(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 21. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 28. června 2005, se stanovuje minimální prodejní cena odstředěného mléka ve výši 196,24 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 2. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1032/2005
ze dne 1. července 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 166. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 166. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 1033/2005
ze dne 1. července 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 22. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 22. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 28. června 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 275 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 2. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1034/2005
ze dne 1. července 2005
o otevření a správě autonomní celní kvóty pro česnek od 1. července 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 první pododstavec tohoto aktu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 565/2002 [1] stanovilo postup pro spravování celních kvót a zavedlo systém osvědčení o původu česneku dováženého ze třetích zemí.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 228/2004 ze dne 3. února 2004, kterým se stanoví přechodná opatření k nařízení (ES) č. 565/2002 v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska [2], přijalo opatření umožňující dovozcům z těchto zemí (dále jen "nové členské státy") využívat nařízení (ES) č. 565/2002. Cílem těchto opatření bylo rozlišení mezi tradičními a novými dovozci v těchto nových členských státech a přijetí referenčního množství, aby tito dovozci mohli využívat tento systém.
(3) Aby byla zajištěna kontinuita zásobování trhu rozšířeného Společenství s přihlédnutím k existujícím hospodářským podmínkám zásobování v nových státech před jejich přistoupením k Evropské unii, je třeba otevřít autonomní a dočasnou dovozní celní kvótu pro čerstvý nebo chlazený česnek kódu KN 07032000. Tato nová celní kvóta se připočte k celním kvótám otevřeným nařízením Komise (ES) č. 1077/2004 [3], nařízením Komise (ES) č. 1743/2004 [4] a nařízením Komise (ES) č. 218/2005 [5].
(4) Nová celní kvóta by měla být otevřena dočasně a nesmí předjímat výsledky jednání probíhajících v rámci Světové obchodní organizace (WTO) v důsledku přistoupení nových členských států.
(5) Řídící výbor pro čerstvé ovoce a zeleninu nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Autonomní celní kvóta 4400 tun s pořadovým číslem 09.4018 (dále jen "autonomní kvóta") se otevírá od 1. července 2005 pro dovoz čerstvého nebo chlazeného česneku kódu KN 07032000 do Společenství.
2. Sazba valorického cla pro produkty dovážené v rámci autonomní kvóty je 9,6 %.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 565/2002 a nařízení (ES) č. 228/2004 se použijí na správu autonomní kvóty s výhradou ustanovení tohoto nařízení.
Ustanovení článku 1, čl. 5 odst. 5 a čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 565/2002 se však nepoužijí na správu autonomní kvóty.
Článek 3
Doba platnosti dovozních licencí vydaných na základě autonomní kvóty (dále jen "licence") končí 30. září 2005.
Licence obsahují v kolonce 24 jednu z poznámek uvedených v příloze I.
Článek 4
1. Dovozci mohou předložit žádosti o licence příslušným orgánům členských států během prvních pěti pracovních dnů, které následují po dni vstupu tohoto nařízení v platnost.
Licence musí obsahovat v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze II.
2. Množství, o které ve svých žádostech o licence požádá dovozce, nesmí přesáhnout 10 % autonomní kvóty.
Článek 5
Autonomní kvóta se dělí následovně:
- 70 % tradičním dovozcům,
- 30 % novým dovozcům.
Pokud množství přidělené pro jednu z kategorií dovozců není touto kategorií zcela využito, je možné přidělit zbytek nevyčerpaného množství kategorii druhé.
Článek 6
1. Členské státy sdělí Komisi sedmý pracovní den po vstupu tohoto nařízení v platnost množství, pro která bylo zažádáno o licence.
2. Licence se vydávají dvanáctý pracovní den po vstupu tohoto nařízení v platnost, pokud Komise nepřijala zvláštní opatření podle odstavce 3.
3. Pokud Komise dospěje na základě sdělení, která jí byla poskytnuta podle odstavce 1, k názoru, že žádosti o vydání licencí převyšují množství, která jsou dostupná pro jednu kategorii dovozců podle článku 5, přijme pomocí nařízení jednotné procento snížení pro dotyčné žádosti.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1035/2005
ze dne 1. července 2005
o otevření a správě autonomní celní kvóty pro konzervované houby od 1. července 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 odst. 1 tohoto aktu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1864/2004 [1] otevřelo celní kvóty pro konzervované houby dovážené ze třetích zemí a stanovilo postup pro jejich spravování.
(2) Nařízení (ES) č. 1864/2004 stanovilo přechodná opatření umožňující dovozcům z České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (dále jen "nové členské státy") využívat kvóty.
Cílem těchto opatření je rozlišení mezi tradičními a novými dovozci v nových členských státech a úprava množství, na která by se mohly vztahovat žádosti o licence tradičních dovozců z nových členských států tak, aby tito dovozci mohli tento systém využívat.
(3) Aby byla zajištěna kontinuita zásobování trhu rozšířeného Společenství s přihlédnutím k hospodářským podmínkám zásobování v nových členských státech před jejich přistoupením k Evropské unii, je třeba otevřít autonomní a dočasnou dovozní celní kvótu pro konzervované houby rodu Agaricus spadající pod kódy KN 07115100, 20031020 a 20031030. Tato nová celní kvóta doplňuje kvóty otevřené nařízením Komise (ES) č. 1076/2004 [2], nařízením Komise (ES) č. 1749/2004 [3] a nařízením Komise (ES) č. 220/2005 [4].
(4) Tato nová celní kvóta by měla být otevřena dočasně a nepředjímat výsledek probíhajících jednání v rámci Světové obchodní organizace (WTO) v důsledku přistoupení nových členských států.
(5) Řídící výbor pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny nepředložil stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Autonomní celní kvóta 1200 tun (odkapané hmotnosti) pořadového čísla 09.4019 (dále jen "autonomní kvóta") se otevírá od 1. července 2005 pro dovoz konzervovaných hub rodu Agaricus spp. spadajících pod kódy KN 07115100, 20031020 a 20031030 do Společenství.
2. Sazba valorického cla použitelná na dovážené produkty v rámci autonomní kvóty se stanoví ve výši 12 % pro produkty spadající pod kód KN 07115100 a 23 % pro produkty spadající pod kódy KN 20031020 a 20031030.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 1864/2004 se použije na správu autonomní kvóty s výhradou ustanovení tohoto nařízení.
Ustanovení článku 1, čl. 5 odst. 2 a 5, čl. 6 odst. 2, 3 a 4, článku 7, čl. 8 odst. 2 a článků 9 a 10 nařízení (ES) č. 1864/2004 se na správu autonomní kvóty nepoužijí.
Článek 3
Doba platnosti dovozních licencí vydaných na základě autonomní kvóty (dále jen "licence") končí 30. září 2005.
Licence obsahují v kolonce 24 jednu z poznámek uvedených v příloze I.
Článek 4
1. Dovozci mohou předložit žádosti o licence příslušným orgánům v členských státech během prvních pěti pracovních dní po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Licence obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze II.
2. Žádosti o licence předložené jedním tradičním dovozcem se nemohou vztahovat na množství vyšší než 9 % autonomní kvóty.
3. Žádosti o licence předložené jedním novým dovozcem se nemohou vztahovat na množství vyšší než 1 % autonomní kvóty.
Článek 5
Autonomní kvóta se přiděluje takto:
- 95 % tradičním dovozcům,
- 5 % novým dovozcům.
Pokud přidělené množství pro jednu z kategorií dovozců není touto kategorií využito, je možné přidělit zbytek druhé kategorii.
Článek 6
1. Členské státy sdělí Komisi sedmý pracovní den po vstupu tohoto nařízení v platnost množství, pro která bylo zažádáno o licence.
2. Licence se vydávají dvanáctý pracovní den po vstupu tohoto nařízení v platnost, pokud Komise nepřijme zvláštní opatření podle odstavce 3.
3. Pokud Komise dospěje na základě sdělení, která jí byla poskytnuta podle odstavce 1, k názoru, že žádosti o vydání licencí převyšují množství, která jsou dostupná pro jednu kategorii dovozců podle článku 5, přijme pomocí nařízení jednotné procento snížení pro dotyčné žádosti.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1036/2005
ze dne 1. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2535/2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o dovozní režim pro mléko a mléčné výrobky a otevření celních kvót
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 29 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 2535/2001 [2] stanoví mimo jiné prováděcí pravidla k dovoznímu režimu pro mléko a mléčné výrobky podle evropských dohod mezi Společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a některými zeměmi střední a východní Evropy na straně druhé.
Za účelem provádění koncesí stanovených v rozhodnutích Rady a Komise 2005/430/ES [3] a 2005/431/ES [4] o uzavření dodatkových protokolů k evropským dohodám zakládajícím přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskem a Rumunskem na straně druhé, aby se zohlednilo přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii, by od vstupu v platnost dodatkových protokolů, tedy od 1. července 2005, měly být otevřeny nové celní kvóty a určité stávající kvóty by měly být zvýšeny.
(2) Nařízení Rady (ES) č. 747/2001 [5] stanoví, že kvóta č. 09.1302 týkající se určitých zemědělských produktů původem z Izraele, je spravována podle zásady "kdo dřív přijde, je dřív na řadě" v souladu s články 308a až 308c nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [6]. Je vhodné, aby se tato kvóta zohlednila v nařízení (ES) č. 2535/2001.
(3) Příloha XII nařízení (ES) č. 2535/2001 obsahuje odkaz na subjekt vydávající osvědčení na Kypru, který by měl být zrušen z důvodu přistoupení Kypru k Evropské unii.
(4) Nařízení (ES) č. 2535/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2535/2001 se mění takto:
1. V článku 5 se bod b) nahrazuje tímto:
"b) kvóty stanovené v rozhodnutích Rady a Komise 2005/430/ES [7] a 2005/431/ES [8];
2. Článek 19a se mění takto:
a) Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. V rámci kvót stanovených v nařízeních Rady (ES) č. 312/2003 [9] a (ES) č. 747/2001 [10] a uvedených v příloze VIIa tohoto nařízení se uplatňují články 308a až 308c nařízení (EHS) č. 2454/93.
b) Odstavec 4 se nahrazuje tímto:
"4. Uplatňování snížené sazby cla podléhá předložení důkazu o původu vydaného v souladu s přílohou III dohody s Chile nebo s protokolem 4 dohody s Izraelem."
3. Část B přílohy I se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
4. Příloha VIIa se nahrazuje zněním uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
5. V příloze XII se zrušuje řádek týkající se Kypru.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Body 1 a 3 článku 1 se použijí ode dne 1. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1037/2005
ze dne 1. července 2005,
kterým se stanoví mimořádná opatření pro ochranu a obnovu populace sardele v podoblasti ICES VIII
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Z nových vědeckých informací Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) vyplývá, že jsou nezbytná naléhavá opatření pro ochranu a obnovu populace sardele v podoblasti ICES VIII.
Rybolov by proto měl být s okamžitým účinkem zastaven po dobu tří měsíců.
(2) Komise během období zastavení rybolovu po konzultaci s Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství posoudí, zda zastavení má být přezkoumáno.
(3) Je tedy vhodné, aby Komise z vlastní iniciativy přijala mimořádná opatření pro ochranu populace sardele,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Lov sardele v podoblasti ICES VIII se zakazuje.
Rovněž se zakazuje mít na palubě, překládat nebo vykládat sardele ulovené v podoblasti ICES VIII po dni vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1038/2005
ze dne 1. července 2005,
kterým se pozastavují nákupy másla v některých členských státech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení (ES) č. 2771/1999 stanoví, že Komise zahajuje nebo pozastavuje nákupy v členském státě, jakmile bylo zjištěno, že se tržní cena v tomto členském státě nacházela po dva týdny za sebou podle případu buď na úrovni, která je nižší, nebo na úrovni, která se rovná 92 % intervenční ceny nebo je vyšší.
(2) Komise vypracovala poslední seznam členských států, v nichž byla intervence pozastavena, v nařízení Komise (ES) č. 947/2005 [3].
Tento seznam musí být upraven, aby bral v úvahu nové tržní ceny, které oznámilo Švédsko podle článku 8 nařízení (ES) č. 2771/1999.
Z důvodů jasnosti je vhodné tento seznam nahradit a zrušit nařízení (ES) č. 947/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nákupy másla podle čl. 6 odst.
1 nařízení (ES) č.
1255/1999 se pozastavují
Nařízení Rady (ES) č. 1039/2005
ze dne 21. června 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 1907/90, pokud jde o značení vajec
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 2 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ode dne 1. července 2005 musí být vejce, která se prodávají na místním veřejném trhu, opatřena znakem, který představuje rozlišovací číslo producenta a umožňuje identifikovat způsob chovu v souladu s čl. 7 odst.
1 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 1907/90 ze dne 26. června 1990 o některých obchodních normách pro vejce [2].
V některých členských státech by tato povinnost mohla působit potíže malým hospodářstvím s nízkým příjmem, jejichž produkce vajec se často omezuje na doplňkovou činnost. Jelikož možnost prodávat konzumní vejce na místním trhu je pro tato hospodářství z hospodářského a sociálního pohledu velmi důležitá, je vhodné dovolit členským státům osvobodit je od povinnosti označování.
Je tedy vhodné stanovit v tomto ohledu odchylku pro producenty vajec, jejichž hospodářství má méně než 50 nosnic.
(2) Vzhledem k naléhavosti této záležitosti je nezbytně nutné udělit výjimku ze lhůty šesti týdnů uvedené v části I odst. 3 Protokolu o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a smlouvám o založení Evropských společenství.
(3) Nařízení (EHS) č. 1907/90 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 2 odst. 3 nařízení (EHS) č. 1907/90 se poslední pododstavec nahrazuje tímto:
"Vejce, která producent podává na místním veřejném trhu, však musí být opatřena znakem uvedeným v čl. 7 odst.
1 písm. a). Členské státy mohou od této povinnost osvobodit producenty vajec, jejichž hospodářství nemá více než 50 nosnic, pokud se tato vejce prodávají na místním veřejném trhu nacházejícím se v oblasti produkce v daném členském státě a pokud jsou název a adresa hospodářství uváděny v místě prodeje."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1040/2005
ze dne 4. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 5. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1041/2005
ze dne 29. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2868/95, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství [1], a zejména na článek 157 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení (ES) č. 40/94 je nutné přijmout technická opatření pro provedení ustanovení týkajících se standardního formuláře pro rešeršní zprávy, rozdělení přihlášky a zápisu, zrušení rozhodnutí, plných mocí a rozhodnutí přijatých jedním členem námitkového nebo zrušovacího oddělení.
(2) Po 10. březnu 2008 zůstane rešeršní systém pro ochranné známky Společenství povinný, ale v případě rešerší prováděných v rejstřících ochranných známek členských států, které oznámily své vlastní rozhodnutí provádět rešerši, by měl být nepovinný a měl by být zpoplatněn.
Toto nařízení stanoví standardní formulář obsahující základní prvky rešeršní zprávy s cílem zvýšit kvalitu a zlepšit jednotnost těchto rešeršních zpráv.
(3) Prohlášení o rozdělení a zápisu musí být v souladu s prvky stanovenými v tomto nařízení.
Nové zrušení rozhodnutí z úřední moci nebo zápis do rejstříku Úřadem pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (dále jen "úřad") musí být v souladu se zvláštním postupem stanoveným tímto nařízením.
Jsou uvedeny výjimečné případy, kdy je plná moc povinná.
Kromě toho je uveden seznam jednoduchých případů, kdy může rozhodnutí přijmout jeden člen námitkového nebo zrušovacího oddělení.
(4) Dále by měla být změněna stávající pravidla s cílem zlepšit nebo vyjasnit řízení o zápisu.
Kromě toho by měly být změněny určité procesní body, aniž by se však změnila podstata systému.
(5) Aby bylo možné vzít v úvahu i specifika a způsoby elektronického podávání přihlášek, mění se následující ustanovení: pravidlo 1 odst. 1 písm. c), pravidlo 3 odst. 2, pravidlo 61, pravidlo 72 odst. 4, pravidlo 79, pravidlo 82, pravidlo 89 odst. 1 a 2.
(6) Elektronické podávání a elektronické zveřejňování přihlášek ochranných známek Společenství by mělo usnadnit podávání přihlášek ochranných známek obecně a zlepšit proces podávání přihlášek barevných a zvukových ochranných známek prostřednictvím vyobrazení známky, které je jasné, přesné, samostatné, snadno přístupné, srozumitelné, trvanlivé a objektivní.
Technické podmínky, zejména datový formát zvukových souborů, by měly být stanoveny prezidentem úřadu.
Elektronické přihlášky ochranných známek sestávajících ze zvuků mohou být doprovázeny elektronickým zvukovým souborem a tento soubor může tvořit součást elektronicky zveřejněných přihlášek ochranných známek Společenství, aby byl usnadněn veřejný přístup k danému zvuku.
(7) Ustanovení týkající se námitkového řízení by měla být zcela přeformulována tak, aby byly stanoveny požadavky na přípustnost, jasně určeny právní následky nedostatků a aby byla ustanovení chronologicky uspořádána podle průběhu řízení.
(8) V souladu s dodatečnou pravomocí úřadu v oblasti průzkumu přípustnosti převodu může být zamítnutí žádosti o převod částečné v tom smyslu, že převod může být přijatelný pro některé členské státy, zatímco pro jiné bude nepřípustný.
Kromě toho by měla být doplněna některá kritéria, která budou použita pro průzkum absolutních důvodů odkazem na jazyk členského státu.
(9) Pokud jde o náklady, které ponese účastník, který neuspěl v námitkovém nebo zrušovacím řízení, měly by být hrazené náklady na zastupování omezeny, ale stávající maximální částky by měly být mírně zvýšeny s ohledem na dobu, která uplynula od přijetí prováděcího nařízení.
Jsou-li předvoláni svědci nebo znalci, neměla by být stanovena žádná maximální sazba, ale hrazené náklady budou tvořit skutečné částky, které mohou tito svědci a znalci nárokovat.
(10) Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 [2] by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(11) Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro poplatky, prováděcími pravidly a postupem odvolacích senátů Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 1 nařízení (ES) č. 2868/95 se mění takto:
1. Pravidlo 1 odst. 1 se mění takto:
a) písmeno b) se nahrazuje tímto:
"b) jméno, adresu a státní příslušnost přihlašovatele a stát, ve kterém má trvalé bydliště nebo sídlo nebo závod.
Jména fyzických osob se uvádějí v pořadí příjmení a jméno (jména) osoby.
Názvy právnických osob, jakož i subjektů spadajících pod ustanovení článku 3 nařízení, se uvádějí v jejich úředním znění a zahrnují právní formu subjektu, která může být obvyklým způsobem zkrácena.
Mohou být uvedena telefonní čísla, faxová čísla, adresa elektronické pošty a údaje o jiných způsobech datové komunikace, se kterými přihlašovatel souhlasí jako s komunikačními kanály pro doručování sdělení.
Každý přihlašovatel uvádí zpravidla pouze jednu adresu.
Pokud je uvedeno více adres, přihlíží se pouze k první uvedené adrese, ledaže by přihlašovatel označil jednu z těchto adres jako adresu pro doručování;";
b) v písmenu c) se doplňují nová slova, která znějí:
"nebo odkaz na seznam výrobků a služeb předchozí přihlášky ochranné známky Společenství;";
c) písmeno k) se nahrazuje tímto:
"k) podpis přihlašovatele nebo jeho zástupce v souladu s pravidlem 79;";
d) doplňuje se nové písmeno l), které zní:
"l) případně žádost o rešeršní zprávu podle čl. 39 odst. 2 nařízení.".
2. Pravidlo 3 se mění takto:
a) odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. V jiných případech, než jsou uvedeny v odstavci 1, a není-li přihláška podána elektronicky, se známka zobrazí na samostatném listu papíru, odděleně od znění přihlášky.
List, na kterém je známka vyobrazena, nesmí přesáhnout formát DIN A4 (výška 29,7 cm, šířka 21 cm) a prostor využitý pro reprodukci známky (obrazec sazby) nesmí být větší než 26,2 cm × 17 cm.
Po levé straně se ponechá okraj nejméně 2,5 cm.
Pokud to není zřejmé, označí se správné umístění známky uvedením slova "nahoře" (horní část) na každou reprodukci.
Reprodukce známky musí být takové kvality, aby mohla být zmenšena nebo zvětšena na velikost maximální šířky 8 cm a výšky 16 cm pro zveřejnění ve Věstníku ochranných známek Společenství.";
b) odstavce 5 a 6 se nahrazují tímto:
"5. Žádá-li se o zápis barevné ochranné známky, spočívá vyobrazení ochranné známky podle odstavce 2 v barevném provedení známky.
Dále se slovy uvedou barvy, které tvoří známku, a může být doplněn odkaz na uznávaný kód barvy.
6. Žádá-li se o zápis zvukové ochranné známky, spočívá vyobrazení ochranné známky v grafickém vyobrazení zvuku, zejména v podobě notového zápisu; je-li přihláška podána elektronicky, musí k ní být připojen elektronický soubor obsahující zvuk.
Prezident úřadu stanoví formáty a maximální velikost elektronického souboru.".
3. Pravidlo 4 se nahrazuje tímto:
"Pravidlo 4
Poplatky za přihlášku
Poplatky, které je nutné za přihlášku zaplatit, jsou:
a) základní poplatek;
b) poplatek za každou třídu převyšující tři třídy, do které výrobky nebo služby podle pravidla 2 patří;
c) případně poplatek za rešerši.".
4. Vkládá se nové pravidlo 5a, které zní:
"Pravidlo 5a
Rešeršní zpráva
Rešeršní zprávy jsou sestavovány na základě standardního formuláře, který obsahuje alespoň tyto informace:
a) název ústředního úřadu průmyslového vlastnictví, který rešerši provedl;
b) počet přihlášek nebo zápisů ochranných známek uvedených v rešeršní zprávě;
c) datum podání přihlášky a případně den vzniku práva přednosti přihlášek nebo zapsaných ochranných známek uvedených v rešeršní zprávě;
d) datum zápisu ochranných známek uvedených v rešeršní zprávě;
e) jméno a kontaktní adresu přihlašovatele a majitele přihlášených nebo již zapsaných ochranných známek uvedených v rešeršní zprávě;
f) vyobrazení přihlášených nebo zapsaných ochranných známek uvedených v rešeršní zprávě;
g) označení tříd podle Niceské klasifikace, pro které jsou přihlášeny nebo zapsány starší národní ochranné známky, nebo označení výrobků a služeb, pro které jsou buď přihlášeny nebo zapsány ochranné známky uvedené v rešeršní zprávě.".
5. V pravidle 6 odst. 1 se doplňuje nová věta, která zní:
"Je-li dřívější přihláška přihláškou ochranné známky Společenství, založí úřad do spisu přihlášky ochranné známky Společenství z moci úřední i kopii dřívější přihlášky.".
6. V pravidle 8 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Přeje-li si přihlašovatel uplatnit senioritu jedné nebo více starších zapsaných ochranných známek ve smyslu článku 34 nařízení následně po podání přihlášky, předloží do dvou měsíců ode dne podání prohlášení o právu seniority s uvedením členského státu nebo členských států, ve kterých nebo pro které byla známka zapsána, čísla a dne podání přihlášky příslušné ochranné známky a výrobků a služeb, pro které byla známka zapsána.
Důkaz uvedený v odstavci 1 se předloží úřadu do tří měsíců od přijetí prohlášení o právu seniority.".
7. Pravidlo 10 se nahrazuje tímto:
"Pravidlo 10
Rešerše prováděné vnitrostátními úřady
1. Není-li v přihlášce ochranné známky Společenství podána žádost o rešeršní zprávu podle čl. 39 odst. 2 nařízení nebo není-li poplatek za rešerši podle pravidla 4 písm. c) zaplacen ve lhůtě pro zaplacení základního poplatku za přihlášku, nebude přihláška předmětem rešerše ústředních úřadů průmyslového vlastnictví.
2. Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství nebude předmětem rešerše ústředních úřadů průmyslového vlastnictví, není-li žádost o rešeršní zprávu podle čl. 39 odst. 2 nařízení podána úřadu do jednoho měsíce ode dne přijetí oznámení o mezinárodním zápisu s vyznačením Evropského společenství nebo není-li ve stejné lhůtě zaplacen poplatek za rešerši.".
8. V pravidle 12 se písmeno c) nahrazuje tímto:
"c) reprodukci známky spolu s prvky a popisem podle pravidla 3; je-li reprodukce známky v barevném provedení nebo obsahuje barvy, musí být zveřejnění v barevném provedení a uvede se barva nebo barvy, které známku tvoří, a případně i uvedený kód barvy;".
9. V pravidle 13 se zrušují odst. 1 písm. c) a odstavec 2.
10. Vkládá se nové pravidlo 13a, které zní:
"Pravidlo 13a
Rozdělení přihlášky
1. Prohlášení o rozdělení přihlášky podle článku 44a nařízení musí obsahovat:
a) spisové číslo přihlášky;
b) jméno a adresu přihlašovatele podle pravidla 1 odst. 1 písm. b);
c) seznam výrobků a služeb, které mají tvořit oddělenou přihlášku, nebo, je-li požadováno rozdělení na více než jednu oddělenou přihlášku, seznam výrobků a služeb pro každou oddělenou přihlášku;
d) seznam výrobků a služeb, které mají zůstat v původní přihlášce.
2. Zjistí-li úřad, že požadavky stanovené v odstavci 1 nejsou splněny nebo že se seznam výrobků a služeb, které mají tvořit oddělenou přihlášku, překrývá s výrobky a službami, které mají zůstat v původní přihlášce, vyzve přihlašovatele, aby uvedené nedostatky ve stanovené lhůtě odstranil.
Nejsou-li nedostatky do uplynutí této lhůty odstraněny, úřad prohlášení o rozdělení zamítne.
3. Období podle čl. 44a odst. 2 písm. b) nařízení, během nichž není prohlášení o rozdělení přihlášky přípustné, jsou:
a) období před přiznáním dne podání;
b) lhůta tří měsíců od zveřejnění přihlášky stanovená v čl. 42 odst. 1 nařízení;
c) lhůta po dni vydání výzvy k zaplacení poplatku za zápis podle pravidla 23 odst. 1.
4. Shledá-li úřad, že je prohlášení o rozdělení nepřípustné podle článku 44a nařízení nebo podle odst. 3 písm. a) a b), prohlášení o rozdělení zamítne.
5. Úřad založí pro oddělenou přihlášku samostatný spis, který bude obsahovat úplnou kopii spisu původní přihlášky, včetně prohlášení o rozdělení a související korespondence.
Úřad přidělí oddělené přihlášce nové číslo.
6. Týká-li se prohlášení o rozdělení přihlášky, která již byla zveřejněna podle článku 40 nařízení, zveřejní se rozdělení ve Věstníku ochranných známek Společenství.
Rozdělená přihláška se zveřejní; toto zveřejnění musí obsahovat údaje a prvky podle pravidla 12.
Zveřejněním nezačíná nové období pro podávání námitek.".
11. Pravidla 15 až 20 se nahrazují tímto:
"Pravidlo 15
Sdělení o námitce
1. Sdělení o námitce lze podat na základě jedné nebo více starších známek ve smyslu čl. 8 odst. 2 nařízení (dále jen "starší známky") a/nebo na základě jednoho nebo více jiných starších práv ve smyslu čl. 8 odst. 4 nařízení (dále jen "starší práva") za předpokladu, že všechny starší známky nebo starší práva patří stejnému majiteli nebo majitelům. Má-li starší známka a/nebo starší právo více než jednoho majitele (spoluvlastnictví), může námitky podat kdokoliv z nich nebo všichni.
2. Sdělení o námitce musí obsahovat:
a) spisové číslo přihlášky, proti které se námitky podávávají, a jméno přihlašovatele ochranné známky Společenství;
b) jasnou identifikaci starší známky nebo staršího práva, na kterém jsou námitky založeny, konkrétně:
i) jsou-li námitky podány na základě starší známky ve smyslu čl. 8 odst. 2 písm. a) nebo b) nařízení nebo na základě čl. 8 odst. 3 nařízení, údaj o spisovém čísle nebo čísle zápisu starší známky, údaj o tom, zda je starší známka zapsanou ochrannou známkou nebo jde o podanou přihlášku, a údaj o tom, ve kterém členském státě či pro který členský stát, případně včetně území Beneluxu, je starší známka chráněna, popř. údaj o tom, že jde o ochrannou známku Společenství,
ii) jsou-li námitky podány na základě obecně známé známky ve smyslu čl. 8 odst. 2 písm. c) nařízení, údaj o tom, ve kterém členském státě je známka obecně známá, a buď údaje podle bodu i) nebo vyobrazení známky,
iii) jsou-li námitky podány na základě staršího práva ve smyslu čl. 8 odst. 4, údaj o jeho druhu nebo povaze, vyobrazení staršího práva a údaj o tom, zda toto starší právo existuje v celém Společenství nebo v jednom či více členských státech, a je-li tomu tak, údaj o tom, ve kterých členských státech;
c) důvody, pro které jsou námitky podány, konkrétně prohlášení v tom smyslu, že jsou splněny příslušné požadavky podle čl. 8 odst. 1, odst. 3, odst. 4 a odst. 5 nařízení;
d) den podání, a případně i den zápisu a den vzniku práva přednosti starší známky, pokud nejde o nezapsanou obecně známou známku;
e) vyobrazení zapsané nebo podané starší známky; je-li starší známka barevná, musí být barevné i vyobrazení;
f) výrobky a služby, na nichž jsou námitky založeny;
g) jsou-li námitky podány na základě starší známky, která má dobré jméno ve smyslu článku 8 odst. 5 nařízení, údaj o členském státu, ve kterém má známka dobré jméno, a o výrobcích a službách, ve vztahu k nimž má známka dobré jméno;
h) pokud jde o osobu, která podala námitky:
i) jméno a adresu osoby, která podala námitky, v souladu s pravidlem 1 odst. 1 písm. b),
ii) jmenovala-li osoba, která podala námitky, svého zástupce, jméno zástupce a jeho místo podnikání v souladu s pravidlem 1 odst. 1 písm. e),
iii) jsou-li námitky podány nabyvatelem licence nebo osobou mající podle příslušných vnitrostátních právních předpisů nárok uplatnit starší právo, prohlášení v tom smyslu a údaje o oprávnění nebo nároku podat námitky.
3. Sdělení o námitce může obsahovat:
a) údaj o výrobcích a službách, proti kterým námitky směřují; není-li takový údaj uveden, má se za to, že námitky směřují proti všem výrobkům a službám napadené přihlášky ochranné známky Společenství;
b) odůvodněné prohlášení obsahující hlavní skutečnosti a argumenty, ze kterých námitky vycházejí, a důkazy na podporu námitek.
4. Jsou-li námitky podány na základě více než jedné starší známky nebo staršího práva, použijí se pro každé z těchto práv odstavce 2 a 3.
Pravidlo 16
Užívání jazyků ve sdělení o námitce
1. Lhůta podle čl. 115 odst. 6 nařízení, ve které musí osoba, která podává námitky, předložit překlad námitek, je jeden měsíc od uplynutí lhůty k podání námitek.
2. Informuje-li osoba, která podává námitky, nebo přihlašovatel úřad přede dnem, ke kterému se námitkové řízení považuje za zahájené podle pravidla 18 odst. 1, že se přihlašovatel a osoba, která podává námitky, dohodli pro námitkové řízení podle čl. 115 odst. 7 nařízení na jiném jazyce, předloží osoba, která podává námitky, pokud sdělení o námitce nebylo podáno v tomto jazyce, překlad sdělení o námitce do tohoto jazyka do jednoho měsíce od uvedeného dne. Není-li překlad předložen nebo je-li předložen opožděně, zůstane jazyk řízení nezměněn.
Pravidlo 16a
Informování přihlašovatele
Sdělení o námitce a jakékoliv dokumenty předložené osobou, která podává námitky, a jakákoliv sdělení adresovaná úřadem jednomu z účastníků před uplynutím období uvedeného v pravidle 18 se zasílají druhému účastníkovi, aby byl o podání námitek informován.
Pravidlo 17
Přezkoumání přípustnosti
1. Nebyl-li ve lhůtě k podání námitek zaplacen poplatek za podání námitek, má se za to, že námitky nebyly podány.
Byl-li poplatek za podání námitek zaplacen po uplynutí lhůty k podání námitek, vrací se osobě, která námitky podala.
2. Nebylo-li sdělení o námitce podáno ve lhůtě k podání námitek nebo neurčuje-li sdělení o námitce jasně přihlášku, proti které se námitky podávají, nebo starší známku nebo starší právo, na nichž jsou námitky založeny v souladu s pravidlem 15 odst. 2 písm. a) a b), nebo neobsahují-li důvody námitek v souladu s pravidlem 15 odst. 2 písm. c) a nebyly-li tyto nedostatky odstraněny před uplynutím lhůty k podání námitek, zamítne úřad námitky jako nepřípustné.
Nepředloží-li osoba, která podává námitky, překlad podle pravidla 16 odst. 1, budou námitky zamítnuty jako nepřípustné.
Předloží-li osoba, která podává námitky, neúplný překlad, nebude nepřeložená část sdělení o námitce brána při přezkoumání přípustnosti v úvahu.
4. Není-li sdělení o námitce v souladu s jinými ustanoveními pravidla 15, informuje o tom úřad osobu, která námitky podala, a vyzve ji k odstranění uvedených nedostatků do dvou měsíců.
Nejsou-li nedostatky před uplynutím stanovené lhůty odstraněny, zamítne úřad námitky jako nepřípustné.
5. Jakékoliv zjištění podle odstavce 1, že sdělení o námitce je považováno za nepodané, nebo jakékoliv rozhodnutí o zamítnutí námitek jako nepřípustných podle odstavců 2, 3 a 4 je sděleno přihlašovateli.
Pravidlo 18
Zahájení námitkového řízení
1. Jsou-li námitky shledány přípustnými podle pravidla 17, zašle úřad účastníkům sdělení, ve kterém je informuje, že námitkové řízení bude považováno za zahájené dva měsíce po doručení sdělení.
Toto období může být prodlouženo až na celkem dvacet čtyři měsíců, jestliže oba účastníci předloží žádost o prodloužení před uplynutím uvedeného období.
2. Je-li během období uvedeného v odstavci 1 přihláška vzata zpět nebo omezena na výrobky a služby, proti kterým námitky nesměřují, nebo je-li úřad informován o dohodě mezi účastníky nebo je-li přihláška zamítnuta při souběžném řízení, bude námitkové řízení ukončeno.
3. Omezí-li během období podle odstavce 1 přihlašovatel přihlášku tak, že z ní odstraní některé výrobky a služby, proti kterým námitky směřují, vyzve úřad osobu, která námitky podala, aby ve lhůtě stanovené úřadem uvedla, zda na námitkách trvá, a pokud ano, ve vztahu ke kterým zbývajícím výrobkům a službám.
Vezme-li osoba, která námitky podala, s ohledem na omezení výrobků a služeb námitky zpět, bude námitkové řízení ukončeno.
4. Je-li před uplynutím období uvedeného v odstavci 1 námitkové řízení ukončeno podle odstavců 2 nebo 3, nebude učiněno žádné rozhodnutí o nákladech.
5. Je-li před uplynutím období uvedeného v odstavci 1 námitkové řízení ukončeno z důvodu zpětvzetí nebo omezení přihlášky nebo podle odstavce 3, bude poplatek za podání námitek vrácen.
Pravidlo 19
Odůvodnění námitek
1. Úřad poskytne osobě, která námitky podala, příležitost uvést skutečnosti, důkazy a argumenty na podporu svých námitek nebo na doplnění jakýchkoliv skutečností, důkazů a argumentů, které již byly předloženy podle pravidla 15 odst. 3, ve lhůtě, kterou stanoví a která bude činit alespoň dva měsíce ode dne, kdy bude námitkové řízení považováno za zahájené v souladu s pravidlem 18 odst. 1.
2. Ve lhůtě uvedené v odstavci 1 předloží osoba, která námitky podala, i důkaz o existenci, platnosti a rozsahu ochrany své starší známky nebo staršího práva a důkazy o svém oprávnění podat námitky.
Osoba, která námitky podala, předloží zejména tyto důkazy:
a) jsou-li námitky založeny na ochranné známce, která není ochrannou známkou Společenství, důkazy o jejím podání nebo zápisu, a to tak, že předloží:
i) není-li ochranná známka dosud zapsána, kopii příslušného osvědčení o podání přihlášky nebo rovnocenného dokumentu vystaveného orgánem, u něhož byla přihláška ochranné známky podána; nebo
ii) je-li ochranná známka zapsána, kopii příslušného osvědčení o zápisu, a případně nejnovějšího osvědčení o obnově zápisu, které prokazuje, že ochranná známka je chráněna i po lhůtě uvedené v odstavci 1 a jakémkoliv jejím prodloužení, nebo rovnocenné dokumenty vystavené orgánem, u něhož byla přihláška ochranné známky zapsána;
b) jsou-li námitky založeny na obecně známé ochranné známce ve smyslu čl. 8 odst. 2 písm. c) nařízení, důkazy prokazující obecnou známost této známky na příslušném území;
c) jsou-li námitky založeny na známce s dobrým jménem ve smyslu čl. 8 odst. 5 nařízení, kromě důkazů uvedených v písmeni a) tohoto odstavce ještě důkazy prokazující, že známka má dobré jméno, a důkazy či argumenty prokazující, že užívání přihlašované ochranné známky bez řádného důvodu by neprávem těžilo z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky nebo jim bylo na újmu;
d) jsou-li námitky založeny na starším právu ve smyslu čl. 8 odst. 4 nařízení, důkazy o jeho nabytí, pokračující existenci a rozsahu ochrany tohoto práva;
e) jsou-li námitky založeny na čl. 8 odst. 3 nařízení, důkazy o majetkovém právu osoby, která námitky podala, a o povaze jejího vztahu s jednatelem nebo zástupcem.
3. Informace a důkazy uvedené v odstavcích 1 a 2 budou v jazyce řízení nebo budou doprovázeny překladem.
Překlad bude předložen ve lhůtě stanovené pro podání originálu.
4. Úřad nebude brát v úvahu písemná podání a dokumenty nebo jejich části, které nebyly předloženy nebo přeloženy do jazyka řízení ve lhůtě stanovené úřadem.
Pravidlo 20
Přezkoumání námitek
1. Neprokáže-li do uplynutí lhůty uvedené v pravidle 19 odst. 1 osoba, která námitky podala, existenci, platnost a rozsah ochrany své starší známky nebo staršího práva a své oprávnění k podání námitek, budou námitky zamítnuty jako neodůvodněné.
2. Nejsou-li námitky zamítnuty podle odstavce 1, informuje úřad o podání námitek přihlašovatele a vyzve jej, aby ve lhůtě stanovené úřadem podal své připomínky.
3. Nepodá-li přihlašovatel žádné připomínky, rozhodne úřad o námitce na základě dostupných důkazů.
4. Připomínky přihlašovatele se sdělí osobě, která podala námitky, a úřad ji vyzve, považuje-li to za nezbytné, aby odpověděla ve lhůtě, kterou úřad stanoví.
5. Pravidlo 18 odst. 2 a 3 platí přiměřeně po dni, kdy je námitkové řízení považováno za zahájené.
6. Ve vhodných případech může úřad vyzvat účastníky, aby své připomínky omezili na určité otázky, přičemž v takovém případě umožní účastníkům vznést ostatní otázky v pozdější fázi řízení.
V žádném případě není úřad povinen informovat účastníky o tom, které skutečnosti nebo důkazy by mohly být nebo nebyly předloženy.
7. Úřad může přerušit námitkové řízení:
a) jsou-li námitky podány na základě přihlášky podle čl. 8 odst. 2 písm. b) nařízení, a to až do doby pravomocného rozhodnutí v příslušném řízení;
b) jsou-li námitky podány na základě přihlášky zeměpisného označení nebo označení původu podle nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 [3], a to až do doby pravomocného rozhodnutí v příslušném řízení, nebo
c) je-li přerušení za daných okolností vhodné.
12. Pravidlo 22 se nahrazuje tímto:
"Pravidlo 22
Důkaz o užívání
1. Žádost o důkaz o užívání podle čl. 43 odst. 2 nebo 3 nařízení je přípustná pouze tehdy, podá-li přihlašovatel tuto žádost ve lhůtě stanovené úřadem podle pravidla 20 odst. 2.
2. Má-li osoba, která podala námitky, předložit důkaz o užívání nebo doložit, jaké jsou řádné důvody pro neužívání, vyzve ji úřad, aby poskytla požadovaný důkaz ve lhůtě, kterou jí stanoví.
Nepředloží-li osoba, která podala námitky, tento důkaz před uplynutím lhůty, úřad námitky zamítne.
3. Údaje a doklady pro poskytnutí důkazu o užívání tvoří údaje týkající se místa, času, rozsahu a povahy užívání namítané ochranné známky na výrobcích nebo službách, pro které byla zapsána a na základě kterých jsou podány námitky, a důkazy na podporu těchto údajů podle odstavce 4.
4. Důkazy se předkládají v souladu s pravidly 79 a 79a a zpravidla se omezí na předložení podpůrné dokumentace a předmětů, jako jsou například obaly, etikety, ceníky, katalogy, faktury, fotografie, novinové inzeráty a písemná prohlášení podle čl. 76 odst. 1 písm. f) nařízení.
5. Žádost o důkaz o užívání může, ale nemusí být učiněna současně s předložením připomínek k důvodům, na kterých jsou námitky založeny.
Tyto připomínky mohou být podány společně s připomínkami v reakci na důkaz o užívání.
6. Nejsou-li důkazy předložené osobou, která námitky podala, v jazyce námitkového řízení, může úřad vyzvat osobu, která námitky podala, aby poskytla překlad těchto důkazů do tohoto jazyka ve lhůtě, kterou jí úřad stanoví.".
13. V pravidle 24 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Úřad poskytne po zaplacení poplatku ověřené nebo neověřené kopie osvědčení o zápisu.".
14. V pravidle 25 odst. 1 se zrušuje písmeno c).
15. Vkládá se nové pravidlo 25a, které zní:
"Pravidlo 25a
Rozdělení zápisu
1. Prohlášení o rozdělení zápisu podle článku 48a nařízení musí obsahovat:
a) číslo zápisu;
b) jméno a adresu majitele ochranné známky podle pravidla 1 odst. 1 písm. b);
c) seznam výrobků a služeb, které budou tvořit oddělený zápis, nebo seznam výrobků a služeb pro každý oddělený zápis, je-li cílem rozdělení na více než jeden oddělený zápis;
d) seznam výrobků a služeb, které zůstanou v původním zápisu.
2. Zjistí-li úřad, že požadavky stanovené v odstavci 1 nejsou splněny nebo že se seznam výrobků a služeb, které mají tvořit oddělený zápis, překrývá s výrobky a službami, které mají zůstat v původním zápisu, vyzve přihlašovatele, aby uvedené nedostatky ve stanovené lhůtě odstranil.
Nejsou-li nedostatky do uplynutí této lhůty odstraněny, úřad prohlášení o rozdělení zamítne.
3. Shledá-li úřad, že je prohlášení o rozdělení nepřípustné podle článku 48a nařízení, prohlášení o rozdělení zamítne.
4. Úřad založí pro oddělený zápis samostatný spis, který bude obsahovat úplnou kopii spisu původního zápisu, včetně prohlášení o rozdělení a související korespondence.
Úřad přidělí oddělenému zápisu nové číslo.".
16. V pravidle 26 odst. 2 se zrušuje písmeno d).
17. Pravidlo 28 odst. 1 se mění takto:
a) písmeno c) se zrušuje;
b) písmeno d) se nahrazuje tímto:
"d) údaj, ve kterém členském státě (členských státech) nebo pro který členský stát (členské státy) je starší známka zapsána, číslo a den podání příslušného zápisu a výrobky a služby, pro které je starší známka zapsána;".
18. Pravidlo 30 se nahrazuje tímto:
"Pravidlo 30
Obnova zápisu
1. Žádost o obnovu zápisu musí obsahovat:
a) jméno osoby, která žádá o obnovu;
b) číslo zápisu ochranné známky Společenství, která má být obnovena;
c) žádá-li se o obnovu pouze pro část výrobků a služeb, pro které je známka zapsána, uvedení těch tříd nebo těch výrobků a služeb, pro které se o obnovu žádá, nebo těch tříd nebo výrobků a služeb, pro které se o obnova nežádá, uskupených podle tříd Niceské klasifikace, přičemž každá skupina má před sebou uvedeno číslo třídy této klasifikace, kam tato skupina výrobků nebo služeb patří, a je uvedena v pořadí tříd této klasifikace.
2. Poplatky podle článku 47 nařízení za obnovu zápisu ochranné známky Společenství se skládají ze:
a) základního poplatku;
b) poplatku za každou třídu převyšující tři třídy, pro které se žádá o obnovu zápisu; a
c) případného příplatku za opožděné zaplacení poplatku za obnovu zápisu nebo za opožděné podání žádosti o obnovu zápisu podle čl. 47 odst. 3 nařízení, uvedeného v nařízení o poplatcích.
3. Je-li platba podle odstavce 2 provedena jako platba podle čl. 5 odst. 1 nařízení o poplatcích, má se za to, že představuje žádost o obnovu, za předpokladu, že obsahuje veškeré údaje požadované podle odst. 1 písm. a) a b) tohoto pravidla a čl. 7 odst. 1 nařízení o poplatcích.
4. Je-li žádost o obnovu zápisu podána ve lhůtách stanovených v čl. 47 odst. 3 nařízení, ale nejsou splněny jiné podmínky pro obnovu zápisu stanovené v článku 47 nařízení nebo v těchto pravidlech, oznámí úřad žadateli zjištěné nedostatky.
5. Není-li žádost o obnovu zápisu podána nebo je-li podána po uplynutí lhůty uvedené v čl. 47 odst. 3 třetí větě nařízení nebo nejsou-li poplatky zaplaceny nebo jsou-li zaplaceny až po uplynutí příslušné lhůty nebo nejsou-li v této lhůtě odstraněny nedostatky, rozhodne úřad, že zápis zanikl, a sdělí to majiteli ochranné známky Společenství.
Nestačí-li zaplacené poplatky k pokrytí všech tříd výrobků a služeb, pro které se žádá o obnovu zápisu, k takovému rozhodnutí nedojde, je-li zřejmé, na kterou třídu nebo které třídy se mají vztahovat.
Neexistují-li jiná kritéria, vezme úřad v úvahu třídy v pořadí podle klasifikace.
6. Stane-li se rozhodnutí vydané podle odstavce 5 pravomocným, vymaže úřad ochrannou známku z rejstříku.
Výmaz nabývá účinku dnem následujícím po dni, kdy uplynula doba platnosti stávajícího zápisu.
7. Byly-li zaplaceny poplatky za obnovu zápisu uvedené v odstavci 2, ale zápis nebyl obnoven, tyto poplatky se vrátí.
8. Pro dvě nebo více známek může být podána jedna žádost o obnovu, jsou-li zaplaceny požadované poplatky za každou známku a jsou-li majitelé nebo zástupci ve všech případech stejní.".
19. V pravidle 31 se zrušují odstavce 3 a 4.
20. V pravidle 32 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
"4. Úřad založí pro nový zápis samostatný spis, který bude obsahovat úplnou kopii spisu původního zápisu, včetně žádosti o zápis částečného převodu a související korespondence.
Úřad přidělí novému zápisu nové číslo.".
21. Pravidlo 33 se mění takto:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Pravidlo 31 odst. 1, 2, 5 a 7 se přiměřeně použije i na zápis licence, převodu licence, věcného práva, převodu věcného práva, opatření k vynucení práv nebo úpadkového řízení, s následujícími omezeními:
a) pravidlo 31 odst. 1 písm. c) se nepoužije v případě žádosti o zápis věcného práva, opatření k vynucení práva nebo úpadkového řízení;
b) pravidlo 31 odst. 1 písm. d) a odstavec 5 se nepoužije v případě, že žádost podal majitel ochranné známky Společenství.";
b) odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Žádost o zápis licence, převodu licence, věcného práva, převodu věcného práva nebo opatření k vynucení práv se považuje za podanou až po zaplacení příslušného poplatku.";
c) v odstavci 3 se slova "v článcích 19, 20 nebo 22" nahrazují slovy "v článcích 19 až 22" a slova "v odstavcích 1 a 2 výše" se nahrazují slovy "v odstavci 1 tohoto pravidla a v pravidle 34 odst. 2";
d) odstavec 4 se nahrazuje tímto:
"4. Odstavce 1 a 3 se přiměřeně použijí i na přihlášky ochranných známek Společenství.
Licence, věcná práva, úpadková řízení a opatření k vynucení práv se zapíší do spisů týkajících se přihlášky ochranné známky vedených úřadem.".
22. Pravidlo 34 se nahrazuje tímto:
"Pravidlo 34
Zvláštní ustanovení pro zápis licence
1. Žádost o zápis licence může obsahovat žádost, aby byla licence zapsána do rejstříku jako jedna nebo více z následujících možností:
a) výlučná licence;
b) sublicence, je-li licence poskytnuta nabyvatelem licence, jehož licence je zapsána v rejstříku;
c) licence omezená pouze na část výrobků a služeb, pro které je známka zapsána;
d) licence omezená na část území Společenství;
e) dočasná licence.
2. Je-li podána žádost o zápis licence jako licence podle odst. 1 písm. c), d) a e), musí žádost o zápis licence uvádět výrobky a služby nebo část území Společenství nebo časové období, pro které je licence poskytnuta.".
23. V pravidle 35 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Žádost o výmaz licence, věcného práva nebo opatření k vynucení práv se považuje za podanou až po zaplacení příslušného poplatku.".
24. V pravidle 36 odst. 1 se zrušuje písmeno c).
25. Pravidlo 38 se mění takto:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Lhůta podle čl. 115 odst. 6 nařízení, během které musí žadatel o zrušení nebo prohlášení neplatnosti předložit překlad své žádosti, činí jeden měsíc, počínaje dnem podání žádosti; nebude-li lhůta dodržena, bude žádost zamítnuta jako nepřípustná.";
b) v odstavci 3 se doplňuje nová věta, která zní:
"Není-li překlad předložen nebo je-li předložen opožděně, zůstane jazyk řízení nezměněn.".
26. Pravidlo 39 se nahrazuje tímto:
"Pravidlo 39
Zamítnutí žádosti o zrušení nebo prohlášení neplatnosti pro nepřípustnost
1. Zjistí-li úřad, že nebyl zaplacen příslušný poplatek, vyzve žadatele, aby poplatek zaplatil ve lhůtě stanovené úřadem.
Není-li příslušný poplatek zaplacen ve lhůtě stanovené úřadem, informuje úřad žadatele, že žádost o zrušení nebo prohlášení neplatnosti není považována za podanou.
Je-li poplatek zaplacen až po uplynutí lhůty stanovené úřadem, vrátí se žadateli.
2. Není-li v předepsané lhůtě předložen překlad podle pravidla 38 odst. 1, zamítne úřad žádost o zrušení nebo prohlášení neplatnosti jako nepřípustnou.
3. Zjistí-li úřad, že žádost není v souladu s pravidlem 37, vyzve žadatele, aby odstranil zjištěné nedostatky v úřadem stanovené lhůtě.
Nejsou-li nedostatky před uplynutím lhůty odstraněny, zamítne úřad žádost jako nepřípustnou.
4. Jakékoliv rozhodnutí o zamítnutí žádosti o zrušení nebo prohlášení neplatnosti podle odstavce 2 nebo 3 se sdělí žadateli a majiteli ochranné známky Společenství.".
27. Pravidlo 40 se mění takto:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Každá žádost o zrušení nebo prohlášení neplatnosti, která je považována za podanou, bude oznámena majiteli ochranné známky Společenství.
Shledá-li úřad, že je žádost přípustná, vyzve majitele ochranné známky Společenství, aby se k ní vyjádřil ve lhůtě, kterou úřad stanoví.";
b) odstavec 4 se nahrazuje tímto:
"4. Nestanoví-li nebo neumožňuje-li pravidlo 69 jinak, zasílají se všechna vyjádření podaná účastníky druhému účastníkovi.";
c) odstavec 5 se nahrazuje tímto:
"5. V případě žádosti o zrušení na základě čl. 50 odst. 1 písm. a) nařízení vyzve úřad majitele ochranné známky Společenství, aby ve lhůtě stanovené úřadem předložil důkaz o skutečném používání známky. Není-li důkaz ve stanovené lhůtě předložen, bude ochranná známka Společenství zrušena. Přiměřeně se použije pravidlo 22 odst. 2, 3 a 4.";
d) doplňuje se nový odstavec 6, který zní:
"6. Musí-li žadatel předložit důkaz o užívání nebo důkaz o existenci řádných důvodů pro neužívání podle čl. 56 odst. 2 nebo 3 nařízení, vyzve jej úřad, aby ve lhůtě stanovené úřadem předložil důkaz o skutečném používání známky. Není-li důkaz ve stanovené lhůtě předložen, bude žádost o prohlášení neplatnosti zamítnuta. Přiměřeně se použije pravidlo 22 odst. 2, 3 a 4."
28. Pravidla 44 a 45 se nahrazují tímto:
"Pravidlo 44
Žádost o převod
1. Žádost o převod přihlášky ochranné známky Společenství nebo zapsané ochranné známky Společenství na přihlášku národní ochranné známky podle článku 108 nařízení musí obsahovat:
a) jméno a adresu žadatele o převod podle pravidla 1 odst. 1 písm. b);
b) spisové číslo přihlášky ochranné známky Společenství nebo číslo zápisu ochranné známky Společenství;
c) uvedení důvodu převodu podle čl. 108 odst. 1 písm. a) nebo b) nařízení;
d) uvedení členského státu nebo členských států, ve vztahu k nimž se o převod žádá;
e) netýká-li se žádost veškerých výrobků a služeb, pro které byla přihláška podána nebo pro které byla ochranná známka zapsána, musí žádost obsahovat údaj o výrobcích a službách, pro které se žádá o převod, a pokud se žádá o převod ve vztahu k více než jednomu členskému státu a seznam výrobků a služeb není pro všechny členské státy stejný, údaj o příslušných výrobcích a službách pro každý členský stát;
f) žádá-li se o převod podle čl. 108 odst. 6 nařízení, musí žádost obsahovat údaj o dni, kdy se rozhodnutí vnitrostátního soudu stalo pravomocným, a kopii uvedeného rozhodnutí; tato kopie může být předložena v jazyce, ve kterém bylo rozhodnutí přijato.
2. Žádost o převod musí být podána během příslušné lhůty podle čl. 108 odst. 4, 5 nebo 6 nařízení. Žádá-li se o převod po neúspěšném pokusu o obnovu zápisu, začne lhůta tří měsíců stanovená v čl. 108 odst. 5 nařízení běžet dnem následujícím po posledním dni, kdy může být žádost o obnovu předložena podle čl. 47 odst. 3 nařízení.
Pravidlo 45
Projednání žádosti o převod
1. Není-li žádost o převod v souladu s požadavky čl. 108 odst. 1 nebo 2 nařízení nebo nebyla-li podána ve lhůtě tří měsíců nebo není-li v souladu s pravidlem 44 či jinými pravidly, sdělí to úřad žadateli a stanoví lhůtu, ve které může žadatel žádost změnit nebo předložit jakékoliv chybějící informace nebo údaje.
2. Nebyl-li v příslušné tříměsíční lhůtě zaplacen poplatek za převod, sdělí úřad žadateli, že se žádost o převod nepovažuje za podanou.
3. Nebyly-li chybějící údaje předloženy ve lhůtě stanovené úřadem, úřad žádost o převod zamítne.
Použije-li se čl. 108 odst. 2 nařízení, zamítne úřad žádost o převod jako nepřípustnou pouze pro členské státy, ve kterých je podle uvedeného ustanovení převod vyloučen.
4. Zamítl-li úřad nebo soud pro ochranné známky Společenství přihlášku ochranné známky Společenství nebo prohlásil ochrannou známku Společenství za neplatnou z absolutních důvodů s odkazem na jazyk členského státu, je převod vyloučen podle čl. 108 odst. 2 nařízení pro všechny členské státy, ve kterých je tento jazyk jedním z úředních jazyků. Zamítl-li úřad nebo soud pro ochranné známky Společenství přihlášku ochranné známky Společenství nebo prohlásil ochrannou známku Společenství za neplatnou z absolutních důvodů, které jsou shledány platnými v celém Společenství, nebo na základě starší ochranné známky Společenství nebo jiného práva k průmyslovému vlastnictví platného v celém Společenství, je převod vyloučen podle čl. 108 odst. 2 nařízení pro všechny členské státy.".
29. Pravidlo 47 se nahrazuje tímto:
"Pravidlo 47
Postoupení ústředním úřadům průmyslového vlastnictví členských států
Splňuje-li žádost o převod požadavky nařízení a těchto pravidel, postoupí úřad žádost o převod a údaje uvedené v pravidle 84 odst. 2 ústředním úřadům průmyslového vlastnictví členských států, včetně Úřadu pro ochranné známky Beneluxu, pro kterébyla žádost shledána přípustnou.
Úřad informuje žadatele o dni postoupení.".
30. V pravidle 50 odst. 1 se doplňují nové věty, které znějí:
"Směřuje-li odvolání zejména proti rozhodnutí přijatému v námitkovém řízení, nepoužije se na lhůty stanovené podle čl. 61 odst. 2 nařízení článek 78a nařízení.
Směřuje-li odvolání proti rozhodnutí námitkového oddělení, omezí senát přezkum odvolání na skutečnosti a důkazy předložené ve lhůtách stanovených nebo určených námitkovým oddělením v souladu s nařízením a těmito pravidly, pokud se senát nedomnívá, že by měly být vzaty v úvahu další nebo doplňkové skutečnosti a důkazy podle čl. 74 odst. 2 nařízení.".
31. Pravidlo 51 se nahrazuje tímto:
"Pravidlo 51
Vrácení poplatků za odvolání
Poplatek za odvolání se vrací pouze na základě příkazu:
a) oddělení, jehož rozhodnutí bylo napadeno, jestliže vyhoví přezkoumání podle čl. 60 odst. 1 nebo článku 60a nařízení;
b) odvolacího senátu, jestliže shledá odvolání důvodným a považuje vrácení poplatků za spravedlivé z důvodu podstatného procesního pochybení."
32. Pravidlo 53 se nahrazuje tímto:
"Pravidlo 53
Oprava chyb v rozhodnutích
Zjistí-li úřad z moci úřední nebo z podnětu účastníka řízení, že rozhodnutí obsahuje ssgramatickou chybu, chyby v psaní nebo zjevnou nesprávnost, zajistí, aby odpovědný útvar nebo odpovědné oddělení tuto chybu nebo nesprávnost opravily.".
33. Vkládá se nové pravidlo 53a, které zní:
"Pravidlo 53a
Zrušení rozhodnutí nebo zápisu v rejstříku
1. Zjistí-li úřad z moci úřední nebo na základě příslušných informací od účastníků řízení, že rozhodnutí nebo zápis v rejstříku podléhá zrušení podle článku 77a nařízení, informuje o zamýšleném zrušení dotčeného účastníka.
2. Dotčený účastník může ve lhůtě stanovené úřadem předložit vyjádření k zamýšlenému zrušení.
3. Souhlasí-li dotčený účastník se zamýšleným zrušením nebo nepředloží-li ve stanovené lhůtě vyjádření, úřad rozhodnutí nebo zápis zruší.
Jestliže dotčený účastník se zrušením nesouhlasí, vydá úřad rozhodnutí o zrušení rozhodnutí.
4. Odstavce 1, 2 a 3 se přiměřeně použijí, je-li pravděpodobné, že zrušení bude mít vliv na více než jednoho účastníka.
V takových případech se vyjádření předložená jedním z účastníků podle odstavce 3 vždy sdělují ostatním účastníkům s výzvou k předložení vyjádření.
5. Má-li zrušení rozhodnutí nebo zápisu v rejstříku vliv na rozhodnutí nebo zápis, který byl zveřejněn, zveřejní se i zrušení.
6. Zrušení podle odstavců 1 až 4 je v působnosti útvaru, který rozhodnutí přijal.".
34. V pravidle 59 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
"4. Částky a zálohy na výdaje, které se vyplácejí podle odstavců 1, 2 a 3, budou stanoveny prezidentem úřadu a zveřejněny v Úředním věstníku úřadu.
Výše částek se vypočítává v souladu se služebním řádem úředníků Evropských společenství a jeho přílohou VII.".
35. Pravidlo 60 se nahrazuje tímto:
"Pravidlo 60
Protokol o ústním jednání
1. O ústním jednání a provádění důkazů se vyhotoví protokol, který obsahuje:
a) datum jednání;
b) jména přítomných oprávněných pracovníků úřadu, účastníků, jejich zástupců a svědků a znalců;
c) přihlášky a žádosti podané účastníky;
d) způsob poskytování nebo získávání důkazů;
e) případně příkazy nebo rozhodnutí vydaná úřadem.
2. Protokol bude přidán do spisu příslušné přihlášky nebo zápisu ochranné známky Společenství.
Účastníci obdrží kopii protokolu.
3. Jsou-li vyslechnuti svědci, znalci nebo účastníci v souladu s čl. 76 odst. 1 písm. a) nebo d) nařízení nebo pravidlem 59 odst. 2, budou jejich výpovědi zaznamenány.".
36. Pravidlo 61 se mění takto:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. V řízení před úřadem se sdělení úřadu doručují zasláním originálu, jeho neověřené kopie nebo dokumentu vytištěného počítačem v souladu s pravidlem 55 nebo, pokud jde o dokumenty vyhotovené účastníky samotnými, druhopisu nebo neověřené kopie.";
b) doplňuje se nový odstavec 3, který zní:
"3. Uvedl-li adresát své číslo faxu nebo kontaktní údaje pro komunikaci s ním prostřednictvím jiných technických prostředků, má úřad možnost vybrat si mezi těmito způsoby doručování a doručováním poštou.".
37. Pravidlo 62 se mění takto:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Rozhodnutí, od kterých běží lhůta pro podání odvolání, předvolání a jiné dokumenty určené prezidentem úřadu, se doručují doporučeným dopisem s doručenkou.
Všechna ostatní sdělení se zasílají obyčejným dopisem.";
b) v odstavci 2 se zrušuje druhá věta;
c) odstavec 5 se nahrazuje tímto:
"5. Sdělení zaslaná obyčejným dopisem se považují za doručená desátým dnem po dni odeslání.".
38. V pravidle 65 odst. 1 se druhá věta nahrazuje tímto:
"Má se za to, že sdělení je doručené dnem, kdy je přijal fax příjemce.".
39. V pravidle 66 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Nelze-li zjistit adresu adresáta nebo pokud se ukázalo doručení podle pravidla 62 po alespoň jednom pokusu nemožným, provede se doručení veřejným oznámením.".
40. V pravidle 72 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Uplyne-li lhůta v den, kdy došlo k obecnému přerušení doručování pošty v členském státě, ve kterém úřad sídlí, nebo, povolil-li prezident úřadu zasílání sdělení elektronickými prostředky podle pravidla 82, v den, kdy došlo k přerušení spojení úřadu s těmito elektronickými prostředky komunikace, prodlužuje se lhůta až do prvního dne po tomto přerušení, kdy je úřad otevřen pro přijímání dokumentů a kdy je doručována běžná pošta.
Délku období přerušení stanoví prezident úřadu.".
41. V pravidle 72 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
"4. Dojde-li k přerušení nebo narušení řádné komunikace účastníků řízení s úřadem a naopak, v důsledku mimořádné události, například přírodní katastrofy nebo stávky, může prezident úřadu rozhodnout, že v případě účastníků řízení s bydlištěm nebo sídlem v dotčeném členském státě a účastníků, kteří jmenovali svého zástupce s místem podnikání v dotčeném členském státě, se všechny lhůty, které by jinak uplynuly v první den výskytu této události, stanoveném prezidentem úřadu, nebo po tomto dni, prodlužují až do jím stanoveného dne.
Postihne-li tato událost sídlo úřadu, stanoví prezident úřadu ve svém rozhodnutí, že toto prodloužení lhůt platí pro všechny účastníky řízení.".
42. Pravidlo 76 se mění takto:
a) odstavce 1 až 4 se nahrazují tímto:
"1. Advokáti a kvalifikovaní zástupci zapsaní v seznamu, který vede úřad podle čl. 89 odst. 2 nařízení, předloží úřadu podepsanou plnou moc, která se založí do spisu, pouze v případě, že to úřad výslovně vyžaduje nebo, má-li řízení, v jehož rámci zástupce jedná s úřadem, více účastníků, že o to výslovně požádá jiný účastník.
2. Zaměstnanci, kteří jednají jménem fyzické nebo právnické osoby podle čl. 88 odst. 3 nařízení, předloží úřadu podepsanou plnou moc, která se založí do spisu.
3. Plnou moc lze předložit v kterémkoliv úředním jazyce Společenství.
Plná moc se může vztahovat na jednu či více přihlášek nebo zapsaných ochranných známek nebo může mít podobu generální plné moci, která zástupce opravňuje jednat při veškerých řízeních před úřadem, kterých se osoba, která plnou moc vystavila, účastní.
4. Je-li podle odstavců 1 nebo 2 předložení podepsané plné moci povinné, stanoví úřad lhůtu, do které musí být plná moc předložena.
Není-li plná moc předložena včas, pokračuje se v řízení se zastoupeným.
Procesní úkony učiněné zástupcem, kromě podání přihlášky, se nepovažují za provedené, pokud je zastoupený ve lhůtě stanovené úřadem neschválí. Tím není dotčeno použití čl.
88 odst. 2 nařízení.";
b) odstavce 8 a 9 se nahrazují tímto:
"8. Je-li jmenování zástupce sděleno úřadu, musí být uvedeno jméno a sídlo zástupce podle pravidla 1 odst.
1 písm. e). Jedná-li před úřadem zástupce, který již byl jmenován, musí zástupce uvést své jméno a pokud možno i své identifikační číslo přidělené úřadem.
Jmenoval-li účastník několik zástupců, mohou jednat společně nebo každý zvlášť bez ohledu na to, zda jejich plné moci stanoví opak.
9. Jmenování nebo plná moc vystavená na sdružení zástupců se považuje za jmenování nebo plnou moc pro každého zástupce, který jedná v rámci tohoto sdružení.".
43. Pravidlo 79 se mění takto:
a) písmena a) a b) se nahrazují tímto:
"a) předáním podepsaného originálu dotčeného dokumentu úřadu například poštou, osobním předáním nebo jinými prostředky;
b) zasláním dokumentu faxem podle pravidla 80;";
b) písmeno c) se zrušuje.
44. Vkládá se nové pravidlo 79a, které zní:
"Pravidlo 79a
Přílohy písemných sdělení
Předkládá-li účastník při řízení před úřadem, kterého se účastní více než jeden účastník řízení, dokument nebo důkaz v souladu s pravidlem 79 písm. a), předkládá se dokument nebo důkaz, jakož i jakákoliv příloha dokumentu, v tolika kopiích, kolik je účastníků řízení.".
45. Pravidlo 80 se mění takto:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
Je-li přihláška ochranné známky Společenství podána úřadu faxem a obsahuje-li přihláška vyobrazení známky podle pravidla 3 odst. 2, které nesplňuje požadavky uvedeného pravidla, předloží se úřadu požadované vyobrazení vhodné pro zveřejnění v souladu s pravidlem 79 písm. a).
Obdrží-li úřad vyobrazení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne, kdy obdržel fax, má se za to, že úřad obdržel vyobrazení v den, kdy byl obdržen fax.";
b) v odstavci 3 se doplňuje nová věta, která zní:
"Odeslal-li fax sdělení elektronicky, je uvedení jména odesílatele rovnocenné jeho podpisu.";
c) odstavec 4 se zrušuje.
46. Pravidlo 81 se zrušuje.
47. Pravidlo 82 se mění takto:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Prezident úřadu rozhodne, zda, v jakém rozsahu a za jakých technických podmínek mohou být sdělení zasílána úřadu elektronickými prostředky.";
b) odstavec 4 se zrušuje.
48. Pravidlo 83 se nahrazuje tímto:
"Pravidlo 83
Formuláře
1. Úřad poskytne veřejnosti zdarma tištěné formuláře pro:
a) podání přihlášky ochranné známky Společenství, případně včetně žádosti o rešeršní zprávu;
b) podání námitek;
c) podání žádosti o zrušení nebo prohlášení neplatnosti;
d) podání žádosti o zápis převodu, formulář převodu a doklad o převodu podle pravidla 31 odst. 5;
e) podání žádosti o zápis licence;
f) podání žádosti o obnovu ochranné známky Společenství;
g) podání odvolání;
h) vystavení plné moci pro zástupce, a to ve formě plné moci pro jednotlivý úkon nebo generální plné moci;
i) podání mezinárodní přihlášky nebo následného vyznačení podle Madridského protokolu.
2. Účastníci řízení před úřadem mohou také používat:
a) formuláře sestavené podle Smlouvy o známkovém právu nebo podle doporučení shromáždění Pařížské unie na ochranu průmyslového vlastnictví;
b) s výjimkou formuláře podle odst. 1 písm. i) i formuláře se stejným obsahem a formátem.
3. Úřad dá k dispozici formuláře podle odstavce 1 ve všech úředních jazycích Společenství.".
49. Pravidlo 84 se mění takto:
a) v odstavci 2 se písmeno d) nahrazuje tímto:
"d) jméno a adresu přihlašovatele;";
b) odstavec 3 se mění takto:
i) písmeno i) se nahrazuje tímto:
"i) opatření k vynucení práva podle článku 20 nařízení a úpadková řízení podle článku 21 nařízení;",
ii) doplňují se nová písmena w) a x), která znějí:
"w) rozdělení zápisu podle článku 48a nařízení a pravidla 25a, společně s položkami podle odstavce 2 v souvislosti s odděleným zápisem, a upravený seznam výrobků a služeb původního zápisu;
x) zrušení rozhodnutí nebo zápisu v rejstříku podle článku 77a nařízení, jestliže se zrušení týká rozhodnutí nebo zápisu, který byl zveřejněn.".
50. V pravidle 85 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Věstník ochranných známek Společenství je vydáván způsobem a s četností stanovenou prezidentem úřadu.".
51. V pravidle 89 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
"1. Nahlížení do spisů přihlášek ochranných známek Společenství a zapsaných ochranných známek Společenství se provádí buď nahlížením do originálního dokumentu nebo do jeho kopií nebo nahlížením do technických prostředků pro uchovávání, jsou-li spisy takto uchovávány.
Způsoby nahlížení stanoví prezident úřadu.
Probíhá-li nahlížení podle odstavců 3, 4 a 5, považuje se žádost o nahlédnutí do spisů za podanou až po zaplacení příslušného poplatku.
V případě, že nahlížení do technických prostředků probíhá online, neplatí se žádný poplatek.
2. Žádá-li se o nahlédnutí do spisů přihlášky ochranné známky Společenství, která dosud nebyla zveřejněna podle článku 40 nařízení, musí žádost obsahovat údaje a doklady o tom, že přihlašovatel souhlasí s nahlédnutím do spisu nebo že uvedl, že po zápisu ochranné známky uplatní práva ze zápisu vůči účastníkovi, který žádá o nahlédnutí do spisu.".
52. Pravidlo 91 se nahrazuje tímto:
"Pravidlo 91
Vedení spisů
1. Způsob vedení spisů určí prezident úřadu.
2. Jsou-li spisy vedeny elektronicky, budou tyto elektronické spisy nebo jejich záložní kopie uchovávány bez časového omezení.
Originální dokumenty předložené účastníky řízení, které představují základ těchto elektronických spisů, budou po určitém období od jejich doručení úřadu, které stanoví prezident úřadu, zlikvidovány.
3. Jsou-li spisy nebo části spisů vedeny v jakékoliv jiné podobě než elektronicky, jsou dokumenty nebo důkazy, které jsou součástí takových spisů, vedeny nejméně pět let od konce roku, ve kterém dojde k jedné z těchto událostí:
a) přihláška je zamítnuta nebo vzata zpět nebo se považuje za vzatou zpět;
b) doba zápisu ochranné známky Společenství zcela uplyne podle článku 47 nařízení;
c) do rejstříku je zapsáno úplné vzdání se ochranné známky Společenství podle článku 49 nařízení;
d) ochranná známka Společenství je zcela vymazána z rejstříku podle čl. 56 odst. 6 nařízení nebo čl. 96 odst. 6 nařízení.".
53. Pravidlo 94 se mění takto:
a) odstavec 3 se nahrazuje tímto:
"3. Nebyla-li výše nákladů stanovena podle čl. 81 odst. 6 první věty nařízení, musí být žádost o stanovení nákladů doprovázena soupisem nákladů a příslušnými doklady. V případě nákladů na zastupování podle odst. 7 písm. d) tohoto pravidla postačí ujištění zástupce, že náklady vznikly. V případě ostatních nákladů postačí prokázání jejich věrohodnosti. Je-li výše nákladů stanovena podle čl. 81 odst. 6 první věty nařízení, jsou náklady na zastupování přiznány ve výši stanovené v odst. 7 písm. d) tohoto pravidla bez ohledu na to, zda skutečně vznikly.";
b) v odstavci 4 se slova "podle čl. 81 odst. 6 druhé věty" nahradí slovy "podle čl. 81 odst. 6 třetí věty";
c) odstavec 7 se nahrazuje tímto:
"7. S výhradou odstavce 3 tohoto pravidla hradí náklady, které byly pro řízení nezbytné a které skutečně vznikly účastníkovi, který v řízení uspěl, podle čl. 81 odst. 1 nařízení účastník, který v řízení neuspěl, na základě těchto nejvyšších sazeb:
a) není-li účastník zastoupen zástupcem, cestovní výlohy a výdaje na pobyt jednoho účastníka pro jednu osobu za cestu tam a zpět z místa jeho bydliště nebo místa podnikání do místa, kde probíhá ústní jednání podle pravidla 56, takto:
i) náklady na jízdné první vozovou třídou včetně obvyklých dopravních příplatků, nepřesáhne-li celková vzdálenost po železnici 800 km,
ii) náklady na leteckou přepravu v turistické třídě, přesáhne-li celková vzdálenost po železnici 800 km nebo zahrnuje-li trasa cestu přes moře,
iii) výdaje na pobyt stanovené v článku 13 přílohy VII služebního řádu úředníků Evropských společenství;
b) cestovní výlohy zástupců ve smyslu čl. 89 odst. 1 nařízení ve výši stanovené v písm. a) bodu i) a ii) tohoto pravidla;
c) cestovní výlohy, výdaje na pobyt, náhrada za ztrátu výdělku a poplatky, na jejichž úhradu mají svědci a znalci právo podle pravidla 59 odst. 2, 3 nebo 4, v rozsahu, ve kterém nese konečnou odpovědnost účastník řízení podle pravidla 59 odst. 5 písm. b);
d) náklady na zastupování ve smyslu čl. 89 odst. 1 nařízení,
i) osoby, která podala námitky, v námitkovém řízení:
300 EUR,
ii) přihlašovatele v námitkovém řízení:
300 EUR,
iii) žadatele v řízení o zrušení nebo prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství:
450 EUR,
iv) majitele ochranné známky Společenství v řízení o jejím zrušení nebo prohlášení neplatnosti:
450 EUR,
v) odvolatele v odvolacím řízení:
550 EUR,
vi) odpůrce v odvolacím řízení:
550 EUR,
vii) konalo-li se ústní jednání, na které byli účastníci svoláni podle pravidla 56, zvyšuje se částka podle bodů i) až vi) o 400 eur;
e) existuje-li více přihlašovatelů nebo majitelů ochranné známky Společenství nebo více osob, které podávají námitky, nebo více žadatelů o zrušení nebo prohlášení neplatnosti, kteří námitky nebo žádost o zrušení nebo prohlášení neplatnosti podali společně, ponese účastník, který v řízení neuspěl, náklady podle písmena a) pouze za jednu takovou osobu;
f) je-li účastník, který v řízení uspěl, zastoupen více než jedním zástupcem ve smyslu čl. 89 odst. 1 nařízení, nese účastník, který v řízení neuspěl, náklady uvedené v písmenech b) a d) tohoto pravidla pouze za jednu takovou osobu;
g) účastník, který v řízení neuspěl, není povinen uhradit účastníkovi, který v řízení uspěl, žádné náklady, výdaje a poplatky s výjimkou nákladů, výdajů a poplatků podle písmen a) až f).".
54. Pravidlo 98 se nahrazuje tímto:
"Pravidlo 98
Překlady
1. Má-li být předložen překlad dokumentu, musí překlad identifikovat dokument, k němuž se vztahuje, a musí reprodukovat strukturu a obsah původního dokumentu.
Úřad může vyžadovat, aby bylo ve lhůtě, kterou stanoví, předloženo ověření, že překlad odpovídá původnímu znění.
Způsob, kterým budou překlady ověřovány, stanoví prezident úřadu.
2. Nestanoví-li nařízení nebo tato pravidla jinak, není dokument, pro který má být předložen překlad, považován za doručený úřadu:
a) obdrží-li úřad překlad po uplynutí příslušné lhůty pro předložení původního dokumentu nebo překladu;
b) v případě odstavce 1, není-li ověření předloženo ve stanovené lhůtě.".
55. Pravidlo 100 se nahrazuje tímto:
"Pravidlo 100
Rozhodnutí přijatá jedním členem
Případy, kdy podle čl. 127 odst. 2 nebo čl. 129 odst. 2 nařízení může přijmout rozhodnutí jeden člen námitkového oddělení nebo zrušovacího oddělení, jsou tyto:
a) rozhodnutí o rozdělení nákladů;
b) rozhodnutí o stanovení výše nákladů k úhradě podle čl. 81 odst. 6 první věty nařízení;
c) rozhodnutí uzavřít spis nebo nepřijmout rozhodnutí;
d) rozhodnutí zamítnout námitky jako nepřípustné před uplynutím lhůty podle pravidla 18 odst. 1;
e) rozhodnutí o přerušení jednání;
f) rozhodnutí sloučit nebo oddělit více námitek podle pravidla 21 odst. 1.".
56. V pravidle 101 se odstavce 1, 2 a 3 nahrazují tímto:
"1. Je-li to nezbytné, požádá prezident úřadu Komisi o zjištění, zda stát, který není stranou Pařížské úmluvy nebo Dohody o zřízení Světové obchodní organizace, přiznává vzájemnost ve smyslu čl. 29 odst. 5 nařízení.
2. Zjistí-li Komise, že je vzájemnost podle odstavce 1 přiznávána, zveřejní v tomto smyslu sdělení v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Ustanovení čl. 29 odst. 5 nařízení se použije ode dne zveřejnění sdělení uvedeného v odstavci 2 v Úředním věstníku Evropské unie, není-li ve sdělení uveden dřívější den použitelnosti. Jeho použitelnost končí dnem, kdy je v Úředním věstníku Evropské unie zveřejněno sdělení Komise v tom smyslu, že vzájemnost již není přiznávána, pokud sdělení neuvádí dřívější datum použitelnosti.".
57. Pravidlo 114 se mění takto:
a) v odstavci 1 se písmeno d) nahrazuje tímto:
"d) údaje a prvky podle pravidla 15 odst. 2 písm. b) až h).";
b) v odstavci 2 se úvodní věta nahrazuje tímto:
"Pravidlo 15 odst. 1, 3 a 4 a pravidla 16 až 22 se použijí s následujícími výhradami:".
58. V pravidle 122 odst. 1 se písmeno c) nahrazuje tímto:
"c) údaje a prvky podle pravidla 44 odst. 1 písm. a), c), d), e) a f).".
Článek 2
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1042/2005
ze dne 29. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2869/95 o poplatcích placených Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství [1], a zejména na článek 139 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení (ES) č. 40/94 prováděného nařízením Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství, [2] by měly být stanoveny dodatečné poplatky týkající se rešeršních zpráv, rozdělení přihlášky nebo zápisu ochranné známky a nebo pokračování řízení. Měla by být stanovena výše těchto nových poplatků.
(2) Podle čl. 2 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 422/2004 je ode dne 10. března 2008 systém rešerší nepovinný. Od tohoto dne by se měl použít dodatečný poplatek za vnitrostátní rešeršní zprávy.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 2869/95 [3] by proto mělo být odpovídajícím způsobem pozměněno.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro poplatky, prováděcími pravidly a postupy odvolacích senátů Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2869/95 se mění takto:
1. Tabulka v článku 2 se mění takto:
a) vkládá se nový bod 1a, který zní:
"1a.Rešeršní poplatek:a)za přihlášku ochranné známky Společenství (čl. 39 odst. 2; pravidlo 4 písm. c)b)za mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství (čl. 39 odst. 2 a čl. 150 odst. 2; pravidlo 10 odst. 2) _BAR_ Částka ve výši 12 EUR vynásobená počtem ústředních orgánů průmyslového vlastnictví uvedených v čl. 39 odst. 2 nařízení; tuto částku a její následné změny zveřejní úřad v Úředním věstníku úřadu." _BAR_
b) bod 6 se zrušuje;
c) v bodě 13 se slova "Poplatek za každou třídu zboží a služeb od čtvrté třídy pro ochranou známku" nahrazují slovy "Poplatek za obnovení každé třídy zboží a služeb převyšující tři třídy pro individuální ochrannou známku";
d) v bodě 15 se slova "Poplatek za každou třídu zboží a služeb od čtvrté třídy pro kolektivní ochranou známku" nahrazují slovy "Poplatek za obnovení každé třídy zboží a služeb převyšující tři třídy pro kolektivní ochrannou známku";
e) v bodě 19 se slova "Poplatek za navrácení do původního stavu" nahrazují slovy "Poplatek za žádost o navrácení do původního stavu";
f) v bodě 20 se slova "Poplatek za převod" nahrazují slovy "Poplatek za žádost o převod na přihlášku národní ochranné známky";
g) body 21 a 22 se nahrazují tímto:
"21.Poplatek za pokračování řízení (čl. 78a odst. 1) _BAR_ 400 _BAR_
22.Poplatek za prohlášení o rozdělení zapsané ochranné známky Společenství (čl. 48a odst. 4) nebo přihlášky ochranné známky Společenství (čl. 44a odst. 4): _BAR_ 250" _BAR_
h) v bodě 23 se úvodní věta nahrazuje tímto: "Poplatek za žádost o zápis licence nebo jiného práva k zapsané ochranné známce Společenství (čl. 157 odst. 2 bod 5; pravidlo 33 odst. 1) nebo přihlášce ochranné známky Společenství (čl. 157 odst. 2 bod 6; pravidlo 33 odst. 4):";
i) v bodě 29 se zrušuje následující položka:
"navíc za každou stránku nad deset stránek _BAR_ 1" _BAR_
2. V článku 13 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Vrácení poplatků se uskuteční po oznámení Mezinárodnímu úřadu podle pravidla 113 odst. 2 písm. b) a c) nebo podle pravidla 115 odst. 5 písm. b), c) a odst. 6 nařízení (ES) č. 2868/95."
Článek 2
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005
ze dne 30. června 2005,
kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 3615/92 ze dne 15. prosince 1992 o stanovení množství zemědělských produktů, která se mají vzít v úvahu při výpočtu náhrad v případě vývozu zboží uvedeného v nařízení Rady (EHS) č.
3035/80 [2], nařízení Komise (ES) č. 3223/93 ze dne 25. listopadu 1993 o statistických informacích týkajících se platby vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se vztahuje nařízení (EHS) č.
3035/80 [3] a nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 ze dne 13. července 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [4], se všechna vztahují k vývozu některých zemědělských produktů ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy.
Většina těchto nařízení byla několikrát podstatným způsobem pozměněna. Je nezbytné všechna tato nařízení změnit a v zájmu jasnosti, zjednodušení a správní účinnosti je vhodné tato nařízení nahradit jediným nařízením.
2771/75 [5] a (ES) č. 1255/1999 [6], 1260/2001 [7], 1784/2003 [8] a 1785/2003 [9] o společné organizaci trhů s vejci, mlékem a mléčnými výrobky, cukrem, obilovinami a rýží stanoví, že v míře, která je nutná k umožnění vývozu dotyčných zemědělských produktů ve formě určitého zpracovaného zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, na základě kotací na světovém trhu nebo cen za tyto produkty, lze rozdíl mezi těmito kotacemi nebo cenami a cenami ve Společenství pokrýt vývozní náhradou.
Poskytování náhrad na všechny tyto zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mělo podléhat společným pravidlům.
(3) Vývozní náhrady by se měly vyplácet na zboží, které se získává přímo ze základních produktů, z produktů získaných zpracováním základních produktů a z produktů zařazených do kterékoli z těchto kategorií.
V každém z těchto případů by se měl určit způsob stanovení výše vývozní náhrady.
(4) Za účelem zajištění správného používání ustanovení nařízení o společné organizaci trhů, která se vztahují k poskytování vývozních náhrad, by se tyto náhrady neměly poskytovat na zboží ze třetích zemí používané při výrobě zboží, které se vyváží poté, co bylo ve volném oběhu ve Společenství.
(5) Nařízení Komise (ES) č. 800/1999 [10] stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty.
Je však zapotřebí vyjasnit způsob, jakým se mají tato pravidla používat u zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy.
(6) Dodržování mezinárodních závazků Společenství znamená, že náhrady poskytované pro vývozy zemědělských produktů použitých ve zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, nemohou převyšovat náhrady, které by byly vyplatitelné na tyto produkty v případě, že by se vyvážely v nezměněném stavu.
Na tuto okolnost by měl být brán ohled při stanovení sazeb náhrad a při vytváření pravidel pro zaměňování.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 2825/93 ze dne 15. října 1993, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o stanovení a poskytování náhrad pro obiloviny vyvážené ve formě některých lihovin [11] stanoví, že sazba vývozní náhrady je ta, která je použitelná v den, kdy jsou obiloviny určené k výrobě lihovin podrobeny kontrole. Umístění obilovin pod celní dohled, určených k výrobě lihovin uvedených v článku 2 nařízení (EHS) č. 2825/93, by mělo být pro účel poskytnutí vývozní náhrady považováno za rovnocenné vývozu.
(8) Lihoviny jsou ve srovnání s jiným zbožím považovány za méně citlivé k ceně zemědělských produktů používaných při jejich výrobě.
Protokol 19 k Aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že se musí rozhodnout o nezbytných opatřeních, aby se usnadnilo používání obilovin Společenství při výrobě lihovin získávaných z obilovin.
(9) Bramborový škrob by měl být pro účely stanovení vývozní náhrady zaměnitelný za kukuřičný škrob.
Mělo by však být možné stanovit zvláštní sazbu náhrady pro bramborový škrob v situacích na trhu, kdy je jeho cena podstatně nižší než cena kukuřičného škrobu.
(10) K získání nároku na náhradu je nutné, aby se použité zemědělské produkty a zejména zboží vyrobené z těchto produktů vyvezly. Jakákoli výjimka z tohoto pravidla by měla být vykládána restriktivně.
Během procesu výroby zboží však výrobcům mohou vzniknout ztráty u surovin, za které přesto byly zaplaceny ceny Společenství, zatímco ztráty vzniklé výrobcům, kteří jsou usazeni mimo Společenství, se omezují na ceny na světovém trhu.
Kromě toho během procesu výroby některého zboží vznikají vedlejší produkty, které se výrazně liší v hodnotě od hlavních produktů. V některých případech lze tyto vedlejší produkty používat pouze jako krmivo pro zvířata.
Je tudíž nezbytné stanovit společná pravidla pro vymezení pojetí množství produktů skutečně využitých při procesu výroby vyváženého zboží.
(11) Mnohé zboží, které vyrábí podnik za jasně definovaných technických podmínek a které má stálé vlastnosti a jakost, se řídí obvyklým schématem vývozu.
K usnadnění vývozních formalit by se pro takové zboží měl přijmout zjednodušený postup, pomocí něhož by výrobce příslušným orgánům sděloval informace, které tyto orgány považují za nezbytné, pokud jde o podmínky výroby zboží.
Pro případy, kdy se množství zemědělských produktů skutečně použitá při výrobě vyváženého zboží evidují u příslušných orgánů, by se mělo vytvořit ustanovení týkající se každoročního potvrzování tohoto zaevidování, aby se snížilo riziko spojené s případným nesdělením změn těchto množství.
(12) Celá řada zemědělských produktů podléhá přírodním a sezónním výkyvům. V důsledku toho se může obsah zemědělských produktů ve vyváženém zboží lišit.
Výše náhrady by se proto měla stanovit na základě množství zemědělských produktů, které byly skutečně použity při výrobě vyváženého zboží.
U některého zboží jednoduchého a poměrně stálého složení by se však výše náhrady kvůli správnímu zjednodušení měla určovat na základě pevně stanovených množství zemědělských produktů.
(13) Při stanovování sazby náhrady pro základní produkty nebo zaměnitelné produkty by se měly brát v úvahu produkční náhrady, podpory nebo jiná opatření s podobným účinkem, použitelná v souladu s příslušným nařízením o společné organizaci trhu s daným produktem.
(14) Některé zboží, které má podobné vlastnosti, mohlo být získáno pomocí různých technologií z různých základních materiálů.
Od vývozců by se mělo požadovat, aby určily podstatu základních materiálů a učinily některá prohlášení, pokud jde o výrobní proces, pokud jsou tyto informace nezbytné pro stanovení nároku na náhradu či příslušené sazby náhrady, která se má použít.
(15) Při výpočtu množství zemědělských produktů, které byly skutečně použity, je vhodné brát ohled na obsah sušiny v případě škrobů a některých glukosových a maltodextrinových sirupů.
(16) Pokud tak vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů nebo dohody o mezinárodním obchodu, mělo by být možné rozlišovat náhradu pro určité zboží podle místa určení.
(17) Řízení částek náhrad, které mohou být poskytovány během rozpočtového roku pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, může vést k potřebě stanovit různé sazby pro vývozy se stanovením nebo bez stanovení sazby náhrady předem, a to na základě vývoje na trhu Společenství nebo na světovém trhu.
(18) Výše náhrad, kterou lze poskytovat v kterémkoli rozpočtovém roce, je omezena v souladu s mezinárodními závazky Společenství.
Vývoz zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, by se měl umožnit za podmínek, které jsou známy předem.
Zejména by mělo být možné získat ujištění o tom, že tyto vývozy jsou způsobilé k náhradě slučitelné se závazky Společenství.
V případech, kdy tomu tak již není, vývozci by měli být informováni dostatečně předem.
Vydávání osvědčení o náhradě umožňuje sledovat žádosti o náhradu a zaručit jejich držitelům, že jim bude poskytnuta náhrada až do výše, na kterou je osvědčení vystaveno, pokud splní všechny ostatní podmínky pro náhradu stanovené v právních předpisech Společenství.
Měla by být stanovena řídicí opatření pro systém osvědčení o náhradě.
Mělo by se zejména vytvořit ustanovení týkající se koeficientu snížení, který se použije, pokud žádosti o osvědčení o náhradě překročí dostupné částky.
Pro některé případy by se mělo vytvořit ustanovení týkající se pozastavení vydávání osvědčení o náhradě.
(19) Osvědčení o náhradě slouží k zajištění shody s mezinárodními závazky Společenství.
Rovněž umožňují stanovení náhrady předem, kterou lze poskytovat pro zemědělské produkty použité při výrobě zboží vyváženého do třetích zemí.
Tento účel se v některých ohledech liší od záměrů vývozních licencí vydávaných pro základní produkty vyvážené v nezměněném stavu, které podléhají mezinárodním závazkům týkajícím se množstevních omezení.
Je proto nezbytné přesně stanovit, která obecná ustanovení použitelná u zemědělských licencí a osvědčení, v současné době stanovená v nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [12], by se neměla používat na osvědčení o náhradě.
(20) Kromě toho je nezbytné stanovit způsob, jakým by měla některá ustanovení nařízení (ES) č. 1291/2000 vztahující se k osvědčením stanovícím vývozní náhradu předem, o které se žádá v souvislosti s nabídkovým řízením vypsaným v dovážející třetí zemi, uplatňovat u osvědčení o náhradě.
Sazby náhrad většinou se stanovují nebo upravují vždy ve čtvrtek.
Za účelem snížení nebezpečí toho, že budou žádosti o stanovení náhrady předem pro produkty podávány ze spekulativních důvodů, kdy je žádost o stanovení náhrady předem podána ve čtvrtek, žádost by měla být považována za předloženou následující pracovní den.
(21) Měly by se stanovit podmínky pro uvolnění jistoty příslušející k osvědčením, na něž se vztahuje nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty [13].
Dále by se měly upřesnit povinnosti považované za hlavní požadavky, na jejichž základě se jistota skládá, společně s doklady, které se mají předkládat pro splnění povinností a na jejichž základě lze příslušnou jistotu uvolnit.
(22) Je vysoce pravděpodobné, že se v obdržených žádostech o osvědčení budou objevovat vyšší částky, než jaké je možno poskytnout.
Rozpočtový rok by se proto měl rozdělit na období tak, aby se osvědčení mohla dát k dispozici jak hospodářským subjektům, které vyvážejí na konci rozpočtového roku, tak i těm, které vyvážejí na začátku rozpočtového roku.
Kde je to vhodné, u všech částek požadovaných během určitého období by se měl uplatňovat koeficient snížení.
(23) Určité druhy vývozů nepodléhají omezením týkajícím se platby náhrad kvůli mezinárodním závazkům Společenství.
Tyto vývozy by měly být osvobozeny od povinnosti předkládat osvědčení o náhradě.
(24) Většina vývozců dostává v náhradách méně než 75000 eur ročně.
Dohromady vzato tyto vývozy tvoří jen malou část celkové výše náhrad poskytovaných pro zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy.
Mělo by být možné osvobodit tyto vývozy od požadavku předkládat osvědčení.
V zájmu zamezení zneužívání by však mělo být používání tohoto osvobození omezeno na členský stát, v němž je vývozce usazen.
(25) Měl by se vytvořit režim monitorování, založený na zásadě, že by vývozce při každém vývozu zboží měl učinit prohlášení příslušným orgánům ohledně množství produktů použitých při výrobě vyváženého zboží.
Příslušné orgány by měly učinit veškerá opatření, která považují za nezbytná, k ověření správnosti těchto prohlášení.
(26) Orgány odpovědné za kontrolu prohlášení vývozce nesmějí vlastnit dostatečné důkazy, které by jim umožňovaly přijmout prohlášení o použitých množstvích, i kdyby se zakládalo na chemické analýze.
Tyto situace velmi pravděpodobně vyvstanou v případech, kdy zboží k vývozu bylo vyrobeno v jiném členském státě, než je vyvážející členský stát.
Příslušné orgány vyvážejícího členského státu by proto měly být schopny získat v případě potřeby přímo od příslušných orgánů druhého členského státu všechny informace, které jsou příslušné orgány druhého členského státu schopny získat a které se týkají podmínek výroby zboží.
(27) Po konzultaci s příslušnými orgány členského státu, v němž je zboží vyrobeno, by se hospodářským subjektům mělo povolit podání zjednodušeného prohlášení o použitých produktech, a to ve formě souhrnných množství těchto produktů, pokud povedou podrobné záznamy o použitých produktech a dají je k dispozici uvedeným orgánům.
(28) Není vždy možné, aby vývozci, znali přesná množství použitých zemědělských produktů, ohledně kterých mohou žádat o náhradu, a to zejména pokud nejsou sami výrobci.
Vývozce tudíž není vždy schopen podat prohlášení o těchto množstvích.
Je proto nezbytné, aby se stanovila náhradní metoda výpočtu náhrady, o jejíž použití může dotyčná osoba požádat. Tato metoda by se omezovala na některé zboží, a to na základě chemické analýzy tohoto zboží a za použití tabulky za tímto účelem vytvořené.
(29) Nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [14] stanoví, že máslo a smetana mohou být dány k dispozici za snížené ceny odvětvím, která vyrábějí určité zboží.
Na to by se měl brát ohled v případech, kdy se náhrady vypočítávají na základě chemické analýzy.
(30) Článek 21 nařízení (ES) č. 800/1999 stanoví, že žádná náhrada nemá být poskytnuta pro produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost v den přijetí vývozního prohlášení.
Za účelem zajištění jednotného používání tohoto pravidla by se mělo jasně stanovit, že náhrada pro produkty uvedené v článku 1 směrnice Rady 92/46/EHS ze dne 16. června 1992 o hygienických předpisech pro produkci syrového mléka, tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků a jejich uvedení na trh [15] nebo v článku 1 směrnice Rady 89/437/EHS ze dne 20. června 1989 o hygienických a zdravotních otázkách produkce vaječných výrobků a jejich uvádění na trh [16] a uvedené v příloze II tohoto nařízení může být poskytnuta jen tehdy, jsou-li dotyčné produkty připraveny v souladu s požadavky uvedených směrnic a nesou-li požadované označení zdravotní nezávadnosti.
(31) Ustanovení čl. 31 odst. 10 nařízení (ES) č. 1255/1999, pokud se čte ve spojení s čl. 31 odst. 12 téhož nařízení, omezuje požadavek, že mléčné výrobky, na které se vyplácí vývozní náhrada, musí mít původ ve Společenství, na některé zboží s vysokým obsahem mléka. Měla by být tudíž stanovena opatření k provádění a kontrole uvedeného požadavku.
(32) Článek 28 nařízení (ES) č. 800/1999 omezuje období, během něhož se základní zemědělské produkty nebo zboží mohou nacházet v režimu předběžného financování náhrad, na dobu platnosti vývozní licence, která ještě neuplynula.
Osvědčení o náhradě vydaná ke konci rozpočtového roku však mají kratší dobu platnosti, která v důsledku mezinárodních závazků Společenství nesmí přesáhnout 30. září.
S cílem zajistit dostatečnou pružnost, aby mohli vývozci plně využít uvedená krátkodobá osvědčení o náhradě, měla by být stanovena zvláštní opatření, pokud jde o uvedená osvědčení, a to v rozsahu, v jakém omezují období, během něhož se základní zemědělské produkty nebo zboží mohou nacházet v režimu předběžného financování náhrad, na dobu platnosti vývozní licence, která ještě neuplynula.
(33) Je vhodné, aby se po celém území Společenství zajistilo jednotné používání ustanovení o poskytování náhrad pro zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy.
Každý členský stát by za tímto účelem měl prostřednictvím Komise informovat ostatní členské státy o režimu monitorování, který uplatňuje na svém území u různých druhů vyváženého zboží.
(34) Je nutné, aby Komise byla schopna uspokojivě monitorovat přijatá opatření, která se týkají poskytnutých vývozních náhrad. Komise by proto měla mít k dispozici určité statistické informace, které by jí měly předávat příslušné orgány členských států.
Měl by být přesně stanoven formát a rozsah těchto informací.
(35) Na přechod od administrativních opatření týkajících se osvědčení o náhradě podle nařízení (ES) č. 1520/2000 k administrativním opatřením stanoveným v tomto nařízení by měla být poskytnuta dostatečná doba.
Toto nařízení by se proto mělo vztahovat na žádosti předložené od 8. července 2005 o osvědčení k použití od 1. října 2005.
(36) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
1. Tímto nařízením se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad vytvořený podle nařízení (EHS) č. 2771/75, nařízení (ES) č. 1255/1999, nařízení (ES) č. 1260/2001, nařízení (ES) č. 1784/2003 a nařízení (ES) č. 1785/2003.
Vztahuje se na vývozy základních produktů uvedených v příloze I tohoto nařízení, dále jen "základní produkty", produktů získaných jejich zpracováním nebo produktů zaměnitelných za jednu z těchto dvou kategorií v souladu s článkem 3 tohoto nařízení, pokud jsou tyto produkty vyváženy ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, avšak jsou uvedeny v některé z těchto příloh:
a) příloha I nařízení (EHS) č. 2771/75;
b) příloha II nařízení (ES) č. 1255/1999;
c) příloha V nařízení (ES) č. 1260/2001;
d) příloha III nařízení (ES) č. 1784/2003;
e) příloha IV nařízení (ES) č. 1785/2003.
Takové zboží, dále jen "zboží", je uvedeno v příloze II tohoto nařízení.
2. Vývozní náhrada uvedená v odstavci 1 se neposkytuje na zboží propuštěné do volného oběhu v souladu s článkem 24 Smlouvy, které je znovu vyvezeno.
Na toto zboží se neposkytuje žádná náhrada v případě, že se vyváží po zpracování nebo po zapracování do jiného zboží.
3. Kromě případu obilovin se pro produkty používané při výrobě alkoholu, který je obsažen v lihovinách uvedených v příloze II kódu KN 2208, neposkytuje žádná náhrada.
Článek 2
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1. "rozpočtovým obdobím" se rozumí období od 1. října jednoho roku do 30. září roku následujícího;
2. "rozpočtovým rokem" se rozumí období od 16. října jednoho roku do 15. října následujícího roku;
3. "potravinovou pomocí" se rozumí projekty potravinové pomoci, které splňují podmínky stanovené v čl.
10 odst. 4 Dohody o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání, dále jen "dohoda";
4. "rezidui" se rozumí produkty uvažovaného výrobního procesu, jejichž složení se jasně odlišuje od vyváženého zboží a které nelze uvádět na trh;
5. "vedlejšími produkty" se rozumí produkty nebo zboží získané v průběhu uvažovaného výrobního procesu, jejichž složení nebo vlastnosti se odlišují od vyváženého zboží a které jsou způsobilé k uvádění na trh;
6. "ztrátami" se rozumí množství produktů nebo zboží vzniklá z uvažovaného výrobního procesu od fáze, při které se zemědělské produkty používají nezpracované při výrobě, kromě množství vyváženého zboží a kromě reziduí a vedlejších produktů, a které nelze uvádět na trh.
2. Pro účely odst. 1 bodů 4, 5 a 6 se za uváděné na trh nepovažují produkty získané v průběhu uvažovaného výrobního procesu, jejichž složení je odlišné od zboží skutečně vyvezeného a které jsou prodány proti platbě představující výhradně náklady vzniklé v souvislosti s jejich likvidací, nepovažují za produkty uváděné na trh.
Pro účely odst. 1 bodu 6 jsou produkty nebo zboží vzniklé z uvažovaného výrobního procesu, které lze použít pouze jako krmivo zvířat, ať už proti platbě nebo ne, zaměnitelné za ztráty.
Článek 3
1. Bramborový škrob kódu KN 11081300 přímo vyráběný z brambor, kromě vedlejších produktů, se zaměňuje za produkt získaný zpracováním kukuřice.
2. Syrovátka kódů KN 04041048 až 04041062 nezahuštěná, též zmrazená, se zaměňuje za sušenou syrovátku uvedenou v příloze I, dále jen "skupina produktů 1".
3. Následující produkty se zaměňují za sušené mléko o obsahu tuku nejvýše 1,5 % uvedenému v příloze I, dále jen "skupina produktů 2":
a) mléko a mléčné výrobky kódů KN 04031011, 04039051 a 04049021, nezahuštěné ani neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, též zmrazené, o obsahu mléčného tuku nejvýše 0,1 % hmotnostních;
b) mléko a mléčné výrobky kódů KN 04031011, 04039011 a 04049021, sušené, v granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, o obsahu mléčného tuku nejvýše 1,5 % hmotnostních.
4. Následující produkty se zaměňují za sušené mléko o obsahu tuku 26 %, uvedené v příloze I, dále jen "skupina produktů 3":
a) mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 04031011, 04031013, 04039051, 04039053, 04049021 a 04049023, nezahuštěné ani neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, též zmrazené, o obsahu mléčného tuku vyšším než 0,1 %, avšak nižším než 6 % hmotnostních;
b) mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 04031011, 04031013, 04031019, 04039013, 04039019, 04049023 a 04049029 sušené, v granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, o obsahu mléčného tuku vyšším než 1,5 %, avšak nižším než 45 % hmotnostních.
Na žádost dotyčné osoby mohou být se souhlasem příslušného orgánu produkty uvedené v prvním pododstavci písmenech a) a b) zaměnitelné za:
a) skupinu produktů 2, pokud jde o obsah beztučné sušiny v produktu;
b) máslo uvedené v příloze I, dále jen "skupina produktů 6", pokud jde o mléčný tuk v produktu.
5. Následující produkty se zaměňují za skupinu produktů 6:
a) mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 04031019, 04039059, 04049023 a 04049029, nezahuštěné ani neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, o obsahu mléčného tuku vyšším než 6 % hmotnostních;
b) mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 04031019, 04039019 a 04049029, sušené, v granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, o obsahu mléčného tuku nejméně 45 % hmotnostních;
c) máslo a ostatní mléčné tuky kódů KN 040510, 04052090, 04059010, 04059090 o obsahu mléčného tuku jiném než 82 % hmotnostních, avšak ne nižším než 62 %.
6. Mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 04031011 až 04031019, 04039051 až 04039059 a 04049021 až 04049029, zahuštěné, jiné než v prášku, v granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, se zaměňují za skupinu produktů 2, pokud jde o obsah beztučné sušiny v daném produktu.
Co se týče složky mléčného tuku v takovém produktu, zaměňuje se za skupinu produktů 6.
První pododstavec se vztahuje také na sýry a tvaroh.
7. Loupaná rýže kódu KN 100620 a poloomletá rýže kódů KN 10063021 až 10063048 se zaměňuje za celoomletou rýži kódů KN 10063061 až 10063098.
8. Pokud následující produkty splňují při vývozu v nezpracovaném stavu podmínky způsobilosti k náhradě stanovené v nařízení (ES) č. 1260/2001 a v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 [17], zaměňují se za bílý cukr kódu KN 17019910:
a) surový řepný nebo třtinový cukr kódu KN 17011190 nebo kódu KN 17011290 a o obsahu sacharosy v sušině nejméně 92 % hmotnostních podle polarimetrické metody;
b) cukr kódu 17019100 nebo kódu 17019990;
c) produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001, kromě směsí získaných částečně použitím produktů uvedených v nařízení (ES) č. 1784/2003;
d) produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. f) a g) nařízení (ES) č. 1260/2001, kromě směsí získaných částečně použitím produktů uvedených v nařízení (ES) č. 1784/2003.
Článek 4
Kromě ustanovení tohoto nařízení se použije také nařízení (ES) č. 800/1999.
KAPITOLA II
VÝVOZNÍ NÁHRADY
ODDÍL 1
Metoda výpočtu
Článek 5
1. Výše náhrady poskytované pro množství každého základního produktu vyváženého ve formě stejného druhu zboží, určené v souladu s oddílem 2, se získá vynásobením uvedeného množství sazbou náhrady pro základní produkt vypočítanou na jednotku hmotnosti v souladu s oddílem 3.
2. Pokud jsou podle čl. 15 odst. 2 stanoveny různé sazby náhrady pro určitý základní produkt, pro každé z množství základního produktu, pro něž existuje odlišná sazba náhrady, se vypočítá samostatná výše.
3. Pokud se při výrobě vyváženého zboží používá zboží, sazba náhrady, která se má použít při výpočtu částky vztahující se ke každému ze základních produktů, k produktům získaným jejich zpracováním nebo produktům zaměnitelným za jednu z těchto dvou kategorií v souladu s článkem 3, které byly použity při výrobě vyváženého zboží, je sazba použitelná v případě, že se zboží použité při výrobě vyváží nezpracované.
ODDÍL 2
Referenční množství
Článek 6
Co se týče zboží, množství každého ze základních produktů, které má sloužit jako základ pro výpočet výše náhrady, dále jen "referenční množství", se určí v souladu s články 7, 8 a 9 s výjimkou případů, kdy je učiněn odkaz na přílohu III, nebo případů, kdy se použije čl. 51 druhý pododstavec.
Článek 7
V případě použití základního nezpracovaného produktu nebo zaměnitelného produktu je referenční množství množstvím, které se skutečně používá při výrobě vyváženého zboží, přičemž se bere ohled na přepočítací koeficienty uvedené v příloze VII.
Článek 8
V případě použití produktu, jehož se týká článek 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo nařízení (ES) č. 1785/2003, je referenční množství množstvím, které se skutečně používá při výrobě vyváženého zboží, upraveným tak, aby odpovídalo množství základního produktu, pomocí použití koeficientů uvedených v příloze V tohoto nařízení, pokud se na dotyčný produkt vztahuje jedno z těchto písmen:
a) produkt vzniká zpracováním základního produktu nebo produktu zaměnitelného za uvedený základní produkt;
b) produkt se zaměňuje za produkt vzniklý zpracováním základního produktu;
c) produkt vzniká zpracováním produktu zaměnitelného za produkt vzniklý zpracováním základního produktu.
U obilných destilátů obsažených v lihovinách kódu KN 2208 však referenční množství odpovídá 3,4 kg ječmene na % objemových alkoholu získaného z obilovin na hektolitr vyvážené lihoviny.
Článek 9
S výhradou článku 11 se v případě použití kteréhokoli z následujících produktů referenční množství pro každý z dotyčných základních produktů rovná množství, které stanoví příslušné orgány v souladu s článkem 49:
a) produkt, na nějž se nevztahuje příloha I Smlouvy, získaný zpracováním produktu uvedeného v článku 7 nebo 8 tohoto nařízení;
b) produkt získaný ze směsi nebo zpracováním několika produktů uvedených v článku 7 nebo 8 nebo produktů uvedených v písmenu a) tohoto pododstavce.
Referenční množství se určí na základě množství produktu, které bylo skutečně použito při výrobě vyváženého zboží.
Za účelem výpočtu uvedeného množství se použijí přepočítací koeficienty uvedené v příloze VII, případně zvláštní pravidla pro výpočet, poměry rovnocennosti a koeficienty uvedené v článku 8.
U lihovin na bázi obilovin obsažených v lihovinách kódu KN 2208 však referenční množství odpovídá 3,4 kg ječmene na % objemových alkoholu získaného z obilovin na hektolitr vyvážené lihoviny.
Článek 10
Pro účely článků 6 až 9 se produkty, které se používají nezpracované při výrobě vyváženého zboží, považují za skutečně použité.
Pokud je během jedné z fází výroby tohoto zboží samotný základní produkt zpracován na jiný důkladněji zpracovaný základní produkt použitý v pozdější fázi, potom se za skutečně použitý považuje pouze tento důkladněji zpracovaný produkt.
Množství skutečně použitých produktů ve smyslu prvního odstavce se určují pro každé vyvážené zboží.
V případě pravidelných vývozů zboží, které vyrábí určitý podnik podle jasně definovaných technických podmínek a které má stálé vlastnosti a jakost, však lze daná množství na základě dohody s příslušnými orgány určovat buď z výrobního plánu pro dotyčné zboží, nebo z průměrných množství produktu použitých během stanovené doby při výrobě daného množství tohoto zboží.
Množství produktů takto určená zůstávají základem pro výpočet, pokud nedojde k žádné změně podmínek, za kterých se dotyčné zboží vyrábí.
S výjimkou případu, kdy daná množství úředně schválí příslušný orgán, se množství produktů takto stanovená potvrzují alespoň jednou za rok.
Článek 11
Pokud jde o zboží uvedené v příloze III, referenční množství v kilogramech základního produktu na 100 kg zboží je množství v uvedené příloze u každého druhu tohoto zboží.
V případě čerstvých těstovin se však množství základních produktů uvedená v příloze III sníží na rovnocenné množství sušených těstovin vynásobením těchto množství procentním podílem sušiny z těstovin a jejich vydělením číslem 88.
Pokud bylo dotyčné zboží vyrobeno částečně z produktů, u kterých se vyplácení vývozní náhrady řídí nařízeními uvedenými v čl. 1 odst. 1 a částečně z jiných produktů, referenční množství týkající se těchto prvně jmenovaných produktů se určí v souladu s články 6 až 10.
Článek 12
1. Pro účely stanovení skutečně použitých množství zemědělských produktů se použijí odstavce 2 a 3.
2. Všechny zemědělské produkty použité ve smyslu článku 10, u kterých vzniká nárok na náhradu a které se v obvyklém průběhu výrobního procesu ztrácejí v takových formách, jako je pára nebo kouř, nebo přeměnou na neobnovitelný prach nebo popel, jsou způsobilé k náhradě ohledně všech použitých množství.
3. Každé množství zboží, které není skutečně vyvezeno, nemá nárok na náhrady pro skutečně použitá množství zemědělských produktů, aniž jsou dotčena ustanovení čl. 13 odst. 1.
Pokud má toto zboží stejné složení jako zboží skutečně vyvezené, může se použít poměrné snížení množství zemědělských produktů skutečně použitých při výrobě druhého jmenovaného zboží.
Článek 13
1. Odchylně od čl. 12 odst. 3 se ztráty v hodnotě nejvýše 2 % hmotnostních, které jsou nedílnou součástí výroby tohoto zboží, neberou v úvahu.
Prahová hodnota 2 % se vypočítá jako poměr hmotnosti sušiny všech použitých surovin, po odečtení množství uvedených v čl. 12 odst. 2, k hmotnosti sušiny skutečně vyvezeného zboží nebo pomocí použití jakékoli jiné metody výpočtu přiměřené k podmínkám výroby zboží.
2. Pokud jsou ztráty, které jsou nedílnou součástí výroby, vyšší než 2 %, nadměrná ztráta není způsobilá k náhradám množství skutečně použitých zemědělských produktů.
Příslušné orgány členských států však mohou přijmout odůvodněné vyšší ztráty.
Členské státy oznamují Komisi případy, ve kterých orgány přijaly vyšší ztráty, jakož i dané důvody.
3. Při poskytování náhrad se berou v úvahu skutečně použitá množství zemědělských produktů obsažená v reziduích.
4. V případech, kdy vznikají vedlejší produkty, se množství skutečně použitých zemědělských produktů připisují k vyvezenému zboží a k vedlejším produktům v tomto pořadí.
ODDÍL 3
Sazby náhrady
Článek 14
Stanovení sazby náhrady, jak je stanoveno v čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 a odpovídajících ustanoveních jiných nařízení uvedených v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, se provádí každý měsíc na 100 kg základních produktů.
Sazba náhrady pro vejce drůbeže domácí ve skořápce, čerstvá nebo konzervovaná, a vejce bez skořápky a vaječné žloutky vhodné pro lidskou spotřebu, čerstvé, sušené nebo jinak konzervované, neslazené, se však stanoví na totéž období jako sazba náhrady pro tyto produkty vyvážené nezpracované.
Článek 15
1. Sazba náhrady se určí se zvláštním ohledem na následující skutečnosti:
a) průměrné náklady vzniklé zpracovatelským průmyslovým odvětvím při získávání dodávek základních produktů na trhu Společenství a ceny existující na světovém trhu;
b) úroveň náhrady při vývozu zpracovaných zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy, které jsou vyráběny za podobných podmínek;
c) potřeba zajištění rovných podmínek hospodářské soutěže mezi odvětvími, která používají produkty Společenství, a těmi, která používají produkty ze třetích zemí v režimu aktivního zušlechťovacího styku;
d) na jedné straně vývoj výdajů a na straně druhé vývoj cen ve Společenství a na světovém trhu;
e) shoda s omezeními plynoucími z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy.
2. Při stanovování sazeb náhrady se, je-li to vhodné, u základních produktů nebo u zaměnitelných produktů berou v úvahu produkční náhrady, podpory nebo jiná opatření s rovnocenným účinkem použitelná ve všech členských státech, v souladu s nařízením o společné organizaci trhu s dotyčným produktem.
3. Při vývozu zboží kódu KN 35051050 se použije snížená sazba, lze-li produkční náhradu použít pro základní produkt použitý během předpokládané doby výroby zboží podle nařízení Komise (EHS) č.
1722/93 [18]. Snížená Sazba se stanoví v souladu s článkem 14 tohoto nařízení.
Článek 16
V případě bramborového škrobu kódu KN 11081300 se sazba náhrady stanoví odděleně, v ekvivalentu kukuřice, a to postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 tak, že se použijí kritéria uvedená v čl. 15 odst. 1 tohoto nařízení. Použitá množství bramborového škrobu se převádějí na ekvivalentní množství kukuřice v souladu s článkem 8 tohoto nařízení.
V případě směsí D-glucitolu (sorbitolu) kódů 290544 a 382460, pokud dotyčná strana nevypracuje prohlášení uvedené v článku 49, v němž by uváděla informace požadované podle čl. 52 odst. 1 písm. d), nebo pokud uspokojivě nedoloží své prohlášení, sazba náhrady pro tyto směsi je sazbou pro základní produkt, u něhož se uplatňuje nejnižší sazba náhrady.
Článek 17
Náhrada pro škroby kódů KN 11081100 až 11081990 nebo produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1784/2003 vzniklé zpracováním těchto škrobů se poskytne pouze na základě předložení prohlášení dodavatele těchto produktů, v němž se potvrzuje, že tyto produkty byly vyrobeny přímo z obilovin, brambor nebo rýže, kromě veškerého použití vedlejších produktů získaných při výrobě jiných zemědělských produktů nebo zboží.
Prohlášení se až do odvolání vztahuje ke všem dodávkám téhož výrobce.
Ověřuje se v souladu s článkem 49.
Článek 18
1. Pokud obsah sušiny bramborového škrobu zaměnitelného za kukuřici podle čl. 3 odst. 1 činí nejméně 80 %, sazba náhrady je sazbou stanovenou v souladu s článkem 14. Pokud je obsah sušiny nižší než 80 %, sazba náhrady je sazbou stanovenou v článku 14, vynásobenou 1/80 procenta skutečné sušiny.
U všech ostatních škrobů o obsahu sušiny nejméně 87 % je sazba vývozní náhrady sazbou stanovenou v souladu s článkem 14. Pokud je obsah sušiny nižší než 87 %, sazba náhrady je sazbou stanovenou v článku 14, vynásobenou 1/87 procenta skutečné sušiny.
Pokud obsah sušiny v glukosových nebo maltodextrinových sirupech kódů 17023059, 17023099, 17024090, 17029050 nebo 21069055 činí nejméně 78 %, sazba vývozní náhrady je sazbou stanovenou v souladu s článkem 14. Pokud je obsah sušiny těchto sirupů nižší než 78 %, sazba náhrady je sazbou stanovenou v souladu s článkem 14, vynásobenou 1/78 procenta sušiny.
2. Pro účely odstavce 1 se obsah sušiny u škrobů určí pomocí metody uvedené v příloze IV nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [19] a obsah sušiny glukosových nebo maltodextrinových sirupů se určí pomocí metody 2 uvedené v příloze II směrnice Komise 79/796/EHS [20] nebo kterékoli jiné vhodné metody analýzy, která nabízí přinejmenším stejné záruky.
3. Je-li učiněno prohlášení uvedené v článku 49, žadatel nahlásí obsah sušiny u použitých škrobů nebo glukosových nebo maltodextrinových sirupů.
Článek 19
1. Pokud tak vyžaduje situace ve světovém obchodu s kaseinem kódu KN 350110, s kaseináty kódu KN 35019090 nebo s vaječným albuminem kódu 35021190 a 35021990, nebo pokud tak budou žádat zvláštní požadavky některých trhů, náhrada pro toto zboží se může lišit podle místa určení.
2. Sazba náhrad pro zboží kódů 19021100, 190219 a 19024010 se může lišit podle místa určení.
3. Náhrada se může lišit podle toho, zda je či není stanovena předem v souladu s článkem 29.
Článek 20
1. Sazba náhrady je sazbou platnou v den, kdy se zboží vyváží, s výjimkou následujících případů:
a) v souladu s článkem 29 byla podána žádost o to, aby sazba náhrady byla stanovena předem;
b) v souladu s čl. 41 odst. 2 byla podána žádost a sazba náhrady byla stanovena předem v den, kdy byla žádost o osvědčení o náhradě podána.
2. Pokud se uplatňuje systém stanovení sazby náhrady předem, sazba platná v den, kdy byla podána žádost o stanovení náhrady předem, se použije u zboží vyváženého později během doby platnosti osvědčení o náhradě podle čl. 39 odst. 2. druhého pododstavce. Žádosti o stanovení náhrady předem podané ve čtvrtek se však považují za podané následující pracovní den.
Sazba náhrady se upraví za použití stejných pravidel, která se použijí při stanovení náhrad předem na základní produkty vyvážené nezpracované, avšak za použití přepočítacích koeficientů stanovených v příloze V pro zpracované výrobky z rýže a obilovin.
3. Dílčí osvědčení ve smyslu nařízení (ES) č. 1291/2000 nepodléhají stanovení náhrady předem bez ohledu na osvědčení, z nichž pocházejí.
Článek 21
Pokud je vyvážené zboží uvedeno v čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 2571/97, sazba náhrady pro mléčné výrobky je sazbou platnou při používání mléčných výrobků se sníženou cenou, pokud vývozce nepředloží doklad o tom, že zboží neobsahuje mléčné výrobky se sníženou cenou.
KAPITOLA III
OSVĚDČENÍ O NÁHRADĚ
ODDÍL 1
Obecná ustanovení
Článek 22
1. Členské státy vydávají žadateli bez ohledu na jeho místo usazení ve Společenství osvědčení o náhradě platná po celém území Společenství.
Osvědčení o náhradě zaručují vyplacení náhrady za předpokladu, že jsou splněny podmínky stanovené v kapitole V. Mohou obsahovat i stanovení sazeb náhrad předem.
Osvědčení jsou platná pouze na jedno rozpočtové období.
2. Poskytování náhrad pro vývozy základních produktů ve formě zboží uvedeného v příloze II nebo pro obiloviny umístěné pod celní dohled, určené k výrobě lihovin uvedených v článku 2 nařízení (EHS) č. 2825/93, je podmíněno předložením osvědčení o náhradě vydaným v souladu s článkem 24 tohoto nařízení.
První pododstavec se nevztahuje na dodávky uvedené v čl. 4 odst. 1 třetí odrážce a v čl. 36 odst. 1, čl. 40 odst. 1, čl. 44 odst. 1 a čl. 46 odst. 1 nařízení (ES) č. 800/1999 nebo na vývozy uvedené v kapitole IV tohoto nařízení.
3. Poskytování náhrady v rámci systému poskytování náhrad předem podle čl. 20 odst. 2 je podmíněno předložením osvědčení o náhradě, ve kterém se uvádí stanovení sazeb náhrad předem.
Článek 23
1. Nařízení (ES) č. 1291/2000 se vztahuje k osvědčením o náhradě uvedeným v tomto nařízení.
2. Ustanovení nařízení (ES) č. 1291/2000 o právech a povinnostech vyplývajících z osvědčení o náhradě vyjádřených v množstvích se přiměřeně vztahují k právům a povinnostem vyplývajícím z osvědčení o náhradě uvedeným v tomto nařízení na částky vyjádřené v eurech, a to s přihlédnutím k ustanovením přílohy VI tohoto nařízení.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 tohoto článku se čl. 8 odst. 2 a 4, články 9, 12 a 14, čl. 18 odst. 1, články 21, 24, 32, 33 a 35, čl. 36 odst. 5 a články 42, 46, 47 a 50 nařízení (ES) č. 1291/2000 nevztahují k osvědčením o náhradě uvedeným v tomto nařízení.
Pro účely článků 40 a 41 nařízení (ES) č. 1291/2000 se osvědčení platná do 30. září nemohou prodlužovat.
V těchto případech se osvědčení na všechny částky, o které nebylo požádáno kvůli vyšší moci, zruší a příslušná jistota se uvolní.
Článek 24
1. Žádost o osvědčení o náhradě a samotné osvědčení o náhradě vychází z tiskopisu uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 1291/2000 a udává částku v eurech.
Uvedené dokumenty se vyplňují v souladu s pokyny uvedenými v příloze VI tohoto nařízení.
2. Pokud žadatel nemá v úmyslu vyvážet zboží z jiného členského státu, než je stát, v němž žádá o osvědčení o náhradě, příslušný orgán může uchovávat vzniklé osvědčení o náhradě, zejména ve formě počítačového souboru.
V takovém případě informuje příslušný orgán žadatele o tom, že jeho osvědčení o náhradě bylo zaevidováno, a poskytne mu informace uvedené ve vyhotovení osvědčení o náhradě určeném pro držitele, dále jen "vyhotovení č. 1".
Vyhotovení osvědčení o náhradě určené pro vydávající orgány, dále jen "vyhotovení č. 2", se nevydává.
Příslušný orgán zaznamená všechny informace z osvědčení o náhradě uvedených v oddílech III a IV přílohy VI a částky požadované na základě osvědčení.
Článek 25
Poskytování náhrad pro obiloviny podrobené celní kontrole, určené k výrobě lihovin uvedených v článku 2 nařízení (EHS) č. 2825/93, je podmíněno předložením osvědčení o náhradě vydaným v souladu s článkem 24 tohoto nařízení.
Tyto obiloviny se pro účely uplatňování článku 22 považují za vyvezené.
Článek 26
Aniž je dotčen článek 27, osvědčení o náhradě je nepřenosné.
Článek 27
1. Závazky vyplývající z osvědčení nejsou převoditelné.
Práva vyplývající z osvědčení mohou převádět jejich držitelé během doby jejich platnosti za předpokladu, že práva vyplývající z každého osvědčení či dílčího osvědčení jsou převedena na pouze jediného nabyvatele a že se jméno a adresa tohoto nabyvatele uvede v kolonce 20 tiskopisu žádosti o osvědčení o náhradě podle článku 24, a to nejpozději v době podání žádosti.
Tento převod se vztahuje pouze k částkám dosud neodepsaným z osvědčení nebo dílčího osvědčení.
Před vydáním osvědčení se do kolonky 22, v souladu s údaji v žádosti, zapíše následující text: "Práva se mohou převést na […] (jméno a adresa nabyvatele)".
Pokud nebylo v žádosti o osvědčení uvedeno jméno a adresa případného nabyvatele, kolonka 6 se vypustí.
2. Odchylně od odstavce 1 neplatí požadavek uvádět v kolonce 20 tiskopisu žádosti jméno a adresu nabyvatele v případě osvědčení o náhradě vydaných k použití ode dne 1. června na zboží k vývozu před 1. říjnem.
Kolonka 6 se z těchto osvědčení o náhradě nevypouští.
3. Nabyvatelé nesmějí dále převádět svá práva, ale mohou je převádět zpět na držitele.
V těchto případech zapíše vydávající orgán v kolonce 6 osvědčení jeden z údajů uvedených v příloze VIII.
Článek 28
1. V případě žádosti držitele o převod práv nebo v případě zpětného převodu práv nabyvatelem na držitele uvádí vydávající orgán nebo subjekt nebo subjekty jmenované každým členským státem na osvědčení nebo, je-li to vhodné, na dílčím osvědčení tyto údaje:
a) jméno a adresu nabyvatele, jak je uvedeno v souladu s čl. 27 odst. 1, nebo údaj uvedený v čl. 27 odst. 3;
b) datum převodu nebo zpětného převodu na držitele potvrzené razítkem orgánu nebo subjektu.
2. Převod nebo zpětný převod na držitele nabývá účinnosti dnem uvedení daného údaje podle odst. 1 písm. b).
Článek 29
Žádosti o stanovení sazeb náhrady předem se dotýkají všech platných sazeb náhrady.
Žádost o stanovení náhrady předem se může podávat buď v době žádosti o osvědčení o náhradě, nebo kdykoli po dni kdy bylo osvědčení o náhradě poskytnuto.
Žádosti o stanovení náhrady předem se podávají v souladu s oddílem II přílohy VI za použití tiskopisu uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 1291/2000.
Stanovení náhrady předem se nevztahuje k vývozům, které se uskutečnily přede dnem, kdy byla žádost podána.
Žádosti o stanovení náhrady předem podané ve čtvrtek se považují za podané v následující pracovní den.
Článek 30
Držitel osvědčení o náhradě může žádat o dílčí osvědčení připravené v podobě uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1291/2000.
Žádost obsahuje informace uvedené v bodě 3 oddíle II přílohy VI tohoto nařízení.
Částka, na kterou se dílčí osvědčení žádá, se zaznamená na originálu osvědčení.
Článek 31
1. Vydání osvědčení o náhradě zavazuje držitele k tomu, aby žádal o náhrady na zboží vyvážené během doby platnosti osvědčení o náhradě rovnající se částce, na kterou bylo osvědčení vydáno.
Jistota uvedená v článku 43 se skládá kvůli tomu, aby se zaručilo dodržení uvedeného závazku.
2. Závazky uvedené v odstavci 1 jsou základními požadavky ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85.
Základní požadavek se považuje za splněný, pokud vývozce odeslal zvláštní žádost vztahující se ke zboží vyvezenému během doby platnosti osvědčení o náhradě v souladu s podmínkami stanovenými v článku 32 a v oddíle V přílohy VI.
Pokud konkrétní žádost není vývozním prohlášením, musí být podána do tří měsíců ode dne uplynutí doby platnosti osvědčení o náhradě, na kterém je uvedeno číslo vyplněné na konkrétní žádosti, s výjimkou případů vyšší moci.
Není-li dodržena lhůta tří měsíců uvedená ve třetím pododstavci, závazek uvedený v odstavci 1 první větě nelze považovat za splněný. Jistota stanovená v článku 43 následně ohledně dotyčné částky propadá.
3. Doklad o splnění základního požadavku se poskytuje tak, že se příslušnému orgánu předloží vyhotovení č. 1 osvědčení o náhradě řádně zaevidovaného v souladu s čl. 32 odst. 2. Uvedený doklad se předkládá do konce devátého měsíce po konci období platnosti osvědčení o náhradě. Jistota stanovená v článku 43 propadá v poměru k částce, ohledně níž nebyl předložen požadovaný doklad v uvedené lhůtě.
Článek 32
1. Každý vývozce vyplňuje zvláštní žádost o platbu ve smyslu čl. 49 odst. 1 nařízení (ES) č. 800/1999. Předkládá se orgánu, který je odpovědný za platbu, společně s odpovídajícími osvědčeními, s výjimkou případu zaevidování osvědčení ve smyslu čl. 24 odst. 2 tohoto nařízení.
Příslušný orgán nemůže považovat zvláštní žádost za platební doklad uvedený v čl. 49 odst. 2 nařízení (ES) č. 800/1999.
Příslušný orgán může považovat zvláštní žádost za vývozní prohlášení ve smyslu čl. 5 odst.
800/1999. V takovém případě je den, kdy orgán odpovědný za platbu podle odstavce 2 tohoto článku obdrží zvláštní žádost, dnem, kdy uvedený orgán obdrží vývozní prohlášení.
Ve všech ostatních případech musí zvláštní žádost obsahovat podrobné údaje z vývozního prohlášení.
2. Orgán odpovědný za platbu určuje částku požadovanou na základě informací obsažených ve zvláštní žádosti, přičemž se za jediný základ bere množství a povaha vyváženého(ých) základního(ch) produktu(ů) a platná(é) sazba(y) náhrady(náhrad).
Uvedené údaje se jasně uvedou, nebo se na ně jasně odkazuje, ve vývozním prohlášení.
Orgán odpovědný za platbu zaznamená uvedenou částku na osvědčení o náhradě do tří měsíců ode dne obdržení konkrétní žádosti.
Osvědčení se odepisuje na zadní straně vyhotovení č. 1. Kolonky 28, 29 a 30 obsahují částku v eurech místo množství.
Třetí pododstavec se použije přiměřeně u osvědčení vedených v elektronické formě.
3. Není-li osvědčení o náhradě po odepsání zaevidováno, vyhotovení č. 1 osvědčení se vrací držiteli nebo je na žádost vývozce uchovává platební orgán.
4. Jistota zadržená ohledně částky, která byla odepsána z osvědčení o náhradě vzhledem k vyvezenému zboží, se může uvolnit nebo může být převedena tak, aby zaručovala vyplacení náhrady předem v souladu s kapitolou 2 nařízení (ES) č. 800/1999.
Článek 33
O osvědčení o náhradě vydaná na jediné rozpočtové období se může žádat odděleně v šesti tranších.
Žádosti o osvědčení se mohou podávat nejpozději dne:
a) 7. září, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. října;
b) 7. listopadu, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. prosince;
c) 7. ledna, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. února;
d) 7. března, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. dubna;
e) 7. května, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. června;
f) 7. července, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. srpna.
O osvědčení o náhradě mohou hospodářské subjekty žádat pouze v období, které odpovídá prvnímu dni následujícímu po datu podání žádosti uvedenému v odstavci 1 písmenech a) až f).
Článek 34
Konečný termín pro oznámení žádostí o osvědčení členskými státy Komisi je tento:
a) 14. září, pokud jde osvědčení uvedená v čl. 33 prvním pododstavci, písm. a);
b) 14. listopadu, pokud jde osvědčení uvedená v čl. 33 prvním pododstavci, písm. b);
c) 14. ledna, pokud jde osvědčení uvedená v čl. 33 prvním pododstavci, písm. c);
d) 14. března, pokud jde osvědčení uvedená v čl. 33 prvním pododstavci, písm. d);
e) 14. května, pokud jde osvědčení uvedená v čl. 33 prvním pododstavci, písm. e);
f) 14. července, pokud jde osvědčení uvedená v čl. 33 prvním pododstavci, písm. f).
Článek 35
1. Celková částka, na kterou lze osvědčení o náhradě vydat v průběhu rozpočtového období se určuje v souladu s odstavcem 2.
2. Od částky, která představuje maximální výši náhrad, stanovenou v souladu s čl. 9 odst. 2 dohody, se odečítají tyto složky:
a) částka převyšující maximální částku a neoprávněně poskytnutá během předchozího rozpočtového roku;
b) částka vyhrazená k pokrytí vývozů podle kapitoly IV tohoto nařízení;
c) částky, na které byla vydána osvědčení o náhradě platná během dotyčného předchozího rozpočtového období.
Částka, ohledně které byla vydaná osvědčení podle článku 45 vrácena, se připočte k číselnému údaji získanému v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce.
Výsledná částka se odpovídajícím způsobem zvyšuje, pokud částka vyhrazená k pokrytí vývozů podle kapitoly IV nebyla plně využita.
Pokud ohledně částek uvedených v prvním pododstavci písm. a), b) a c) panuje nejistota, potom by se tato skutečnost měla brát v úvahu při určování konečné částky.
Článek 36
Celková částka, na kterou lze osvědčení vydávat pro každou z tranší podle článku 33, je:
a) 30 % částky vypočítané v souladu s článkem 35, stanovené dne 14. září, v případě tranše uvedené v čl. 33 prvním pododstavci, písm. a);
b) 27 % částky vypočítané v souladu s článkem 35, stanovené dne 14. listopadu, v případě tranše uvedené v čl. 33 prvním pododstavci, písm. b);
c) 32 % částky vypočítané v souladu s článkem 35, stanovené dne 14. ledna, v případě tranše uvedené v čl. 33 prvním pododstavci, písm. c);
d) 44 % částky vypočítané v souladu s článkem 35, stanovené dne 14. března, v případě tranše uvedené v čl. 33 prvním pododstavci, písm. d);
e) 67 % částky vypočítané v souladu s článkem 35, stanovené dne 14. května, v případě tranše uvedené v čl. 33 prvním pododstavci, písm. e);
f) 100 % částky vypočítané v souladu s článkem 35, stanovené dne 14. července, v případě tranše uvedené v čl. 33 prvním pododstavci, písm. f).
Článek 37
1. Pokud celková částka uvedená na žádostech přijatých pro jedno z daných období převyšuje maximum podle článku 35, Komise stanoví koeficient snížení použitelný u všech žádostí podaných před odpovídajícím datem uvedeným v článku 33 tak, aby dodržela maximum uvedené v článku 35.
Komise zveřejní koeficient v Úředním věstníku Evropské unie do pěti pracovních dnů po dnech uvedených v článku 34.
2. Pokud Komise stanoví koeficient snížení, osvědčení se vydávají na požadovanou částku vynásobenou 1 mínus koeficient snížení stanovený podle odstavce 1 tohoto článku nebo čl. 38 odst. 3 písm. a).
Pokud však jde o tranše uvedené v čl. 33 prvním pododstavci, písm. f), žadatelé mohou stahovat své žádosti do pěti pracovních dnů od zveřejnění koeficientu v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Členské státy oznamují Komisi do 1. srpna částky uvedené v žádostech o osvědčení o náhradě, stažených podle odst. 2 druhého pododstavce.
Článek 38
1. Zůstanou-li částky určené v souladu s článkem 35 k dispozici, Komise může na základě zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nejpozději do 10. srpna schválit podávání žádostí o osvědčení o náhradě počínaje následujícím pondělím, pokud jde o zboží, které se má vyvézt před 1. říjnem.
Pokud dojde k tomuto zveřejnění, použijí se odstavce 2 a 3.
2. Členské státy oznamují Komisi žádosti podané v průběhu každého týdne vždy následující úterý.
Odpovídající osvědčení se mohou vydávat počínaje pondělím po oznámení, nevydá-li Komise pokyny v opačném smyslu.
3. Pokud celková částka žádostí obdržených v konkrétním týdnu podávání žádostí překročí zbývající částku, která je k dispozici v rámci odstavce 1, Komise podnikne jeden z následujících kroků:
a) stanoví koeficient snížení použitelný u žádostí o osvědčení o náhradě, podaných v konkrétním týdnu podání žádosti, který byl oznámen Komisi a na který dosud nebyla vydána osvědčení o náhradě;
b) nařídí členským států, aby zamítly žádosti podané v konkrétním týdnu podání žádosti, které se teprve musejí oznámit Komisi;
c) pozastaví podávání žádostí o osvědčení o náhradě.
4. Každé nařízení přijaté podle odstavce 3 se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie do čtyř dnů po oznámení žádostí podaných v souladu s odstavcem 2.
Článek 39
1. Osvědčení o náhradě jsou platná ode dne vydání podle čl. 23 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000.
2. Osvědčení o náhradě jsou platná do posledního dne pátého měsíce po měsíci, v němž byla podána žádost o osvědčení, nebo do posledního dne rozpočtového období podle toho, který den nastane dříve.
Osvědčení o náhradě uvedená v článku 40 jsou však platná do posledního dne pátého měsíce po měsíci, ve kterém byla žádost o osvědčení podána.
Jsou-li sazby náhrady stanoveny předem v souladu s článkem 29, tyto sazby zůstávají platné do posledního dne pátého měsíce po měsíci, kdy byla žádost o stanovení náhrady předem podána, nebo do posledního dne doby platnosti osvědčení podle toho, který den nastane dříve.
Článek 40
Nařízení Komise (ES) č. 2298/2001 [21] se vztahuje k žádostem o osvědčení o náhradě a osvědčením o náhradě vydaným na vývoz zboží, které jsou součástí fungování mezinárodní potravinové pomoci ve smyslu čl. 10 odst. 4 dohody.
Článek 41
1. Pro účely článku 49 nařízení (ES) č. 1291/2000 se použijí ustanovení odstavců 2 až 11 tohoto článku.
2. Od 1. října každého rozpočtového období se podle tohoto článku mohou mimo období stanovená v článcích 33 a 38 podávat žádosti o osvědčení v souvislosti s nabídkovým řízením vyhlášeným v dovážející třetí zemi, obsahující stanovení vývozní náhrady předem v den podání žádosti, pokud souhrn částek odpovídající jednomu nabídkovému řízení, ohledně něhož jeden nebo více vývozců podalo jednu nebo více žádostí o osvědčení o náhradě a ohledně něhož dosud nebylo vydáno žádné osvědčení, nepřevyšuje částku 2 milionů eur.
Uvedené omezení se však může zvýšit na 4 miliony eur, pokud žádný z koeficientů snížení zveřejněných od začátku rozpočtového období a uvedených v čl. 37 odst. 1 nepřesahuje 50 %.
3. Částka, na kterou se osvědčení žádá nebo žádají, nesmí přesahovat množství uvedené v nabídkovém řízení, vynásobené odpovídající(mi) sazbou(ami) náhrady, stanovenou(ými) předem v den podání žádosti.
Na tolerance nebo možnosti poskytované v nabídkovém řízení se nebere žádný ohled.
4. Kromě poskytnutí informací uvedených v čl. 49 odst. 10 nařízení (ES) č. 1291/2000 členské státy neprodleně informují Komisi o částkách ohledně kterých je žádáno v každém osvědčení a o dni a době předložení každé žádosti.
5. Pokud částky oznámené podle odstavce 4 po připočtení k částkám, ohledně nichž již byly v rámci téhož nabídkového řízení podány žádosti o jeden či více osvědčení, překročí příslušné omezení podle odstavce 2, informuje Komise členské státy do dvou pracovních dnů ode dne přijetí dodatečné informace podle odstavce 4 o tom, že osvědčení o náhradě nebude hospodářskému subjektu vydáno.
Komise může pozastavit používání odstavce 2, pokud kumulovaný součet částek v osvědčeních o náhradě, které může být vydáno v souladu s článkem 49 nařízení (ES) č. 1291/2000, převyšuje 4 miliony eur v rozpočtovém období.
Rozhodnutí o pozastavení se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie.
7. Odchylně od čl. 39 odst. 1 a 2 tohoto nařízení jsou osvědčení o náhradě vydaná podle článku 49 nařízení (ES) č. 1291/2000 platná s účinností ode dne, kdy jsou vydána ve smyslu čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000. Osvědčení o náhradě jsou platná do konce osmého měsíce po měsíci vydání nebo do dne 30. září podle toho, který den nastane dříve. Sazby stanovené předem jsou platné do posledního dne platnosti osvědčení.
8. Pokud vybraný účastník nabídkového řízení prokáže ke spokojenosti příslušného orgánu v souladu s čl. 49 odst. 9 písm. a) nařízení (ES) č. 1291/2000, že, z důvodů jím nezaviněných a nepovažovaných za případ vyšší moci, subjekt, který vyhlásil nabídkové řízení, zrušil smlouvu, uvolní příslušný orgán jistotu v případech, kdy je sazba náhrady na základní produkt, která je stanovena předem a odpovídá nejvyšší náhradě v porovnání s ostatními použitými základními produkty, vyšší nebo se rovná sazbě náhrady platné v poslední den platnosti osvědčení.
9. Pokud vybraný účastník nabídkového řízení prokáže ke spokojenosti příslušného orgánu v souladu s čl. 49 odst. 9 písm. b) nařízení (ES) č. 1291/2000, že, z důvodů jím nezaviněných a nepovažovaných za případ vyšší moci, subjekt, který vyhlásil nabídkové řízení, mu uložil změny ve smlouvě, příslušný orgán může prodloužit dobu platnosti osvědčení a období, během něhož se má použít sazba náhrady stanovené předem až do 30. září.
10. Pokud vybraný účastník nabídkového řízení předloží důkaz v souladu s čl. 49 odst. 9 písm. c) nařízení (ES) č. 1291/2000 o tom, že v oznámení o nabídkovém řízení nebo ve smlouvě uzavřené po výběru nabídky je stanovena přípustná odchylka nebo opce vyšší než 5 % a že subjekt, který vyhlásil nabídkové řízení, využil této doložky, povinnost vyvézt se považuje za splněnou, není-li vyvezené množství o více než 10 % nižší než množství odpovídající částce, na kterou bylo osvědčení vydáno.
První pododstavec se použije za podmínky, že sazba náhrady stanovená předem ohledně základního produktu, která odpovídá nejvyšší náhradě v porovnání s ostatními použitými základními produkty, je vyšší nebo se rovná sazbě náhrady platné v poslední den platnosti osvědčení. V těchto případech se sazba v hodnotě 95 % uvedená v čl.
44 odst. 4 tohoto nařízení nahrazuje sazbou v hodnotě 90 %.
11. Pro účely tohoto článku činí lhůta 21 dnů uvedená v čl. 49 odst. 5 nařízení (ES) č. 1291/2000 44 dnů.
Článek 42
Aniž je dotčen článek 10 nařízení (ES) č. 1291/2000, dílčí osvědčení platná v celém Společenství se mohou vyhotovovat z osvědčení, která se evidují jako platná osvědčení v jednom členském státě.
ODDÍL 2
Jistoty
Článek 43
Žádosti o osvědčení o náhradě, kromě žádostí týkajících se projektů potravinové pomoci uvedených v článku 40, jsou platné pouze tehdy, pokud byla složena jistota rovnající se 25 % částky, o kterou se žádá v souladu s podmínkami uvedenými v článku 15 nařízení (ES) č. 1291/2000.
Jistota se uvolňuje v souladu s podmínkami uvedeními v článku 44 tohoto nařízení.
Článek 44
1. Pokud se koeficient snížení používá podle čl. 37 odst. 2 nebo čl. 38 odst. 3 písm. a), část jistoty rovnající se složené částce vynásobené koeficientem snížení se uvolňuje okamžitě.
2. Stáhne-li žadatel svou žádost o osvědčení v souladu s čl. 37 odst. 2, 80 % původní jistoty se uvolňuje.
3. Jistota se uvolňuje v plné výši, jakmile držitel osvědčení požádá o náhrady, které celkem činí 95 % částky, ohledně níž bylo osvědčení vydáno. Členské státy mohou na žádost držitele uvolnit jistotu ve splátkách v poměru k částkám, ohledně kterých byly splněny podmínky podle čl. 31 odst. 2 a 3 za předpokladu, že byl předložen doklad o tom, že bylo požádáno o částku rovnající se nejméně 5 % částky uvedené na osvědčení.
4. Pokud byly podány žádosti o náhradu na méně než 95 % částky, na níž bylo osvědčení vydáno, část jistoty, která se rovná se 25 % rozdílu mezi 95 % částky, na níž bylo osvědčení vydáno, a skutečně použitou částkou náhrady, propadá.
Je-li však částka, ohledně níž byly splněny podmínky podle čl. 31 odst. 2 a 3, nižší než 5 % částky uvedené na osvědčení, celá jistota propadá.
Pokud celková částka jistoty, která má propadnout, dosahuje 100 eur nebo méně na dané osvědčení, dotyčný členský stát uvolní celou jistotu.
Článek 45
1. Pokud se osvědčení nebo dílčí osvědčení vrátí vydávajícímu orgánu v době odpovídající počátečním dvěma třetinám jeho doby platnosti, odpovídající částka jistoty k propadnutí se sníží o 40 %, přičemž se pro tyto účely započítává jakákoli část dne jako celý den.
Pokud se osvědčení nebo dílčí osvědčení vrátí vydávajícímu orgánu v době odpovídající poslední třetině jeho doby platnosti nebo během měsíce po datu platnosti, odpovídající částka jistoty k propadnutí se sníží o 25 %.
2. Odstavec 1 se vztahuje pouze k osvědčením a dílčím osvědčením vráceným vydávajícímu orgánu během rozpočtového období, na které byla tato osvědčení vydána za předpokladu, že se vrátí nejpozději do 30. června uvedeného období.
KAPITOLA IV
VÝVOZY NEKRYTÉ OSVĚDČENÍM
Článek 46
V každém rozpočtovém období od 1. října 2004 lze na vývozy nekryté osvědčením vyplácet náhrady v rozsahu celkové rezervy 40 milionů eur pro každý rozpočtový rok.
Článek 47
1. Článek 46 se nevztahuje k vývozům, které jsou součástí fungování mezinárodní potravinové pomoci ve smyslu čl. 10 odst. 4 dohody, ani k dodávkám uvedeným v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci třetí odrážce a v čl. 36 odst. 1, čl. 40 odst. 1, 44 odst. 1 a čl. 46 odst. 1 nařízení (ES) č. 800/1999.
2. Článek 46 se vztahuje k vývozům prováděným hospodářskými subjekty, které nebyly držiteli osvědčení o náhradě od začátku daného rozpočtového období a nejsou držiteli tohoto osvědčení v den vývozu. Žádosti, které předloží hospodářský subjekt za podmínek uvedených v čl. 32 odst. 1 během rozpočtového roku včetně předložení žádosti o dotyčný vývoz, nesmějí zakládat nárok na vyplacení částky vyšší než 75000 eur.
Pokud příslušný orgán považuje konkrétní žádost za celní prohlášení ve smyslu čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 800/1999, datum podání žádosti může být v případě, že s tím příslušný orgán souhlasí, datem, kdy celní orgán přijal dotyčné vývozní prohlášení.
3. Článek 46 se použije pouze v členském státě, ve kterém je hospodářský subjekt usazen.
Článek 48
Členské státy oznamují Komisi nejpozději do 5. dne každého měsíce částky náhrad poskytnuté podle článku 46 od 16. dne do konce předchozího měsíce a nejpozději do 20. dne každého měsíce částky náhrad poskytnutých podle článku 46 od 1. do 15. dne daného měsíce.
Je-li to vhodné, členské státy informují Komisi o tom, že mezi příslušnými dny nebyly poskytnuty žádné částky.
Pokud součet částek, které členské státy oznámí, dosahuje 30 milionů eur, Komise může při zohlednění mezinárodních závazků Společenství pozastavit používání článku 46 u vývozů bez osvědčení o náhradě nejvýše na 20 pracovních dnů.
Za týchž podmínek může Komise v souladu s čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 3448/93 pozastavit používání článku 46 tohoto nařízení u vývozů bez osvědčení o náhradě na období delší než 20 pracovních dnů.
KAPITOLA V
ZÁVAZKY VÝVOZCE
Článek 49
1. Před vývozem zboží podává dotyčná strana prohlášení o množstvích základních produktů, produktů získaných jejich zpracováním nebo produktů zaměnitelných za jednu z těchto dvou kategorii v souladu s článkem 3, které byly skutečně použity, ve smyslu článku 10, při výrobě tohoto zboží, na které bude žádat o náhradu nebo bude jiným způsobem odkazovat na uvedené složení, bylo-li určeno v souladu s čl. 10 třetím pododstavcem.
2. Pokud bylo při výrobě zboží k vývozu použito zboží, v prohlášení dotyčné strany se uvede skutečně použité množství zboží a povaha a množství každého ze základních produktů získaných jejich zpracováním a/nebo produktů zaměnitelných za jednu z těchto dvou kategorií v souladu s článkem 3, z níž bylo dotyčné zboží získáno.
Dotyčná strana poskytne příslušným orgánům na podporu svého prohlášení všechny dokumenty a informace, které tyto orgány považují za důležité.
Příslušné orgány náležitými prostředky ověřují správnost prohlášení, která jim byla předložena.
3. Na žádost příslušných orgánů členského státu, na jehož území se provádějí celní formality při vývozu, jim příslušné orgány jiného členského státu přímo sdělují všechny informace, které jsou schopni získat, aby se ověřilo prohlášení učiněné dotyčnou stranou.
Článek 50
Odchylně od článku 49 a po poradě s příslušnými orgány lze prohlášení o použitých produktech nebo zboží nahradit souhrnným prohlášením o množstvích použitých produktů nebo odkazem na prohlášení o těchto množstvích, pokud již byla určena podle čl. 10 třetího pododstavce a pod podmínkou, že výrobce dá orgánům k dispozici všechny informace nezbytné k ověření prohlášení.
Článek 51
Pokud vývozce nevypracuje prohlášení uvedené v článku 49 nebo neposkytne uspokojivé informace na podporu svého prohlášení, nemá nárok na náhradu.
Je-li dotyčné zboží uvedeno ve sloupcích 1 a 2 přílohy IV, dotyčná strana může na svou výslovnou žádost obdržet náhradu.
Povaha a množství základních produktů vzatých v úvahu pro výpočet této náhrady se určuje z analýzy zboží k vývozu a v souladu s tabulkou v příloze IV. Příslušný orgán rozhoduje o podmínkách, za kterých se provádí analýza a poskytují informace na podporu žádosti.
Náklady na tuto analýzu hradí vývozce.
Článek 52
1. Článek 49 se nevztahuje k množstvím zemědělských produktů určeným v souladu s přílohou III, s výjimkou následujícího:
a) množství produktů podle čl. 49 odst. 1 vyvezených ve formě zboží získaného částečně z produktů, u kterých je platba vývozní náhrady uvedena v nařízeních uvedených v čl. 1 odst. 1, a částečně z jiných produktů v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 11 třetím pododstavci;
b) množství vajec nebo vaječných výrobků vyvezených ve formě těstovin kódu KN 19021100;
c) množství sušiny v čerstvých těstovinách, jak je uvedeno v čl. 11 druhém pododstavci;
d) povaha základních produktů skutečně použitých při výrobě D-glucitolu (sorbitolu) kódů KN 290544 a 382460 a, v případě potřeby, podíl D-glucitolu (sorbitolu) získaného ze škrobových produktů a sacharosy;
e) množství kaseinu vyváženého ve formě zboží kódu KN 35019090;
f) stupeň Bg piva ze sladu kódu KN 22029010;
g) množství nesladového ječmene přijatá příslušnými orgány.
Při popisu zboží uvedeného na vývozním prohlášení a v žádosti o náhradu na zboží uvedené v příloze III se bere ohled na nomenklaturu v uvedené příloze.
2. Při analýze zboží pro účely článků 49, 50, 51 nebo odstavců 1 a 3 tohoto článku se používají metody analýzy uvedené v nařízení Komise (EHS) č. 4056/87 [22] nebo, v případě jejich neexistence, metody použitelné u klasifikace podobného zboží dováženého do Společenství podle společného celního sazebníku.
3. Na dokumentu potvrzujícím vývoz se uvádějí množství vyvezeného zboží a množství produktů uvedených v čl. 49 odst. 1 nebo odkaz na složení určené v souladu s čl. 10 třetím pododstavcem. Pokud se však použije čl. 51 druhý pododstavec, druhá jmenovaná množství se nahrazují množstvími základních produktů uvedenými ve sloupci 4 přílohy IV, která odpovídají výsledkům analýzy vyvezeného zboží.
4. Za účelem poskytnutí náhrady na zboží kódů KN 04031051 až 04031099, 04039071 až 04039099, 04052010, 04052030 a 21050099 musí toto zboží splňovat požadavky ve směrnice 92/46/EHS, zejména požadavky týkající se toho, že bylo připraveno ve schváleném zařízení a vyhovuje požadavkům na označení zdravotní nezávadnosti uvedeným v bodě A kapitole IV přílohy C uvedené směrnice.
Za účelem poskytnutí náhrady na zboží kódů KN 35021190 a 35021990 musí toto zboží být ve shodě s ustanoveními stanovenými v kapitole XI přílohy směrnice 89/437/EHS.
5. Pro účely článků 49 a 50 každý členský stát informuje Komisi o kontrolách různých druhů vyváženého zboží provedených na svém území.
Komise podle toho informuje ostatní členské státy.
Článek 53
1. Podle článků 49 a 50, pokud jde o zboží kódů KN 04052010, 04052030, 18069060 až 18069090, 1901 nebo 21069098 obsahující vysoké procento mléčných výrobků kódů KN 04021019, 04022119, 0405 nebo 0406, dotyčná strana předloží prohlášení o tom, že žádný z těchto mléčných výrobků nebyl dovezen ze třetích zemí, nebo přesně stanoví množství těchto mléčných výrobků dovezených ze třetích zemí.
2. Pro účely odstavce 1 se spojením "obsahující vysoké procento" rozumí, že v každých 100 kg vyvezeného zboží je obsaženo 51 kg nebo více mléčných výrobků uvedených v odstavci 1.
3. Pokud se žádá o to, aby byla daná množství určena v souladu s čl. 10 třetím pododstavcem, příslušný orgán může přijmout potvrzení dotyčné strany o tom, že mléčné výrobky uvedené v odstavci 1, které byly dovezeny ze třetích zemí, se nepoužijí.
4. Prohlášení učiněné v souladu s odstavcem 1 nebo potvrzení učiněné podle odstavce 3 může příslušný orgán přijmout, pokud je mu vyhověno v tom smyslu, že cena zaplacená za mléčný výrobek uvedený v odstavci 1, přidaný do vyvezeného zboží je cenou nebo se blíží ceně, která je běžná na trhu Společenství za rovnocenný výrobek.
Při srovnávání cen se bere ohled na datum, kdy byl mléčný výrobek zakoupen.
KAPITOLA VI
PLATBA NÁHRADY
Článek 54
1. V případě vývozů uskutečněných mezi 1. říjnem a 15. říjnem každého roku se náhrady nevyplácejí před 16. říjnem.
Pokud se jedná o vývozy uskutečněné na základě předložení osvědčení o náhradě vydaného na rozpočtové období a pokud se Komise domnívá, že existuje nebezpečí toho, že Společenství nesplní své mezinárodní závazky, potom se platby náhrady naplánované na konec uvedeného období neprovádějí před 16. říjnem. V tom případě se lhůty uvedené v čl. 49 odst. 8 nařízení (ES) č. 800/1999 mohou dočasně prodloužit na tři měsíce a 15 dní prostřednictvím nařízení, které se vyhlásí do 20. září v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Odchylně od čl. 28 odst. 6 nařízení (ES) č. 800/1999, v případě osvědčení o náhradě vydaných k používání ode dne 1. června na zboží, které je určeno k vývozu před 1. říjnem, mohou základní produkty uvedené v příloze I tohoto nařízení zůstat pod celním dohledem za účelem přepracování po tři měsíce ode dne přijetí prohlášení o platbě.
Odchylně od čl. 29 odst. 5 nařízení (ES) č. 800/1999, v případě osvědčení o náhradě vydaných k používání ode dne 1. června na zboží k vývozu před 1. říjnem může zboží zůstat v celním skladě nebo ve svobodném celním pásmu po tři měsíce ode dne přijetí prohlášení o platbě.
KAPITOLA VII
OZNAMOVACÍ POVINNOST
Článek 55
1. Členské státy oznamují Komisi před 10. dnem každého měsíce toto:
a) částky, ohledně kterých byla vrácena osvědčení o náhradě během předchozího měsíce v souladu s čl. 45 odst. 1;
b) částky uvedené na osvědčeních o náhradě splatné za předchozí měsíc, ohledně kterých nebyly splněny povinnosti uvedené v čl. 31 odst. 1 v souladu s čl. 31 odst. 2 nebo 3;
c) osvědčení o náhradě vydaná během předchozího měsíce, jak je uvedeno v článku 40;
d) osvědčení o náhradě vydaná během předchozího měsíce v souladu s článkem 49 nařízení (ES) č. 1291/2000.
Částky uvedené v prvním pododstavci písm. b) se rozlišují podle odkazu na rozpočtové období osvědčení o náhradě, k němuž se vztahují.
2. Do 1. listopadu každého roku oznamují členské státy Komisi celkové částky odepsané před 1. říjnem téhož roku z osvědčení o náhradě vydané v rozpočtovém období do 30. září předchozího kalendářního roku.
Článek 56
1. Členské státy nejpozději do konce měsíce po každém měsíci kalendářního roku sdělí Komisi prostřednictvím zabezpečeného Systému výměny údajů na internetu, známého jako DEX (Data Exchange System), statistické údaje o zboží uvedeném v tomto nařízení, na které byly v předchozím měsíci poskytnuty vývozní náhrady, přičemž údaje se rozepisují podle osmičíselných kódů KN a zahrnují:
a) množství tohoto zboží vyjádřená v tunách nebo jiné stanovené měrné jednotce;
b) výši vývozních náhrad vyjádřenou v eurech nebo v národní měně, poskytnutých v předchozím měsíci na každý z dotyčných základních zemědělských produktů;
c) množství každého ze základních zemědělských produktů, vyjádřená v tunách, pro která byly poskytnuty náhrady.
2. Členské státy oznamují Komisi před 1. lednem každého roku celkové částky náhrad, které skutečně poskytly do 30. září předchozího roku na zboží vyvezené v předchozím rozpočtovém období, které nebylo dříve oznámeno, přičemž uvádějí dotyčná období.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 poskytnuté náhrady zahrnují platby předem.
Zpětná uhrazení náhrad vyplacených neoprávněně se oznamují odděleně.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 57
Nařízení (EHS) č. 3615/92, (ES) č. 3223/93 a (ES) č. 1520/2000 se zrušují.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou v příloze IX.
Článek 58
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na žádosti předkládané od 8. července 2005 o osvědčení k použití od 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1044/2005
ze dne 4. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2808/98, pokud jde o stanovení rozhodné skutečnosti pro směnný kurz na podpory, na které se vztahuje oblast působnosti nařízení (ES) č. 1782/2003 a kterým se mění nařízení (ES) č. 1973/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2799/98 ze dne 15. prosince 1998 o agromonetární úpravě pro euro [1], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [2] a zejména na čl. 145 písm. c) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1782/2003 zavedlo režim přímých podpor, jejichž platba je založena na žádosti o jednotnou platbu a jejíž výše je vždy uváděna v eurech.
(2) Protože rozhodné skutečnosti pro směnný kurs na některé podpory stanovené nařízením (ES) č. 1782/2003 nebyly stanoveny, je třeba stanovit jednotnou rozhodnou skutečnost v přímém vztahu k žádosti předložené příjemci podpor.
V zájmu soudržnosti a transparentnosti vůči příjemcům musí být tato rozhodná skutečnost stanovena k datu, které je časově nejblíže začátku platebního období zavedeného v rámci výše uvedeného nařízení a z důvodu zjednodušení a účinnosti kontrol používání směnného kurzu by měla být stanovena před začátkem rozpočtového roku, během kterého se musí platby provést.
(3) e proto třeba jednotně stanovit rozhodnou skutečnost pro směnný kurz na všechny podpory, na které se vztahuje oblast působnosti nařízení (ES) č. 1782/2003, změnou nařízení Komise (ES) č. 2808/98 ze dne 22. prosince 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla k agromonetární úpravě pro euro v zemědělství [3], a v důsledku toho zrušit všechna stávající ustanovení týkající se rozhodných skutečností stanovených v prováděcích nařízeních k nařízení (ES) č. 1782/2003.
(4) S cílem seznámit hospodářské subjekty se změnami právních předpisů dostatečně včas před začátkem plateb, je zapotřebí také stanovit, že se toto nařízení použije od 1. srpna 2005.
(5) Vzhledem k tomu, že některé rozhodné skutečnosti již byly na rok 2005 stanoveny před 1. srpnem 2005, je třeba přechodně stanovit, že tyto rozhodné skutečnosti se pro rok 2005 nadále použijí.
(6) Nařízení (ES) č. 2808/98 a nařízení Komise (ES) č. 1973/2004 ze dne 29. října 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, pokud jde o režim podpor stanovených v hlavě IV a IVa uvedeného nařízení a využití půdy vyňaté z produkce pro produkci surovin [4], by proto měla být změněna.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem příslušných řídících výborů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 4 nařízení (ES) č. 2808/98 se mění takto:
1. Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Pro režimy podpor uvedené v příloze I nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 [5] je skutečností rozhodnou pro směnný kurz 1. říjen roku, na který je podpora poskytnuta.
2. Odstavec 3 se nahrazuje tímto:
"3. Směnný kurz použitelný pro provedení odstavce 2 odpovídá časově váženému průměru směnných kurzů platných v měsíci předcházejícím datu rozhodné skutečnosti.
Průměr směnných kurzů stanoví Komise v měsíci následujícím po datu rozhodné skutečnosti."
Článek 2
Ustanovení čl. 21 odst. 3 a články 86 a 128 nařízení (ES) č. 1973/2004 týkající se stanovení rozhodné skutečnosti pro směnný kurs a/nebo způsobů výpočtů směnného kursu na podporu brambor určených pro výrobu škrobu, prémií pro ovce a kozy a plateb týkajících se hovězího masa, se zrušují.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. srpna 2005.
Na podpory uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1782/2003, pro které byla stanovena rozhodná skutečnost pro směnný kurs na rok 2005 před 1. srpnem 2005, se však takto stanovená rozhodná skutečnost dále použije na rok 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1045/2005
ze dne 4. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2760/98 o provádění programu přeshraniční spolupráce v rámci programu Phare
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3906/89 ze dne 18. prosince 1989 o hospodářské pomoci některým zemím střední a východní Evropy [1], a zejména na článek 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Evropská rada na svém zasedání v Bruselu ve dnech 17. a 18. června 2004 rozhodla, že Chorvatsko je země kandidující na členství v EU, a požádala Komisi, aby pro Chorvatsko připravila předvstupní strategii, včetně nezbytných nástrojů.
(2) Nařízení Rady (ES) č. 2257/2004 zahrnulo Chorvatsko ode dne 2. ledna 2005 mezi přijímací země předvstupního nástroje Phare.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 2760/98 [2] by proto mělo být změněno s cílem rozšířit program přeshraniční spolupráce Phare na hranice mezi Chorvatskem a sousedními zeměmi.
(4) Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro hospodářskou restrukturalizace v některých zemích střední a východní Evropy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na konci čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 2760/98 se doplňují tato slova:
"c) Chorvatskem a Itálií, Chorvatskem a Slovinskem, Chorvatskem a Maďarskem, Chorvatskem a Srbskem a Černou Horou, Chorvatskem a Bosnou a Herzegovinou."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1046/2005
ze dne 4. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 958/2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí Rady 2003/286/ES, pokud jde o koncese v podobě celních kvót Společenství pro některé produkty z obilovin pocházející z Bulharské republiky, a mění nařízení (ES) č. 2809/2000
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2003/286/ES ze dne 8. dubna 2003 o uzavření protokolu, kterým se upravují obchodní aspekty Evropské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé s ohledem na závěry jednání mezi stranami o nových vzájemných koncesích pro zemědělské produkty [1], a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na rozhodnutí Rady a Komise 2005/430/ES ze dne 18. dubna 2005 o uzavření dodatkového protokolu k Evropské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii [2], a zejména na článek 2 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s rozhodnutím 2003/286/ES se Společenství zavázalo stanovit dovozní celní kvóty s nulovou celní sazbou pro pšenici a sourež a pšeničný lepek a kukuřici pocházející z Bulharska.
Pro hospodářský rok 2003/04 činily tyto kvóty 250000 tun a 80000 tun.
Nařízení Komise (ES) č. 958/2003 [3] stanoví prováděcí pravidla pro řízení těchto celních kvót.
(2) V souladu s rozhodnutím 2005/430/ES se Společenství zavázalo zvýšit od 1. července 2005 množství dovozní celní kvóty s nulovou celní sazbou pro pšenici a sourež a pšeničný lepek pocházející z Bulharska na 352000 tun s ročním zvýšením o 32000 tun.
Příloha I nařízení (ES) č. 958/2003 musí být upravena, aby bylo toto zvýšení zohledněno.
(3) Nařízení (ES) č. 958/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídicího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 958/2003 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1047/2005
ze dne 4. července 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 6. do 19. července 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1048/2005
ze dne 13. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2032/2003 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh [1], a zejména na čl.16 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 4 nařízení Komise (ES) č. 2032/2003 [2] stanoví, že ode dne vstupu uvedeného nařízení v platnost se každá existující účinná látka neuvedená v příloze I nařízení považuje za látku, která nebyla uvedena na trh pro biocidní účely ke dni 14. května 2000.
V důsledku toho se biocidní přípravky, které obsahují účinné látky neuvedené v příloze I, nemohou dále uvádět na trh, pokud nebylo požádáno o jejich zařazení do přílohy I nebo IA směrnice 98/8/ES v souladu s článkem 11 uvedené směrnice a obdrženo dočasné povolení podle jejího čl. 15 odst.
Členské státy však zjistily omezený počet účinných látek, které nebyly identifikovány nebo oznámeny ve lhůtě stanovené nařízeními Komise (ES) č. 1896/2000 [3] a (ES) č.
1687/2002 [4], i když je biocidní přípravky uvedené na trh před 14. květnem 2000 prokazatelně obsahovaly. Některé z těchto účinných látek jsou důležité ze sociálně ekonomického hlediska nebo z důvodu ochrany veřejného zdraví.
Je proto žádoucí sestavit další seznam účinných látek, které by mohly zůstat na trhu do 1. září 2006.
(2) Některé látky neuvedené v příloze II nařízení (ES) č. 2032/2003 se používají v aplikacích, u kterých členské státy tvrdí, že jejich potřeba je prokazatelně nezbytná ze zdravotních důvodů a z důvodů bezpečnosti a ochrany kulturního dědictví anebo je jejich používání rozhodující pro fungování společnosti, nejsou-li k dispozici technicky nebo ekonomicky vhodné alternativní nebo náhradní účinné látky, které jsou přijatelné z hlediska zdraví nebo životního prostředí.
Je proto žádoucí zavést systém pro žádání o prodloužení doby pro uvádění na trh v případě biocidních přípravků, které obsahují tyto látky.
Prodloužení by mělo být žádajícím členským státům umožněno jenom tehdy, pokud jsou žádosti zdůvodněny a nevyvolávají obavy týkající se zdraví lidí nebo životního prostředí a pokud se v případě potřeby vyvíjejí jejich alternativy.
Prodloužení by mělo být povoleno nejdéle do 14. května 2010.
2 nařízení (ES) č. 2032/2003 se uvádění biocidních přípravků na trh, které nebyly oznámeny nebo nebyly oznámeny pro odpovídající typy přípravků, musí ukončit nejpozději do 1. září 2006.
Hospodářské subjekty mají nyní zájem připravit úplnou dokumentaci pro některé látky nebo kombinace látek a přípravků, které dosud nebyly oznámeny, s cílem zařadit je do přílohy I nebo IA směrnice 98/8/ES.
Je proto žádoucí zavést v případě biocidních přípravků, které takové látky obsahují, v dotyčných typech přípravků možnost prodloužení lhůty pro uvádění na trh za předpokladu, že subjekty, které tento zájem mají, předloží úplnou dokumentaci s dostatečným předstihem před 1. zářím 2006.
Pokud bude dokumentace přijata, mělo by se povolit prodloužení doby pro uvádění příslušných typů přípravků na trh až do ukončení posouzení úplné dokumentace, které by mělo probíhat souběžně s hodnocením látek oznamovaných pro příslušný typ přípravku.
(4) Úkol hodnocení by se měl rozdělit mezi příslušné orgány všech členských zemí.
Příloha V nařízení (ES) č. 2032/2003 dosud určuje členské státy zpravodaje jenom pro některé kombinace účinných látek a typů přípravků.
Je proto nezbytné určit členské státy zpravodaje pro ostatní typy přípravků, přičemž je rovněž nutno přihlížet k přistoupení nových členských států dne 1. května 2004.
Podle toho by se měl také přizpůsobit seznam příslušných orgánů.
(5) Hospodářské subjekty projevily také zájem převzít roli účastníka po tom, co Komise zveřejnila takové případy, ve kterých všichni účastníci odstoupili nebo nesplnili požadavky pro některou kombinaci účinných látek a typů přípravků.
Stalo se tak u třech látek a je proto žádoucí zveřejnit tyto látky v samostatné příloze spolu s určenými členskými státy zpravodaji a novými lhůtami pro předkládání úplné dokumentace.
(6) V případě některých kombinací oznámených existujících účinných látek a typů přípravků – zvláště látek oznámených pro typy přípravků 8 a 14 – všichni účastníci odstoupili nebo nesplnili své povinnosti a žádný jiný hospodářský subjekt neprojevil ve stanovené lhůtě zájem převzít roli účastníka.
Dále v návaznosti na skutečnost, že byly některé přípravky v oblasti hygieny mléka nedávno zařazeny příslušnými orgány a Komisí mezi biocidní přípravky typu 3 podle definice uvedené v příloze V směrnice 98/8/ES, je žádoucí začlenit určité látky používané v uvedených přípravcích v oblasti hygieny mléka do přílohy II, pokud producenti, výrobci přípravků nebo sdružení, kteří v domnění, že tyto látky nejsou směrnicí 98/8/ES dotčeny, nepředložili oznámení ve lhůtách stanovených nařízeními (ES) č. 1896/2000 a (ES) č.
1687/2002, ale učinili tak před přijetím tohoto nařízení. V souladu s tím by měly být změněny přílohy II a III nařízení (ES) č.
2032/2003. Ve smyslu ustanovení tohoto nařízení by měly být změněny také části A, B, C a D přílohy V a příloha VI.
(7) U jedné látky uvedené v přílohách I a II nařízení (ES) č. 2032/2003 je uvedeno nesprávné číslo CAS a u jedné další látky je uveden chybný obecný název.
Čtyři látky nejsou uvedeny v přílohách I a III, i když byly identifikovány ve lhůtách stanovených nařízením (ES) č. 1896/2000.
Tyto nedostatky by měly být opraveny.
(8) Nařízení (ES) č. 2032/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro biocidní přípravky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2032/2003 se mění takto:
1. Název článku 3 se nahrazuje názvem:
"Existující účinné látky".
2. V článku 3 se doplňuje nový odstavec 4, který zní:
"4. Příloha VII obsahuje seznam účinných látek, které nebyly identifikovány nebo nebyly oznámeny ve lhůtách stanovených nařízením (ES) č. 1896/2000 a nařízením (ES) č. 1687/2002, přestože se na trhu prokazatelně nacházely jako účinné látky v biocidních přípravcích před 14. květnem 2000."
3. Článek 4 se mění takto:
a) v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Účinné látky uvedené v příloze III a příloze VII se v rámci programu přezkoumání nezařazují do přílohy I, IA nebo IB směrnice 98/8/ES.";
b) v odstavci 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Aniž je dotčen článek 8 směrnice 98/8/ES, datum, od něhož zruší členské státy v souladu s čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES stávající povolení nebo registrace biocidních přípravků obsahujících účinné látky uvedené v příloze III a příloze VII a zajistí, aby takové biocidní přípravky nebyly uváděny na trh na jejich území, je 1. září 2006.";
c) odstavec 3 se nahrazuje tímto:
"Od data vstupu tohoto nařízení v platnost se každá účinná látka neuvedená v příloze I nebo příloze VII považuje za látku, která nebyla uvedena na trh pro biocidní účely ke dni 14. května 2000."
4. Vkládají se nové články4a a 4b, které znějí:
"Článek 4a
Nezbytná použití
1. Členské státy mohou požádat Komisi o prodloužení lhůty stanovené v čl. 4 odst. 2, pokud usoudí, že účinná látka uvedená v přílohách III nebo VII je pro ně důležitá ze zdravotních důvodů a důvodů bezpečnosti a ochrany kulturního dědictví a nebo je její používání rozhodující pro fungování společnosti, a pokud nejsou k dispozici technicky nebo ekonomicky vhodné alternativní nebo náhradní účinné látky, které jsou přijatelné z hlediska zdraví nebo životního prostředí.
K žádostem se přikládá dokument uvádějící příčiny a zdůvodnění.
2. Komise předá žádosti uvedené v odstavci 1 ostatním členským státům a zveřejní je elektronickými prostředky.
Členský stát nebo jakákoli osoba může předložit Komisi písemné připomínky ve lhůtě 60 dnů po obdržení žádosti.
3. Po zvážení obdržených připomínek může Komise v souladu s čl. 16 odst. 2 směrnice 98/8/ES prodloužit lhůtu pro uvádění látky na trh žádajících členských států, stanovenou v čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení, a to nejdéle do 14. května 2010, za předpokladu, že členské státy:
a) zajistí, že další používání je možné pouze za podmínek, že přípravky obsahující látku byly schváleny pro zamýšlené nezbytné použití;
b) po zvážení všech dostupných informací dojdou k závěru, že lze důvodně předpokládat, že další používání látky nemá nepřijatelný vliv na zdraví lidí nebo zvířat nebo na životní prostředí;
c) při udělení schválení zavedou všechna vhodná opatření ke snížení rizika;
d) zajistí, že schválené biocidní přípravky, které zůstávají na trhu po 1. září 2006, budou označeny tak, aby odpovídaly podmínkám, které členské státy stanovily pro jejich používání v souladu s tímto odstavcem; a
e) zajistí, že v případě potřeby budou držitelé schválení nebo dotyčné členské státy hledat pro taková užití alternativy, nebo připraví dokumentaci k předložení nejpozději do 14. května 2008 postupem podle článku 11 směrnice 98/8/ES.
4. Dotyčné členské státy každoročně informují Komisi o používání odstavce 3 a zejména o opatřeních, které učinily v souladu s písmenem e).
5. Členské státy mohou kdykoli přezkoumat schválení biocidních přípravků, pro jejichž uvádění na trh byla lhůta prodloužena v souladu s odstavcem 3.
Kdykoli je možné se domnívat, že se některá z podmínek stanovených v písmenech a) až e) uvedeného odstavce přestala plnit, podniknou dotyčné členské státy neprodleně kroky k nápravě situace nebo ke zrušení schválení příslušných biocidních přípravků, pokud náprava není možná.
Článek 4b
Prodloužení lhůty pro uvádění na trh
1. Producenti, výrobci přípravků, sdružení nebo jiné osoby mohou o prodloužení lhůty stanovené v čl. 4 odst. 2 pro uvádění na trh v případě biocidních přípravků obsahujících účinné látky zmíněné v uvedeném odstavci požádat tak, že předloží úplnou dokumentaci splňující požadavky přílohy IV pro každou dotyčnou kombinaci účinné látky a typu přípravku příslušnému orgánu v jednom členském státu nejpozději do 1. března 2006.
2. Členský stát, který dokumentaci obdržel, ověří, zda má být dokumentace uvedená v odstavci 1 uznána jako úplná v souladu s čl. 9 odst. 1 až 4.
Je-li dokumentace uznána jako úplná, kombinace účinné látky a typu přípravku se zařazuje do přílohy II a přílohy V a v případě potřeby se ruší její zařazení do přílohy III nebo VII.
3. U typů přípravků odlišných od typů 8 a 14 se hodnocení dokumentace zahájí spolu s hodnocením dokumentace jiných účinných látek ve stejném typu (typech) přípravků, jak jsou určeny v příloze V."
5. Článek 5 se mění takto:
a) v odstavci 2 se doplňují třetí a čtvrtý pododstavec, které znějí:
"Členské státy zpravodajové určené pro přezkoumání existujících účinných látek uvedených v příloze II pro typy přípravků 1 až 6 a 13 jsou stanoveny v části C přílohy V.Členské státy zpravodajové určené pro přezkoumání existujících účinných látek uvedených v příloze II pro typy přípravků 7, 9 až 12, 15, 17, 20, 22 a 23 jsou stanoveny v části D přílohy V.";
b) v odstavci 4 se datum " 1. července 2003" nahrazuje datem " 1. března 2005".
6. V článku 7 se doplňuje třetí pododstavec, který zní:
"Pokud si však členský stát přeje dostávat kopie pouze v elektronické formě nebo odlišný počet kopií, uvědomí o tom Komisi, která tuto informaci zveřejní elektronickými prostředky.
Rozhodne-li se pak členský stát jinak, neprodleně o tom uvědomí Komisi a Komise podle toho aktualizuje zveřejněnou informaci."
7. V čl. 8 odst. 4 se doplňuje čtvrtý pododstavec, který zní:
"Dotyčné účinné látky, členské státy zpravodajové a nové lhůty se uvedou v příloze VIII.
Podle toho se přizpůsobí příloha V."
8. Příloha I se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
9. Příloha II se nahrazuje zněním uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
10. Příloha III se mění v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
11. Příloha V se mění v souladu s přílohou IV tohoto nařízení.
12. Příloha VI se nahrazuje zněním uvedeným v příloze V tohoto nařízení.
13. Znění uvedené v příloze VI tohoto nařízení se doplňuje jako příloha VII.
14. Znění uvedené v příloze VII tohoto nařízení se doplňuje jako příloha VIII.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1049/2005
ze dne 5. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 6. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1050/2005
ze dne 5. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2377/1999, kterým se stanoví obchodní norma pro chřest
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 2 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 2377/1999 [2] stanoví obchodní normu pro chřest.
Příloha tohoto nařízení stanoví v části týkající se minimálních požadavků na jakost, že prýty mohou být oprány, nikoli však máčeny.
(2) V odvětví je běžnou praxí vkládat chřest bílý před balením do ledové vody, aby se předešlo jeho zrůžovění.
(3) Mělo by se proto pozměnit ustanovení o minimálním požadavku, pokud jde o nevhodné praní, aby bylo možno brát tuto praxi do úvahy.
(4) Nařízení (ES) č. 2377/1999 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 2377/1999 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1051/2005
ze dne 5. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1622/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o režim skladování nezpracovaných sušených vinných hroznů a nezpracovaných sušených fíků
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 9 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 2201/96 stanovil režim skladování pro nezpracované sušené vinné hrozny a pro nezpracované sušené fíky během dvou posledních měsíců příslušných hospodářských roků pro tyto produkty.
Tento režim zahrnuje systém schválení skladovacích agentur a platbu podpory skladování a finančního vyrovnání těmto agenturám.
Nařízení Komise (ES) č. 1622/1999 [2] stanovilo podmínky nezbytné pro schválení skladovacích agentur, zejména pokud jde o způsob zajištění dobrého uchovávání skladovaného produktu.
(2) V čl. 2 odst. 2 druhém pododstavci druhé odrážce nařízení (ES) č. 1622/1999 se stanoví přechodná opatření pro nezpracované sušené fíky až do konce hospodářského roku 2003/04.
(3) V části hospodářského roku 2004/05 byly špatné povětrnostní podmínky, které nepříznivě ovlivnily vývoj plodů.
V důsledku toho někteří producenti sklidili část ovoce, které mělo menší velikost ve srovnání s normou, ale které splňovalo ostatní požadavky na jakost a bylo vhodné k lidské spotřebě.
Aby se zabránilo výrobě fíkové hmoty z tohoto množství, což by přineslo značné hospodářské ztráty, je nutné prodloužit tato přechodná opatření a zároveň stanovit dodatečnou minimální velikost pro hospodářský rok 2004/05.
(4) Článek 4 nařízení (ES) č. 1622/1999 stanoví nabídkové řízení pro prodej produktů, které mají v držení skladovací agentury.
Nezpracované sušené fíky jsou určené pro zvláštní průmyslové použití, které musí příslušný orgán upřesnit v oznámení o nabídkovém řízení.
Vzhledem k malému hospodářskému zájmu vyvolanému tímto odbytištěm, nebyla během nabídkového řízení předložena žádná nabídka a proto je třeba umožnit příslušným orgánům, aby rozšířily škálu možných určení pro odbyt skladovaných produktů, které by mohly sloužit přímo jako krmivo pro zvířata nebo být použité v procesu kompostování a biologické rozložitelnosti.
(5) Pro tato nová použití je třeba stanovit postupy fyzické kontroly a kontroly dokladů jak v okamžiku skladování, tak i po jeho ukončení.
(6) Je proto třeba změnit nařízení (ES) č. 1622/1999.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1622/1999 se mění takto:
1. V článku 2 se odstavec 2 nahrazuje tímto textem:
"2. Produkty se skladovacím agenturám dodávají ve stohovatelných plastových bednách.
Přechodně však mohou být dodávány ve vhodných nádobách nezpracované sušené vinné hrozny do konce hospodářského roku 2001/02 a nezpracované sušené fíky do konce hospodářského roku 2004/05.
Dodávané produkty musí:
- v případě nezpracovaných sušených vinných hroznů splňovat minimální požadavky stanovené v příloze nařízení (ES) č. 1621/1999,
- v případě nezpracovaných sušených fíků splňovat minimální požadavky stanovené v příloze II nařízení Komise (ES) č. 1573/1999 [3] a mít minimální velikost 180 plodů na kilogram do konce hospodářského roku 2004/05 a 150 plodů na kilogram pro následující hospodářské roky.
2. Článek 4 se mění takto:
a) v odstavci 1 se písmeno a) nahrazuje tímto textem:
"a) nezpracované sušené fíky za účelem zvláštního průmyslové použití nebo použití podle odstavce 3, které je nutno upřesnit ve vyhlášení nabídkového řízení;";
b) vkládá se nový odstavec 3, který zní:
"3. Členské státy, které sdělily Komisi oprávněné důvody zabraňující použití podle odstavce 2, mohou povolit intervenčním agenturám, aby přidělily nezpracované sušené fíky k následujícím účelům:
a) distribuce zvířatům;
b) použití při procesech kompostování a biologické rozložitelnosti, které zachovávají životní prostředí a zejména kvalitu vody a krajiny.".
3. Článek 10 se mění takto:
a) v odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
4 odst. 3 se kontroly podle tohoto odstavce prvního pododstavce písm. b) a c) provedou pro každou šarži u 100 % množství produktů vyskladněných v průběhu hospodářského roku.
Po ukončení těchto kontrol se u vyskladněných produktů provede za přítomnosti příslušných orgánů denaturace za podmínek stanovených členským státem.";
b) odstavec 2 se nahrazuje tímto textem:
"2. Příslušný orgán odejme schválení, pokud není nadále plněna některá z podmínek nezbytných pro jeho udělení.
V takovém případě nebude vyplacena žádná podpora skladování ani finanční vyrovnání pro probíhající hospodářský rok a již vyplacené částky musí být vráceny zvýšené o úrok vypočítaný na základě doby, která uplynula od zaplacení částek do jejich uhrazení.
Použitou úrokovou sazbou je sazba, kterou používá Evropská centrální banka na své operace v eurech, zveřejněná v řadě "C" Úředního věstníku Evropské unie, platná ke dni neoprávněné platby a zvýšená o tři procentní body.".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1052/2005
ze dne 5. července 2005,
kterým se stanoví konečná sazba náhrad a procentní podíl pro vývozní licence v režimu B vydávané pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citrony a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 ze dne 8. října 2001 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 2200/96 týkajícímu se vývozních náhrad pro ovoce a zeleninu [2], a zejména na čl. 6 odst. 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 618/2005 [3] stanovilo směrná množství pro vydávání vývozních licencí v režimu B.
(2) Pro žádosti o vydání licencí v režimu B pro rajčata, pomeranče, citrony a jablka podané od 14. května do 30. června 2005 je třeba stanovit konečnou sazbu ve výši směrné sazby a je třeba stanovit i procentní podíl pro požadovaná množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o vydání licence v režimu B podané podle článku 1 nařízení (ES) č. 618/2005 mezi 14. květnem a 30. červnem 2005 se procentní podíl pro požadovaná množství, na která mají být licence vydány, a sazba příslušných náhrad stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 6. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1053/2005
ze dne 5. července 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní práva pro dovoz býků, krav a jalovic některých alpských a horských plemen, podaným v souladu s nařízením (ES) č. 1081/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu v odvětví hovězího masa [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1081/1999 ze dne 26. května 1999 o otevření a správě celních kvót pro dovoz býků, krav a jalovic některých alpských a horských plemen, jež nejsou určeny na porážku, kterou se zrušuje nařízení (ES) č. 1012/98 a mění nařízení (ES) č. 1143/98 [2], zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 1081/1999 se množství vyhrazená tradičním dovozcům v rámci obou celních kvót stanovují v poměru k počtu zvířat dovezených v období od 1. července 2002 do 30. června 2005.
(2) Množství vyhrazená v rámci obou celních kvót provozovatelům ve smyslu čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení se přidělují v poměru k množství, o něž tito hospodářské subjekty zažádali. Vzhledem k tomu, že požadovaná množství ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1081/1999 pod sériovým číslem 09.0003 přesahují množství, která jsou k dispozici, je třeba stanovit jednotné procento snížení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o dovozní právo podané v souladu s nařízením (ES) č. 1081/1999 pro pořadové číslo 09.0001 se vyhovuje v následujícím rozsahu:
a) 100 % množství dovezeného ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1081/1999;
b) 100 % množství požadovaného ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1081/1999.
2. Každé žádosti o udělení dovozního práva podané v souladu s nařízením (ES) č. 1081/1999 pro pořadové číslo 09.0003 se vyhovuje v následujícím rozsahu:
a) 100 % množství dovezeného ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1081/1999;
b) 42,253521 % množství požadovaného ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1081/1999.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 6. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1054/2005
ze dne 5. července 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu stanovené nařízením (ES) č. 1013/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1013/2005 [2] stanovilo vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu.
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 1013/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené nedenaturované a v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 1013/2005 se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 6. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1055/2005
ze dne 27. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 99 odst. 5 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky [1],
v souladu s postupem stanoveným v článku 252 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Pakt o stabilitě a růstu byl zpočátku tvořen nařízením Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik [3], nařízením Rady (ES) č.
1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku [4] a usnesením Evropské rady ze dne 17. června 1997 o Paktu o stabilitě a růstu [5]. Pakt o stabilitě a růstu prokázal svou užitečnost při upevňování fiskální kázně a přispívá tak k vysoké úrovni makroekonomické stability s nízkou inflací a nízkými úrokovými sazbami, jež je nezbytná pro udržitelný růst a vytváření pracovních míst.
(2) Dne 20. března 2005 Rada přijala zprávu s názvem "Zdokonalení provádění Paktu o stabilitě a růstu", jejímž cílem je zdokonalit řízení rozpočtového rámce a odpovědnost členských států za rozpočtový rámec tím, že se posílí hospodářské základy a účinnost paktu v jeho preventivní i nápravné části, jakož i zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, podpořit růst a vyhnout se nadměrnému zatěžování příštích generací.
Evropská rada ve svých závěrech ze dne 23. března 2005 [6] zprávu schválila a uvedla, že zpráva aktualizuje a doplňuje Pakt o stabilitě a růstu a stává se nyní jeho nedílnou součástí.
(3) Podle zprávy Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci ze dne 20. března 2005, schválené Evropskou radou na jejím jarním zasedání, členské státy, Rada a Komise znovu potvrzují svůj závazek provádět Smlouvu a Pakt o stabilitě a růstu účinně a včas, na základě vzájemné podpory a vzájemného tlaku, a úzce a konstruktivně spolupracovat v procesu hospodářského a fiskálního dohledu s cílem zaručit stálost a účinnost pravidel paktu.
(4) V zájmu dosažení plného využití dohodnutého zdokonalení provádění Paktu o stabilitě a růstu je třeba pozměnit nařízení (ES) č. 1466/97.
(5) Pakt o stabilitě a růstu stanoví povinnost členských států dodržovat u svého rozpočtového stavu střednědobý cíl téměř vyrovnaného nebo přebytkového rozpočtu.
S ohledem na hospodářskou a rozpočtovou různorodost v Unii by střednědobý rozpočtový cíl měl být pro jednotlivé členské státy diferencován, aby se tak zohlednila různorodost hospodářských a rozpočtových stavů a vývojů, jakož i fiskálního rizika pro udržitelnost veřejných financí, rovněž s ohledem na možné demografické změny.
Střednědobý rozpočtový cíl pro jednotlivé členské státy se může od téměř vyrovnaného nebo přebytkového rozpočtu lišit.
Pro členské státy eurozóny a ERM2 by tedy existovalo vymezené rozmezí střednědobých rozpočtových cílů stanovených konkrétně pro jednotlivé země v cyklicky očištěném vyjádření a bez jednorázových a dočasných opatření.
(6) Je třeba zavést symetričtější přístup k fiskální politice v průběhu cyklu prostřednictvím posílení rozpočtové kázně v hospodářsky příznivých obdobích tak, aby bylo možné se vyhnout procyklické politice a postupně dosahovat střednědobého rozpočtového cíle.
Dodržování střednědobého rozpočtového cíle by mělo členským státům umožnit snadněji se vyrovnat s běžnými cyklickými výkyvy při udržení schodku veřejných financí pod doporučovanou hodnotou 3 % HDP a zajistit rychlý pokrok směrem k udržitelnosti veřejných financí.
S ohledem na výše uvedené by měl vzniknout prostor pro volnější nakládání s rozpočtem, zejména pokud jde o veřejné investice.
(7) Členské státy, které dosud nedosáhly svých střednědobých rozpočtových cílů, by měly přijmout opatření k jejich dosažení v průběhu daného cyklu.
Pro splnění svých střednědobých rozpočtových cílů by členské státy eurozóny nebo ERM2 měly usilovat o provedení minimální každoroční úpravy v cyklicky očištěném vyjádření a bez jednorázových a jiných dočasných opatření.
(8) V zájmu posílení růstově zaměřené koncepce paktu by se při vymezení upravené cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle pro země, které jej dosud nesplnily, a při umožnění dočasné odchylky od tohoto cíle pro země, které jej již splnily, měly brát v úvahu významné strukturální reformy přinášející přímé dlouhodobé úspory nákladů, včetně úspor dosažených zvyšováním potenciálního růstu, které tedy mají prokazatelný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.
Aby nenastaly překážky pro strukturální reformy, které jednoznačně zlepšují dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, měla by se věnovat zvláštní pozornost důchodovým reformám zavádějícím vícepilířový systém, který obsahuje povinný plně fondově financovaný pilíř, protože tyto reformy mají za následek krátkodobé zhoršení stavu veřejných financí během prováděcího období.
(9) Radou stanovené lhůty pro posuzování stabilizačních a konvergenčních programů by měly být prodlouženy, aby bylo umožněno důkladné vyhodnocení těchto programů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1466/97 se mění takto:
1. Vkládá se nový oddíl a článek, které znějí:
"ODDÍL 1a
STŘEDNĚDOBÉ ROZPOČTOVÉ CÍLE
Článek 2a
Jednotlivé členské státy mají diferencované střednědobé cíle pro své rozpočtové stavy.
Tyto střednědobé rozpočtové cíle specifické pro jednotlivé země se mohou odklánět od požadavku na téměř vyrovnaný nebo přebytkový stav.
Stanoví dostatečnou rezervu, pokud jde o míru schodku veřejných financí ve výši 3 % HDP; zajišťují rychlý pokrok směrem k udržitelnosti a s ohledem na výše uvedené umožňují volnější nakládání s rozpočtem, především při zohlednění potřeby veřejných investic.
S přihlédnutím k uvedeným faktorům tedy pro členské státy, které přijaly euro, a pro členské státy ERM2 jsou střednědobé rozpočtové cíle stanoveny konkrétně pro jednotlivé země v určeném rozmezí pohybujícím se mezi – 1 % HDP a vyrovnaným nebo přebytkovým stavem, v cyklicky očištěném vyjádření a bez jednorázových a dočasných opatření.
Střednědobý rozpočtový cíl členského státu je možné revidovat v případě provádění důležité strukturální reformy a v každém případě jednou za čtyři roky.";
2. V článku 3 se odstavec 2 mění takto:
a) písmeno a) se nahrazuje tímto:
"a) střednědobý rozpočtový cíl, cestu k postupnému dosažení tohoto cíle pro celkový přebytek/schodek veřejných financí a očekávanou tendenci míry celkového veřejného dluhu;";
b) písmeno c) se nahrazuje tímto:
"c) podrobné a kvantitativní vyhodnocení přijímaných nebo navrhovaných rozpočtových opatření a jiných opatření hospodářské politiky k dosažení cílů programu, obsahující podrobnou analýzu nákladů a přínosů významných strukturálních reforem přinášejících přímé dlouhodobé úspory nákladů, včetně úspor dosažených zvýšením potenciálního růstu;";
c) doplňuje se nové písmeno, které zní:
"e) popřípadě důvody pro odchylku od požadované cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle.";
3. Článek 5 se mění takto:
a) v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"1. Na základě hodnocení Komise a výboru zřízeného článkem 114 Smlouvy přezkoumá Rada v rámci mnohostranného dohledu podle článku 99 Smlouvy střednědobý rozpočtový cíl předložený daným členským státem, posoudí, zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, věrohodné, zda je cesta k postupnému dosažené střednědobého rozpočtového cíle vhodná a zda jsou opatření přijímaná nebo navrhovaná pro uvedenou cestu dostatečná pro dosažení střednědobého cíle v rámci daného cyklu.
Při hodnocení cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle Rada posuzuje, zda dotyčný členský stát usiluje o každoroční zlepšování svého cyklicky očištěného salda, bez vlivu jednorázových a jiných dočasných opatření, požadované pro dosažení jeho střednědobého rozpočtového cíle o doporučenou hodnotu 0,5 % HDP.
Rada bere v úvahu, zda je úsilí o rychlejší tempo vyvíjeno v hospodářsky příznivém období, přičemž v hospodářsky nepříznivých obdobích může být vyvíjené úsilí menší.
Při stanovení cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle pro členské státy, které jej ještě nedosáhly, a při umožnění dočasného odklonu od tohoto cíle pro členské státy, které jej již dosáhly, za podmínky, že je zachována dostatečná rezerva vzhledem k doporučené hodnotě schodku a že se během programového období předpokládá návrat rozpočtového stavu na úroveň střednědobého rozpočtového cíle, bere Rada v úvahu provádění významných strukturálních reforem přinášejících přímé dlouhodobé úspory nákladů, včetně úspor dosažených zvyšováním potenciálního růstu, které tedy mají prokazatelný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.
Zvláštní pozornost musí být věnována reformám důchodového systému zavádějícím vícepilířový systém, který obsahuje povinný plně fondově financovaný pilíř.
Členské státy provádějící takové reformy mají možnost odchýlit se od cesty k postupnému dosažení svého střednědobého rozpočtového cíle nebo od cíle samotného, s odchylkou odrážející čisté náklady na reformu veřejně spravovaného pilíře, za podmínky, že odchylka zůstane dočasná a že je zachována dostatečná rezerva vzhledem k doporučené hodnotě schodku.";
b) v odstavci 2 se slova "do dvou měsíců" nahrazují slovy "do tří měsíců".
4. V článku 7 se odstavec 2 mění takto:
a) písmeno a) se nahrazuje tímto:
"a) střednědobý rozpočtový cíl, cestu k postupnému dosažení tohoto cíle celkového přebytku/schodku veřejných financí a očekávanou tendenci míry celkového veřejného dluhu; střednědobé cíle měnové politiky; vztah těchto cílů ke stabilitě cen a směnných kurzů;";
b) písmeno c) se nahrazuje tímto:
"c) podrobné a kvantitativní vyhodnocení přijímaných nebo navrhovaných rozpočtových opatření a jiných opatření hospodářské politiky k dosažení cílů programu, obsahující podrobnou analýzu nákladů a přínosů významných strukturálních reforem přinášejících přímé dlouhodobé úspory nákladů, včetně úspor dosažených zvýšením potenciálního růstu;";
c) doplňuje se nové písmeno, které zní:
"e) popřípadě důvody pro odchylku od požadované cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle.";
5. Článek 9 se mění takto:
a) v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"1. Na základě hodnocení Komise a výboru zřízeného článkem 114 Smlouvy přezkoumá Rada v rámci mnohostranného dohledu podle článku 99 Smlouvy střednědobý rozpočtový cíl předložený daným členským státem, posoudí, zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, věrohodné, zda je cesta k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle vhodná a zda jsou opatření přijímaná nebo navrhovaná pro uvedenou cestu dostatečná pro postupné dosažení střednědobého cíle v rámci daného cyklu.
Při hodnocení cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle bere Rada v úvahu, zda je úsilí o rychlejší tempo vyvíjeno v hospodářsky příznivém období, přičemž v hospodářsky nepříznivých obdobích může být vyvíjené úsilí menší.
U členských států ERM2 Rada posuzuje, zda dotyčný členský stát usiluje o každoroční zlepšování svého cyklicky očištěného salda, bez vlivu jednorázových a jiných dočasných opatření, požadované pro dosažení jeho střednědobého rozpočtového cíle o doporučenou hodnotu 0,5 % HDP.
Při definování cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle pro členské státy, které jej ještě nedosáhly, a při umožnění dočasného odklonu od tohoto cíle pro členské státy, které již cíl splnily, za podmínky, že je zachována dostatečná rezerva vzhledem k doporučené hodnotě schodku a že se během programového období předpokládá návrat rozpočtového stavu na úroveň střednědobého rozpočtového cíle, bere Rada v úvahu provádění významných strukturálních reforem přinášející přímé dlouhodobé úspory nákladů, včetně úspor dosažených zvyšováním potenciálního růstu, které tedy mají prokazatelný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.
Zvláštní pozornost musí být věnována reformám důchodového systému zavádějícím vícepilířový systém, který obsahuje povinný plně fondově financovaný pilíř.
Členské státy provádějící takové reformy mají možnost odchýlit se od cesty k postupnému dosažení svého střednědobého rozpočtového cíle nebo od cíle samotného, s odchylkou odrážející čisté náklady na reformu veřejně spravovaného pilíře, za podmínky, že odchylka zůstane dočasná a že je zachována dostatečná rezerva vzhledem k doporučené hodnotě schodku.";
b) v odstavci 2 se slova "do dvou měsíců" nahrazují slovy "do tří měsíců".
6. V celém nařízení se odkazy na článek 103 Smlouvy o ES nahrazují odkazy na článek 99 a odkazy na článek 109c Smlouvy o ES nahrazují odkazy na článek 114.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1056/2005
ze dne 27. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1467/97 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na druhý pododstavec čl. 104 odst. 14 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Pakt o stabilitě a růstu byl zpočátku tvořen nařízením Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik [3], nařízením Rady (ES) č.
1467/97 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku [4] a usnesením ze dne 17. června 1997 o Paktu o stabilitě a růstu [5]. Pakt o stabilitě a růstu prokázal svou užitečnost při upevňování fiskální kázně a přispívá tak k vysoké úrovni makroekonomické stability s nízkou inflací a nízkými úrokovými sazbami, jež je nezbytná pro udržitelný růst a vytváření pracovních míst.
(2) Dne 20. března 2005 Rada přijala zprávu s názvem "Zdokonalení provádění Paktu o stabilitě a růstu", jejímž cílem je zdokonalit řízení rozpočtového rámce a odpovědnost členských států za rozpočtový rámec tím, že se posílí hospodářské základy a účinnost paktu v jeho preventivní i nápravné části, jakož i zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, podpořit růst a vyhnout se nadměrnému zatěžování příštích generací.
Evropská rada ve svých závěrech ze dne 23. března 2005 [6] zprávu schválila a uvedla, že zpráva aktualizuje a doplňuje Pakt o stabilitě a růstu a stává se nyní jeho nedílnou součástí.
(3) Podle zprávy Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci ze dne 20. března 2005, schválené Evropskou radou na jejím jarním zasedání, členské státy, Rada a Komise znovu potvrzují svůj závazek provádět Smlouvu a Pakt o stabilitě a růstu účinně a včas, na základě vzájemné podpory a vzájemného tlaku, a úzce a konstruktivně spolupracovat v procesu hospodářského a fiskálního dohledu s cílem zaručit stálost a účinnost pravidel paktu.
(4) V zájmu dosažení plného využití dohodnutého zdokonalení provádění Paktu o stabilitě a růstu je třeba pozměnit nařízení (ES) č. 1467/97.
(5) Hlavní zásadou postupu při nadměrném schodku je urychlené odstranění nadměrného schodku.
Postup by měl zůstat jednoduchý, průhledný a spravedlivý.
(6) Je třeba revidovat koncepci výjimečného překročení doporučené hodnoty způsobené prudkým hospodářským propadem.
Při tom je třeba patřičně zohlednit hospodářskou různorodost v Evropské unii.
(7) Komise by měla vždy vypracovat zprávu podle čl. 104 odst. 3 Smlouvy. Komise by měla ve své zprávě přezkoumat, zda použije jednu nebo více výjimek uvedených v čl. 104 odst. 2. Zpráva Komise podle čl. 104 odst. 3 by měla náležitě odrážet vývoj střednědobé hospodářské situace a vývoj střednědobého rozpočtové situace. Vedle toho musí být věnována patřičná pozornost všem ostatním faktorům, které jsou podle názoru dotyčného členského státu významné pro celkové kvalitativní posouzení překročení doporučené hodnoty.
(8) Při všech rozpočtových hodnoceních v rámci postupu při nadměrném schodku by se mělo pečlivě zvážit mírné překročení doporučené hodnoty, které odráží provádění reforem důchodového systému zavádějících vícepilířový systém, který zahrnuje povinný plně fondově financovaný pilíř, protože provádění takových reforem má za následek krátkodobé zhoršení rozpočtového stavu, přičemž dlouhodobá udržitelnost veřejných financí se zřetelně zlepšuje. Při posuzování podle čl.
104 odst. 12 Smlouvy, zda byl nadměrný schodek odstraněn, by Komise a Rada měly hodnotit zejména vývoj údajů o schodku při postupu při nadměrném schodku, přičemž by měly rovněž brát v úvahu čisté náklady na reformu veřejně spravovaného pilíře.
(9) Procesní lhůty pro rozhodnutí Rady v rámci postupu při nadměrném schodku by měly být prodlouženy, aby členské státy mohly opatření lépe začlenit do vnitrostátního rozpočtového procesu a aby mohly rozpracovat soudržnější soubor opatření. Především lhůta, ve které Rada rozhoduje o existenci nadměrného schodku podle čl. 104 odst. 6 Smlouvy, by měla být stanovena zpravidla na čtyři měsíce ode dne oznámení podle čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 3605/93 ze dne 22. listopadu 1993 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství [7]. To by vyřešilo otázku případů, kdy Komise (Eurostat) nepotvrdila rozpočtové statistické údaje krátce po dni oznámení podle nařízení (ES) č. 3605/93.
(10) Aby se zajistilo rychlé odstranění nadměrných schodků, je nezbytné, aby členské státy nacházející se v situaci nadměrného schodku přijaly účinná opatření a aby dosáhly ročního minimálního fiskálního zlepšení svého cyklicky očištěného salda, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření.
Jako referenční hodnotu budou země s nadměrným schodkem muset dosáhnout ročního minimálního fiskálního úsilí v cyklicky očištěném vyjádření a bez vlivu jednorázových a dočasných opatření.
(11) Maximální lhůta, během které členské státy mají podniknout účinné kroky a přijmout účinná opatření, by se měla prodloužit, aby tyto kroky mohly být lépe začleněny do vnitrostátních rozpočtových procesů a aby bylo možné lépe rozpracovat soubory opatření.
(12) Pokud příslušný členský stát podnikl účinné kroky na základě doporučení podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy nebo na základě výzvy podle čl. 104 odst. 9 a pokud mu nepředvídané nepříznivé hospodářské okolnosti mající zásadní negativní důsledky pro veřejné finance brání v odstranění nadměrného schodku ve lhůtě stanovené Radou, měla by Rada mít možnost vydat revidované doporučení podle čl. 104 odst. 7 nebo revidovanou výzvu podle čl. 104 odst. 9.
(13) Stávající celková maximální desetiměsíční lhůta ode dne oznámení podle čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 3605/93 do rozhodnutí o uvalení sankcí by neodpovídala změněným lhůtám pro každou fázi postupu a možnosti vydat revidované doporučení podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy nebo revidované výzvy podle čl. 104 odst. 9. Tato celková maximální lhůta by proto měla být upravena v souladu s těmito změnami.
(14) Ustanovení pro provádění postupu při nadměrném schodku vztahující se na Spojené království, která jsou uvedena v příloze nařízení (ES) č. 1467/97 je rovněž třeba upravit v souladu s těmito změnami,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1467/97 se mění takto:
1. V článku 2 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto:
"2. Komise a Rada při hodnocení a rozhodování o existenci nadměrného schodku podle čl. 104 odst. 3 až 6 Smlouvy mohou považovat překročení schodku veřejných financí nad doporučenou hodnotu v důsledku prudkého hospodářského propadu za výjimečné ve smyslu čl. 104 odst. 2 písm. a) druhé odrážky, pokud překročení doporučené hodnoty vyplývá z negativní roční míry růstu HDP nebo z kumulované ztráty ekonomického výkonu během dlouhého období velmi nízkého růstu HDP v poměru k jeho potenciálu.
Při vypracování zprávy podle čl. 104 odst.
3 Smlouvy přihlédne Komise ke všem dalším významným faktorům stanoveným v uvedeném článku. Zpráva musí náležitě odrážet vývoj střednědobé hospodářské situace (zejména potenciální růst, převládající cyklické podmínky, provádění politik v rámci Lisabonské agendy a politik na podporu výzkumu, vývoje a inovací) a vývoj střednědobé rozpočtové situace (zejména úsilí o fiskální konsolidaci v období konjunktury, udržitelnost dluhu, veřejné investice a celkové zdraví veřejných financí).
Komise dále věnuje patřičnou pozornost všem ostatním faktorům, které jsou podle názoru dotyčného členského státu významné pro celkové kvalitativní posouzení překročení doporučené hodnoty a které členský stát sdělil Komisi a Radě.
V tomto ohledu je třeba věnovat zvláštní pozornost rozpočtovému úsilí zvýšit nebo udržet vysokou úroveň finančních příspěvků na podporu mezinárodní solidarity a dosažení cílů evropské politiky, zejména sjednocení Evropy, pokud má nepříznivý dopad na růst a fiskální zatížení daného členského státu.
Vyrovnané celkové hodnocení musí zahrnout všechny tyto faktory.
4. Jsou-li úplně splněny dvě současně platné zásadní podmínky, a to že předtím, než jsou významné faktory uvedené v odstavci 3 zohledněny, zůstává schodek veřejných financí blízko doporučované hodnotě a její překročení je dočasné, tyto významné faktory se rovněž zohlední v postupu vedoucím k rozhodnutí o existenci nadměrného schodku podle čl. 104 odst. 4, 5 a 6 Smlouvy. Vyrovnané celkové hodnocení prováděné Radou zahrne všechny tyto faktory.
5. Komise a Rada při všech hodnoceních rozpočtu v rámci postupu při nadměrném schodku věnují náležitou pozornost provádění reforem důchodových systémů zavádějících vícepilířový systém, který obsahuje povinný plně fondově financovaný pilíř.
6. Pokud Rada na základě čl. 104 odst. 6 Smlouvy rozhodne, že v členském státě existuje nadměrný schodek, Komise a Rada vezmou v úvahu rozhodující faktory uvedené v odstavci 3 rovněž v následujících fázích postupu podle článku 104, včetně faktorů uvedených v čl. 3 odst. 5 a čl. 5 odst. 2 tohoto nařízení. Tyto rozhodující faktory se však neberou v úvahu při rozhodnutí Rady podle čl. 104 odst. 12 Smlouvy o zrušení některých nebo všech jejích rozhodnutí podle čl. 104 odst. 6 až 9 a 11.
7. V případě členských států, u nichž schodek překračuje doporučenou hodnotu, přičemž jí zůstává blízko, a pokud je toto překročení výsledkem provádění reformy důchodového systému zavádějící vícepilířový systém zahrnující povinný plně fondově financovaný pilíř, přihlíží Komise a Rada při hodnocení vývoje údajů o schodku v rámci postupu při nadměrném schodku k nákladům na reformu veřejně spravovaného pilíře. K tomuto účelu se berou v úvahu čisté náklady na reformu na základě rovnoměrného snižování na přechodné období pěti let. Tyto čisté náklady se berou v úvahu rovněž při rozhodnutí Rady podle čl. 104 odst. 12 Smlouvy o zrušení některých nebo všech jejích rozhodnutí podle čl. 104 odst. 6 až 9 a 11, pokud schodek podstatně a nepřetržitě klesal a dostal se na úroveň, která se blíží doporučované hodnotě.";
2. Článek 3 se mění takto:
a) odstavec 3 se nahrazuje tímto:
"3. Rada rozhodne o existenci nadměrného schodku v souladu s čl. 104 odst. 6 Smlouvy zpravidla do čtyř měsíců ode dne oznámení podle čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 3605/93. Pokud Rada rozhodne, že nadměrný schodek existuje, podá zároveň doporučení dotyčnému členskému státu podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy.";
b) odstavec 4 se nahrazuje tímto:
Doporučení Rady podané v souladu s čl. 104 odst.
7 Smlouvy stanoví nejvýše šestiměsíční lhůtu, během níž má dotyčný členský stát přijmout účinná opatření. Doporučení Rady také stanoví lhůtu pro odstranění nadměrného schodku, což by mělo být ukončeno v následujícím roce po jeho zjištění, pokud nenastanou zvláštní okolnosti.
V doporučení Rada požaduje, aby členský stát dosáhl minimálního ročního zlepšení dosahujícího nejméně doporučené hodnoty 0,5 % HDP svého cyklicky očištěného salda, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, aby se zajistilo odstranění nadměrného schodku ve lhůtě, která je stanovena v doporučení.
5. Pokud byla na základě doporučení přijata účinná opatření podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy a pokud po přijetí doporučení nastaly nepředvídané nepříznivé hospodářské okolnosti mající zásadní negativní důsledky pro veřejné finance, může Rada na doporučení Komise přijmout revidované doporučení podle čl. 104 odst. 7. S ohledem na důležité faktory uvedené v čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení může v tomto revidovaném doporučení zejména o jeden rok prodloužit lhůtu pro odstranění nadměrného schodku. Rada na základě hospodářských prognóz v doporučení posoudí, zda existují nepředvídané nepříznivé hospodářské okolnosti mající zásadní negativní dopad na veřejné finance.";
3. Článek 5 se nahrazuje tímto:
"Článek 5
1. Případné rozhodnutí Rady vyzývající dotyčný členský stát, aby přijal opatření ke snížení nadměrného schodku podle čl. 104 odst. 9 Smlouvy, se přijme do dvou měsíců od rozhodnutí Rady o tom, že nebyla přijata žádná účinná opatření podle čl. 104 odst. 8. Ve výzvě Rada členský stát požádá, aby dosáhl minimálního ročního zlepšení představujícího nejméně doporučenou hodnotu 0,5 % HDP svého cyklicky očištěného salda, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, aby se zajistilo odstranění nadměrného schodku ve lhůtě, která je stanovena ve výzvě.
2. Pokud byly v souladu s výzvou přijata účinná opatření podle čl. 104 odst. 9 Smlouvy a pokud po přijetí výzvy nastanou nepředvídané nepříznivé hospodářské okolnosti mající zásadní negativní důsledky pro veřejné finance, může Rada na doporučení Komise rozhodnout o přijetí revidované výzvy podle čl. 104 odst. 9 Smlouvy. S ohledem na důležité faktory uvedené v čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení může v této revidované výzvě zejména o jeden rok prodloužit lhůtu pro odstranění nadměrného schodku. Rada na základě hospodářských prognóz ve výzvě posoudí, zda existují nepředvídané nepříznivé hospodářské okolnosti mající zásadní negativní důsledky pro veřejné finance.";
4. V čl. 6 druhé větě se slova "do dvou měsíců" nahrazují slovy "do čtyř měsíců".
5. Článek 7 se nahrazuje tímto:
"Článek 7
Pokud se dotyčný členský stát nepodřídí jednotlivým rozhodnutím, které Rada postupně přijme na základě čl. 104 odst. 7 a 9 Smlouvy, je rozhodnutí Rady o uvalení sankcí podle čl. 104 odst. 11 přijato zpravidla do šestnácti měsíců ode dne oznámení podle čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 3605/93. Použijí-li se čl. 3 odst. 5 nebo čl. 5 odst. 2 tohoto nařízení, šestnáctiměsíční lhůta se odpovídajícím způsobem změní. V případě záměrně plánovaného schodku, o kterém Rada rozhodne, že je nadměrný, se použije zkrácené řízení.";
6. Článek 9 se mění takto:
a) odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Doba, po kterou je postup pozastaven, se nezapočítává ani do lhůty uvedené v článku 6 ani do lhůty uvedené v článku 7.";
b) doplňuje se nový odstavec, který zní:
"3. Po uplynutí lhůty uvedené v čl. 3 odst. 4 první větě a po uplynutí lhůty uvedené v článku 6 druhé větě uvědomí Komise Radu o tom, zda považuje přijatá opatření za dostačující k zajištění patřičného pokroku při odstraňování nadměrného schodku ve lhůtách stanovených Radou, za předpokladu, že se tato opatření plně provádějí a že hospodářský vývoj odpovídá prognózám. Zjištění Komise se zveřejní.";
7. Odkazy na články 104c, 109e, 109f a 201 Smlouvy o ES se v celém nařízení nahrazují odkazy na články 104, 116, 117 a 269.
Odkaz na článek D Smlouvy o Evropské unii se nahrazuje odkazem na článek 4.
8. Příloha nařízení (ES) č. 1467/97 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1057/2005
ze dne 6. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1058/2005
ze dne 6. července 2005,
kterým se zahajuje nabídkové řízení týkající se náhrady pro vývoz ječmene do některých třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) S ohledem na stávající situaci na trhu s obilovinami by mělo být zahájeno nabídkové řízení týkající se náhrady pro vývoz ječmene v souladu s článkem 4 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(2) Nařízení (ES) č. 1501/95 stanovilo prováděcí pravidla nabídkového řízení pro stanovení vývozní náhrady.
Mezi závazky, které se vztahují k nabídkovému řízení, je uvedena povinnost předložit žádost o vývozní licenci a složit jistotu.
Je třeba stanovit výši této jistoty.
(3) Pro licence vydané v rámci tohoto nabídkového řízení je třeba stanovit zvláštní dobu platnosti. Tato platnost musí odpovídat potřebám světového trhu pro hospodářský rok 2005/06.
(4) Pro zabezpečení spravedlivého zacházení se všemi zájemci je třeba stanovit, aby doