidla přijatá pro toto odvětví osobám, kterých se to týká."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 942/2005
ze dne 21. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 943/2005
ze dne 21. června 2005
o trvalém povolení určitých doplňkových látek v krmivech
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [1], a zejména na článek 3 a čl. 9d odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [2], a zejména na článek 25 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví povolení doplňkových látek používaných ve výživě zvířat.
(2) Článek 25 nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví přechodná opatření pro žádosti o povolení doplňkových látek v krmivech podané v souladu se směrnicí 70/524/EHS před dnem účinnosti uvedeného nařízení.
(3) Žádosti o povolení doplňkových látek uvedených v přílohách tohoto nařízení byly podány před dnem účinnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(4) První připomínky členských států k těmto žádostem podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/524/EHS byly zaslány Komisi před dnem účinnosti nařízení (ES) č. 1831/2003. Tyto žádosti se budou i nadále vyřizovat v souladu s článkem 4 směrnice 70/524/EHS.
(5) Použití přípravku z mikroorganismů Enterococcus faecium (NCIMB 10415) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 866/1999 [3] pro výkrm kuřat a prasat.
Na podporu žádosti o časově neomezené povolení tohoto přípravku z mikroorganismů byly předloženy nové údaje.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Použití tohoto přípravku z mikroorganismů uvedeného v příloze I by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(6) Použití enzymatického přípravku endo-1,3(4)-beta-glukanáza a endo-1,4-beta-xylanáza produkovaných Penicillium funiculosum (IMI SD 101) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 418/2001 [4] pro nosnice a pro výkrm krůt.
Na podporu žádosti o časově neomezené povolení tohoto enzymatického přípravku byly předloženy nové údaje.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Použití tohoto enzymatického přípravku uvedeného v příloze II by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(7) Použití enzymatického přípravku endo-1,4-beta-xylanáza produkovaného Trichoderma longibrachiatum (CNCM MA 6-10 W) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením (ES) č. 418/2001 pro výkrm krůt.
Na podporu žádosti o časově neomezené povolení tohoto enzymatického přípravku byly předloženy nové údaje.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Použití tohoto enzymatického přípravku uvedeného v příloze II by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(8) Použití enzymatického přípravku endo-1,4-beta-xylanáza produkovaného Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2105) a subtilisinu produkovaného Bacillus subtilis (ATCC 2107) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 1636/1999 [5] pro výkrm kuřat.
Na podporu žádosti o časově neomezené povolení tohoto enzymatického přípravku byly předloženy nové údaje.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Použití tohoto enzymatického přípravku uvedeného v příloze II by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(9) Použití enzymatického přípravku endo-1,3(4)-beta-glukanáza produkovaného Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2106) a endo-1,4-beta-xylanáza produkovaného Trichoderma longibrachiatum (IMI SD 135) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením (ES) č. 1636/1999 pro výkrm kuřat.
Na podporu žádosti o časově neomezené povolení tohoto enzymatického přípravku byly předloženy nové údaje.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Použití tohoto enzymatického přípravku uvedeného v příloze II by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(10) Použití enzymatického přípravku 3-fytáza produkovaného Trichoderma reesei (CBS 528.94) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 2374/98 [6] pro selata po odstavu a pro výkrm prasat.
Na podporu žádosti o časově neomezené povolení tohoto enzymatického přípravku byly předloženy nové údaje.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Použití tohoto enzymatického přípravku uvedeného v příloze II by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(11) Z posouzení těchto žádostí vyplývá, že by měly být vyžadovány určité postupy na ochranu zaměstnanců před ohrožením doplňkovými látkami uvedenými v přílohách.
Taková ochrana by měla být zajištěna použitím směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [7].
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přípravek náležící do skupiny "mikroorganismy" uvedený v příloze I se povoluje bez časového omezení k použití jako doplňková látka ve výživě zvířat podle podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 2
Přípravky náležící do skupiny "enzymy" uvedené v příloze II se povolují bez časového omezení k použití jako doplňkové látky ve výživě zvířat podle podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 944/2005
ze dne 21. června 2005,
kterým se pozastavuje používání některých ustanovení nařízení (ES) č. 331/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 331/2005 ze dne 25. února 2005, kterým se stanoví částka podpory uvedené v nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 pro soukromé skladování másla a smetany a kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 2771/1999 [2], a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Žádosti o uzavření smlouvy týkající se soukromého skladování podle čl. 1 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 331/2005 dosáhly 110000 tun.
(2) Vzhledem k tomu, že tato podmínka je splněna, musí být používání čl. 1 odst. 1 písm. b) a čl. 1 odst. 2 pozastaveno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Používání čl. 1 odst. 1 písm. b) a čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 331/2005 se pozastavuje od 23. června 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 945/2005
ze dne 21. června 2005,
kterým se po částečném prozatímním přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 384/96 mění nařízení (ES) č. 658/2002 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska a nařízení (ES) č. 132/2001 týkající se uložení konečného antidumpingového cla z dovozu dusičnanu amonného pocházejícího mimo jiné z Ukrajiny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1) Nařízením (ES) č. 2022/95 [2] uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovozy dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska. Po dalším šetření, kterým se zjistilo, že clo se nepromítlo do cen výrobku, byla opatření změněna nařízením (ES) č. 663/98 [3]. Po žádosti o přezkum před pozbytím platnosti a po prozatímním přezkumu podle čl. 11 odst. 2 a 3 základního nařízení uložila Rada nařízením (ES) č. 658/2002 [4] konečné antidumpingové clo ve výši 47,07 EUR za tunu na dovozy dusičnanu amonného kódů KN 31023090 a 31024090 pocházejícího z Ruska.
(2) Nařízením (ES) č. 132/2001 [5] uložila Rada konečné antidumpingové clo ve výši 33,25 EUR za tunu na dovozy dusičnanu amonného kódů KN 31023090 a 31024090 pocházejícího mimo jiné z Ukrajiny.
(3) Na nařízení (ES) č. 658/2002 a nařízení (ES) č. 132/2001 se dále odkazuje jako na "původní nařízení" a na antidumpingová cla stanovená v uvedených nařízeních se dále odkazuje jako na "stávající opatření".
2. Žádost o přezkum
(4) Komise dne 15. března 2004 obdržela žádost, podanou na základě čl. 11 odst. 3 základního nařízení, o prošetření oblasti působnosti stávajících opatření se zřetelem na zařazení nových typů výrobku.
(5) Žádost podalo Evropské sdružení výrobců hnojiv (EFMA) jménem výrobců, kteří mají většinový podíl na výrobě dusičnanu amonného ve Společenství.
(6) Žádost se týkala nových typů výrobku definovaných jako hnojiva na bázi dusičnanu amonného obsahující více než 28 % a nejvýše 33 % hmotnostních dusíku (N), ke kterým byla přidána, přimíchána nebo jinak zakomponována složka obsahující nejvýše 5 % fosforu (P) vyjádřeného jako P2O5 a/nebo složka obsahující nejvýše 5 % draslíku vyjádřeného jako K2O (K).
Na tyto výrobky se dále odkazuje jako na "nové typy výrobku uvedené v žádosti".
(7) Bylo poukázáno na to, že nové typy výrobku uvedené v žádosti mají základní fyzikální a chemické vlastnosti v podstatě stejné jako dotčený výrobek a prodávají se stejnými prodejními kanály stejným konečným uživatelům pro stejná použití.
V žádosti bylo také uvedeno, že při dovozu do Společenství jsou nové typy výrobku zařazeny pod tyto kódy KN: 31051000, 31052010, 31052090, 31055100, 31055900 a 31059091.
3. Zahájení
(8) Komise zahájila částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření použitelných pro dovozy dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska a Ukrajiny podle čl. 11 odst.
3 základního nařízení dne 2. července 2004 oznámením ("oznámení o zahájení") zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie. Rozsah prozatímního přezkumu byl omezen na definici dotčeného výrobku.
(9) EFMA se dne 20. září 2004 obrátila na Komisi a informovala ji, že ruský výrobce dotčeného výrobku nedávno zahájil výrobu nového typu výrobku, který nebyl v žádosti uveden, obsahujícího více než 28 % hmotnostních N a přídavkem 6 % P. V důsledku toho EFMA požádala, aby Komise zvážila taková řešení, která by jí umožnila řádně se vypořádat se všemi novými typy výrobku na bázi dusičnanu amonného obsahujícími více než 28 % hmotnostních N. Protože oznámení o zahájení odkazovalo na "nové typy výrobku" bez uvedení dalších údajů o jejich složení, dospělo se k závěru, že oznámení o zahájení pokrývá také nejnovější žádost.
(10) Některé zúčastněné strany tvrdily, že Komise musela z úřední moci změnit částečný přezkum na plný přezkum s ohledem na množství okolností, které nastaly od zavedení stávajících opatření, včetně přiznání statusu země s tržním hospodářstvím Rusku a rozšíření EU o deset nových zemí.
Nebyly však předloženy důkazy o dostačující přesnosti a přiměřenosti, které by poukázaly na změnu úrovně opatření.
Proto se mělo za to, že plný prozatímní přezkum z úřední moci nebyl odůvodněn.
Zaprvé přiznání statusu země s tržním hospodářstvím Rusku samo o sobě neznamenalo, že se změní okolnosti ohledně dumpingu a újmy pro jednotlivé výrobce.
Nebyly předloženy důkazy o tom, že dumpingové rozpětí vypočtené na základě ruských nákladů a cen, oproti cenám v analogické zemi, by se významně lišilo od rozpětí zjištěných v předchozích šetřeních.
Zadruhé rozšíření nezměnilo automaticky parametry dumpingu a újmy, ze kterých vycházala stávající opatření, a ani nebyly předloženy pádné důkazy, které by v tomto ohledu změnu odůvodnily.
(11) Kromě toho žádaly některé zúčastněné strany vysvětlení, proč se zahájení šetření týkalo rovněž Ukrajiny, vzhledem k tomu, že v žádosti nebyly dovozy nových typů výrobku pocházejících z uvedené země zmíněny.
Vzhledem k tomu, že prozatímní přezkum byl omezen na objasnění dotčeného výrobku, mělo se za to, že jakékoli zjištění v tomto směru nesouvisí s okolnostmi, které by byly specifické pro jednotlivou zemi, nýbrž se spíše týká všech dovozů dusičnanu amonného, na které se vztahují opatření, bez ohledu na jejich původ.
(12) Jeden výrobce dotčeného výrobku ze Společenství v průběhu šetření tvrdil, že jeden z nových typů výrobku byl zařazen pod kódem KN 31059099.
Pokud jde o kódy KN 31052090 (uveden v žádosti) a 31059099, šetřením se odhalilo, že tyto kódy se týkaly pouze hnojiv obsahujících nejvýše 10 % hmotnostních dusíku v sušině.
Proto se došlo k závěru, že tyto kódy nelze brát v úvahu, jelikož se tím spíše netýkají hnojiv, které za normálních okolností obsahují více než 28 % hmotnostních dusíku.
4. Dotazníky
(13) Komise oficiálně informovala o zahájení přezkumu úřady vyvážejících zemí a všechny strany, o nichž bylo známo, že se jich přezkum týká.
Dotazníky byly zaslány šestnácti výrobcům/vývozcům v Rusku a jednomu na Ukrajině a také dovozcům, uživatelům, výrobcům a příslušným sdružením ve Společenství, jmenovaným v žádosti nebo Komisi jinak známým.
Zúčastněným stranám byla dána možnost předložit písemné stanovisko a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(14) Kompletní odpovědi na dotazníky byly obdrženy od dvou vyvážejících výrobců z Ruska a od jednoho z Ukrajiny a od jedenácti výrobců ze Společenství.
Několik vyvážejících výrobců, výrobců ze Společenství, dovozců a příslušných sdružení se projevilo jako zúčastněná strana a poslalo své připomínky.
Protože byly k dispozici všechny nezbytné informace a údaje, nebylo nutné provést inspekce na místě v prostorách společností, které předložily kompletní odpovědi.
5. Období šetření
(15) Období šetření (dále jen "OŠ") zahrnovalo období od 1. července 2003 do 30. června 2004.
Za účelem prozkoumání vývoje prodejů, dovozů a nákupů dotčeného výrobku a nových typů výrobku na trhu Společenství byly údaje získány pro období od roku 2000 do konce doby šetření.
B. DOTČENÝ VÝROBEK PODLE PŮVODNÍCH NAŘÍZENÍ
(16) Dotčeným výrobkem je dusičnan amonný pocházející z Ruska a Ukrajiny kódů KN 31023090 (dusičnan amonný, jiný než ve vodném roztoku) a 31024090 (směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinou anorganickou nehnojivou látkou, obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku).
Dusičnan amonný je pevné dusíkaté hnojivo hojně používané v zemědělství.
Vyrábí se z amoniaku a kyseliny dusičné v podobě krystalů nebo granulí a obsahuje více než 28 % hmotnostních dusíku.
(17) Je známo, že dotčený výrobek vždy obsahuje anorganické nehnojivé látky, jejichž přítomnost je důležitá, protože fungují jako stabilizátory.
Příležitostně může také obsahovat ve velmi omezených množstvích druhotné živiny a/nebo stopové živiny [6].
Přítomnost anorganických nehnojivých látek, druhotných živin a/nebo stopových živin se může považovat za okrajovou, která nemá žádný vliv na celní zařazení dotčeného výrobku.
Na dusičnan amonný, včetně těchto látek a/nebo živin (dále jen "vedlejší látky a/nebo živiny") se dále odkazuje jako na "dotčený výrobek".
C. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
(18) Aby se zjistilo, zda stávající opatření nepřestala dostatečně kompenzovat dumping, který působí újmu, zkoumalo se, zda: 1. nové typy výrobku uvedené v žádosti mají stejné chemické a fyzikální vlastnosti a konečné použití jako dotčený výrobek; 2. existují nové typy výrobku jiné než výrobky uvedené v žádosti, které mají nebo měly stejné chemické a fyzikální vlastnosti a konečné použití, jako dotčený výrobek; 3. je nutné na základě skutečností zjištěných podle předchozích bodů vyjasnit definici a popis dotčeného výrobku v souladu s novými okolnostmi.
(19) Pro definování chemických a agronomických pojmů používaných v tomto nařízení se používají definice hlavních živin (N, P, K), druhotných živin (vápníku, hořčíku, sodíku a síry), stopových živin (boru, kobaltu, mědi, železa, manganu, molybdenu a zinku), hnojiv na bázi dusičnanu amonného s vysokým obsahem dusíku (obsah dusíku více než 28 %), jednosložkových hnojiv (s jednou hlavní živinou) a vícesložkových hnojiv (s více než jednou hlavní živinou) uvedené v nařízení (ES) č. 2003/2003 [7] ("nařízení týkající se hnojiv").
1. Chemické a fyzikální vlastnosti a konečné použití dotčeného výrobku a nových typů výrobku uvedených v žádosti
(20) Dotčený výrobek se vyrábí z amoniaku (NH3) a kyseliny dusičné (HNO3), jejichž reakcí vzniká dusičnan amonný (NH4NO3, dále jen "AN").
Obsah dusíku (N) v dotčeném výrobku je vyšší než 28 % hmotnostních (běžně v rozmezí 33 % až 34 %).
Poměr obsahu AN a N závisí na atomových hmotnostech prvků a představuje 2,86. Protože dotčený výrobek obsahuje více než 28 % hmotnostních N, potom automaticky obsahuje více než 80 % hmotnostních AN (běžně v rozmezí 94 % až 97 %) [8].
Jak je zmíněno v 17. bodě odůvodnění, dotčený výrobek také obsahuje vedlejší látky a/nebo živiny, jejichž celkový obsah není nikdy vyšší než 20 % hmotnostních, protože nejméně 80 % dotčeného výrobku představuje AN.
(21) Chemické složení dotčeného výrobku charakterizují dvě klíčové vlastnosti: forma obsaženého dusíku a celkový obsah N a AN.
Dusík se nachází jako dusičnanový dusík (dusičný iont NO3–) a amoniakální dusík (amoniový iont NH4+) a jejich vzájemný poměr je 1:1. Obsah N je vždy vyšší než 28 % hmotnostních, a tudíž, jak je uvedeno výše, obsah AN je vždy vyšší než 80 % hmotnostních.
(22) Co se týče nových typů výrobku uvedených v žádosti, zjistilo se, že se také vyrábějí z amoniaku a kyseliny dusičné, obsah dusíku je vyšší než 28 % hmotnostních a tudíž obsah AN vyšší než 80 % hmotnostních.
Kromě AN mohou tyto nové typy obsahovat také vedlejší látky a/nebo živiny.
V těchto výrobcích se dusík také nachází jako dusičnanový dusík a amoniakální dusík ve vzájemném poměru přibližně 1:1.
(23) Nové typy výrobku uvedené v žádosti však procházely dalším výrobním procesem, jehož cílem je přidání hlavních živin [9] jiných než N, tj. P a/nebo K, jejichž přítomnost mění výrobek na vícesložkové hnojivo [10].
Toto vícesložkové hnojivo se dá získat chemicky nebo smícháním.
Zjistilo se, že i přes přídavek jiných hlavních živin a bez ohledu na typ transformace (chemická reakce nebo smíchání), tento proces neovlivňuje žádnou z klíčových chemických vlastností přítomného AN, tedy formu obsaženého dusíku a celkový obsah N, který je vyšší než 28 % hmotnostních, a celkový obsah AN, který je vyšší než 80 % hmotnostních.
(24) Zvláště s ohledem na celkový obsah N a AN je nutno rozlišovat mezi vícesložkovými hnojivy získanými chemickou cestou nebo smícháním.
V prvním případě se zjistilo, že s obsahem AN vyšším než 80 % se chemicky slučuje obsah nejvýše 5 % P a/nebo K, jak se uvádí v žádosti (ve vícesložkových hnojivech s obsahem AN vyšším než 80 % zůstává pro P a/nebo K maximálně 7,4 % až 12 % hmotnostních podle druhu použité složky – 7,4 % pro polyfosforečnan amonný, 9,2 % pro diamonium fosfát, 10,4 % pro monoamonium fosfát a 12 % pro chlorid draselný).
V případě vícesložkových hnojiv získaných smícháním se zjistilo, že výsledný výrobek obsahoval granule nebo krystaly dotčeného výrobku smíchané s granulemi nebo krystaly živin obsahujících P a/nebo K takovým způsobem, aby AN představoval nejméně 80 % z celkové hmotnosti vícesložkového hnojiva.
(25) Co se týče fyzikálních vlastností, zjistilo se, že tyto přesně odpovídají agronomickým vlastnostem, a proto mohou být zkoumány ve vztahu k nim.
Agronomické vlastnosti hnojiva obecně závisí především na hlavních živinách [11], které obsahuje, na jejich formě a jejich hmotnostním podílu.
Zjistilo se, že s ohledem na tyto tři kritéria má jak dotčený výrobek, tak i nové typy výrobku uvedené v žádosti ve vztahu k obsahu N a AN stejné agronomické vlastnosti.
Forma N – která je stejná u obou kategorií výrobků – umožnila, aby plodiny získaly potřebný dusík po krátkodobém a také po střednědobém/dlouhodobém působení.
Dusík ve formě dusičnanového dusíku absorbují rostliny skutečně lehce a rychle, zatímco dusík ve formě amoniakálního dusíku musí před absorbováním projít dalším procesem (fermentací půdními bakteriemi).
Hranice 28 % se také zdá jako důležitá pro splnění potřeb různých plodin s ohledem na dusík, tak jak to na úrovni Společenství potvrdilo nařízení týkající se hnojiv, které ve svém článku 25 stanovilo, že jako hnojiva typu dusičnanu amonného s vysokým obsahem dusíku mohou být definována jen hnojiva obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku.
Z toho vyplynulo, že potřeby různých plodin s ohledem na dusík splňuje dotčený výrobek stejnou mírou jako nové typy výrobku uvedené v žádosti, nehledě na skutečnost, že nové typy obsahují také hlavní živiny jiné než N, tj. P a/nebo K, což však nesnižuje agronomické vlastnosti dusíku.
(26) Konečně pokud jde o použití výrobků, žádná ze stran nenamítala proti tomu, že – pokud byl splněn požadavek obsahu AN – stejní farmáři používali v průběhu období šetření ke stejnému účelu jak dotčený výrobek, také tak nové typy výrobku uvedené v žádosti.
Tento závěr potvrdil průzkum trhu, kterým se zjistilo, že téměř všichni farmáři, kteří souhlasili s účastí v průzkumu, přešli od dotčeného výrobku k novým typům výrobku, protože byly levnější.
Také jeden dovozce potvrdil tuto skutečnost.
(27) Kromě toho se také veřejný zdroj zmiňoval o těchto nových typech výrobku jako buď o AN nebo jako o NP/NK/NPK.
Tyto fakty posílily závěr, že tržní strategie dodavatele (vyvážejícího vývozce a dovozce) a vnímání spotřebitele se setkaly v tom, že uvažovaly s dotčeným výrobkem a novými typy výrobku jako s výrobky, které splňují stejné potřeby.
(28) Proto se dospělo k závěru, že z pohledu chemického a fyzikálního/agronomického, se v důsledku přítomnosti hlavních živin jiných než N, jmenovitě P a/nebo K, výrobek uvedený v žádosti nemůže považovat za dotčený výrobek.
Dotčený výrobek a nové typy výrobku uvedené v žádosti jsou stejné ve vztahu k obsahu AN v nich – pokud je vyšší než 80 % hmotnostních – k vedlejším látkám a živinám, které mohou obsahovat, a také ve vztahu k základnímu konečnému použití.
Proto by se obsah AN, vedlejší látky a živiny obsažené v nových typech výrobku uvedených v žádosti měly také považovat za dotčený výrobek.
2. Chemické a fyzikální vlastnosti dotčeného výrobku a nových typů výrobku jiných než typů výrobku uvedených v žádosti
(29) Zkoumalo se také, zda existují nové typy výrobku jiné než typy výrobku uvedené v žádosti, které mají stejné nebo by mohly mít stejné základní chemické a fyzikální vlastnosti a stejné konečné použití jako dotčený výrobek, a které by také mohly spadat do oblasti působnosti dotčeného výrobku.
(30) Jak bylo uvedeno výše, klíčovými chemickými vlastnostmi, které jsou odpovědné za agronomické vlastnosti charakterizující dotčený výrobek, jsou forma obsaženého dusíku a celkový obsah N a AN.
Proto se zkoumalo, zda jiná hnojiva obsahují nebo by mohla obsahovat dusík v dusičnanové a amoniakální formě v obsahu vyšším než 28 % hmotnostních (a tudíž obsahu AN vyšším než 80 % hmotnostních).
(31) Byly zjištěny následující nové typy výrobku: 1. podvojné soli a směsi síranu amonného a dusičnanu amonného (v současnosti zařazeny do kódu KN 31022900), 2. podvojné soli a směsi dusičnanu vápenatého a dusičnanu amonného (v současnosti zařazeny do kódu KN 31026000), 3. podvojné soli a směsi solí hořčíku a jiných prvků a dusičnanu amonného (v současnosti zařazeny do kódu KN 31029000) a 4. hnojiva na bázi NPK, NP a NK, jejichž obsah P, K nebo PK je vyšší než obsah uvedený v žádosti (5 %), ale ne vyšší než obsah považovaný při obsahu N vyšším než 28 % z chemického hlediska za hraniční (viz 24. bod odůvodnění).
Tento seznam není vyčerpávající.
(32) S ohledem na jejich konečné použití se zjistilo, že svou chemickou strukturou a agronomickými vlastnostmi byly vhodné pro stejné použití jako dotčený výrobek, a sice pokud byl obsah N v nich postačující, tj. vyšší než 28 % hmotnostních (a tudíž obsah AN vyšší než 80 % hmotnostních).
(33) Proto se dospělo k závěru, že dotčený výrobek a nové typy výrobku jiné než typy výrobku uvedené v žádosti jsou stejné ve vztahu k obsahu AN v nich – pokud je vyšší než 80 % hmotnostních – k vedlejším látkám a živinám, které mohou obsahovat, a také ve vztahu k základnímu konečnému použití.
Proto by se AN, vedlejší látky a živiny obsažené v nových typech výrobku jiných než typy uvedené v žádosti měly také považovat za dotčený výrobek.
(34) Některé zúčastněné strany tvrdily, že zařazení hnojiv, které v žádosti nebyly uvedeny jako problematické, bylo neospravedlnitelné.
V tomto ohledu se poznamenává, že účelem tohoto šetření bylo zahrnutí všech nových typů výrobku, které by měly být považovány za dotčené výrobky, neboť mají v podstatě stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejná základní použití.
Odpovídajícím způsobem se v oznámení o zahájení odkazovalo na "nové typy výrobku" bez dalších podrobných údajů týkajících se jejich chemického složení s tím, že na základě objektivních kritérií bude posouzeno, zda a jaké nové typy výrobku by měly být zahrnuty.
Proto se mělo za to, že všechny typy hnojiv, které obsahují dotčený výrobek, a jejich sazební zařazení by mohly být prošetřeny a zahrnuty do tohoto nařízení.
Z toho důvodu muselo být toto tvrzení odmítnuto.
3. Závěry
(35) Dospělo se k závěru, že s ohledem na tato zjištění by se všechny nové typy výrobku měly považovat za dotčený výrobek výhradně ve vztahu k obsahu AN v nich – pokud je vyšší než 80 % hmotnostních – a k obsahu vedlejších látek a živin, ale ne ve vztahu k hlavním živinám P a K. V důsledku toho se jeví jako odůvodněné úměrné uplatnění stávajících opatření, aby se tím stávající opatření použila jenom na dotčený výrobek, který je součástí všech nových typů výrobku.
(36) S ohledem na to bylo usouzeno, že v případě dovozů vícesložkových [12] hnojiv typu dusičnanu amonného obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku by se stávající opatření měla používat úměrně k obsahu AN a jiných vedlejších látek a živin.
Aby se usnadnilo celní řízení a používání patřičných celních sazeb odpovídajících množství dotčeného výrobku obsaženého ve vícesložkovém hnojivu, byla stanovena čtyři rozpětí celních sazeb, z kterých každá odpovídá skupině vícesložkových hnojiv obsahujících v první skupině méně než 3 % hmotnostní P a/nebo K, ve druhé 3 % hmotnostní nebo více, avšak méně než 6 % hmotnostních P a/nebo K, ve třetí 6 % hmotnostních nebo více, avšak méně než 9 % hmotnostních P a/nebo K a ve čtvrté 9 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 12 % hmotnostních P a/nebo K.
(37) A konečně se také dospělo k názoru, že popis dotčeného výrobku uvedený v normativní části původních nařízení se musí vyjasnit: znění "dusičnan amonný" by se mělo nahradit zněním "pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného", aby se zohlednilo, že některá hnojiva obsahují více než 80 % hmotnostních AN a více než 28 % hmotnostních N vyjádřeného jako dusičnanový dusík a amoniakální dusík, a aby se zabránilo záměně dotčeného výrobku s jeho hlavní složkou (AN).
(38) Několik zúčastněných stran nesouhlasilo s tím, co definovaly jako rozšíření stávajících opatření na výrobky jiné než dotčené výrobky.
Připomíná se, že výše uvedené závěry nepředpokládají rozšíření stávajících opatření na nové typy výrobku, nýbrž pouze jejich poměrné použití na dotčený výrobek, jenž je obsažen v nových typech výrobku,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ustanovení čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 658/2002 se nahrazuje tímto:
"1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu pevných hnojiv obsahujících více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného, kódů KN 31023090, 31024090, ex31022900, ex31026000, ex31029000, ex31051000, ex31052010, ex31055100, ex31055900 a ex31059091, pocházejících z Ruska."
2. Ustanovení čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 132/2001 se nahrazuje tímto:
"1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu pevných hnojiv obsahujících více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného, kódů KN 31023090, 31024090, ex31022900, ex31026000, ex31029000, ex31051000, ex31052010, ex31055100, ex31055900 a ex31059091, pocházejících z Ukrajiny."
3. Ustanovení čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 658/2002 se nahrazuje tímto:
"2. Sazba konečného antidumpingového cla je stanovena jako pevná částka v eurech za jednu tunu, jak je uvedeno níže:
Popis výrobku _BAR_ Kód KN _BAR_ Kód TARIC _BAR_ Pevná výše cla(v eurech za jednu tunu) _BAR_
—dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích _BAR_ 31023090 _BAR_ — _BAR_ 47,07 _BAR_
—směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinou anorganickou nehnojivou látkou obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku _BAR_ 31024090 _BAR_ — _BAR_ 47,07 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného _BAR_ 31022900 _BAR_ 10 _BAR_ 47,07 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného _BAR_ 31026000 _BAR_ 10 _BAR_ 47,07 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného _BAR_ 31029000 _BAR_ 10 _BAR_ 47,07 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a neobsahující fosfor a draslík _BAR_ 31051000 _BAR_ 10 _BAR_ 47,07 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a/nebo obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31051000 _BAR_ 20 _BAR_ 45,66 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a/nebo obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31051000 _BAR_ 30 _BAR_ 44,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a/nebo obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31051000 _BAR_ 40 _BAR_ 42,83 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a/nebo obsahující 9 % nebo více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31051000 _BAR_ 50 _BAR_ 41,42 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31052010 _BAR_ 30 _BAR_ 45,66 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a obsahující 3 % a více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31052010 _BAR_ 40 _BAR_ 44,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a obsahující 6 % a více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31052010 _BAR_ 50 _BAR_ 42,83 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31052010 _BAR_ 60 _BAR_ 41,42 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055100 _BAR_ 10 _BAR_ 45,66 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % a více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055100 _BAR_ 20 _BAR_ 44,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % a více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055100 _BAR_ 30 _BAR_ 42,83 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055100 _BAR_ 40 _BAR_ 42,17 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055900 _BAR_ 10 _BAR_ 45,66 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % a více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055900 _BAR_ 20 _BAR_ 44,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % a více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055900 _BAR_ 30 _BAR_ 42,83 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055900 _BAR_ 40 _BAR_ 42,17 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31059091 _BAR_ 30 _BAR_ 45,66 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % a více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31059091 _BAR_ 40 _BAR_ 44,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % a více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31059091 _BAR_ 50 _BAR_ 42,83 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31059091 _BAR_ 60 _BAR_ 41,42" _BAR_
4. Ustanovení čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 132/2001 se nahrazuje tímto:
"2. Sazba konečného antidumpingového cla je stanovena jako pevná částka v eurech za jednu tunu, jak je uvedeno níže:
Popis výrobku _BAR_ Kód KN _BAR_ Kód TARIC _BAR_ Pevná výše cla(v eurech za jednu tunu) _BAR_
—dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích _BAR_ 31023090 _BAR_ — _BAR_ 33,25 _BAR_
—směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinou anorganickou nehnojivou látkou obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku _BAR_ 31024090 _BAR_ — _BAR_ 33,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného _BAR_ 31022900 _BAR_ 10 _BAR_ 33,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného _BAR_ 31026000 _BAR_ 10 _BAR_ 33,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného _BAR_ 31029000 _BAR_ 10 _BAR_ 33,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a neobsahující fosfor a/nebo draslík _BAR_ 31051000 _BAR_ 10 _BAR_ 33,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a/nebo obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31051000 _BAR_ 20 _BAR_ 32,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a/nebo obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31051000 _BAR_ 30 _BAR_ 31,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a/nebo obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31051000 _BAR_ 40 _BAR_ 30,26 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a/nebo obsahující 9 % nebo více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31051000 _BAR_ 50 _BAR_ 29,26 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31052010 _BAR_ 30 _BAR_ 32,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a obsahující 3 % a více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31052010 _BAR_ 40 _BAR_ 31,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a obsahující 6 % a více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31052010 _BAR_ 50 _BAR_ 30,26 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující fosfor vyjádřený jako P2O5 a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31052010 _BAR_ 60 _BAR_ 29,26 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055100 _BAR_ 10 _BAR_ 32,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % a více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055100 _BAR_ 20 _BAR_ 31,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % a více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055100 _BAR_ 30 _BAR_ 30,26 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055100 _BAR_ 40 _BAR_ 29,79 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055900 _BAR_ 10 _BAR_ 32,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % a více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055900 _BAR_ 20 _BAR_ 31,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % a více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055900 _BAR_ 30 _BAR_ 30,26 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5 _BAR_ 31055900 _BAR_ 40 _BAR_ 29,79 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31059091 _BAR_ 30 _BAR_ 32,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % a více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31059091 _BAR_ 40 _BAR_ 31,25 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % a více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31059091 _BAR_ 50 _BAR_ 30,26 _BAR_
—pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O _BAR_ 31059091 _BAR_ 60 _BAR_ 29,26" _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 946/2005
ze dne 22. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 947/2005
ze dne 22. června 2005,
kterým se pozastavují nákupy másla v některých členských státech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení (ES) č. 2771/1999 stanoví, že Komise zahajuje nebo pozastavuje nákupy v členském státě, jakmile bylo zjištěno, že se tržní cena v tomto členském státě nacházela po dva týdny za sebou podle případu buď na úrovni, která je nižší, nebo na úrovni, která se rovná 92 % intervenční ceny nebo je vyšší.
(2) Komise vypracovala poslední seznam členských států, v nichž byla intervence pozastavena, v nařízení Komise (ES) č. 877/2005 [3].
Tento seznam musí být upraven, aby bral v úvahu nové tržní ceny, které oznámilo Spojené království podle článku 8 nařízení (ES) č. 2771/1999.
Z důvodů jasnosti je vhodné tento seznam nahradit a zrušit nařízení (ES) č. 877/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nákupy másla podle čl. 6 odst.
1 nařízení (ES) č.
1255/1999 se pozastavují
Nařízení Komise (ES) č. 948/2005
ze dne 22. června 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Článek 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování celních kvót s nulovým clem u produktů kódu KN 17011110, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(3) Článek 22 nařízení (ES) č. 1159/2003 otevírá pro dovozy produktů kódu KN 17011110 z Brazílie, Kuby a ostatních třetích zemí celní kvóty s clem 98 EUR/tuna.
(4) V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 byly v týdnu od 13. do 17. června 2005 příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující rozdělení podle země původu stanovené v čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 1159/2003 pro koncesní cukr CXL.
(5) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství a uvést, že bylo dosaženo příslušného limitu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 13. až 17. června 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 949/2005
ze dne 22. června 2005,
kterým se ukončuje nabídkové řízení na snížení cla při dovozu čiroku ze třetích zemí do Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 1784/2003/ES ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vzhledem k mezinárodním závazkům Společenství v rámci mnohostranných jednání Uruguayského kola [2] je třeba vytvořit podmínky pro dovoz určitého množství čiroku do Španělska.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1839/95 ze dne 26. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k celním kvótám pro dovozy kukuřice a čiroku do Španělska a pro dovozy kukuřice do Portugalska [3], stanoví evidenci dovozů určitých obilných náhražek uvedených v článku 2, s cílem dodržet množství stanovená v rámci těchto kvót.
(3) Nařízením Komise (ES) č. 2275/2004 [4] se zahájilo nabídkové řízení na snížení cla při dovozu čiroku ze třetích zemí do Španělska.
(4) Jelikož bylo dosaženo ročního množství, které je pro tuto kvótu stanoveno v článku 1 nařízení (ES) č. 1839/95, je vhodné ukončit nabídkové řízení a zrušit nařízení (ES) č. 2275/2004.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Nabídkové řízení na snížení cla podle čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 pro čirok dovezený do Španělska, které bylo zahájeno podle nařízení (ES) č. 2275/2004, se ukončuje.
2. Zrušuje se nařízení (ES) č. 2275/2004.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 950/2005
ze dne 22. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro skořápkové ovoce (mandle bez skořápky, lískové ořechy ve skořápce, lískové ořechy bez skořápky a vlašské ořechy ve skořápce) v rámci režimu A1
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 [2] stanoví prováděcí pravidla pro vývozní náhrady v odvětví ovoce a zeleniny.
(2) Podle čl. 35 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/96 se může na produkty vyvážené Společenstvím vztahovat vývozní náhrada v míře nezbytné pro umožnění hospodářsky významného vývozu, s ohledem na omezení vyplývající z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy.
(3) V souladu s čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 by se mělo dbát na to, aby obchodní toky, které předtím vznikly v režimu náhrad, nebyly narušeny. Z tohoto důvodu, jakož i vzhledem k sezónnímu charakteru vývozů ovoce a zeleniny, by měla být stanovena množství podle produktů, na základě nomenklatury zemědělských produktů pro vývozní náhrady stanovené nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3]. Při rozdělování těchto množství je třeba přihlédnout k tomu, jak rychle dotyčné produkty podléhají zkáze.
(4) Podle čl. 35 odst. 4 nařízení (ES) č. 2200/96 se při stanovení náhrad musí brát ohled na stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti ovoce a zeleniny na trhu Společenství na jedné straně, a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na druhé straně. Rovněž je třeba brát v úvahu náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu, jakož i hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 2200/96 se ceny platné na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Stávající stav mezinárodního obchodu nebo zvláštní požadavky určitých trhů mohou vyžadovat, aby náhrada pro daný produkt byla rozlišena podle místa jeho určení.
(7) Mandle bez skořápky, jakož i lískové ořechy ve skořápce mohou být v současné době předmětem hospodářsky významných vývozů.
(8) Vzhledem k tomu, že skořápkové ovoce lze poměrně dobře skladovat, mohou být vývozní náhrady stanovovány na delší období.
(9) Pro zajištění co nejefektivnějšího využití disponibilních zdrojů a s přihlédnutím ke skladbě vývozů Společenství, by měly být vývozní náhrady pro skořápkové ovoce stanoveny podle režimu A1.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Sazba vývozní náhrady pro skořápkové ovoce, období, ve kterém se podávají žádosti osvědčení a předpokládaná množství se stanoví v příloze tohoto nařízení.
2. Osvědčení vydaná v rámci potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4], se nezapočítávají do množství uvedených v příloze tohoto nařízení.
3. Aniž je dotčen čl. 5 odst. 6 nařízení (ES) č. 1961/2001, doba platnosti osvědčení typu A1 je tři měsíce.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 951/2005
ze dne 22. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v režimech A1 a B pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, stolní hrozny, jablka a broskve)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 [2] stanoví prováděcí pravidla pro vývozní náhrady pro ovoce a zeleninu.
(2) Podle čl. 35 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/96 lze pro produkty vyvážené Společenstvím stanovit vývozní náhrady v míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství produktů a s ohledem na meze vyplývající z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy.
(3) V souladu s čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 je třeba zajistit, aby nebyly narušeny obchodní toky vzniklé již dříve na základě režimu náhrad. Z těchto důvodů a kvůli sezonnímu charakteru vývozů ovoce a zeleniny je třeba stanovit kvóty pro každý produkt, a to na základě nomenklatury zemědělských produktů pro vývozní náhrady zavedené nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3]. Toto množství je nutné přerozdělit se zřetelem na podléhání zkáze příslušných produktů.
(4) Podle čl. 35 odst. 4 nařízení (ES) č. 2200/96 se při stanovení náhrad bere v úvahu stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti ovoce a zeleniny na trhu Společenství na straně jedné a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na straně druhé. V úvahu je dále nutné vzít náklady na dopravu a na uvedení produktů na trh a také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 2200/96 se ceny platné na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Situace v mezinárodním obchodě nebo zvláštní požadavky určitých trhů mohou vyžadovat, aby pro daný produkt byla náhrada rozlišena podle místa jeho určení.
(7) Rajčata, pomeranče, stolní hrozny, jablka a broskve tříd jakosti Extra, I a II stanovených na základě společných norem jakosti mohou být v současné době vyváženy v hospodářsky významném množství.
(8) Za účelem nejúčinnějšího využití dostupných zdrojů a s ohledem na strukturu vývozů Společenství je třeba stanovit vývozní náhrady v režimech A1 a B.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Sazby vývozních náhrad, lhůty pro podání žádostí o náhradu a předpokládaná množství daných produktů pro režim A1 jsou stanoveny v příloze.
Směrné sazby vývozních náhrad, lhůty pro podání žádostí o licenci a předpokládaná množství daných produktů pro režim B jsou stanoveny v příloze.
2. Licence vydávané za účelem potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4] se do oprávněného množství uvedeného v příloze tohoto nařízení nezapočítávají.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 952/2005
z dne 22. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny, jiné než náhrady poskytované pro přidaný cukr (prozatímně konzervované třešně, loupaná rajčata, konzervované třešně, upravené lískové ořechy a určité pomerančové šťávy)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 16 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1429/95 [2] stanoví prováděcí pravidla pro vývozní náhrady pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny, jiné než náhrady poskytované pro přidaný cukr.
(2) Podle čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 2201/96, se může na produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení vztahovat vývozní náhrada v míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství, s ohledem na omezení vyplývající z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy. Ustanovení čl. 18 odst. 4 nařízení (ES) č. 2201/96 stanoví, že pokud výše náhrady pro cukr obsažený v produktech uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. b) není dostačující, aby umožňovala vývoz těchto produktů, použije se náhrada stanovená podle článku 17 uvedeného nařízení.
(3) V souladu s čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96 by se mělo zajistit, aby obchodní toky, které vznikly v režimu náhrad dříve, nebyly narušeny. Z tohoto důvodu by měla být stanovena předpokládaná množství pro každý produkt, na základě nomenklatury zemědělských produktů pro vývozní náhrady stanovené nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3].
(4) Podle čl. 17 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96 se při stanovení náhrad musí brát v úvahu stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny na trhu Společenství na jedné straně, a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na straně druhé. Rovněž je třeba brát v úvahu náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu, jakož i hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 17 odst. 3 nařízení (ES) č. 2201/96 se ceny platné na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Stávající stav mezinárodního obchodu nebo zvláštní požadavky určitých trhů mohou vyžadovat, aby náhrada pro daný produkt byla rozlišena podle místa jeho určení.
(7) Prozatímně konzervované třešně, loupaná rajčata, konzervované třešně, upravené lískové ořechy a určité pomerančové šťávy mohou být v současné době vyváženy v hospodářsky významném množství.
(8) Měla by se stanovit sazba náhrady a z toho vyplývající předpokládaná množství.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Sazba vývozní náhrady v odvětví produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny, období, ve kterém se podává žádost o osvědčení, období, ve kterém se vydává osvědčení, a předpokládaná množství se stanoví v příloze.
2. Osvědčení vydaná za účelem potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4], se nezapočítávají do množství uvedených v tomto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 953/2005
ze dne 21. června 2005
o uzavření Protokolu, kterým se na období od 1. července 2004 do 30. června 2007 stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou Pobřeží slonoviny o rybolovu při pobřeží Pobřeží slonoviny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 ve spojení s čl. 300 odst. 2 a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s Dohodou mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou Pobřeží slonoviny o rybolovu při pobřeží Pobřeží slonoviny [2], mají smluvní strany před uplynutím doby platnosti protokolu k dohodě zahájit jednání s cílem určit vzájemnou dohodou obsah protokolu pro následující období a případně jakékoli nezbytné změny nebo doplňky k příloze.
(2) Ve dnech od 9. do 13. listopadu 2003 jednaly obě strany v Abidjanu o novém protokolu stanovícím rybolovná práva a finanční příspěvek.
Uvedený protokol týkající se období od 1. července 2004 do 30. června 2007 byl parafován dne 3. března 2004 v Bruselu.
(3) Je třeba potvrdit klíč pro rozdělení rybolovných práv mezi členské státy a jejich povinnost oznamovat úlovky.
(4) Uvedený protokol by měl být schválen,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Protokol, kterým se na období od 1. července 2004 do 30. června 2007 stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou Pobřeží slonoviny o rybolovu při pobřeží Pobřeží slonoviny [3], se schvaluje jménem Evropského společenství.
Článek 2
1. Rybolovná práva stanovená v protokolu se rozdělují mezi členské státy takto:
a) lov při dně:
Španělsko: 1300 tun hrubé prostornosti (BRT) měsíčně v ročním průměru;
b) lov tuňáka:
i) plavidla lovící tuňáka vlečnou sítí:
- Francie: 17 plavidel,
- Španělsko: 17 plavidel,
ii) plavidla lovící na dlouhý vlasec s návazci:
- Španělsko: 6 plavidel,
- Portugalsko: 5 plavidel,
iii) plavidla lovící tuňáky na prut:
- Francie: 3 plavidla.
2. Jestliže žádosti o licence těchto členských států nevyčerpají rybolovná práva stanovená protokolem, může vzít Komise v úvahu žádosti o licence ostatních členských států.
Článek 3
Členské státy, jejichž plavidla provozují rybolov podle této dohody, oznámí Komisi množství odlovů z jednotlivých populací v rybolovné oblasti Pobřeží slonoviny v souladu s nařízením Komise (ES) č. 500/2001 ze dne 14. března 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 2847/93, pokud jde o kontrolu úlovků rybářských plavidel Společenství ve vodách třetích zemí a na volném moři [4].
Článek 4
Předseda Rady je oprávněn jmenovat osoby zmocněné podepsat protokol zavazující Společenství.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 954/2005
ze dne 23. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 955/2005
ze dne 23. června 2005
o otevření kvóty pro dovoz rýže z Egypta do Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 10 odst. 2 a čl. 13 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Protokol č.1 k Evropsko-středomořské dohodě ve znění Protokolu k evropsko-středomořské dohodě mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii [2], připojeného k rozhodnutí Rady 2005/89/ES [3], stanoví novou celní kvótu pro dovoz 5605 tun rýže původem z Egypta do Společenství se sníženým dovozním clem o 100 % vypočítaným podle článku 11 nařízení (ES) č.
1785/2003. Je tedy třeba otevřít tuto kvótu a stanovit některá prováděcí pravidla pro její správu.
(2) Kvóta se uplatňuje na ročním základě od 1. ledna do 31. prosince, a to od 1. května 2004.
V důsledku toho je třeba na rok 2005 v odpovídajícím poměru zvětšit množství, aby se zohlednilo neotevření kvóty na období, které uplynulo od 1. května 2004 do 31. prosince 2004.
(3) Měla by se použít obecná pravidla pro dovozní licence stanovená nařízením Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [4] a nařízením Komise č. 1342/2003 ze dne 28. července 2003, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí v odvětví obilovin a rýže [5]. Aby se však zajistila dobrá úřední správa této kvóty, je třeba přijmout zvláštní a doplňková pravidla nebo pravidla, která stanoví odchylku od ustanovení nařízení (ES) č. 1291/2000 a (ES) č. 1342/2003, pokud jde o předkládání žádostí, vydávání licencí, jakož i o důkazy a jejich používání.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V souladu s tímto nařízením se otvírá roční celní kvóta 5605 tun rýže kódu KN 1006 původem z Egypta s dovozním clem sníženým o 100 % vypočítaným podle článku 11 nařízení (ES) č. 1785/2003.
Pro rok 2005 se však tato kvóta otvírá na množství 9342 tun.
Pořadové číslo kvóty je 09.4097.
Článek 2
1. Žádost o dovozní licenci se co do množství musí týkat alespoň 100 tun a nanejvýš 1000 tun rýže.
2. K žádosti o dovozní licenci musí být přiložen důkaz o tom, že žadatelem je fyzická nebo právnická osoba, která vykonává alespoň dvanáct měsíců obchodní činnost v odvětví rýže, a že žadatel zapsán ve veřejném rejstříku v členském státě, kde se žádost podává.
3. Žadatel smí v dotyčném členském státě podat pouze jedinou žádost o licenci na osmimístný kód KN na týden.
Článek 3
1. Žádosti o dovozní licence a dovozní licence musí obsahovat tyto údaje:
a) v kolonce 8 se uvede slovo "Egypt" a položka "ano" se označí křížkem;
b) v kolonce 24 se uvede některá z poznámek uvedených v příloze.
2. Odchylně od článku 9 nařízení (ES) č. 1291/2000 nejsou práva vyplývající z dovozních licencí převoditelná.
3. Odchylně od článku 12 nařízení (ES) č. 1342/2003 se částka jistoty k dovozním licencím rovná dovoznímu clu vypočítanému podle článku 11 nařízení (ES) č. 1785/2003 a použitelnému ke dni žádosti.
4. Možnost využít uplatnění snížení dovozního cla zmíněného v článku 1 je podmíněna při propuštění do volného oběhu předložením přepravního dokladu a průvodního osvědčení EUR.1 podle ustanovení protokolu 4 k Evropsko-středomořské dohodě, přičemž oba doklady musí být vydány v Egyptě a týkat se dotyčné zásilky.
Článek 4
1. Žádosti o dovozní licence se podávají u příslušných orgánů členských států nejpozději do 13:00 hodin bruselského času každé pondělí.
Členské státy sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději pracovní den následující po posledním dni pro předložení žádostí množství rozčleněná podle osmimístného kódu KN, na která byly podány žádosti o dovozní licence.
2. Dovozní licence se vydává osmý pracovní den po posledním dni pro předložení žádostí, pokud množství stanovené v článku 1 nebylo dosaženo.
Odchylně od čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1342/2003 je platnost dovozní licence omezena do konce měsíce následujícího po vydání licence.
3. Pokud množství požadovaná v průběhu jednoho týdne přesahují disponibilní množství z kvóty stanovené v článku 1, stanoví Komise nejpozději sedmého pracovního dne po posledním dni pro podání žádostí pro uvedený týden jednotné procento snížení množství, o něž bylo v průběhu uvedeného týdne požádáno, zamítne žádosti předložené za následující týdny a přeruší vydávání dovozních licencí až do konce běžného roku.
4. Pokud množství, na které je vydána dovozní licence, je nižší než požadované množství, sníží se poměrně částka jistoty podle čl. 3 odst. 3.
Článek 5
Členské státy sdělí Komisi elektronickou cestou tyto údaje:
a) nejpozději dva pracovní dny po vydání licencí množství, na která byly dovozní licence vydány, s uvedením dne vydání, jakož i jména a adresy držitele licence;
b) poslední pracovní den každého měsíce po měsíci, v němž došlo k propuštění do volného oběhu, množství, která byla skutečně propuštěna do volného oběhu, rozčleněná podle kódu KN.
Výše uvedené údaje musí být zaslány odděleně od údajů týkajících se jiných žádostí o dovozní licence v odvětví rýže a podle stejných postupů.
Článek 6
Použije se čl. 35 odst. 6 nařízení (ES) č. 1291/2000.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 956/2005
ze dne 23. června 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 411/88 o metodě a úrokové míře pro výpočet nákladů na financování intervenčních opatření ve formě nákupu, skladování a odbytu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1883/78 ze dne 2. srpna 1978 o obecných pravidlech pro financování intervencí záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu [1], a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 5 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 1883/78 může Komise, pokud je průměrná míra úrokových nákladů členského státu pro intervenční opatření vyšší než dvojnásobek jednotné úrokové míry stanovené pro Společenství, financovat tyto úrokové náklady během rozpočtových roků 2005 a 2006, a to na základě jednotné úrokové míry zvýšené o rozdíl mezi dvojnásobkem této míry a skutečnou mírou, kterou financuje tento členský stát.
(2) S cílem stanovit úrokovou míru, která se zohlední v případě dotčených členských států, by v nařízení Komise (EHS) č. 411/88 [2] měla být upřesněna metoda, která se použije během rozpočtových roků 2005 a 2006.
(3) Pokud některý členský stát nesdělil Komisi průměrnou míru úrokových nákladů, kterou financuje, použije Komise zvláštní referenční míru stanovenou na základě reprezentativních referenčních úrokových mír v členských státech.
(4) Po přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Litvy, Lotyšska, Maďarska, Malty, Polska, Slovenska a Slovinska dne 1. května 2004 je nezbytné, aby tato referenční míra rovněž zohledňovala reprezentativní referenční míry jednotlivých států.
Proto je vhodné stanovit tyto míry za stejných podmínek jako pro ostatní členské státy.
(5) Nařízení (EHS) č. 411/88 musí být proto změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru fondu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 411/88 se mění takto:
1. Článek 4 se nahrazuje tímto:
"Článek 4
1. Je-li míra úrokových nákladů členského státu po dobu nejméně 6 měsíců nižší než jednotná úroková míra stanovená pro Společenství, stanoví se pro tento členský stát zvláštní úroková míra.
2. Průměrná míra úrokových nákladů členského států se sdělí Komisi nejpozději dvacet dnů před koncem rozpočtového roku.
Tato míra se vztahuje na šest měsíců přecházejících tomuto sdělení.
Pokud však jde o Českou republiku, Estonsko, Kypr, Litvu, Lotyšsko, Maďarsko, Maltu, Polsko, Slovensko a Slovinsko, tato míra se v případě rozpočtového roku 2005 vztahuje na období od 1. května do 31. srpna 2004.
Pokud ke sdělení nedojde, je míra úrokových nákladů, která se má použít, stanovena na základě referenčních úrokových mír uvedených v příloze.
Pokud nejsou tyto referenční úrokové míry dostupné pro celé referenční období uvedené v předchozím odstavci, použijí se během tohoto referenčního období míry, které jsou dostupné.
3. Pokud je pro rozpočtové roky 2005 a 2006 průměrná míra úrokových nákladů členského státu vyšší než dvojnásobek jednotné úrokové míry pro Společenství, provede se výpočet úrokové míry uhrazené z rozpočtu Společenství podle tohoto vzorce:
TR = TIU + [TIC – (2 × TIU)]
kde:
TR = úroková míra, která se členským státům uhradí;
TIU = jednotná úroková míra;
TIC = úroková míra sdělená členským státem v souladu s odst. 2 prvním pododstavcem nebo úroková míra, která se použije v případě, kdy nedojde ke sdělení v souladu s odst. 2 druhým pododstavcem."
2. Příloha se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 957/2005
ze dne 23. června 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu stanovené nařízením (ES) č. 846/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 846/2005 [2] stanovilo vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu.
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 846/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené nedenaturované a v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 846/2005 se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 958/2005
ze dne 23. června 2005
o rozhodnutí nevybrat žádnou nabídku v souvislosti s 30. dílčím nabídkovým řízením pro bílý cukr vyhlášeným v rámci stálého nabídkového řízení uvedeného v nařízení (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr pro hospodářský rok 2004/05 [2], vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru byla vyhlášena dílčí nabídková řízení. Podle čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení lze učinit rozhodnutí nevybrat v souvislosti s tímto konkrétním dílčím nabídkovým řízením žádnou nabídku.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V souvislosti s 30. dílčím nabídkovým řízením pro bílý cukr vyhlášeným v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004, pro které vypršela lhůta pro podání nabídky dne 23. června 2005, nebude vybrána žádná nabídka.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 959/2005
ze dne 23. června 2005,
kterým se mění vývozní náhrady v odvětví drůbežího masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vývozní náhrady v odvětví drůbežího masa byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 755/2005 [2].
(2) Dle informací, které má Komise k dispozici, plyne z používání kritérií uvedených v článku 8 nařízení (EHS) č. 2777/75, že je třeba změnit vývozní náhrady platné v současné době, a to na výše uvedené v příloze,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2777/75, vyvážené v nezměněném stavu, jež byly stanoveny v příloze nařízení (ES) č. 755/2005, se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 960/2005
ze dne 23. června 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 14 odst. 3,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízní,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství, produktů uvedených v čl. 1 každého z uvedených nařízení, mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy předchozím stanovením vysokých sazeb náhrad.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) V důsledku dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovin ze Společenství do Spojených států, schválené rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4] je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 4 odst. 3 a 5 nařízení (ES) č. 1520/2000 musí být stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], pro dotčený základní produkt, platnou během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 961/2005
ze dne 23. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Na základě článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95 musí být náhrady stanoveny se zřetelem na situaci a na vývojové perspektivy, jednak co se týče dostupného množství obilovin, rýže a zlomkové rýže a jejich ceny na trhu Společenství, a také co se týče cen obilovin, rýže, zlomkové rýže a produktů z obilovin na světovém trhu.
Na základě týchž článků je rovněž důležité zajistit vyváženou situaci a přirozený vývoj cen a obchodu na trzích s obilovinami a rýží.
Zároveň je třeba vzít v úvahu ekonomický aspekt zamýšlených vývozů a potřebu vyhnout se narušení trhu Společenství.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [3] o dovozním a vývozním režimu produktů zpracovaných z obilovin a rýže, stanovuje v článku 4 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady pro tyto produkty.
(4) Přidělenou náhradu pro určité zpracované produkty je třeba odstupňovat podle obsahu popelovin, surových vláken, slupek, bílkovin, tuků nebo škrobu; tento obsah je dobrým ukazatelem množství základního produktu skutečně obsaženého ve zpracovaném produktu.
(5) U hlíz manioku a jiných kořenových plodin a tropických hlízovitých plodin, jakož i jejich mouček, nyní ekonomický aspekt případných vývozů, zejména vzhledem k povaze a původu těchto produktů, nevyžaduje stanovení vývozních náhrad.
U některých produktů zpracovaných z obilovin se nyní vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nevyžaduje stanovení vývozní náhrady.
(6) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou mít za následek potřebu rozlišit náhradu poskytovanou pro určité produkty podle jejich místa určení.
(7) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(8) Některé produkty zpracované z kukuřice mohou projít tepelným zpracováním, což by mohlo vést k tomu, že by byla poskytnuta náhrada, která neodpovídá kvalitě produktu.
Je tedy nutné upřesnit, že se na tyto produkty, které obsahují předželatinovaný škrob, možnost poskytnutí vývozní náhrady nevztahuje.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1784/2003 a v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 3072/95 podléhající nařízení (ES) č. 1518/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 962/2005
ze dne 23. června 2005
o vydávání vývozních licencí v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 883/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro obchod se třetími zeměmi s produkty v odvětví vína [1], a zejména na článek 7 a čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 63 odst. 7 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [2] omezuje poskytování vývozních náhrad pro produkty v odvětví vína na objemy a výdaje, které jsou obsaženy v dohodě o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
(2) Článek 9 nařízení (ES) č. 883/2001 stanoví podmínky, za nichž může Komise přijmout zvláštní opatření, která zamezí překročení množství stanovených v uvedené dohodě nebo rozpočtu, který je podle ní k dispozici.
(3) Na základě informací o žádostech o vývozní licence, které měla Komise k dispozici dne 22. června 2005, by množství, jež jsou ještě dostupná pro období do dne 30. června 2005 pro místo určení oblasti 3: východní Evropu podle čl. 9 odst. 5 nařízení (ES) č. 883/2001, mohla být překročena, pokud nebude omezeno vydávání vývozních licencí se stanovením náhrady předem. Proto by měla být pro množství oznámená od 15. do 21. června 2005 stanovena jednotná procentní sazba přijetí a pro tyto oblasti pozastaveno do 1. července 2005 podávání žádostí a vydávání licencí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Vývozní licence se stanovením náhrady předem pro produkty v odvětví vína, o něž bylo požádáno ve dnech 15. až 21. června 2005 podle nařízení (ES) č. 883/2001, se vydají ve výši 75,58 % množství požadovaných pro oblast 3: východní Evropu.
2. Vydávání vývozních licencí pro produkty v odvětví vína uvedených v odstavci 1, o něž bylo požádáno ode dne 22. června 2005 a podávání žádostí o vývozní licence ode dne 24. června 2005 pro oblast určení 3: východní Evropu se pozastavuje do dne 1. července 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 963/2005
ze dne 23. června 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty v odvětví cukru vyvážené v nezměněném stavu, stanovené nařízením (ES) č. 803/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty v odvětví cukru vyvážené v nezměněném stavu byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 803/2005 [2].
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 803/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d), f) a g) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 803/2005 pro hospodářský rok 2004/05, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 964/2005
ze dne 23. června 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004, pro hospodářský rok 2004/05
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1210/2004 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2004/05.
Tyto ceny a dovozní cla byly naposledy pozměněny nařizením Komise (ES) č. 842/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004 pro hospodářský rok 2004/05, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 965/2005
ze dne 23. června 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů v odvětví cukru vyváženého ve formě zboží, na než se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15, uvedeného nařizení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sazby náhrad použitelné od 27. května 2005 pro produkty uvedené v příloze, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 805/2005 [2].
(2) Z uplatnění pravidel a kritérií uvedených v nařízení (ES) č. 805/2005 na údaje, které má Komise v současnosti k dispozici, vyplývá, že nyní uplatňované vývozní náhrady by měly být pozměněny podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad stanovené nařízením (ES) č. 805/2005 se pozměňují podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 966/2005
ze dne 23. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro krmné směsi z obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1517/95 ze dne 29. června 1995 o prováděcích pravidlech k nařízení (ES) č. 1784/2003, co se týče dovozního a vývozního režimu pro krmné směsi z obilovin a kterým se mění nařízení (ES) č. 1162/95 o zvláštních prováděcích pravidlech k režimu dovozních a vývozních licencí pro obiloviny a rýži [2], stanovuje v článku 2 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady poskytované pro tyto produkty.
(3) Při tomto výpočtu musí být vzat v úvahu také obsah produktů z obilovin.
Za účelem zjednodušení by náhrada měla být vyplácena pro dvě kategorie "produktů z obilovin", totiž kukuřici, nejběžněji používanou obilovinu pro výrobu krmných směsí určených na vývoz, a produkty z kukuřice na jedné straně a pro jiné obiloviny na straně druhé; druhá kategorie zahrnuje libovolné produkty z obilovin kromě kukuřice a produkty vyrobené z kukuřice.
Náhrada musí být poskytnuta pro množství produktů obilovin obsažené v daném krmivu.
(4) Výše náhrady musí zohlednit možnosti a podmínky prodeje těchto produktů na světovém trhu, potřebu zamezit narušení trhu Společenství a ekonomický aspekt vývozu.
(5) S ohledem na současnou situaci na trhu s obilovinami, především na vyhlídky v oblasti dodávek, je třeba zrušit vývozní náhrady.
(6) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro krmné směsi uvedené v nařízení (ES) č. 1784/2003 a podléhající nařízení (ES) č. 1517/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 967/2005
ze dne 23. června 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 868/2005 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 868/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 17. do 23. června 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 868/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 24,96 EUR/t pro maximální celkové množství 148300 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 968/2005
ze dne 23. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 969/2005
ze dne 23. června 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1757/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1757/2004 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 17. do 23. června 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1757/2004 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 12,94 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 970/2005
ze dne 23. června 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 115/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 115/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 17. do 23. června 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 4,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 971/2005
ze dne 24. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 972/2005
ze dne 24. června 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní práva podaným pro kvóty pro zmrazené hovězí maso podle nařízení (ES) č. 715/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 715/2005 ze dne 12. května 2005, pokud jde o celní kvótu na zmrazené hovězí maso spadající pod kód KN 0202 a na produkty spadající pod kód KN 02062991 (v období od 1. července 2005 do 30. června 2006) [2], a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
Čl. 1 nařízení (ES) č. 715/2005 stanoví, že množství, na něž mohou oprávněné hospodářské subjekty předložit žádost o vydání dovozních práv v rámci kvóty na zmrazené hovězí maso, činí 53000 tun. Podnikatel společenství může žádat o dovozní práva na základě referenčního množství spadající pod kód KN 0201, 0202, 02061095 nebo 02062991 dovezené jím/jí nebo na jeho účet v období od 1. května 2004 do 30. dubna 2005. Vzhledem k tomu, že množství uvedená v žádostech o dovozní práva uvedená v článku 1 převyšují množství, která jsou k dispozici, je třeba stanovit koeficient snížení v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 715/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o dovozní práva podané v souladu s čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 715/2005 se vyhovuje do výše 18,363334 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 973/2005
ze dne 24. června 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní práva pro dovoz zmrazeného hovězího masa určeného ke zpracování, podaným v červnu 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 716/2005 ze dne 12. května 2005 o otevření a správě celní kvóty pro dovoz zmrazeného hovězího masa určeného ke zpracování (od 1. července 2005 do 30. června 2006) [2], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 716/2005 stanoví množství zmrazeného hovězího masa určeného ke zpracování, která lze dovézt za zvláštních podmínek v období od 1. července 2005 do 30. června 2006).
4 nařízení (ES) č. 716/2005 stanoví, že je možné snížit požadovaná množství.
Množství, na něž byly předloženy žádosti, celkově přesahují množství, která jsou k dispozici.
Za těchto okolností a s ohledem na spravedlivé rozdělení dostupných množství je třeba požadovaná množství úměrně snížit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozních práv podané v souladu s nařízením (ES) č. 716/2005 na období od 1. července 2005 do 30. června 2006 se vyhovuje v následujícím rozsahu, vyjádřeno v množství nevykostěného masa:
a) 5,166817 % požadovaného množství u dovozů hovězího masa určeného k výrobě konzerv vymezených v čl. 3 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 716/2005;
b) 32,725815 % požadovaného množství u dovozů hovězího masa určeného k výrobě produktů vymezených v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 716/2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 974/2005
ze dne 24. června 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní licence podaným v červnu 2005 pro některé produkty z vepřového masa v rámci režimu stanoveného nařízením Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro vepřové maso a některé další zemědělské produkty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1432/94 ze dne 22. června 1994, kterým se stanoví prováděcí pravidla k dovoznímu režimu v odvětví vepřového masa podle nařízení Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro vepřové maso a některé další zemědělské produkty [1], a zejména na čl. 4 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Žádosti o dovozní licence podané na třetí čtvrtletí 2005 se vztahují na menší množství, než je k dispozici, může jim být tedy vyhověno v plné výši.
(2) Je třeba určit množství dostupné pro následující období.
(3) Hospodářské subjekty je třeba upozornit na skutečnost, že licence je možné uplatnit pouze pro produkty, které splňují požadavky všech veterinárních předpisů nyní platných ve Společenství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence podaným na období od 1. července do 30. září 2005 dle nařízení (ES) č. 1432/94 se vyhovuje dle přílohy I tohoto nařízení.
2. Na období od 1. října do 31. prosince 2005 mohou být žádosti o dovozní licence podávány dle nařízení (ES) č. 1432/94 pro celkové množství uvedené v příloze II.
3. Licence je možné uplatnit pouze pro produkty, které odpovídají požadavkům všech veterinárních předpisů nyní platných ve Společenství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 975/2005
ze dne 24. června 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní licence podaným v červnu 2005 v rámci režimu stanoveného celními kvótami pro některé produkty z vepřového masa na období od 1. července do 30. září 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1458/2003 ze dne 18. srpna 2003 o otevření a správě dovozní celní kvóty u některých produktů z odvětví vepřového masa [1], a zejména na čl. 5 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Žádosti o dovozní licence podané na třetí čtvrtletí roku 2005 se vztahují na menší množství, než je k dispozici, může jim být tedy vyhověno v plné výši.
(2) Je třeba určit přebytek, který se přidá k množství dostupnému pro následující období,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence podaným na období od 1. července do 30. září 2005 dle nařízení (ES) č. 1458/2003 se vyhovuje dle přílohy I.
2. Na období od 1. října do 31. prosince 2005 mohou být žádosti o dovozní licence podávány dle nařízení (ES) č. 1458/2003 pro celkové množství uvedené v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 976/2005
ze dne 24. června 2005,
kterým se stanoví maximální náhrada pro vývoz celoomleté dlouhozrnné rýže B do určitých třetích zemí v souvislosti s nabídkovým řízením zahájeným nařízením (ES) č. 2032/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 2032/2004 [2] bylo zahájeno nabídkové řízení na vývozní náhrady pro rýži.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise(EHS) č. 584/75 [3], může Komise na základě předložených nabídek a v souladu s postupem uvedeným v čl. 26, odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 rozhodnout o stanovení maximální vývozní náhrady. Při stanovení této náhrady je nutné přihlédnout ke kritériím uvedeným v článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003. Vyberou se nabídky všech uchazečů, které se rovnají maximální vývozní náhradě nebo jsou nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií na současnou situaci na trhu dané rýže vede ke stanovení maximální vývozní náhrady ve výši uvedené v článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na základě nabídek předložených mezi dny 20. do 23. června 2005 rámci nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 2032/2004 se maximální vývozní náhrada pro celoomletou dlouhozrnnou rýži B určenou pro vývoz do určitých třetích zemí stanoví na 57,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 977/2005
ze dne 27. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 978/2005
ze dne 27. června 2005
o otevření dovozní celní kvóty pro dodávky surového třtinového cukru pocházejícího ze zemí AKT a Indie, určeného na zásobování rafinerií v období od 1. července 2005 do 28. února 2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 39 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 39 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pro hospodářské roky 2001/02 až 2005/06 se s cílem zajistit dostatečné zásobování rafinerií Společenství vybírá clo se sníženou sazbou za dovoz surového třtinového cukru pocházejícího ze států, se kterými Společenství uzavřelo dohody o preferenčním režimu. Doposud byly takové dohody rozhodnutím Rady 2001/870/ES [2] uzavřeny s africkými, karibskými a tichomořskými zeměmi (země AKT), na něž odkazuje protokol 3 o cukru ze států AKT k příloze V Dohody o partnerství ES-AKT [3] a s Indickou republikou.
(2) Podle dohod uzavřených rozhodnutím 2001/870/ES dotčené rafinérie zaplatí minimální nákupní cenu rovnající se zaručené ceně za surový cukr snížené o podporu na přizpůsobení stanovenou pro příslušný hospodářský rok.
Tuto minimální cenu je proto třeba stanovit s ohledem na faktory platné pro hospodářský rok 2005/06.
(3) Množství cukru, který má být v rámci preferenční kvóty dovezen, se vypočítají v souladu se uvedeným článkem 39 nařízení (ES) č. 1260/2001 na základě předpokládané bilance Společenství týkající se zásobování.
Tato bilance v současném období ukazuje, že je třeba dovézt surový cukr a pro hospodářský rok 2005/06 otevřít celní kvóty se zvláštní sníženou sazbou stanovenou ve výše uvedených dohodách, aby byly rafinerie Společenství dostatečně zásobeny pro část daného hospodářského roku.
(4) Vzhledem k tomu, že jsou nyní k dispozici předběžné odhady pro produkci surového třtinového cukru pro hospodářský rok 2005/06, a vzhledem k nedostatku očekávaném na základě předpokládané bilance zásobování, je třeba učinit opatření k povolení dovozů pro období od 1. července 2005 do 28. února 2006.
(5) Na novou kvótu je nutné použít nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, které stanovilo pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 prováděcí pravidla pro dovoz surového třtinového cukru určeného k rafinaci v rámci určitých celních kvót a preferenčních dohod a pozměňuje nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [4].
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro období od 1. července 2005 do 28. února 2006 se otevírají celní kvóty podle rozhodnutí 2001/870/ES o dovozech surového třtinového cukru k rafinování kódu KN 17011110, a to v množství:
a) 90000 tun vyjádřených jako bílý cukr původem ze zemí AKT, které podepsaly dohodu formou výměnných dopisů schválenou rozhodnutím 2001/870/ES;
b) 10000 tun vyjádřených jako bílý cukr původem z Indie.
Článek 2
1. Na množství uvedená v článku 1 se uplatní zvláštní snížené clo ve výši 0 EUR/100 kg surového cukru standardní jakosti.
2. Minimální nákupní cena, kterou mají platit rafinérie členských států v období vymezeném v článku 1, je 49,68 EUR/100 kg surového cukru standardní jakosti.
Článek 3
Nařízení (ES) č. 1159/2003 se použije na celní kvótu otevřenou tímto nařízením.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem uveřejnění
Nařízení Komise (ES) č. 979/2005
ze dne 27. června 2005
o zahájení nabídkového řízení na udělení vývozních licencí v režimu A3 pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, stolní hrozny, jablka a broskve)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 [2] stanovilo podrobná pravidla pro vývozní náhrady pro ovoce a zeleninu.
(2) Čl. 35 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/96 stanovil, že v míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství produktů mohou být pro produkty vyvážené Společenstvím stanoveny vývozní náhrady, a to v mezích vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy.
(3) V souladu s čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 je třeba zajistit, aby nebyly narušeny obchodní toky vzniklé již dříve na základě režimu náhrad. Z těchto důvodů a kvůli sezónnímu charakteru vývozů ovoce a zeleniny je třeba pro každý produkt stanovit kvóty v souladu s nomenklaturou zemědělských produktů pro vývozní náhrady zavedenou nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3]. Množství pro jednotlivé produkty je nutné přidělit s přihlédnutím k jejich skladovatelnosti.
(4) Čl. 35 odst. 4 nařízení (ES) č. 2200/96 stanovil, že při stanovení náhrad se bere v úvahu stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti ovoce a zeleniny na trhu Společenství na straně jedné a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na straně druhé. Je nutné zohlednit i náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu a také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 2200/96 se ceny na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Situace v mezinárodním obchodě nebo specifické požadavky konkrétních trhů mohou vyžadovat, aby se výše náhrady pro daný produkt lišila podle místa jeho určení.
(7) Rajčata, pomeranče, stolní hrozny, jablka a broskve tříd jakosti Extra, I a II stanovených na základě společných norem jakosti mohou být v současné době vyváženy v hospodářsky významném množství.
(8) Za účelem nejúčinnějšího využití dostupných zdrojů a na základě dané struktury vývozů Společenství je třeba přistoupit k otevřenému nabídkovému řízení a stanovit pro dané období směrné výše náhrad a předpokládaná množství.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto se otevírá nabídkové řízení na přidělení vývozních licencí v režimu A3.
Dotčené produkty, lhůty pro podání nabídek, směrné výše náhrad a předpokládaná množství jsou stanoveny v příloze.
2. Licence vydané za účelem potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4] se nezapočítávají do povolených množství uvedených v příloze.
3. Aniž je dotčeno provádění článku 5 odst. 6 nařízení (ES) č. 1961/2001, doba platnosti licence typu A3 se stanoví na tři měsíce.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 980/2005
ze dne 27. června 2005,
o uplatňování systému všeobecných celních preferencí
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Od roku 1971 poskytuje Společenství obchodní preference rozvojovým zemím v rámci svého systému všeobecných celních preferencí.
(2) Společná obchodní politika Společenství musí být v souladu s cíli rozvojové politiky a musí je posilovat, především pokud jde o vymýcení chudoby a podporu udržitelného rozvoje a řádné správy věcí veřejných v rozvojových zemích.
Musí splňovat požadavky Světové obchodní organizace, a zejména zmocňovací doložky GATT z roku 1979 [3].
(3) Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru ze dne 7. července 2004 nazvané "Rozvojové země, mezinárodní obchod a udržitelný rozvoj: funkce systému všeobecných celních preferencí Společenství na období deseti let 2006 až 2015" stanoví pokyny pro uplatňování systému všeobecných celních preferencí pro období 2006 až 2015.
(4) Toto nařízení je prvním, které provádí uvedené pokyny.
Mělo by se používat do 31. prosince 2008.
(5) Systém všeobecných celních preferencí (dále jen "systém") by měl sestávat z obecného režimu poskytovaného všem zvýhodněným zemím a územím a ze dvou zvláštních režimů, které zohledňují různé rozvojové potřeby rozvojových zemí v podobném postavení.
(6) Obecný režim by měl být poskytován všem zvýhodněným zemím, pokud nejsou Světovou bankou klasifikovány jako země s vysokými příjmy a pokud nemají dostatečně diverzifikovaný vývoz.
(7) Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných je založen na jednotném pojetí udržitelného rozvoje, jak je uznáno mezinárodními úmluvami a nástroji, jako jsou Deklarace OSN o právu na rozvoj z roku 1986, Deklarace z Ria o životním prostředí a rozvoji v roce 1992, Deklarace MOP o základních principech a právech v práci z roku 1998, Deklarace tisíciletí OSN z roku 2000 a Johannesburská deklarace o udržitelném rozvoji z roku 2002.
Rozvojové země, které jsou zranitelné v důsledku chybějící diverzifikace a nedostatečného začlenění do mezinárodního obchodního systému, přičemž přijímají zvláštní úkoly a povinnosti vyplývající z ratifikace a účinného provádění základních mezinárodních úmluv o lidských a pracovních právech, ochraně životního prostředí a řádné správě věcí veřejných, by proto měly mít prospěch z dodatečných celních preferencí.
Účelem těchto preferencí je posílit další hospodářský růst a tím kladně reagovat na potřebu udržitelného rozvoje.
Na základě tohoto režimu valorických cel jsou tudíž cla i specifická cla (nejsou-li kombinována se cly valorickými) pro zvýhodněné země pozastavena.
Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných by se měl výjimečně uplatňovat před vstupem celého nařízení v platnost, aby bylo dosaženo souladu s rozhodnutím WTO o zvláštních režimech pro boj proti výrobě drog a obchodu s nimi.
(8) Rozvojové země, které již v okamžiku vstupu tohoto nařízení v platnost splňují kritéria podle zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, by měly mít z toho režimu prospěch co nejdříve.
Měly by proto být prozatímně uvedeny na seznamu jako zvýhodněné země.
Pokud po podání žádosti Komise potvrdí jejich způsobilost do 15. prosince 2005, měly by mít z preferencí prospěch i nadále.
(9) Komise by měla sledovat účinné provádění mezinárodních úmluv v souladu s příslušnými mechanismy těchto úmluv a vyhodnocovat vztah mezi dodatečnými celními preferencemi a podporou udržitelného rozvoje.
(10) Zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země by měl i nadále poskytovat bezcelní přístup pro produkty pocházející z nejméně rozvinutých zemí, jak jsou uznány a klasifikovány Organizací spojených národů.
Pro zemi, která již není OSN klasifikována jako nejméně rozvinutá, by mělo být stanoveno přechodné období, aby se zmírnily nepříznivé účinky způsobené odnětím celních preferencí poskytovaných na základě tohoto režimu.
(11) Preference by se měly nadále rozlišovat podle citlivosti produktů, přičemž by se mělo rozlišovat mezi produkty citlivými a necitlivými, aby se zohlednilo postavení odvětví, která ve Společenství vyrábějí tytéž produkty.
(12) Cla stanovená pro necitlivé produkty by měla být nadále pozastavena a cla pro citlivé produkty by se měla snížit, aby se zajistila uspokojivá míra využití a současně zohlednila situace příslušných výrobních odvětví Společenství.
(13) Taková snížení by měla být dostatečně přitažlivá, aby obchodníky motivovala k využití příležitostí, které systém nabízí.
Pokud jde o valorická cla, mělo by být snížení paušální ve výši 3,5 procentního bodu celní sazby podle doložky nejvyšších výhod.
Specifická cla by měla být snížena o 30 %.
Pokud je u cla určeno minimální clo, nemělo by se toto minimální clo použít.
(14) Ukládání cel by mělo být zcela pozastaveno, pokud preferenční zacházení u jednotlivých dovozních prohlášení vede k valorickým clům dosahujícím nejvýše 1 % nebo ke specifickým clům dosahujícím nejvýše 2 EUR, neboť náklady na jejich výběr mohou být vyšší než příjmy z nich.
(15) V zájmu soudržnosti obchodní politiky Společenství by se na zvýhodněnou zemi neměly vztahovat současně výhody ze systému Společenství a dohoda o volném obchodu, pokud taková dohoda pokrývá alespoň všechny preference poskytované dané zemi na základě stávajícího systému.
(16) Odstupňování by mělo být založeno na kritériích týkajících se tříd společného celního sazebníku.
Odstupňování třídy pro zvýhodněnou zemi by se mělo použít, pokud tato třída splní kritéria pro odstupňování po dobu tří po sobě jdoucích let, aby se zvýšila předvídatelnost a spravedlnost odstupňování odstraněním účinku velkého a výjimečného kolísání dovozních statistik.
(17) Pravidla o prokazování původu týkající se definice pojmu "původní produkty" a souvisejících postupů a metod správní spolupráce stanovená v nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [4], se použijí na celní preference stanovené v tomto nařízení, aby se zajistilo, že z tohoto systému mají výhody pouze ti, jimž je systém určen.
(18) Důvody pro dočasné odnětí režimu by měly zahrnovat závažné a soustavné porušování zásad stanovených v úmluvách uvedených v příloze III, aby se prosazovaly cíle těchto úmluv a aby se zajistilo, že žádný příjemce nezíská trvalým porušováním těchto úmluv nespravedlivou výhodu.
(19) Vzhledem k politické situaci v Myanmaru by mělo nadále zůstat v platnosti dočasné odnětí všech celních preferencí pro dovoz produktů pocházejících z Myanmaru.
(20) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [5],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
1. Systém všeobecných celních preferencí Společenství (dále jen "systém") se použije ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost do 31. prosince 2008 v souladu s tímto nařízením.
2. Toto nařízení stanoví
a) obecný režim,
b) zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných,
c) zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země.
Článek 2
Zvýhodněné země, na které se vztahují režimy uvedené v čl. 1 odst. 2, jsou uvedeny v příloze I.
Článek 3
1. Zvýhodněná země bude z tohoto systému vyňata, pokud je Světovou bankou během tří po sobě jdoucích let klasifikována jako země s vysokými příjmy a pokud hodnota dovozu pěti největších tříd dovozu do Společenství zařazeného do systému představuje méně než 75 % celkové hodnoty dovozu zařazeného do systému ze zvýhodněné země do Společenství.
2. Pokud se na zvýhodněnou zemi vztahuje preferenční obchodní dohoda se Společenstvím, která zahrnuje alespoň všechny preference stanovené pro danou zemi v tomto systému, bude země vyňata ze seznamu zvýhodněných zemí uvedeného v příloze I.
3. Komise oznámí zvýhodněné zemi vynětí ze seznamu zvýhodněných zemí uvedeného v příloze I.
Článek 4
Produkty, na něž se vztahují režimy podle čl. 1 odst. 2 písm. a) a b), jsou uvedeny v příloze II.
Článek 5
1. Celní preference stanovené v tomto nařízení se uplatňují na dovoz produktů, na něž se vztahují režimy poskytované zvýhodněné zemi, ze které tyto produkty pocházejí.
2 Pro účely režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení jsou pravidla o prokazování původu týkající se definice pojmu "původní produkty" a souvisejících postupů a metod správní spolupráce stanovena v nařízení (EHS) č. 2454/93.
3. Regionální kumulace ve smyslu nařízení (EHS) č. 2454/93 se rovněž použije, pokud produkt použitý při dalším zpracování v zemi patřící do regionálního sdružení pochází z jiné země téhož sdružení, na kterou se nevztahují režimy uplatňované na konečný produkt, pokud se na obě země vztahuje regionální kumulace pro dané sdružení.
Článek 6
Pro účely tohoto nařízení se:
a) "cly společného celního sazebníku" rozumějí cla uvedená v části 2 přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [6], s výjimkou cel stanovených v rámci celních kvót;
b) "třídou" rozumí jakákoli třída společného celního sazebníku přijatého nařízením (EHS) č. 2658/87. Pouze pro účely tohoto nařízení se třída XI považuje za dvě samostatné třídy: třídu XI(a) obsahující kapitoly 50 až 60 společného celního sazebníku a třídu XI(b) obsahující kapitoly 61 až 63 společného celního sazebníku;
c) "výborem" rozumí výbor uvedený v článku 28.
KAPITOLA II
REŽIMY A CELNÍ PREFERENCE
ODDÍL 1
Obecný Režim
Článek 7
1. Cla společného celního sazebníku pro produkty uvedené v příloze II jako produkty necitlivé se s výjimkou zemědělských komponentů zcela pozastavují.
2. Valorická cla společného celního sazebníku pro produkty uvedené v příloze II jako produkty citlivé se snižují o 3,5 procentního bodu.
U výrobků tříd XI(a) a XI(b) činí toto snížení 20 %.
3. Pokud sazby preferenčního cla vypočítané podle článku 7 nařízení (ES) č. 2501/2001 [7] o valorických clech společného celního sazebníku použitelné ke dni předcházejícímu dni vstupu tohoto nařízení v platnost umožňují pro produkty uvedené v odstavci 2 tohoto článku sazební snížení o více než 3,5 procentního bodu, použijí se uvedené sazby preferenčního cla.
4. Specifická cla společného celního sazebníku jiná než minimální nebo maximální cla pro produkty uvedené v příloze II jako citlivé produkty se snižují o 30 %.
5. Pokud cla společného celního sazebníku na produkty uvedené v příloze II jako citlivé produkty stanoví valorická cla a specifická cla, specifická cla se nesnižují.
6. Pokud cla snížená podle odstavců 2 a 4 určují maximální clo, toto maximální clo se nesnižuje.
Pokud taková cla určují minimální clo, toto minimální clo se neuplatní.
7. Celní preference uvedené v odstavcích 1 až 4 se nevztahují na produkty ze tříd, pro které byly tyto celní preference ve vztahu k dané zemi původu zrušeny podle článku 14, čl. 21 odst. 8 a sloupce C přílohy I.
ODDÍL 2
Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných
Článek 8
1. Valorická cla společného celního sazebníku pro všechny produkty uvedené v příloze II, které pocházejí z některé ze zemí zahrnutých do zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, se pozastavují.
2. Specifická cla společného celního sazebníku na produkty uvedené v odstavci 1 se zcela pozastaví, s výjimkou produktů, pro které cla společného celního sazebníku zahrnují rovněž valorická cla.
U výrobků kódů KN 17041091 a 17041099 se specifické clo omezí na 16 % celní hodnoty.
3. Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných pro určitou zvýhodněnou zemi se nevztahuje na produkty ze tříd, pro které byly tyto celní preference zrušeny podle sloupce C přílohy I.
Článek 9
1. Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných lze poskytnout zemi, která
a) ratifikovala a účinně provedla úmluvy uvedené v části A přílohy III a
b) ratifikovala a účinně provedla alespoň sedm z úmluv uvedených v části B přílohy III a
c) zaváže se, že do 31. prosince 2008 ratifikuje a účinně provede úmluvy uvedené v části B přílohy III, které ještě neratifikovala a účinně neprovedla, a
d) zaváže se, že zachová ratifikaci úmluv a právní předpisy a opatření je provádějící, a souhlasí s pravidelným sledováním a přezkumem svých výsledků provádění v souladu s prováděcími ustanoveními úmluv, které ratifikovala, a
e) je považována za zranitelnou podle definice v odstavci 3.
2. Odchylně od odst. 1 písm. a) a c) lze zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných poskytnout zemi, která má zvláštní ústavní omezení a která neratifikovala a účinně neprovedla nejvýše dvě z šestnácti úmluv uvedených v části A přílohy III, za podmínky,
a) že se tato země formálně zaváže podepsat, ratifikovat a provést veškeré chybějící úmluvy, pokud bude potvrzeno, že nejsou neslučitelné s její ústavou, do 31. října 2005 a
b) že v případě neslučitelnosti s její ústavou se tato země formálně zaváže podepsat a ratifikovat veškeré chybějící úmluvy do 31. prosince 2006.
Před koncem roku 2006 předloží Komise Radě zprávu o tom, nakolik tato země splnila výše uvedené závazky.
Poskytnutí zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných této zemi po 1. lednu 2007 je podmíněno rozhodnutím Rady.
Komise případně na základě uvedené zprávy doporučí Radě pokračování v tomto režimu.
3. Zranitelná země je země,
a) která není Světovou bankou během tří po sobě jdoucích let klasifikována jako země s vysokými příjmy a jejíchž pět největších tříd dovozu do Společenství zařazeného do systému představuje více než 75 % celkové hodnoty dovozu zařazeného do systému, a
b) jejíž dovoz do Společenství zařazený do systému představuje méně než 1 % hodnoty celkového dovozu do Společenství zařazeného do systému.
Použijí se údaje dostupné k 1. září 2004, a to jako průměr za poslední tři po sobě jdoucí roky.
4. Komise sleduje stav ratifikace a účinné provádění úmluv uvedených v příloze III.
Před koncem období použitelnosti tohoto nařízení a v době dostačující pro projednání příštího nařízení předloží Komise Radě zprávu o stavu ratifikace těchto úmluv, včetně doporučení monitorovacích subjektů.
Článek 10
1. Aniž je dotčen odstavec 3, poskytne se zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a) země nebo území uvedené v příloze I podaly v tomto smyslu žádost do 31. října 2005 a
b) z posouzení žádosti vyplývá, že země splňuje podmínky stanovené v čl. 9 odst. 1, 2 a 3.
2. Žadatelská země podá písemnou žádost Komisi a poskytne úplné informace o ratifikaci úmluv uvedených v příloze III, o právních předpisech a opatřeních pro účinné provedení těchto úmluv a o svém závazku, že přijme mechanismus monitorování a přezkumu podle odpovídajících úmluv a souvisejících nástrojů a bude jej zcela dodržovat.
3. Země, jimž je ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost prozatímně poskytován zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, rovněž podají do 31. října 2005 žádost v souladu s odstavci 1 a 2. Komise žádost posoudí v souladu s článkem 11.
Článek 11
1. Pokud Komise obdrží žádost doprovázenou informacemi uvedenými v článku 10, prošetří ji.
Při šetření vezme v úvahu zjištění příslušných mezinárodních organizací a agentur.
Komise může žadatelské zemi položit jakékoli otázky, které považuje za důležité, a může ověřit obdržené informace u žadatelské země nebo u jakýchkoli jiných významných zdrojů.
2. Komise v souladu s výsledky šetřením podle odstavce 1 a postupem podle čl. 28 odst. 4 rozhodne, zda žadatelské zemi od 1. lednu 2006 poskytne zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
3. Komise oznámí žadatelské zemi rozhodnutí učiněné podle odstavce 2.
Pokud je zemi zvláštní pobídkový režim poskytnut, je vyrozuměna o dni vstupu takového rozhodnutí v platnost.
Komise do 15. prosince 2005 zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie seznam zemí, na které se vztahuje zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
4. Pokud není žadatelské zemi zvláštní pobídkový režim poskytnut, vysvětlí Komise důvody, pokud o to dotyčná země požádá.
5. Komise řídí veškeré vztahy se žadatelskou zemí týkající se její žádosti v úzké spolupráci s výborem postupem podle čl. 28 odst. 4.
ODDÍL 3
Zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země
Článek 12
1. Aniž jsou dotčeny odstavce 2, 3 a 4, cla společného celního sazebníku na všechny produkty kapitol 1 až 97 harmonizovaného systému, s výjimkou výrobků kapitoly 93, pocházející ze země, která podle přílohy I využívá zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země, se zcela pozastavují.
2. Cla společného celního sazebníku týkající se produktů čísla 1006 celního sazebníku se snižují o 20 % k 1. září 2006, o 50 % k 1. září 2007 a o 80 % k 1. září 2008.
K 1. září 2009 se zcela pozastavují.
3. Cla společného celního sazebníku pro produkty kódu KN 08030019 se ročně snižují o 20 % počínaje 1. lednem 2002.
K 1. lednu 2006 se zcela pozastavují.
4. Cla společného celního sazebníku týkající se produktů čísla 1701 celního sazebníku se snižují o 20 % k 1. červenci 2006, o 50 % k 1. červenci 2007 a o 80 % k 1. červenci 2008.
K 1. červenci 2009 se zcela pozastavují.
5. Až do úplného pozastavení cel společného celního sazebníku podle odstavců 2 a 4 je každý hospodářský rok otevřena souhrnná celní kvóta s nulovou celní sazbou pro produkty čísla 1006 a podpoložky 17011110 pocházející ze zemí, na něž se vztahuje uvedený zvláštní režim.
Počáteční celní kvóty pro hospodářský rok 2001/2002 se stanoví na 2517 tun vyjádřených ekvivalentem loupané rýže pro produkty čísla 1006 celního sazebníku a na 74185 tun vyjádřených ekvivalentem bílého cukru pro produkty podpoložky 17011110.
Pro každý následujíc hospodářský rok se uvedené kvóty zvyšují o 15 % oproti kvótám pro předchozí hospodářský rok.
6. Komise přijme podrobná pravidla pro otevírání a správu kvót uvedených v odstavci 5 postupem podle čl. 28 odst. 4. Při otevírání a správě uvedených kvót jsou Komisi nápomocny řídící výbory pro dotyčné společné organizace trhů.
7. Pokud Organizace spojených národů vyřadí určitou zemi ze seznamu nejméně rozvinutých zemí, bude vyňata ze seznamu příjemců tohoto režimu. O vynětí země ze seznamu příjemců režimu a o stanovení přechodného období v délce nejméně tří let rozhodne Komise postupem podle čl. 28 odst. 4.
Článek 13
Ustanovení čl. 12 odst. 4 a ta ustanovení čl. 12 odst. 5, která se vztahují na produkty podpoložky 17011110, se nepoužijí na produkty pocházející ze zemí využívajících preferencí uvedených v tomto oddíle propuštěné do volného oběhu ve francouzských námořních departementech.
ODDÍL 4
Společná ustanovení
Článek 14
1. Celní preference uvedené v článcích 7 a 8 se zruší ve vztahu k produktům pocházejícím ze zvýhodněné země a patřícím do třídy, u níž průměrná hodnota dovozu do Společenství produktů z této země spadajících do příslušné třídy, zařazeného do režimu, který daná země využívá, na základě nejnovějších údajů dostupných k 1. září 2004 překročí 15 % hodnoty dovozu do Společenství týchž produktů ze všech zemí a území uvedených v příloze I během tří po sobě jdoucích let.
Pro třídu XI(a) a pro třídu XI(b) se hranice stanoví na 12,5 %.
2. Třídy zrušené podle odstavce 1 jsou uvedeny v příloze I sloupci C.
3. Zrušení tříd v tomto systému se použije od 1. ledna 2006 do 31. prosince 2008.
4. Komise zrušení třídy oznámí zvýhodněné zemi.
5. Odstavec 1 se u zvýhodněné země nepoužije u třídy, která představuje více než 50 % hodnoty všeho dovozu do Společenství zařazeného do systému, který pochází z dotyčné země.
6. Statistickým zdrojem pro účely tohoto článku jsou statistiky COMEXT.
Článek 15
1. Pokud sazba valorického cla u jednotlivých dovozních prohlášení snížená podle této kapitoly klesne na 1 % nebo méně, toto clo se zcela pozastavuje.
2. Pokud sazba specifického cla u jednotlivých dovozních prohlášení snížená podle této kapitoly klesne na 2 EUR nebo méně pro každou částku vypočítanou v eurech, toto clo se zcela pozastavuje.
3. S výhradou odstavců 1 a 2 se konečná sazba preferenčního cla vypočtená podle tohoto nařízení zaokrouhluje dolů na jedno desetinné místo.
KAPITOLA III
DOČASNÉ ODNĚTÍ A OCHRANNÁ OPATŘENÍ
ODDÍL 1
Dočasné odnětí
Článek 16
1. Preferenční režimy stanovené tímto nařízením mohou být dočasně odňaty pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země z jakéhokoli z těchto důvodů:
a) závažné a soustavné porušování zásad stanovených v úmluvách uvedených v části A přílohy III, na základě závěrů příslušných monitorovacích subjektů;
b) vývoz zboží vyrobeného odsouzenými ve věznicích;
c) vážné nedostatky v celních kontrolách při vývozu nebo tranzitu drog (nepovolených látek nebo prekurzorů) nebo nedodržování mezinárodních úmluv o praní peněz;
d) závažné a soustavné nekalé obchodní praktiky, které mají nepříznivý vliv na průmysl Společenství a nebyly řešeny zvýhodněnou zemí.
Jde-li o nekalé obchodní praktiky, které jsou zakázané nebo postihnutelné podle dohod Světové obchodní organizace (WTO), uplatňuje se tento článek na základě předchozího rozhodnutí příslušného orgánu WTO v tomto smyslu;
e) závažné a soustavné porušování cílů regionálních rybolovných organizací a režimů, jichž je Společenství členem, týkajících se zachování a řízení rybolovných zdrojů.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, může být zvláštní pobídkový režim uvedený v oddíle 2 kapitoly II dočasně odňat pro všechny nebo některé produkty zahrnuté do tohoto režimu a pocházející ze zvýhodněné země, především pokud vnitrostátní právní předpisy této země přestanou provádět úmluvy vedené v příloze III ratifikované při plnění požadavků čl. 9 odst. 1 a 2 nebo pokud nejsou tyto předpisy účinně uplatňovány.
3. Preferenční režimy poskytované na základě tohoto nařízení nebudou odňaty podle odst. 1 písm. d) pro produkty, na něž se vztahují antidumpingová nebo vyrovnávací opatření podle nařízení (ES) č. 384/96 [8] nebo (ES) č. 2026/97 [9] z důvodů, které tato opatření ospravedlňují.
Článek 17
1. referenční režimy poskytované na základě tohoto nařízení mohou být pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země dočasně odňaty v případě podvodu, nesrovnalostí nebo soustavných nedostatků při plnění nebo zajišťování plnění pravidel o prokazování původu produktů a souvisejících postupů a při poskytování správní spolupráce požadované pro provádění a kontrolu dodržování režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
2. Správní spolupráce uvedená v odstavci 1 vyžaduje mimo jiné, aby zvýhodněná země
a) sdělila Komisi informace nezbytné k provádění pravidel o prokazování původu a ke kontrole jejich dodržování a aktualizovala je;
b) na žádost celních orgánů členských států byla Společenství nápomocna tím, že bude provádět následnou kontrolu prokazování původu, a včas sdělovala její výsledky;
c) byla Společenství nápomocna tím, že umožní Komisi, v koordinaci a v úzké spolupráci s příslušnými orgány členských států, aby v dané zemi prováděla mise Společenství pro správní a vyšetřovací spolupráci za účelem ověření pravosti dokladů nebo přesnosti informací rozhodných pro udělování výhod režimů uvedených v čl. 1 odst. 2;
d) prováděla nebo pořádala vhodná šetření pro zjišťování a předcházení porušování pravidel o prokazování původu;
e) dodržovala nebo zajišťovala dodržování pravidel o prokazování původu, pokud jde o regionální kumulaci ve smyslu nařízení (EHS) č. 2454/93, vztahuje-li se na danou zemi;
f) byla Společenství nápomocna při ověřování činnosti, pokud existuje podezření na podvod vztahující se k původu produktu.
Existenci podvodu lze předpokládat, pokud dovoz produktů zahrnutých do preferenčních režimů udělaných podle tohoto nařízení významně překročí obvyklou úroveň vývozu ze zvýhodněné země.
3. Komise může pozastavit preferenční režimy stanovené tímto nařízením pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země, jestliže se domnívá, že existují dostatečné důkazy o tom, že dočasné odnětí by bylo opodstatněné důvody uvedenými v odstavcích 1 a 2, pokud nejprve
- uvědomí výbor;
- vyzve členské státy k přijetí preventivních opatření, která jsou nezbytná pro zajištění finančních zájmů Společenství nebo pro zabezpečení plnění závazků zvýhodněné země;
- zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o příčinách důvodných pochybností o uplatňování preferenčních režimů nebo dodržování závazků zvýhodněné země, jež mohou zpochybnit její právo na další přijímání výhod poskytnutých tímto nařízením.
Komise uvědomí zvýhodněnou zemi o veškerých rozhodnutích přijatých v souladu s tímto odstavcem před nabytím účinku.
Komise je rovněž oznámí výboru.
4. Každý členský stát může rozhodnutí přijaté v souladu s odstavcem 3 do jednoho měsíce předložit Radě.
Rada může kvalifikovanou většinou do jednoho měsíce přijmout jiné rozhodnutí.
5. Dočasné odnětí nesmí překročit šest měsíců.
Na konci této lhůty Komise rozhodne, zda dočasné odnětí po informování výboru ukončí, nebo lhůtu odnětí postupem podle odstavce 3 prodlouží.
6. Členské státy sdělí Komisi všechny náležité informace, které odůvodňují dočasné odnětí preferencí nebo jeho prodloužení.
Článek 18
1. Pokud Komise nebo členský stát obdrží informace, které mohou odůvodnit dočasné odnětí, a pokud Komise nebo členský stát usoudí, že existují dostatečné důvody pro šetření, vědomí výbor a požádá o konzultaci, která by se měla uskutečnit během jednoho měsíce.
2. Po konzultaci může Komise postupem podle čl. 28 odst. 5 do jednoho měsíce rozhodnout o zahájení šetření.
Článek 19
1. Pokud se Komise rozhodne zahájit šetření, zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o zahájení šetření a oznámí to dotčené zvýhodněné zemi.
Oznámení musí obsahovat souhrn obdržených informací a uvádět, že všechny důležité informace by měly být zaslány Komisi.
Stanoví lhůtu ne delší než čtyři měsíce ode dne zveřejnění oznámení, během níž mohou se zúčastněné strany písemně vyjádřit.
2. Komise umožní zvýhodněné zemi, aby při šetření spolupracovala všemi možnými způsoby.
3. Komise si vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné, včetně dostupných posouzení, komentářů, rozhodnutí, doporučení a závěrů příslušných dozorčích orgánů OSN, MOP a dalších příslušných mezinárodních organizací.
Tyto informace slouží jako východiska pro šetření, zda je dočasné odnětí ospravedlněné z některého z důvodů uvedených v čl. 16 odst.
1 písm. a). Komise může získané informace ověřovat u hospodářských subjektů a dotčené zvýhodněné země.
4. Komisi mohou být nápomocni úředníci členského státu, na jehož území může ověřování probíhat, pokud o to tento členský stát požádá.
5. Pokud informace požadované Komisí nejsou poskytnuty ve lhůtě stanovené v oznámení o šetření nebo pokud je šetření významně zdržováno, ze zjištění učinit na základě dostupných skutečností.
6. Šetření by mělo být ukončeno do jednoho roku. Komise může tuto lhůtu prodloužit postupem podle čl. 28 odst. 5.
Článek 20
1. Komise předloží zprávu o zjištěních výboru.
2. Pokud Komise usoudí, že zjištění nejsou důvodem k dočasnému odnětí režimu, rozhodne postupem podle čl. 28 odst. 5 o ukončení šetření. V tom případě Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o ukončení šetření a uvede hlavní učiněné závěry.
3. Pokud Komise usoudí, že zjištění ospravedlňují dočasné odnětí režimu na základě některého z důvodů uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. a), rozhodne postupem podle čl. 28 odst. 5 o sledování a vyhodnocování situace ve zvýhodněné zemi po dobu šesti měsíců. Komise oznámí své rozhodnutí dotčené zvýhodněné zemi a zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o svém úmyslu předložit Radě návrh na dočasné odnětí režimu, pokud se do konce sledovacího období zvýhodněná země nezaváže přijmout opatření nezbytná pro zajištění souladu s úmluvami uvedenými v části A přílohy III v přijatelné lhůtě.
4. Pokud Komise usoudí, že je dočasné odnětí nezbytné, předloží odpovídající návrh Radě, která do jednoho měsíce rozhodne kvalifikovanou většinou.
V případech uvedených v odstavci 3 předloží Komise svůj návrh na konci období uvedeného ve zmíněném odstavci.
5. Pokud se Komise rozhodne pro dočasné odnětí režimu, vstoupí toto rozhodnutí v platnost šest měsíců po dni, kdy bylo přijato, pokud během tohoto období nebude rozhodnuto, že důvody pro ně již pominuly.
ODDÍL 2
Ochranná doložka
Článek 21
1. Je-li produkt pocházející ze zvýhodněné země dovážen za podmínek, které působí nebo by mohly způsobit vážné potíže výrobci přímo nebo nepřímo konkurujících výrobků ze Společenství, mohou být běžná cla společného celního sazebníku pro tento produkt kdykoli znovu zavedena na žádost členského státu nebo z podnětu Komise.
2. Komise přijme formální rozhodnutí o zahájení šetření v přiměřené časové lhůtě.
Pokud se Komise rozhodne zahájit šetření, zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o zahájení šetření.
Oznámení musí obsahovat souhrn obdržených informací a uvádět, že všechny důležité informace by měly být zaslány Komisi.
Stanoví lhůtu ne delší než čtyři měsíce ode dne zveřejnění oznámení, během níž se mohou zúčastněné strany písemně vyjádřit.
3. Komise si vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné, a může je ověřit u zvýhodněné země a u jakýchkoli jiných významných zdrojů.
Mohou jí být nápomocni úředníci členského státu, na jehož území může ověřování probíhat, pokud o to tento členský stát požádá.
4. Při zkoumání, zda existují závažné potíže, přihlíží Komise mimo jiné k těmto faktorům týkajícím se výrobců Společenství, pokud jsou takové informace k dispozici:
- podíl na trhu,
- produkce,
- zásoby,
- výrobní kapacita,
- úpadky,
- ziskovost,
- využívání kapacit,
- zaměstnanost,
- dovoz,
- ceny.
5. Šetření se ukončí do šesti měsíců od zveřejnění oznámení uvedeného v odstavci 2. Komise může tuto lhůtu v případě mimořádných okolností a po konzultaci s výborem prodloužit postupem podle čl. 28 odst. 5.
6. Komise přijme rozhodnutí do jednoho měsíce postupem podle čl. 28 odst. 5. Toto rozhodnutí vstoupí v platnost do jednoho měsíce od zveřejnění.
7. Pokud mimořádné okolnosti vyžadující okamžité jednání znemožní šetření, může Komise poté, co informuje výbor, přijmout nezbytně nutná preventivní opatření.
8. Pokud dovoz produktů třídy XI(b) uvedených v čl. 14 odst. 1 pocházejících ze zvýhodněné země
a) se zvýší o neméně 20 % množstevních (objemových) ve srovnání s předchozím kalendářním rokem, nebo
b) překročí 12,5 % hodnoty dovozu produktů ze třídy XI(b) do Společenství ze všech zemí a území uvedených v příloze I během kteréhokoli období dvanácti měsíců,
zruší Komise k 1. lednu každého roku v době použitelnosti tohoto nařízení z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu a po uvědomění výboru reference uvedené v článcích 7 a 8 týkající se produktů spadajících do třídy XI(b).
Toto ustanovení se nepoužije na země využívající zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země uvedený v článku 12 a na země, jejichž podíl na dovozu do Společenství ve smyslu čl. 14 odst.
1 nepřekračuje 8 %. Komise oznámí zrušení preferencí zvýhodněné zemi.
Zrušení preferencí nabývá účinku dva měsíce po zveřejnění rozhodnutí Komise v tomto smyslu v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 22
Pokud dovoz produktů uvedených v příloze I Smlouvy působí nebo by mohl způsobit závažné narušení trhů Společenství, zejména v jednom nebo více nejvzdálenějších regionech, nebo regulačních mechanismů těchto trhů, může Komise na základě žádosti členského státu nebo z vlastního podnětu pozastavit preferenční režimy pro dotčené produkty po konzultaci s řídícím výborem pro dotyčnou společnou organizaci trhu.
Článek 23
1. Komise zvýhodněnou zemi co nejdříve informuje o všech rozhodnutích přijatých v souladu s článkem 21 nebo 22 před nabytím účinku.
Komise je rovněž oznámí Radě a členským státům.
2. Každý členský stát může rozhodnutí přijaté v souladu s článkem 21 nebo 22 do jednoho měsíce předložit Radě.
Rada může kvalifikovanou většinou do jednoho měsíce přijmout jiné rozhodnutí.
ODDÍL 3
Kontrolní opatření v zemědělství
Článek 24
Produkty kapitol 1 až 24 pocházející ze zvýhodněných zemí mohou být předmětem zvláštních kontrolních mechanismů za účelem zamezení narušení trhu Společenství.
Komise rozhodne z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu o tom, na které produkty se tato opatření budou vztahovat.
Všechny lhůty zmíněné v článku 21, které překračují dva měsíce, se zkracují na dva měsíce,
- pokud zvýhodněná země nedodržuje pravidla původu nebo neposkytuje správní spolupráci vyžadovanou podle článku 17; nebo
- pokud dovoz produktů kapitol 1 až 24 v rámci preferenčních režimů udělených podle tohoto nařízení významně překročí obvyklou úroveň vývozu ze zvýhodněné země.
ODDÍL 4
Společná ustanovení
Článek 25
Touto kapitolou není dotčeno používání ochranných doložek přijatých jako součást společné zemědělské politiky podle článku 37 Smlouvy nebo jako součást společné obchodní politiky podle článku 133 Smlouvy nebo jiných ochranných doložek, které lze použít.
KAPITOLA IV
PROCEDURÁLNÍ USTANOVENÍ
Článek 26
Komise přijme postupem podle čl. 28 odst. 5 změny příloh tohoto nařízení, které jsou nezbytné z těchto důvodů:
a) změny kombinované nomenklatury,
b) změny mezinárodního statusu nebo klasifikace zemí nebo území,
c) používání čl. 3 odst. 2,
d) pokud země dosáhla hranic uvedených v čl. 3 odst. 1,
e) pro sestavení konečného seznamu zvýhodněných zemí v souladu s článkem 11 do 15. prosince 2005.
Článek 27
1. Do šesti týdnů od konce každého čtvrtletí zašlou členské státy Statistickému úřadu Evropských společenství statistické údaje o produktech propuštěných do celního režimu volného oběhu během uvedeného čtvrtletí v rámci celních preferencí stanovených tímto nařízením. Tyto údaje s odkazy na kódy kombinované nomenklatury a případně na kódy TARIC, uspořádané podle země původu, musí uvádět hodnoty, množství a doplňkové jednotky požadované v souladu s definicemi obsaženými v nařízení Rady (ES) č. 1172/95 [10] a nařízení Komise (ES) č. 1917/2000 [11].
Podle článku 308d nařízení (EHS) č. 2454/93 poskytnou členské státy Komisi na její žádost podrobné údaje o množstvích produktů propuštěných během předchozích měsíců do volného oběhu v rámci celních preferencí stanovených tímto nařízením.
Tyto údaje zahrnou produkty uvedené v odstavci 3.
3. Komise v úzké spolupráci s členskými státy sleduje dovoz produktů kódu KN 08030019, čísel 0603, 1006 a 1701 celního sazebníku a kódů KN 16041411, 16041418, 16041490, 16041939 a 16042070 za účelem určení, zda jsou splněny podmínky uvedené v článcích 21 a 22.
Článek 28
1. Při provádění tohoto nařízení je Komisi nápomocen Výbor pro všeobecné celní preference (dál jen "výbor").
2. Výbor může zkoumat všechny záležitosti týkající se uplatňování tohoto nařízení, které mu přednese Komise nebo pokud o to požádá členský stát.
3. Výbor zkoumá účinky systému na základě zprávy Komise za období počínající 1. lednem 2006. Tato zpráva zahrne všechny preferenční režimy uvedené v čl. 1 odst. 2 a bude předložena v době dostačující pro projednání příštího nařízení.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je 3 měsíce.
5. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
6. Výbor přijme svůj jednací řád.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 29
Má se za to, že nařízení Rady (ES) č. 552/97 [12], které odkazuje na nařízení Rady (ES) č. 3281/94 [13] a (ES) č. 1256/96 [14], odkazuje na odpovídající ustanovení tohoto nařízení. Má se za to, že nařízení Komise (ES) č. 1381/2002 [15] a (ES) č. 1401/2002 [16], které odkazuje na nařízení (ES) č. 2501/2001, odkazují na odpovídající ustanovení tohoto nařízení.
Článek 30
1. Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných podle oddílu 2 kapitoly II a ustanovení uplatňovaná v souvislosti s tímto režimem vstupují v platnost dnem 1. července 2005. Tento režim zrušuje s účinkem od svého vstupu v platnost zvláštní režim pro boj proti výrobě drog a obchodu s nimi upravený v hlavě IV nařízení (ES) č. 2501/2001 a ustanovení nařízení (ES) č. 2501/2001 uplatňovaná v souvislosti s tímto režimem. Ostatní ustanovení tohoto nařízení vstupují v platnost dnem 1. ledna 2006 a zrušují s účinkem od tohoto dne ustanovení nařízení (ES) č. 2501/2001 k tomuto dni dosud platná.
2. Použitelnost tohoto nařízení končí dnem 31. prosince 2008.
Toto datum se však nepoužije na zvláštní režimy pro nejméně rozvinuté země, ani na žádná jiná ustanovení tohoto nařízení za předpokladu, že se uplatňují ve spojení s uvedenými režimy.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 981/2005
ze dne 28. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 982/2005
ze dne 28. června 2005,
kterým se stanoví rozsah, v němž mohou být přijímány žádosti o dovozní licence na některé výrobky z odvětví vajec a drůbežího masa podané v červnu 2005 na základě nařízení (ES) č. 593/2004 a (ES) č. 1251/96
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 593/2004 ze dne 30. března 2004 o otevření a správě celních kvót v odvětví vajec a pro vaječný albumin [1], a zejména na čl. 5 odst. 5 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1251/96 ze dne 28. června 1996 o otevření a správě celních kvót v odvětví drůbežího masa [2], a zejména na čl. 5 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence pro období od 1. července do 30. září 2005 podaným na základě nařízení (ES) č. 593/2004 a (ES) č. 1251/96 se vyhovuje v souladu s přílohou tohoto nařízení.
2. Žádosti o dovozní licence pro období od 1. října do 31. prosince 2005 je možné na základě nařízení (ES) č. 593/2004 a (ES) č. 1251/96 podat na celkové množství uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 983/2005
ze dne 28. června 2005,
kterým se stanoví rozsah, v němž mohou být přijímány žádosti o dovozní licence na některé výrobky z odvětví drůbežího masa podané v červnu 2005 v rámci režimu stanoveného nařízením Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro drůbeží maso a některé jiné zemědělské produkty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1431/94 ze dne 22. června 1994, kterým se stanoví prováděcí pravidla k dovoznímu režimu v odvětví drůbežího masa podle nařízení Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství na drůbeží maso a některé jiné zemědělské produkty [1], a zejména na čl. 4 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence pro období od 1. července do 30. září 2005 podaným na základě nařízení (ES) č. 1431/94 se vyhovuje v souladu s přílohou tohoto nařízení.
2. Žádosti o dovozní licence pro období od 1. října do 31. prosince 2005 je možné na základě nařízení (ES) č. 1431/94 podat na celkové množství uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 984/2005
ze dne 28. června 2005,
kterým se stanoví rozsah, v němž mohou být přijímány žádosti o dovozní licence na některé výrobky z odvětví drůbežího masa podané v červnu 2005 v rámci režimu stanoveného nařízením (ES) č. 2497/96
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2497/96 ze dne 18. prosince 1996, kterým se stanoví prováděcí pravidla k opatřením v odvětví drůbežího masa podle dohody o přidružení a prozatímní dohody mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael [1], a zejména čl. 4 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence pro období od 1. července do 30. září 2005 podaným na základě nařízení (ES) č. 2497/96 se vyhovuje v souladu s přílohou tohoto nařízení.
2. Žádosti o dovozní licence pro období od 1. října do 31. prosince 2005 je možné na základě nařízení (ES) č. 2497/96 podat na celkové množství uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 985/2005
ze dne 28. června 2005,
kterým se stanoví množství některých produktů v odvětví mléka a mléčných výrobků, jež jsou k dispozici na druhé pololetí roku 2005 v rámci kvót otevřených Společenstvím na základě pouhé dovozní licence
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2535/2001 ze dne 14. prosince 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o dovozní režim pro mléko a mléčné výrobky a otevření celních kvót [2], a zejména na čl. 16 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Množství, která jsou k dispozici na období ode dne 1. července do dne 31. prosince 2005 na druhé pololetí dovozního roku v rámci některých kvót uvedených v nařízení (ES) č. 2535/2001, jsou stanovena v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 986/2005
ze dne 28. června 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady pro olivový olej používaný při výrobě některých konzervovaných potravin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na článek 20a uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 20a nařízení č. 136/66/EHS se na výrobu olivového oleje používaného při výrobě některých konzervovaných potravin poskytuje náhrada.
Dle odstavce 6 tohoto článku, aniž je dotčen jeho odstavec 3, stanoví Komise tuto náhradu každé dva měsíce.
20a odst. 2 téhož nařízení se tato náhrada stanovuje na základě rozdílu mezi cenami na světovém trhu a na trhu Společenství, přičemž se bere v úvahu dovozní poplatek použitelný pro olivový olej, který spadá pod kód KN 15099000, a faktory používané pro stanovení vývozních náhrad pro ten samý olivový olej v rámci referenčního období.
Za referenční období se považuje období dvou měsíců, které předcházejí zahájení platnosti produkční náhrady.
(3) Při použití výše uvedených kritérií by měly být náhrady stanoveny následujícím způsobem,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro měsíce červenec a srpen 2005 se výše produkční náhrady uvedená v čl. 20a odst. 2 nařízení č. 136/66/EHS stanoví na 44,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 987/2005
ze dne 28. června 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu stanovené nařízením (ES) č. 846/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 846/2005 [2] stanovilo vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu.
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 846/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené nedenaturované a v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 846/2005 se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 988/2005
ze dne 28. června 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004, pro hospodářský rok 2004/05
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1210/2004 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2004/05.
Tyto ceny a dovozní cla byly naposledy pozměněny nařizením Komise (ES) č. 842/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1210/2004 pro hospodářský rok 2004/05, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 989/2005
ze dne 27. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1255/96 o dočasném pozastavení všeobecných cel společného celního sazebníku pro určité průmyslové výrobky, zemědělské produkty a produkty rybolovu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 26 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Je v zájmu Společenství úplně nebo částečně pozastavit všeobecná cla společného celního sazebníku pro určitý počet nových produktů, které nejsou uvedeny v příloze nařízení (ES) č. 1255/96 [1].
(2) Určitý počet produktů, na které se v uvedeném nařízení odkazuje, by měl být z přílohy vyjmut, protože v jejich případě již není v zájmu Společenství pokračovat v pozastavení všeobecných cel společného celního sazebníku nebo protože je nutné změnit jejich popis s ohledem na technický vývoj produktů a ekonomické tendence na trhu.
(3) Produkty, jejichž popis je nutné změnit, měly považovat za nové produkty.
(4) Nařízení (ES) č. 1255/96 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) S ohledem na ekonomickou důležitost tohoto nařízení je nezbytné opřít se o naléhavé důvody podle bodu I.3 protokolu připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke smlouvám o založení Evropských společenství o úloze vnitrostátních parlamentů
Nařízení Komise (ES) č. 990/2005
ze dne 29. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 991/2005
ze dne 28. června 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 992/2005
ze dne 29. června 2005
o otevření a správě kvóty pro dovoz mladého skotu samčího pohlaví určeného na výkrm (od 1. července 2005 do 30. června 2006)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 32 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Seznam CXL Světové obchodní organizace vyžaduje, aby Společenství otevřelo roční dovozní celní kvótu pro 169000 kusů mladého skotu samčího pohlaví určeného na výkrm.
(2) Po přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (dále jen "nové členské státy"), z nichž některé státy byly společně s Rumunskem v rámci této kvóty hlavními dodavateli za poslední tři kvótové roky, a do výsledků jednání podle článku XXIV.6 Všeobecné dohody o clech a obchodu v rámci Světové obchodní organizace je třeba v prováděcích pravidlech pro správu této celní kvóty stanovit, že v období od 1. července 2005 do 30. června 2006 je třeba dostupné množství vhodným způsobem časově rozložit v průběhu roku ve smyslu čl. 32 odst. 4 nařízení (ES) č. 1254/1999.
(3) Aby se přihlédlo k tradiční skladbě obchodu mezi Společenstvím a dodavatelskými státy v rámci této kvóty a zachovala rovnováha trhu, bude dostupné množství pro kvótový rok 2005/2006 rozděleno na čtyři díly.
Jakmile se uzavře a ratifikuje probíhající jednání podle článku XXIV.6, provedou se nová pravidla pro správu.
Uvedená pravidla by měla vzít v úvahu výsledky těchto jednání a množství již použitá v rámci otevřené kvóty.
(4) Aby se zajistil rovnější přístup ke kvótě a zároveň aby se zajistil obchodně schůdný počet zvířat na žádost, je třeba, aby každá žádost o dovozní licence dodržela minimální a maximální počet kusů.
(5) Aby se zabránilo spekulacím, je třeba množství dostupná v rámci kvóty zpřístupnit hospodářským subjektům, které jsou schopné prokázat, že se skutečně podílejí významnou měrou na dovozu ze třetích zemí.
S ohledem na výše uvedené a aby se zajistila účinná správa, je třeba, aby dotčení obchodníci dovezli alespoň 100 kusů zvířat v období od 1. května 2004 do 30. dubna 2005 vzhledem k tomu, že zásilku 100 kusů zvířat lze považovat za schůdnou z obchodního hlediska.
(6) Aby bylo možné tato kritéria ověřit, je třeba žádosti předložit v členském státě, v němž je dovozce zaregistrován v registru plátců DPH.
(7) Aby se zabránilo spekulacím, je třeba dovozcům, kteří ke dni 1. ledna 2005 nepůsobí v obchodu s živým skotem, zakázat přístup ke kvótě, přičemž je rovněž třeba, aby licence nebyly převoditelné.
(8) Je třeba stanovit, že množství, na která lze předkládat žádost o licenci, se přidělí teprve po době k uvážení a v příslušných případech poté, co se použije jednotná procentní sazba snížení.
(9) Uvedená opatření je třeba spravovat pomocí dovozních licencí. Proto je třeba stanovit pravidla pro předkládání žádostí a případně určit údaje, které je třeba v žádostech a licencích uvést, doplněním některých ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1445/95 ze dne 26. června 1995 o prováděcích pravidlech pro dovozní a vývozní licence v odvětví hovězího a telecího masa a o zrušení nařízení (EHS) č. 2377/80 [2] a nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [3].
(10) Ze zkušenosti plyne, že v zájmu řádné správy kvóty je nutné, aby držitel licence byl skutečným dovozcem. Takový dovozce se proto musí aktivně podílet na nákupu, přepravě a dovozu dotčených zvířat.
S ohledem na jistotu související s licencí je proto třeba, aby předložení důkazů o uvedených činnostech bylo jedním z hlavních požadavků.
(11) S cílem zajistit přísnou statistickou kontrolu zvířat dovážených v rámci kvóty se nepoužije tolerance uvedená v čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1291/2000.
(12) Použití této celní kvóty vyžaduje účinné kontroly, pokud jde o zvláštní určení dovážených zvířat.
Výkrm zvířata by měl být proto prováděn v členském státě, který vydal dovozní licenci.
(13) S cílem zajistit, aby byla zvířata vykrmována po dobu nejméně 120 dní v určených výrobních jednotkách, musí být složena jistota.
Výše této jistoty by měla pokrýt rozdíl mezi clem podle společného celního sazebníku (SCS) a sníženým clem použitelným v den propuštění příslušných zvířat do volného oběhu.
(14) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Pro období od 1. července 2005 do 30. června 2006 se otevírá celní kvóta pro 169000 kusů mladého skotu samčího pohlaví kódů KN 01029005, 01029029 nebo 01029049 a určeného na výkrm ve Společenství, která podléhá jakýmkoli snížením následně vyjednaným mezi Společenstvím a jeho partnery z WTO v rámci jednání podle článku XXIV.6 Všeobecné dohody o clech a obchodu v rámci Světové obchodní organizace.
Celní kvótě se přiděluje pořadové číslo 09.4005.
2. Dovozní clo použitelné v rámci celní kvóty uvedené v odstavci 1 je stanoveno na 16 % hodnoty cla s připočtením 582 EUR za tunu čisté hmotnosti.
Celní sazba uvedená v prvním pododstavci se použije pod podmínkou, že dovážená zvířata jsou vykrmována po dobu nejméně 120 dní v členském státě, který vydal dovozní licenci.
3. Množství uvedená v odstavci 1 se na období uvedené ve stejném odstavci rozkládá následovně:
a) 42250 kusů živého skotu v období od 1. července 2005 do 30. září 2005;
b) 42250 kusů živého skotu v období od 1. října 2005 do 31. prosince 2005.
c) 42250 kusů živého skotu v období od 1. ledna 2006 do 31. března 2006;
d) 42250 kusů živého skotu v období od 1. dubna 2006 do 30. června 2006.
4. Pokud v průběhu období uvedených v odst. 3 písm. a), b) a c) nedosáhne množství obsažené v žádostech o licenci předložených na každé z těchto období výše dostupné pro dané období, zbývající množství za toto období se připočte k množství dostupnému pro následující období.
Článek 2
1. Aby žadatelé byli způsobilí pro kvótu podle článku 1, musí se jednat o fyzické či právnické osoby a musí příslušným orgánům dotčeného členského státu při předložení žádostí o dovozní licence uspokojivě prokázat, že v období od 1. května 2004 do 30. dubna 2005 dovezli alespoň 100 kusů zvířat kódu KN 010290.
Žadatelé musí být vedeni ve vnitrostátním registru plátců DPH.
2. Důkaz o dovozu je třeba předložit výhradně v podobě celního dokladu o propuštění do volného oběhu, řádně vyplněného celními orgány a obsahujícího odkaz na dotčeného žadatele coby adresáta.
Členské státy mohou uznat i kopie dokumentů uvedených v prvním pododstavci, pokud budou řádně ověřené příslušným orgánem.
V případě, že tyto kopie budou uznány, je třeba to oznámit ve sdělení členského státu podle čl. 3 odst.
3. Hospodářské subjekty, které dne 1. ledna 2005 již ukončily svou obchodní činnost s třetími zeměmi v oblasti hovězího a telecího masa, nejsou způsobilé k podání žádosti.
4. Společnost, která vznikne spojením společností, z nichž každá má referenční dovozy odpovídající minimálnímu množství podle odstavce 1, může tyto referenční dovozy použít jako základ pro svou žádost.
Článek 3
1. Žádosti o dovozní licence lze předkládat výhradně v členském státě, v němž je žadatel registrován pro účely DPH.
2. Žádosti o dovozní licence na každé období podle čl. 1 odst. 3:
a) se musí týkat nejméně 100 kusů zvířat;
b) nesmí přesáhnout 5 % dostupného množství.
Pokud žádost přesáhne množství podle písm. b) prvního poodstavce, nebude množství nad limit bráno v úvahu.
3. Žádosti o dovozní licence se předkládají během prvních 10 pracovních dnů v každém z období podle čl. 1 odst. 3. Žádosti na první období se však předloží během deseti pracovních dnů po vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Žadatelé mohou předložit na každé období podle čl. 1 odst. 3 pouze jednu žádost. Pokud stejný žadatel předloží více než jednu žádost, budou všechny jeho žádosti nepřípustné.
5. Po ověření předložených dokumentů zašlou členské státy Komisi nejpozději do pátého pracovního dne po ukončení lhůty pro předkládání žádostí seznam žadatelů a jejich adresy a požadovaná množství.
Pokud dojde k předložení žádostí, zašlou se veškerá oznámení, včetně oznámení "bezpředmětné", faxem nebo elektronickou poštou na tiskopise z přílohy I tohoto nařízení.
Článek 4
1. Po oznámení podle čl. 3 odst. 5 rozhodne Komise co nejdříve o tom, v jakém rozsahu lze žádostem vyhovět.
2. Pokud množství obsažená v žádostech podle článku 3 přesáhnou množství dostupná pro dané období, stanoví Komise jednotnou procentní sazbu snížení, která se použije na požadovaná množství.
Pokud je po použití koeficientu snížení podle prvního pododstavce počet nižší než 100 kusů na žádost, dotčené členské státy přidělí dostupné množství losem o dovozní práva na partie po 100 kusech.
Pokud je poslední část menší než 100 kusů, bude se považovat za jednu partii.
3. Licence se vydají co nejdříve v závislosti na rozhodnutí Komise o přijetí žádostí.
Článek 5
1. Dovozní licence se vydají na jméno hospodářského subjektu, který žádost podal.
2. V žádostech o licenci a v licencích se uvede:
a) v poli 8 země původu;
b) v poli 16 jedna nebo více z následujících skupin kódů kombinované nomenklatury:
- 01029005; 01029029 nebo 01029049;
c) v poli 20 pořadové číslo kvóty (09.4005) a jedna z poznámek podle přílohy III.
Článek 6
1. Bez ohledu na čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 jsou dovozní licence vydané podle tohoto nařízení nepřevoditelné a práva v rámci celních kvót z nich plynou, jen pokud jsou na stejné jméno a adresu jako jméno a adresa adresáta v souvisejícím celním prohlášení o propuštění do volného oběhu.
2. Platnost všech dovozních licencí končí dne 30. června 2006.
3. Jistota související s dovozní licencí se stanoví na 15 EUR za kus a žadatel ji složí společně s předložením žádosti o licenci.
4. Vydané licence jsou platné v celém Společenství.
5. Podle čl. 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 se ze všech dovezených množství přesahujících výši uvedenou na dovozní licenci vybere plné clo podle společného celního sazebníku použitelné v den přijetí celního prohlášení o uvedení do volného oběhu.
Bez ohledu na oddíl 4 hlavy III nařízení (ES) č. 1291/2000 se jistota neuvolní, dokud nebude předložen důkaz o tom, že držitel licence byl obchodně a logisticky odpovědný za nákup, přepravu a proclení dotčených zvířat pro volný oběh.
Tento důkaz se skládá alespoň z:
a) originálu obchodní faktury nebo její ověřené kopie vystavené na jméno držitele prodávajícím nebo jeho zástupcem, oba se sídlem ve třetí zemi vývozu, a z dokladu o zaplacení držitelem nebo z důkazu o otevření neodvolatelného dokumentárního akreditivu držitelem ve prospěch prodávajícího;
b) nákladního listu nebo případně dokladu o přepravě pozemní nebo vzdušnou cestou, vystaveného na jméno držitele, na dotčená zvířata;
c) výtisku č. 8 formuláře IM 4 obsahujícího jako jediný údaj v poli 8 jméno a adresu držitele.
Článek 7
1. V době dovozu dovozce předloží důkaz o tom, že:
a) se písemně zavázal informovat příslušný orgán členského státu do jednoho měsíce o zemědělském podniku nebo zemědělských podnicích, kde má být mladý skot samčího pohlaví vykrmen;
b) složil jistotu ve výši stanovené pro každý způsobilý kód KN v příloze II u příslušného orgánu členského státu; výkrm dovezených zvířat v uvedeném státě po dobu nejméně 120 dní ode dne přijetí celního prohlášení o propuštění do volného oběhu je zásadním požadavkem ve smyslu čl. 20 odst.
2. S výjimkou případů vyšší moci se jistota podle odst. 1 písm. b) uvolní až poté, co příslušný orgán členského státu, který vydal licenci, obdrží důkaz o tom, že mladý skot:
a) byl vykrmen v zemědělském podniku nebo zemědělských podnicích podle odstavce 1;
b) nebyl poražen před uplynutím lhůty 120 dní ode dne dovozu, nebo
c) byl poražen před uplynutím lhůty ze zdravotních důvodů nebo uhynul v důsledku choroby nebo nehody.
Jistota se uvolní okamžitě po předložení důkazu.
Pokud však nebyla dodržena lhůta uvedená v odst. 1 písm. a), jistota, která má být uvolněna, se sníží o:
- 15 % a
- 2 % ze zbývající částky za každý den, o který byla lhůta překročena.
Neuvolněné částky propadají a zadrží se jako clo.
3. Pokud důkaz podle odstavce 2 není poskytnut do 180 dní ode dne dovozu, jistota propadá a zadrží se jako clo.
Pokud však takový důkaz není poskytnut do 180 dní podle prvního pododstavce, ale je předložen během šesti měsíců následujících po uvedeném období, propadlá částka snížená o 15 % jistoty se vyplatí zpět.
Článek 8
Nařízení (ES) č. 1291/2000 a (ES) č. 1445/95 se použijí s výhradou podle tohoto nařízení.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 993/2005
ze dne 29. června 2005,
kterým se stanoví opravná částka použitelná při poskytování náhrady pro obiloviny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci, uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle jejich místa určení.
(4) Opravnou částku je třeba stanovit zároveň s náhradou a dle stejného postupu, přičemž je možné ji v období mezi dvěma stanoveními změnit.
(5) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se stanovuje dle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 994/2005
ze dne 29. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro slad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory stanovené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995 o určitých prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Náhradu použitelnou pro slad je třeba vypočítat s ohledem na množství obilovin nezbytné k výrobě uvažovaných produktů.
Tato množství byla stanovena nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle země jejich určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto předpisů v současné situaci na trzích s obilovinami, zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1784/2003 se stanovují ve výši uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 995/2005
ze dne 29. června 2005,
kterým se stanoví opravná částka pro poskytnutí náhrady u sladu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravnou částku uvedenou v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003, použitelnou pro předem stanovené vývozní náhrady pro slad, je třeba stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 996/2005
ze dne 29. června 2005,
kterým se stanoví náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže určené pro potravinovou pomoc Společenství a vnitrostátní potravinovou pomoc
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1] a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení Rady (EHS) č. 2681/74 ze dne 21. října 1974, týkající se financování výdajů vzniklých v souvislosti s dodávkou zemědělských produktů jako potravinové pomoci [3] ze strany Společenství, stanoví, že část výdajů odpovídající dle pravidel Společenství vývozním náhradám pro dané produkty je třeba naúčtovat Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu, oddělení záruk.
(2) Za účelem jednoduššího stanovení a řízení rozpočtu pro opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci a ve snaze informovat členské státy o míře účasti Společenství na financování vnitrostátních opatření potravinové pomoci je třeba určit výši náhrad poskytovaných pro tato opatření.
(3) Obecná a prováděcí pravidla stanovená článkem 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článkem 13 nařízení (ES) č. 3072/95 pro vývozní náhrady jsou přiměřeně použitelná pro výše uvedená opatření.
(4) Specifická kritéria, která je třeba vzít v úvahu při výpočtu vývozní náhrady pro rýži, jsou definována v článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
U vnitrostátních opatření a opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci prováděných v rámci mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i v rámci ostatních opatření Společenství ve formě bezplatných dodávek, se náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže stanovují podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 997/2005
ze dne 29. června 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2003/04 stanovuje skutečná výroba olivového oleje a také částka pro jednotnou podporu výroby
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2261/84 ze dne 17. července 1984, kterým se stanoví obecná pravidla pro poskytování podpory produkce olivového oleje a podpory organizacím producentů olivového oleje [2], a zejména na čl. 17a odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Z článku 5 nařízení č. 136/66/EHS vyplývá, že jednotná podpora výroby musí být v každém členském státě, jehož skutečná výroba převyšuje národní množství, uzpůsobena příslušné ochraně uvedené v odstavci 3 uvedeného článku.
Za účelem vyhodnocení významu výše zmíněného překročení by bylo vhodné v případě Řecka, Španělska, Francie, Itálie a Portugalska vytvořit odhad produkce stolních oliv, vyjádřený ekvivalentně olivovým olejem na základě příslušných, vzájemně stanovených koeficientů v případě Řecka v rozhodnutí Komise 2001/649/ES [3], v případě Španělska v rozhodnutí Komise 2001/650/ES [4], v případě Francie v rozhodnutí Komise 2001/648/ES [5], v případě Itálie v rozhodnutí Komise 2001/658/ES [6] a v případě Portugalska v rozhodnutí Komise 2001/670/ES [7].
1 nařízení (EHS) č. 2261/84 předpokládá pro stanovení jednotné částky na podporu výroby olivového oleje, která může být poskytnuta, odhadnout předpokládanou výrobu, týkající se příslušné kampaně.
Tato částka musí být stanovena na takové úrovni, aby bylo zamezeno jakémukoliv neoprávněnému riziku při platbách pěstitelům olejnatých plodin.
Zmíněná částka se rovněž vztahuje na stolní olivy, ekvivalentně vyjádřené olivovým olejem.
Odhadovaná výroba pro hospodářský rok 2003/04 a také částka na jednotnou podporu výroby, kterou lze poskytnout, je stanovena nařízením Komise (ES) č. 1807/2004 [8].
(3) Pro stanovení skutečné výroby, na kterou bylo uznáno právo podpory, musí příslušné členské státy sdělit komisi nejpozději do 15. května každé následné kampaně množství schválené k podpoře v každém členském státě v souladu s ustanoveními čl. 14 odst. 4 nařízení Komise (ES) č. 2366/98 [9]. Podle těchto sdělení se ukáže, že množství schválené k podpoře v případě hospodářského roku 2003/04 je v Řecku 342997 tun, ve Španělsku 1570169 tun, ve Francii 3284 tun, v Itálii 736198 tun a v Portugalsku 34644 tun.
(4) Schválení podpory těchto množství členskými státy předpokládá, že byly provedeny kontroly stanovené nařízeními (EHS) č. 2261/84 a (ES) č.
2366/98. Nicméně stanovení skutečné výroby podle informací, které se vztahují k množství schválenému k podpoře, sdělenému členskými státy, nepředpokládá závěry, které mohou být vyvozeny z prověření správnosti těchto údajů v rámci procesu revize účtů.
(5) Vzhledem ke skutečné výrobě by měla být rovněž stanovena částka na jednotnou podporu výroby, kterou předpokládá čl. 5 odst. 1 nařízení č. 136/66/EHS a splatná pro volitelné množství skutečné výroby.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Pro hospodářský rok 2003/04 se skutečná výroba, která má zajistit podporu olivového oleje stanovenou v článku 5 nařízení č. 136/66/EHS rovná:
- 342997 tunám v Řecku,
- 1570169 tunám ve Španělsku,
- 3284 tunám ve Francii,
- 736198 tunám v Itálii,
- 34644 tunám v Portugalsku.
2. Pro hospodářský rok 2003/04 se jednotná částka na podporu výroby stanovená v článku 5 nařízení č. 136/66/EHS, splatná při volitelném množství skutečné výroby, rovná:
- 129,64 EUR/100 kg v Řecku,
- 64,03 EUR/100 kg ve Španělsku,
- 130,40 EUR/100 kg ve Francii,
- 97,83 EUR/100 kg v Itálii,
- 130,40 EUR/100 kg v Portugalsku.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 998/2005
ze dne 29. června 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Článek 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování celních kvót s nulovým clem u produktů kódu KN 17011110, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(3) Článek 22 nařízení (ES) č. 1159/2003 otevírá pro dovozy produktů kódu KN 17011110 z Brazílie, Kuby a ostatních třetích zemí celní kvóty s clem 98 EUR/tuna.
(4) V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 byly v týdnu od 20. do 24. června 2005 příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující množstvi v souladu s článkem 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 pro preferenční cukr.
(5) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství a uvést, že bylo dosaženo příslušného limitu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 20. do 24. června 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. června 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 999/2005
ze dne 30. června 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1000/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Na základě článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 musí být náhrady stanoveny se zřetelem na situaci a na vývojové perspektivy, jednak co se týče dostupného množství obilovin, rýže a zlomkové rýže a jejich ceny na trhu Společenství, a také co se týče cen obilovin, rýže, zlomkové rýže a produktů z obilovin na světovém trhu.
Na základě týchž článků je rovněž důležité zajistit vyváženou situaci a přirozený vývoj cen a obchodu na trzích s obilovinami a rýží.
Zároveň je třeba vzít v úvahu ekonomický aspekt zamýšlených vývozů a potřebu vyhnout se narušení trhu Společenství.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [3] o dovozním a vývozním režimu produktů zpracovaných z obilovin a rýže, stanovuje v článku 4 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady pro tyto produkty.
(4) Přidělenou náhradu pro určité zpracované produkty je třeba odstupňovat podle obsahu popelovin, surových vláken, slupek, bílkovin, tuků nebo škrobu; tento obsah je dobrým ukazatelem množství základního produktu skutečně obsaženého ve zpracovaném produktu.
(5) U hlíz manioku a jiných kořenových plodin a tropických hlízovitých plodin, jakož i jejich mouček, nyní ekonomický aspekt případných vývozů, zejména vzhledem k povaze a původu těchto produktů, nevyžaduje stanovení vývozních náhrad.
U některých produktů zpracovaných z obilovin se nyní vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nevyžaduje stanovení vývozní náhrady.
(6) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou mít za následek potřebu rozlišit náhradu poskytovanou pro určité produkty podle jejich místa určení.
(7) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(8) Některé produkty zpracované z kukuřice mohou projít tepelným zpracováním, což by mohlo vést k tomu, že by byla poskytnuta náhrada, která neodpovídá kvalitě produktu.
Je tedy nutné upřesnit, že se na tyto produkty, které obsahují předželatinovaný škrob, možnost poskytnutí vývozní náhrady nevztahuje.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1518/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1001/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 19,28 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 23,81 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1002/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1239/95, pokud jde o udělování nucených licencí a o pravidla pro nahlížení do dokumentů Odrůdového úřadu Společenství a přístup k nim ze strany veřejnosti
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství [1], a zejména na článek 114 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 29 nařízení (ES) č. 2100/94 byl pozměněn s cílem zahrnout odkaz na nucené licence podle článku 12 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/44/ES ze dne 6. července 1998 o právní ochraně biotechnologických vynálezů [2] a nahradit výraz "nucené užívací právo" výrazem "nucená licence".
(2) Platnost nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise [3], které stanoví obecné zásady a omezení práva na přístup k dokumentům podle článku 255 Smlouvy, byla vložením nového článku 33a do nařízení (ES) č. 2100/94 rozšířena i na dokumenty Odrůdového úřadu Společenství.
(3) Je proto nezbytné patřičně změnit nařízení Komise (ES) č. 1239/95 ze dne 31. května 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2100/94, pokud jde o řízení před Odrůdovým úřadem Společenství [4].
(4) Byla konzultována správní rada Odrůdového úřadu Společenství.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro odrůdová práva Společenství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1239/95 se mění takto:
1. Kapitola IV hlavy II se nahrazuje tímto:
"KAPITOLA IV
LICENCE SPOLEČENSTVÍ UDĚLOVANÉ ÚŘADEM
Oddíl 1
Nucené licence podle článku 29 základního nařízení
Článek 37
Žádosti o nucenou licenci
1. Žádost o nucenou licenci podle čl. 29 odst. 1, 2 a 5 základního nařízení musí obsahovat:
a) označení žadatele a odpůrce – držitele dané odrůdy jako účastníků řízení;
b) název odrůdy a rostlinného druhu dané odrůdy nebo odrůd;
c) návrh druhu úkonů, na které se nucená licence vztahuje;
d) prohlášení obsahující daný veřejný zájem, včetně všech skutečností, důkazů a argumentů uváděných na podporu uvedeného veřejného zájmu;
e) v případě žádosti podle čl. 29 odst. 2 základního nařízení navržení kategorie osob, kterým se nucená licence udělí, včetně zvláštních požadavků týkajících se této kategorie osob;
f) návrh přiměřené úhrady a základ pro její výpočet.
2. Žádost o nucenou licenci podle čl. 29 odst. 5a základního nařízení musí obsahovat:
a) označení žadatele, který je držitelem patentového práva, a odpůrce – držitele dané odrůdy jako účastníků řízení;
b) název odrůdy a rostlinného druhu dané odrůdy nebo odrůd;
c) ověřenou kopii osvědčení o udělení patentu uvádějící číslo patentu a patentové nároky pro biotechnologický vynález a orgán, který patent udělil;
d) návrh druhu úkonů, na které se nucená licence vztahuje;
e) návrh přiměřené úhrady a základ pro její výpočet;
f) prohlášení obsahující důvody, proč v porovnání s chráněnou odrůdou daný biotechnologický vynález představuje významný technický pokrok značného ekonomického zájmu, včetně všech skutečností, důkazů a argumentů uváděných na podporu patentového nároku;
g) návrh oblasti územní působnosti licence, která nesmí překročit oblast územní působnosti patentu uvedenou v bodu c).
3. Žádost o křížovou licenci podle čl. 29 odst. 5a základního nařízení musí obsahovat:
a) označení žadatele, který je držitelem patentového práva, a odpůrce – držitele dané odrůdy jako účastníků řízení;
b) název odrůdy a rostlinného druhu dané odrůdy nebo odrůd;
c) ověřenou kopii osvědčení o udělení patentu uvádějící číslo patentu a patentové nároky pro biotechnologický vynález a orgán, který patent udělil;
d) úřední dokument dokazující, že držiteli odrůdového práva byla udělena nucená licence pro patentovaný biotechnologický vynález;
e) návrh druhu úkonů, na které se křížová licence vztahuje;
f) návrh přiměřené úhrady a základ pro její výpočet;
g) návrh oblasti územní působnosti křížové licence, která nesmí překročit oblast územní působnosti patentu uvedenou v bodu c).
4. Žádost o nucenou licenci musí obsahovat dokumenty dokládající, že žadatel již držitele odrůdového práva neúspěšně požádal o smluvní užívací právo. Je-li žadatelem o nucenou licenci podle čl. 29 odst. 2 základního nařízení Komise nebo členský stát, může úřad v případě vyšší moci tuto podmínku zrušit.
5. Žádost o nucenou licenci se považuje za neúspěšnou ve smyslu odstavce 4, pokud:
a) odpůrce – držitel závazně neodpověděl osobě usilující o takové právo v přiměřené lhůtě; nebo
b) odpůrce – držitel odmítl udělit smluvní licenci osobě, která o něj usiluje; nebo
c) odpůrce – držitel nabídl licenci osobě, která o ni usiluje, za zjevně nevýhodných podmínek, včetně poplatků za užívání, nebo za podmínek, které jsou z celkového hlediska zjevně nevýhodné.
Článek 38
Přezkoumání žádosti o nucenou licenci
1. Ústní jednání a dokazování se zpravidla konají zároveň.
2. Žádosti o další jednání jsou nepřípustné s výjimkou těch žádostí, které vycházejí z okolností, které se během jednání nebo po něm změnily.
3. Úřad před přijetím rozhodnutí vyzve dané strany ke smíru ve věci smluvní licence.
Úřad popřípadě předloží návrh smíru.
Článek 39
Trvání odrůdového práva Společenství během řízení
1. Pokud bylo zahájení řízení ohledně nároku uvedeného v čl. 98 odst. 1 základního nařízení vůči držiteli zapsáno do Rejstříku odrůdových práv Společenství, může úřad pozastavit řízení o udělení nucené licence. Řízení se obnoví až po zápisu pravomocného rozsudku nebo jiného způsobu ukončení řízení do stejného rejstříku.
2. Je-li převod odrůdového práva Společenství pro úřad závazný, vstoupí nový držitel na žádost žadatele do řízení jako jeho účastník, pokud žadatel neúspěšně žádal nového držitele o licenci a učinil tak do dvou měsíců od přijetí oznámení úřadu, že jméno nového držitele bylo zapsáno do Rejstříku odrůdových práv Společenství.
Žádost žadatele musí obsahovat písemné důkazy, které dostatečně prokazují jeho neúspěšný pokus a popřípadě i jednání nového držitele.
3. V případě žádosti podle čl. 29 odst. 2 základního nařízení vstupuje nový držitel do řízení jako jeho účastník. Odstavec 1 tohoto článku se nepoužije.
Článek 40
Obsah rozhodnutí o žádosti
Písemné rozhodnutí podepíše předseda úřadu.
Rozhodnutí obsahuje:
a) oznámení, že rozhodnutí zasílá úřad;
b) den přijetí rozhodnutí;
c) jména členů výboru, kteří se zúčastnili řízení;
d) jména účastníků řízení a jejich zástupců v řízení;
e) odkaz na stanovisko správní rady;
f) sporné otázky pro rozhodnutí;
g) shrnutí skutečností;
h) důvody, na nichž je rozhodnutí založeno;
i) příkaz úřadu; v případě potřeby příkaz obsahuje výčet činností, na které se vztahuje nucená licence, zvláštní podmínky s ní spojené a kategorie osob, včetně případných zvláštních požadavků týkajících se této kategorie.
Článek 41
Udělení nucené licence
Rozhodnutí o udělení nucené licence podle čl. 29 odst. 1, 2 a 5 základního nařízení obsahuje důvody veřejného zájmu.
1. Veřejný zájem představují zejména tyto důvody:
a) ochrana života nebo zdraví lidí, zvířat nebo rostlin;
b) potřeba zásobit trh materiálem se zvláštními vlastnostmi;
c) potřeba zachovat pobídku pro další pěstování vylepšených odrůd.
2. Rozhodnutí o udělení nucené licence podle čl. 29 odst. 5a základního nařízení obsahuje důvody, proč daný vynález představuje významný technický pokrok značného ekonomického zájmu. Zejména následující výčet odůvodnění může představovat důvody, proč daný vynález v porovnání s chráněnou odrůdou představuje významný technický pokrok značného ekonomického zájmu:
a) zlepšení technologií obdělávání;
b) zlepšení životního prostředí;
c) zlepšení technologií pro využití genetické biologické rozmanitosti;
d) zlepšení jakosti;
e) zlepšení výnosu;
f) zlepšení rezistence;
g) zlepšení přizpůsobení se specifickým klimatickým podmínkách a/nebo podmínkám životního prostředí.
3. Nucená licence je nevýlučná.
4. Nucená licence nesmí být postupována, pokud se nejedná o postoupení spolu s částí podniku, která nucenou licenci užívá, nebo za podmínek stanovených v čl. 29 odst. 5 základního nařízení, spolu s postoupením práv na v podstatě odvozenou odrůdu.
Článek 42
Podmínky, které musí splnit osoba, jíž je nucená licence udělena
1. Aniž jsou dotčeny ostatní podmínky uvedené v čl. 29 odst. 3 základního nařízení, musí mít osoba, jíž je nucená licence udělena, odpovídající finanční a technické prostředky k užití nucené licence.
2. Splnění podmínek spojených s nucenou licencí a stanovených v rozhodnutí o této licenci se považuje za "podmínku" podle čl. 29 odst. 4 základního nařízení.
3. Úřad stanoví, že osoba, jíž je nucená licence udělena, nesmí podat žalobu na porušení odrůdového práva Společenství, pokud držitel do svou měsíců od vyzvání neodmítne nebo neopomene žalobu podat.
Článek 43
Kategorie osob splňujících zvláštní podmínky podle čl. 29 odst. 2 základního nařízení
1. Osoba, která má zamýšlí užít nucenou licenci a která patří do kategorie osob splňujících zvláštní podmínky uvedené v čl. 29 odst. 2 základního nařízení, sdělí svůj úmysl úřadu a držiteli doporučeným dopisem s doručenkou. Toto prohlášení obsahuje:
a) jméno a adresu dané osoby podle podmínek vztahujících se na účastníky řízení podle článku 2 tohoto nařízení;
b) důkaz o splnění zvláštních podmínek;
c) výčet činností, které budou prováděny;
d) ujištění, že tato osoba má odpovídající finanční prostředky a informace o technických možnostech k užití nucené licence.
2. Pokud tato osoba splnila podmínky týkající se prohlášení uvedeného v odstavci 1, úřad ji na požádání zapíše do Rejstříku odrůdových práv Společenství.
Před tímto zápisem tato osoba nemá na nucenou licenci nárok.
Zápis se sdělí této osobě a držiteli.
3. Ustanovení čl. 42 odst. 3 se přiměřeně vztahuje na osobu zapsanou do Rejstříku odrůdových práv Společenství podle odstavce 2 tohoto článku. Jakýkoliv rozsudek nebo jiný způsob ukončení soudního sporu pro protiprávní jednání se vztahuje na ostatní osoby, které byly nebo budou zapsány.
4. Zápis uvedený v odstavci 2 může být vymazán pouze z toho důvodu, že se po uplynutí více než jednoho roku od udělení nucené licence a ve lhůtě stanovené v tomto rozhodnutí změnily zvláštní podmínky stanovené v rozhodnutí o udělení nucené licence nebo finanční či technické prostředky stanovené v odstavci 2.
Výmaz zápisu se sdělí zapsané osobě a držiteli.
Oddíl 2
Užívací práva podle čl. 100 odst. 2 základního nařízení
Článek 44
Užívací práva podle čl. 100 odst. 2 základního nařízení
1. Žádost o smluvní nevýlučné užívací právo od nového držitele podle čl. 100 odst. 2 základního nařízení se podává v případě bývalého držitele do dvou měsíců nebo v případě osoby požívající užívací právo do čtyř měsíců od obdržení oznámení úřadu, že jméno nového držitele bylo zapsáno do Rejstříku odrůdových práv Společenství.
2. Žádost o udělení užívacího práva podle čl. 100 odst. 2 základního nařízení musí obsahovat dokumenty dokládající neúspěšnou žádost uvedenou v odstavci 1. Ustanovení čl. 37 odst. 1 písm. a), b), c) a odst. 5, článku 38, čl. 39 odst. 3, článku 40 s výjimkou písmene f), čl. 41 odst. 3 a 4 a článku 42 tohoto nařízení se použijí přiměřeně."
2. Článek 82 se nahrazuje tímto:
"Článek 82
Nahlížení do rejstříků ze strany veřejnosti
1. Veřejnost může do rejstříků nahlížet v sídle úřadu.
Přístup k rejstříkům a dokumentům v nich obsaženým se povoluje za stejných podmínek, které platí pro přístup k dokumentům úřadu ve smyslu článku 84.
2. Nahlížení do rejstříků na místě je bezplatné.
Vyhotovování a zasílání výpisů z rejstříků v podobě, která vyžaduje takové zpracovávání údajů či manipulaci s nimi, jež nejsou pouhou reprodukcí dokumentu či jeho částí, podléhá zaplacení poplatku.
3. Předseda úřadu může rovněž veřejnosti umožnit nahlížet do rejstříků v sídlech vnitrostátních orgánů nebo v pobočkách zřízených podle čl. 30 odst. 4 základního nařízení."
3. Článek 84 se nahrazuje tímto:
"Článek 84
Přístup k dokumentům úřadu
1. Správní rada přijme praktická opatření pro přístup k dokumentům úřadu, včetně rejstříků.
2. Správní rada přijme kategorie dokumentů úřadu, ke kterým bude mít veřejnost přímý přístup, neboť budou zveřejněny, a to i elektronickou cestou."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1003/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se provádí nařízení (ES) č. 2160/2003, pokud jde o cíl Společenství zaměřený na snížení výskytu určitých sérotypů salmonely v reprodukčních hejnech druhu Gallus gallus, a kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003 ze dne 17. listopadu 2003 o tlumení salmonel a některých jiných původců zoonóz vyskytujících se v potravním řetězci [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 a článek 13 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Cílem nařízení (ES) č. 2160/2003 je zajistit, aby byla přijata vhodná a účinná opatření na zjišťování a tlumení salmonel a jiných původců zoonóz na všech úrovních produkce, zpracování a distribuce, zejména pak na úrovni primární produkce, aby se snížil jejich výskyt a riziko, jež představují pro veřejné zdraví.
(2) Podle uvedeného nařízení je třeba stanovit cíl Společenství zaměřený na snížení výskytu všech sérotypů salmonely s významem pro veřejné zdraví v reprodukčních hejnech druhu Gallus gallus na úrovni primární produkce.
(3) Nařízení (ES) č. 2160/2003 stanoví, že cíl Společenství má zahrnovat číselné vyjádření maximálního procenta epizootologických jednotek, které zůstávají pozitivní, a/nebo minimálního procenta snížení počtu epizootologických jednotek, které zůstávají pozitivní, jakož i nejzazší termín, do kterého musí být cíle dosaženo, a definici testovacích programů nezbytných pro ověření toho, zda bylo cíle dosaženo.
Popřípadě je také třeba zahrnout definici sérotypů, které mají význam pro veřejné zdraví.
(4) Nařízení rovněž stanoví, že po přechodné období se cíl Společenství stanovený pro reprodukční hejna ptáků Gallus gallus týká pěti nejčastějších sérotypů salmonel u salmonelóz lidí, které se mají identifikovat na základě údajů shromážděných prostřednictvím systémů sledování prováděných ve Společenství.
(5) Informace ze systémů sledování prováděných ve Společenství ukazují, že pět nejčastějších sérotypů salmonel u salmonelóz lidí je Salmonella enteritidis, Salmonella hadar, Salmonella infantis, Salmonella typhimurium a Salmonella virchow.
Cíl Společenství stanovený tímto nařízením by se proto měl týkat výše uvedených sérotypů.
(6) Aby bylo možno stanovit cíl Společenství, měly by být k dispozici srovnatelné údaje o výskytu dotyčných sérotypů salmonel v reprodukčních hejnech druhu Gallus gallus v členských státech.
Minimální požadavky na tlumení salmonel v souladu se směrnicí Rady 92/117/EHS [2] byly použity jako základ pro shromažďování příslušných údajů o výskytu v členských státech.
V roce 2004 byly tyto informace shromažďovány během příslušného časového období ve všech členských státech.
(7) Aby bylo možno ověřit, zda bylo cíle dosaženo, a s ohledem na relativně nízký výskyt příslušných sérotypů salmonely v reprodukčních hejnech druhu Gallus gallus ve Společenství je nezbytné zorganizovat opakované odebrání vzorků u reprezentativního počtu hejn dostatečné velikosti, což by mělo být nejméně 250 ptáků, jak to požadovala směrnice 92/117/EHS.
(8) Testovací program potřebný pro zjištění, zda bylo dosaženo cíle Společenství, je značně odlišný a pravděpodobně citlivější než testovací program, kterého bylo užito při shromažďování srovnatelných údajů v členských státech podle směrnice 92/117/EHS.
Je proto nezbytné provést přezkum cíle Společenství maximálně po jednom roce provádění odpovídajících vnitrostátních kontrolních programů.
(9) V důsledku časového období, po které byly informace shromažďovány, nebyly údaje k dispozici před stanovením cíle Společenství k datu stanovenému v příloze I nařízení (ES) č. 2160/2003 ve vztahu k reprodukčním hejnům Gallus gallus.
Datum stanovení cíle by proto mělo být posunuto o šest měsíců a nařízení (ES) 2160/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10) Opatření plánovaná v čl. 4 odst. 5 nařízení (ES) č. 2160/2003 zaměřená na stanovení cíle Společenství, pokud jde o reprodukční hejna druhu Gallus gallus během přechodného období, jsou založena na metodách pro tlumení salmonely stanovených již ve směrnici 92/117/EHS a ostatní aspekty opatření se týkají řízení rizik. Opatření stanovená tímto nařízením připravila pracovní skupina za účasti Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA). Bez dotčení požadavku stanoveného v článku 15 nařízení (ES) č. 2160/2003 konzultovat s EFSA jakoukoliv otázku, která by mohla mít významný dopad na veřejné zdraví, není na tomto stupni konzultace s EFSA nezbytná.
(11) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cíl Společenství
1. Cílem Společenství zaměřeným na snížení výskytu Salmonella enteritidis, Salmonella hadar, Salmonella infantis, Salmonella typhimurium a Salmonella virchow v reprodukčních hejnech druhu Gallus gallus je snížení maximálního procenta reprodukčních hejn dospělé drůbeže tvořených nejméně 250 ptáky, která zůstávají pozitivní, na 1 % nebo méně do 31. prosince 2009.
V členských státech, které mají méně než 100 reprodukčních hejn, však musí zůstat pozitivní maximálně jedno reprodukční hejno dospělé drůbeže.
2. Testovací program potřebný pro zjištění, zda bylo dosaženo cíle Společenství, je stanoven v příloze.
Článek 2
Přezkum
Komise přezkoumá cíl Společenství stanovený v článku 1 vzhledem k výsledkům dosaženým během prvního roku provádění vnitrostátních kontrolních programů schválených v souladu s článkem 6 nařízení (ES) č. 2160/2003.
Článek 3
Změna nařízení (ES) č. 2160/2003
V příloze I nařízení (ES) č. 2160/2003 se text ve sloupci 4 v prvním řádku nahrazuje tímto:
"18 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost".
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1005/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2005/06 stanoví odvozená intervenční cena bílého cukru
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 2 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001 stanovilo pro hospodářské roky 2001/02 až 2005/06 intervenční cenu bílého cukru ve výši 631,9 EUR za tunu, která platí v nedeficitních oblastech.
2 odst. 1 písm. b) výše uvedeného nařízení se odvozená intervenční cena bílého cukru stanoví každý rok pro každou z deficitních oblastí.
Pro účely stanovení této ceny je vhodné brát v úvahu regionální rozdíly cen cukru, u nichž se v případě běžné sklizně a volného pohybu cukru předpokládá, že vznikly v přirozených podmínkách tvorby tržních cen, s ohledem na získané zkušenosti a na náklady na dopravu cukru z oblastí, kde je ho přebytek, do oblastí deficitních.
(3) Za účelem zjištění deficitního stavu regionu je třeba na základě údajů sdělených členskými státy učinit odhady, které se budou vztahovat jak k probíhajícímu hospodářskému roku, pokud jde o vývoj spotřeby, tak k perspektivám příštího hospodářského roku, pokud jde o vývoj dosažitelné produkce.
Proto je třeba považovat region za deficitní pouze pokud tyto odhady s jistotou ukazují, že deficit nastane.
(4) Na tomto základě lze předpokládat, že nastane deficit v zásobování v produkčních oblastech Španělska, Irska a Spojeného království, Portugalska a Finska.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro deficitní oblasti Společenství se odvozená intervenční cena bílého cukru pro hospodářský rok 2005/06 stanoví ve výši:
a) 648,80 EUR na tunu pro všechny oblasti Španělska;
b) 646,50 EUR za tunu pro všechny oblasti Irska a Spojeného království;
c) 646,50 EUR za tunu pro všechny oblasti Portugalska;
d) 646,50 EUR za tunu pro všechny oblasti Finska.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1006/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1549/2004, kterým se stanoví odchylka od nařízení Rady (ES) č. 1785/2003, pokud jde o dovozní režim pro rýži, a kterým se stanoví zvláštní přechodná pravidla pro dovoz rýže Basmati
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 10 odst. 2 a čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2005/476/ES ze dne 21. června 2005 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Spojenými státy americkými na straně druhé o metodě výpočtu cel u loupané rýže [2], a zejména na článek 2 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutí 2005/476/ES stanoví zvláštní postupy pro výpočet cel u dovozu loupané rýže kódu KN 100620 do Společenství od 1. března 2005 do 30. června 2006.
Na stanovené přechodné období je tudíž třeba přijmout nezbytná opatření, pokud jde o cla u dovozu loupané rýže kódu KN 100620.
(2) Rozhodnutí 2005/476/ES rovněž prodlužuje do 30. června 2006 maximální období, během něhož může Komise do vydání nařízení o změně čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 přijmout opatření, pokud jde o režim dovozu rýže, odchylně od ustanovení nařízení (ES) č. 1785/2003.
(3) Aby se zamezilo narušení fungování systému podle rozhodnutí 2005/476/ES nekalými žádostmi o dovozní licence, je třeba stanovit výši jistoty u dovozních licencí na loupanou rýži na dostatečně vysoké úrovni. Za tímto účelem je třeba stanovit odchylku od čl.
12 písm. a) nařízení Komise (ES) č. 1342/2003 ze dne 28. července 2003, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí v odvětví obilovin a rýže [3].
(4) Vzhledem k tomu, že dohoda schválená rozhodnutím 2005/476/ES se použije ode dne 1. března 2005, je třeba od stejného dne stanovit použitelnost ustanovení tohoto nařízení týkajících se cel u dovozu loupané rýže a změn z toho vyplývajících ohledně omleté rýže a rýže Basmati.
(5) Nařízení Komise (ES) č. 1549/2004 [4] by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1549/2004 se mění takto:
a) Článek 1 se nahrazuje tímto:
"Článek 1
1. Odchylně od čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví dovozní clo u loupané rýže kódu KN 100620 Komise ve lhůtě 10 dnů od konce dotyčného referenčního období:
a) na 30 EUR na tunu v jednom z těchto případů:
- pokud je zjištěno, že dovoz loupané rýže během celého právě uplynulého hospodářského roku nedosahuje ročního referenčního množství podle odstavce 3 prvního pododstavce sníženého o 15 %,
- pokud je zjištěno, že dovoz loupané rýže během prvních šesti měsíců hospodářského roku nedosahuje částečného referenčního množství podle odstavce 3 druhého pododstavce sníženého o 15 %;
b) na 42,5 EUR na tunu v jednom z těchto případů:
- pokud je zjištěno, že dovoz loupané rýže během celého právě uplynulého hospodářského roku přesahuje roční referenční množství podle odstavce 3 prvního pododstavce snížené o 15 % a nepřesahuje stejné roční referenční množství zvýšené o 15 %,
- pokud je zjištěno, že dovoz loupané rýže během prvních šesti měsíců hospodářského roku přesahuje roční referenční množství podle odstavce 3 druhého pododstavce snížené o 15 % a nepřesahuje částečné roční referenční množství zvýšené o 15 %;
c) na 65 EUR na tunu v jednom z těchto případů:
- pokud je zjištěno, že dovoz loupané rýže během celého právě uplynulého hospodářského roku přesahuje roční referenční množství podle odstavce 3 prvního pododstavce zvýšené o 15 %,
- pokud je zjištěno, že dovoz loupané rýže během prvních šesti měsíců hospodářského roku přesahuje částečné referenční množství podle odstavce 3 druhého pododstavce zvýšené o 15 %.
Komise stanoví použitelné clo pouze tehdy, pokud z výpočtů provedených za použití tohoto odstavce vyplývá změna cla.
Až do stanovení nového použitelného cla se používá clo, které bylo stanoveno předtím.
2. Pro výpočet dovozu podle odstavce 1 je třeba zohlednit množství, na které byly vydány dovozní licence pro loupanou rýži kódu KN 100620 podle čl. 10 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1785/2003 během odpovídajícího referenčního období, a to kromě dovozních licencí pro rýži Basmati podle článku 4 tohoto nařízení.
3. Roční referenční množství se stanoví na 431678 tun na hospodářský rok 2004/05.
Toto množství se zvyšuje o 6000 tun za rok na hospodářské roky 2005/06, 2006/07 a 2007/08.
Částečné referenční množství odpovídá za každý hospodářský rok polovině ročního referenčního množství podle prvního pododstavce."
b) Vkládá se nový článek 1a, který zní:
"Článek 1a
Odchylně od článku 12 nařízení (ES) č. 1342/2003 činí jistota pro dovozní licence pro loupanou rýži 30 EUR na tunu."
c) Vkládá se nový článek 1b, který zní:
"Článek 1b
Odchylně od čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 dovozní clo u omleté rýže kódu KN 100630 činí 175 EUR na tunu."
d) Vkládá se nový článek 1c, který zní:
"Článek 1c
Odchylně od čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 lze u odrůd rýže Basmati kódů KN 10062017 a 10062098, jež jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení, využít nulového dovozního cla.
V případě použití prvního pododstavce se použijí opatření podle článků 2 až 8."
e) V článku 9 se zrušuje druhý pododstavec.
f) V článku 10 se slova "dovozní cla podle čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení" nahrazují slovy "dovozní clo pro loupanou rýži určené podle článku 1 tohoto nařízení nebo případně dovozní clo pro omletou rýži podle článku 1b,".
g) V článku 11 se datum " 30. června 2005" nahrazuje datem " 30. června 2006".
h) V příloze I se nadpis nahrazuje tímto:
"Odrůdy podle článku 1c".
Článek 2
První stanovení cel podle čl. 1 písm. a) se učiní ve lhůtě 3 dnů od vyhlášení tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1007/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se stanoví dovozní cla pro některé druhy loupané rýže od 1. března 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1549/2004 ze dne 30. srpna 2004, kterým se stanoví odchylka od nařízení Rady (ES) č. 1785/2003, pokud jde o dovozní režim pro rýži, a kterým se stanoví zvláštní přechodná pravidla pro dovoz rýže Basmati [1], a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě informací předaných příslušnými orgány Komise zjistila, že na období od 1. září 2004 do 28. února 2005 byly vydány dovozní licence na loupanou rýži kódu KN 100620 (kromě dovozních licencí na rýži Basmati) na množství 212325 tun. Podle článku 1 nařízení (ES) č.
1549/2004 musí být tedy změněno dovozní clo u loupané rýže kódu KN 100620 (kromě rýže Basmati). Tato změna musí nabýt účinku dnem 1. března 2005, aby byla zohledněna použitelnost nařízení (ES) č.
1006/2005, kterým se mění nařízení (ES) č. 1549/2004, k témuž dni.
(2) Jelikož ke stanovení použitelného cla má dojít ve lhůtě tří dnů od vstupu nařízení (ES) č. 1006/2005 v platnost, je třeba, aby toto nařízení vstoupilo v platnost neprodleně.
Vzhledem k retroaktivnímu stanovení tohoto cla je třeba stanovit vrácení nadměrně vybraného cla na základě prosté žádosti dotyčných hospodářských subjektů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní clo použitelné u loupané rýže kódu KN 100620 činí 42,5 EUR na tunu.
Článek 2
Částky cla překračující částku odpovídající zákonnému clu, jež byly zaúčtovány ode dne 1. března 2005, se nahrazují nebo vrací.
Za tímto účelem se zainteresované hospodářské subjekty vyzývají, aby podaly žádosti podle článku 236 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 [2] a podle příslušných prováděcích ustanovení v nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [3].
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1008/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2771/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 [2] stanoví systém intervenčních opatření pro nákup másla za pevné ceny.
(2) Ustanovení čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví snížení intervenčních cen másla. Je proto nezbytné stanovit intervenční cenu, která se použije pro výpočet nákupní ceny, dojde-li ke změně intervenční ceny.
(3) Nařízení (ES) č. 2771/1999 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 2771/1999 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Intervenční cena, která se použije pro výpočet nákupní ceny, se bude rovnat ceně platné v den, kdy bylo máslo vyrobeno."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1009/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2799/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na články 10 a 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 7 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 [2] stanovuje výše dotace na odstředěné mléko a odstředěný mléčný prášek, určený jako krmivo pro zvířata, s uvážením faktorů, uvedených v čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1255/1999; S ohledem na snížení regulace ceny odstředěného mléka k 1. červenci 2005, by se měla výše dotace snížit.
(2) Nařízení (ES) č. 2799/1999 by proto mělo být odpovídajícím způsobem pozměněno.
(3) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 7 nařízení (ES) č. 2799/1999 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Výše podpory se stanoví na:
a) 2,42 EUR na 100 kg odstředěného mléka o obsahu bílkovin v tukuprosté sušině nejméně 35,6 %;
b) 2,14 EUR na 100 kg odstředěného mléka o obsahu bílkovin v tukuprosté sušině nejméně 31,4 %, avšak méně než 35,6 %;
c) 30,00 EUR na 100 kg sušeného odstředěného mléka o obsahu bílkovin v tukuprosté sušině nejméně 35,6 %;
d) 26,46 EUR na 100 kg sušeného odstředěného mléka o obsahu bílkovin v tukuprosté sušině nejméně 31,4 %, avšak méně než 35,6 %."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1010/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 628/2005 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz lososa chovaného pro hospodářské účely pocházejícího z Norska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. STÁVAJÍCÍ OPATŘENÍ
(1) Po zahájení [2] antidumpingového šetření dne 23. října 2004 uložila Komise dne 23. dubna 2005 nařízením (ES) č. 628/2005 [3] prozatímní antidumpingové clo na dovoz lososa chovaného pro hospodářské účely pocházejícího z Norska (dále jen "nařízení o uložení prozatímního cla").
(2) Prozatímní antidumpingové clo ve formě valorického cla v rozpětí 6,8 % až 24,5 % hodnoty dovážených výrobků se používá od 27. dubna 2005.
2. FORMY PROZATÍMNÍCH ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
(3) Antidumpingová opatření mohou mít různou formu.
Zatímco například vlastní částka valorického cla se liší podle dovozních cen, účinek minimální dovozní ceny je svou povahou neměnný.
Účelem obou forem opatření je odstranit poškozující účinky dumpingu.
Při výběru formy opatření má Komise širokou volbu.
V předchozích šetřeních případů dovozu lososa chovaného pro hospodářské účely byla upřednostňovanou formou opatření cla založená na minimální dovozní ceně, která k odstranění poškozujících účinků dumpingu postačovala.
(4) Při ukládání prozatímních opatření v tomto případě se však Komise domnívala, že minimální dovozní cena může být obtížně vymahatelná a byla by – spíše než jiné formy opatření – náchylnější k možnému obcházení.
Během tohoto šetření byla tedy prozatímní opatření zavedena původně ve formě valorických cel.
(5) Po přijetí prozatímních opatření se na trhu Společenství tržní ceny lososa chovaného pro hospodářské účely výrazně, bezpříkladně a nepředvídatelně zvýšily.
Tuto situaci ještě ztěžuje skutečnost, že losos je do velké míry prodáván ve formě čerstvých výrobků s krátkou dobou uchovatelnosti.
Nadměrné rozdíly tržních cen tedy nebylo možno vyvážit vytvořením dostatečného množství zásob tohoto výrobku.
(6) Za zvláštních okolností tohoto případu nejsou již původní důvody pro nezavedení minimální dovozní ceny platné.
Oproti některým zkušenostem z minulosti je také v současnosti jen nízké riziko, že minimální dovozní cena bude obcházena.
Podle současné nestálosti trhu by se však rovněž dalo soudit, že tato napjatá situace není natolik dlouhodobé povahy, aby byla zpochybněna zjištění ohledně dumpingu a jím způsobené újmy v období šetření.
(7) Za těchto okolností se považuje za vhodné změnit formu stávajících opatření na opatření ve formě minimální dovozní ceny.
Jak je uvedeno výše, účel stanovení minimální ceny je shodný s účelem valorického cla, tj. odstranit poškozující účinky dumpingu.
(8) Tam, kde bude dovozní cena v hodnotě CIF (náklady, pojištění a přepravné) na hranice Společenství rovna stanovené minimální dovozní ceně nebo je vyšší, nebude se platit žádné clo.
Pokud bude dovozní cena nižší, bude nutno zaplatit rozdíl mezi skutečnou cenou a stanovenou minimální dovozní cenou.
(9) Co se týče výše minimální dovozní ceny nutné k odstranění poškozujících účinků dumpingu, současná změna nemění zjištění ani metodiku nařízení o uložení prozatímního cla, uvedené zejména ve 132. až 134. bodu odůvodnění uvedeného nařízení.
(10) Vzhledem k tomu, že dovoz z Norska za ceny rovnající se minimální dovozní ceně nebo za ceny vyšší odstraní poškozující účinky dumpingu, měla by se minimální cena použít na všechen dovoz z Norska.
(11) S lososem chovaným pro hospodářské účely se běžně obchoduje v různých úpravách (vykuchaný s hlavou, vykuchaný bez hlavy, celé rybí filé, ostatní rybí filé nebo části filé).
Proto je nutné při změně stávajících cel v novou formu stanovit pro každou z těchto úprav výši minimální dovozní ceny nepůsobící újmu, která bude odrážet přidané náklady na přípravu každé z nich.
V tomto ohledu jsou jednotlivé minimální dovozní ceny založeny na zjištěních předchozích antidumpingových šetření týkajících se dotčeného výrobku i na zjištěních tohoto šetření.
Jsou odvozeny hlavně od přepočítávacích koeficientů stanovených v nařízení Rady (ES) č. 772/1999 [4] a používaných rovněž v tomto šetření.
(12) Vyvážející výrobci by si měli být vědomi, že pokud se zjistí, že tato opatření nejsou účinná, zejména že dochází k manipulaci s minimální dovozní cenou, její absorpci nebo jejímu obcházení, může Komise po konzultaci s poradním výborem nařízení (ES) č. 628/2005 podle potřeby dále pozměnit, aby zajistila účinnost opatření.
3. TRVÁNÍ OPATŘENÍ
(13) Prozatímní antidumpingová opatření byla původně uložena na období šesti měsíců.
Vyvážející výrobci zastupující významný podíl daného odvětví požádali o prodloužení prozatímních opatření o období nepřesahující tři měsíce.
(14) V souladu s čl. 7 odst. 7 základního nařízení se proto přijímá rozhodnutí o prodloužení trvání prozatímních opatření do 22. ledna 2006 včetně.
4. KONEČNÉ OPATŘENÍ
(15) V zájmu dobré správy a s ohledem na skutečnost, že lhůta pro podávání připomínek již byla stanovena v nařízení o uložení prozatímního cla, by se mělo stanovit období, během něhož by zúčastněné strany, které se ohlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení šetření, mohly předložit písemná stanoviska a požádat o slyšení.
Mělo by být rovněž stanoveno, že zjištění týkající se uvalení cel pro účely tohoto nařízení jsou prozatímní a mohou být znovu zvážena za účelem stanovení cla konečného,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 1 nařízení (ES) č. 628/2005 se nahrazuje tímto:
"1. Prozatímní antidumpingové clo se ukládá na lososa chovaného pro hospodářské účely (jiného než volně žijícího), také v podobě filé, čerstvého, chlazeného a zmrazeného, kódů KN ex03021200, ex03031100, ex03031900, ex03032200, ex03041013 aex03042013 (dále jen "losos chovaný pro hospodářské účely") pocházejícího z Norska.
2. Na volně žijícího lososa se prozatímní antidumpingové clo nevztahuje.
Pro účely tohoto nařízení se volně žijícím lososem rozumí losos, u něhož se příslušné orgány členského státu, ve kterém je přijato celní prohlášení pro volný oběh, ujistí na základě všech příslušných dokladů předložených zúčastněnými stranami, že byl odloven na moři v případě lososa obecného a tichomořských druhů lososa nebo v řekách v případě hlavatky obecné podunajské.
3. Sazba prozatímního antidumpingového cla se stanoví jako rozdíl mezi minimální dovozní cenou stanovenou v odstavci 4 a cenou s dodáním na hranice Společenství, před zaplacením cla, v případě, že druhá uvedená cena je nižší než ta první.
V případě, že čistá cena s dodáním na hranice Společenství se rovná příslušné minimální dovozní ceně stanovené v odstavci 4 nebo je vyšší, se clo nevybírá.
4. Pro účely odstavce 3 se minimální dovozní cena kilogramu čisté hmotnosti výrobku stanoví takto:
Způsoby obchodní úpravy lososa chovaného pro hospodářské účely _BAR_ Minimální dovozní cena EUR/kg čisté hmotnosti výrobku _BAR_ Kód TARIC _BAR_
Celá ryba, čerstvá, chlazená nebo zmrazená _BAR_ 2,81 _BAR_ 0302120012 030212003303021200930303110093030319009303032200120303220083 _BAR_
Vykuchaná ryba, s hlavou, čerstvá, chlazená nebo zmrazená _BAR_ 3,12 _BAR_ 0302120013030212003403021200940303110094030319009403032200130303220084 _BAR_
Ostatní (včetně vykuchané ryby bez hlavy), čerstvé, chlazené nebo zmrazené _BAR_ 3,51 _BAR_ 030212001503021200360302120096030311001803031100960303190018030319009603032200150303220086 _BAR_
Celé rybí filé a části filé, o hmotnosti jednoho filé vyšší než 300 g, čerstvé, chlazené nebo zmrazené _BAR_ 4,99 _BAR_ 0304101312030410139303042013120304201393 _BAR_
Ostatní celá rybí filé a části filé, o hmotnosti jednoho filé 300 g nebo nižší, čerstvá, chlazená nebo zmrazená _BAR_ 6,00 _BAR_ 0304101315030410139603042013150304201396 _BAR_
5. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu ve Společenství je podmíněno složením jistoty ve výši částky prozatímního cla.
6. V případech, kdy bylo zboží před propuštěním do volného oběhu poškozeno a skutečně zaplacená nebo splatná cena je tedy příslušně upravena pro určení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [5], je antidumpingové clo, vypočítané na základě odstavce 4 výše, sníženo o procentní podíl, který odpovídá poměrné úpravě ceny skutečně zaplacené nebo splatné.
7. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 384/96, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo přijato toto nařízení, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě 10 pracovních dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 3
Druhá věta článku 3 nařízení (ES) č. 628/2005 se nahrazuje tímto:
"Článek 1 tohoto nařízení se použije do 22. ledna 2006."
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro určité produkty v odvětví cukru pro hospodářský rok 2005/2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], stanoví, že dovozní ceny CIF pro bílý cukr a surový cukr stanovené v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 784/68 [3] jsou považovány za "ceny reprezentativní". Tyto ceny se stanovují pro standardní jakosti vymezené v příloze I bodu I a bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí vzít Komise v úvahu všechny dostupné údaje stanovené v článku 2 nařízení (EHS) č. 784/68, kromě případů uvedených v článku 3 uvedeného nařízení.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti je třeba u bílého cukru k vybraným nabídkám přičíst, či od nich odečíst zvýšení či snížení cen uvedená v čl. 5 odst. 1 písm. a) nařízení (EHS) č. 784/68. U surového cukru je třeba použít opravné faktory stanovené v písm. b) uvedeného odstavce.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, je třeba stanovit dodatečná dovozní cla v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1423/95.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 druhým pododstavcem a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1423/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95 se stanoví v souladu s přílohou pro hospodářský rok 2005/2006.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1012/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 1. července 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1013/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1014/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty z cukru vyvážené v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kotacemi nebo cenami na světovém trhu s výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, a cenami těchto výrobků ve Společenství, může být vyrovnán vývozní náhradou;
(2) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2], stanoví, že vývozní náhrada na 100 kilogramů výrobků, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001, se rovná základní částce násobené obsahem sacharosy, podle potřeby včetně ostatních cukrů vyjádřených jako sacharosa; obsah sacharosy v dotyčném výrobku se určuje v souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95;
(3) Čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že základní výše náhrady pro sorbózu vyvezenou v nezměněném stavu se musí rovnat základní výši náhrady snížené o jednu setinu použitelné výrobní náhrady podle nařízení Rady (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování výrobních náhrad pro cukr používaný v chemickém průmyslu [3] pro výrobky, jejichž seznam je zahrnut v příloze posledně uvedeného nařízení;
(4) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 se základní výše náhrady za ostatní výrobky, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, vyvážené v nezměněném stavu, musí rovnat jedné setině částky, která na jedné straně bere v úvahu rozdíl mezi intervenční cenou pro bílý cukr pro oblasti Společenství bez deficitu v měsíci, pro který je stanovena základní výše, a cenovými nabídkami nebo cenami bílého cukru na světovém trhu, a na straně druhé z důvodu potřeby vytvořit rovnováhu mezi využitím základních produktů Společenství při výrobě zpracovaných výrobků na vývoz do třetích zemí a využitím produktů třetích zemí dovezených v rámci aktivního zušlechťovacího styku;
(5) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 se použití základní výše může omezit na některé výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení;
(6) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 upravuje stanovení náhrad pro vývoz produktů v nezměněném stavu uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. f), g) a h) uvedeného nařízení; náhrada musí být stanovena na 100 kilogramů sušiny, přičemž se bere v úvahu vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód KN 17023091 a pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 a hospodářské aspekty předpokládaných vývozů; v případě produktů uvedených ve zmíněném čl. 1 písm. f) a g) se náhrada má poskytovat pro produkty, které splňují podmínky článku 5 nařízení (ES) č. 2135/95; pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. h) náhrada se poskytne pouze u těch, které splňují podmínky článku 6 nařízení (ES) č. 2135/95;
(7) Výše uvedených náhrad se musí stanovit každý měsíc, přičemž je lze měnit v intervenčním období;
(8) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení;
(9) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený;
(10) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu;
(11) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je třeba stanovit náhrady pro příslušné produkty v přiměřené výši;
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. d), f), g) a h) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážených v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1015/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 31. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Řídící výbor pro cukr nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 31. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 37,970 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1016/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se pro období od 1. do 31. července 2005 stanoví produkční náhrada pro bílý cukr používaný v chemickém průmyslu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 pátou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že může být rozhodnuto poskytnout produkční náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) a písm. f) uvedeného nařízení, pro sirupy uvedené v písm. d) uvedeného odstavce, jakož i pro chemicky čistou fruktózu (levulózu) kódu KN 17025000 jako meziprodukt, pokud se tyto produkty nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 23 odst. 2 Smlouvy a používají se k výrobě určitých výrobků chemického průmyslu;
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování produkční náhrady pro některé výrobky z odvětví cukru používané v chemickém průmyslu [2], stanoví, že tyto náhrady jsou určovány v závislosti na náhradě stanovené pro bílý cukr.
(3) Článek 9 nařízení (ES) č. 1265/2001 stanoví, že produkční náhrada pro bílý cukr se stanovuje měsíčně na období od prvního dne každého měsíce.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkční náhrada pro bílý cukr uvedená v článku 4 nařízení (ES) č. 1265/2001 se stanoví ve výši 33,170 EUR/100 kg netto na období od 1. do 31. července 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1017/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 1. července 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1018/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se omezuje doba platnosti vývozních licencí pro některé produkty zpracované z obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1342/2003 ze dne 28. července 2003 o zvláštních prováděcích pravidlech k režimu dovozních a vývozních licencí v odvětví obilovin a rýže [2], a zejména na čl. 7 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1 nařízení (ES) č. 1342/2003 stanovuje dobu platnosti vývozních licencí, zejména u produktů zpracovaných z kukuřice.
Tato doba platnosti je stanovena do konce čtvrtého měsíce následujícího měsíc vydání licence.
Platnost se stanovuje podle potřeb trhu a s ohledem na požadavky řádného hospodaření.
(2) Současná situace na trhu kukuřice vyžaduje omezení vydávání licencí, aby nebylo dotčeno množství určené pro nový hospodářský rok.
Licence vydávané v příštích měsících musí být vyhrazeny pro vývozy uskutečněné do 3. září 2005.
Je proto nutné dočasně omezit dobu platnosti vývozních licencí, které budou vydány do 2. září 2005 s tím, že je třeba dočasně pozměnit ustanovení čl. 7 odst.
1 nařízení (ES) č. 1342/2003.
(3) Za účelem zajištění řádného hospodaření na trhu a zamezení spekulacím je třeba stanovit, že celní formality musí být v případě vývozních licencí pro produkty zpracované z kukuřice vyřízeny nejpozději 2. září 2005, ať už se bude jednat o přímý vývoz, nebo vývoz dle ustanovení článků 4 a 5 nařízení Rady (EHS) č. 565/80 ze dne 4. března 1980 o platbách vývozních náhrad předem, pokud jde o zemědělské produkty [3]. Toto omezení se odchyluje od ustanovení čl. 28 odst. 6 a čl. 29 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999 o společných prováděcích pravidlech k režimu vývozních náhrad u zemědělských produktů [4].
(4) Realizace opatření stanovených v tomto nařízení se musí časově shodovat s jeho vstupem v platnost, aby se zamezilo případnému riziku narušení trhu.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 1342/2003 se doba platnosti vývozních licencí u produktů uvedených v příloze I omezuje do 2. září 2005, pokud byly žádosti o udělení těchto licencí podány v období ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost do 26. srpna 2005.
2. Celní formality u výše uvedených vývozních licencí musí být vyřízeny nejpozději 2. září 2005.
Tento termín se vztahuje rovněž na formality uvedené v článku 32 nařízení (ES) č. 800/1999, pokud jde o produkty, které na základě dotyčných licencí podléhají režimu nařízení (EHS) č. 565/80.
V oddíle 22 těchto licencí je třeba uvést jeden z údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1019/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor por bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 21,815 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1020/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 14 odst. 3,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízní,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství, produktů uvedených v čl. 1 každého z uvedených nařízení, mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy předchozím stanovením vysokých sazeb náhrad.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) V důsledku dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovin ze Společenství do Spojených států, schválené rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4] je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 4 odst. 3 a 5 nařízení (ES) č. 1520/2000 musí být stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], pro dotčený základní produkt, platnou během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1021/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné na některé mléčné výrobky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 15. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 písm. a), b), c), d), e) a g) uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999.
(3) Podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kg pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(4) V případě některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, však existuje nebezpečí, že pokud se vysoké sazby náhrad stanoví s předstihem, může to ohrozit závazky přijaté ohledně těchto náhrad.
Aby se tomuto nebezpečí předešlo, je nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by se tím však bránilo uzavírání dlouhodobých smluv.
Dosažení obou těchto cílů by mělo umožnit právě stanovení zvláštních sazeb náhrad pro účel stanovení náhrad předem.
(5) Podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1520/2000 je třeba při stanovení sazby náhrad přihlédnout v patřičných případech k produkčním náhradám, podporám a dalším opatřením s rovnocenným účinkem, použitelným ve všech členských státech podle nařízení o společné organizaci trhu s daným výrobkem, na základní produkty uvedené v příloze A k uvedenému nařízení nebo na výrobky postavené na roveň.
(6) Podle čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 se podpora poskytuje na odstředěné mléko vyrobené ve Společenství a zpracované na kasein a kaseináty, pokud toto mléko a kasein nebo kaseináty z něho vyrobené splňují určité podmínky.
(7) Nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [3], stanoví, že máslo a smetanu za snížené ceny je třeba poskytnout k dispozici odvětvím, která vyrábějí určité zboží.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a v článku 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví ve výši uvedené v příloze k tomuto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1022/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné u některých produktů v odvětví cukru vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a), c), d), f), g) a h) uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě, že se tyto produkty vyvážejí ve formě zboží uvedeného v příloze V uvedeného nařízení. Nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 1260/2001.
(2) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1520/2000 by sazba náhrady na 100 kg pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena každý měsíc.
(3) Čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro daný produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(4) Náhrady stanovené tímto nařízením lze stanovit předem, neboť v současnosti není možné odhadnout situaci na trzích v příštích několika měsících.
(5) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze A nařízení (ES) č. 1520/2000 a čl. 1 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1023/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 28. června 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 28. června 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1024/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 28. června 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 28. června 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 17,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1025/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1026/2005
ze dne 30. června 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 868/2005 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 868/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 24. do 30. června 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 868/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 20,20 EUR/t pro maximální celkové množství 6000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1027/2005
ze dne 1. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1028/2005
ze dne 1. července 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 166. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 166. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1029/2005
ze dne 1. července 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka v 85. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 uvedeného nařízení se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
Výše jistoty složené na zpracování se určuje s ohledem na rozdíl mezi tržní cenou sušeného odstředěného mléka a minimální prodejní cenou.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být minimální prodejní cena stanovena na níže určené úrovni a měla by být stanovena příslušná jistota za zpracování.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní cena a jistota za zpracování pro 85. dílčí nabídkové řízení prováděné podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek skončila dnem 28. června 2005, se stanovují takto:
—minimální prodejní cena: _BAR_ 195,24 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za zpracování: _BAR_ 35,00 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1030/2005
ze dne 1. července 2005,
které se týká 338. dílčího nabídkového řízení uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení,
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 338. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1031/2005
ze dne 1. července 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka pro 21. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům: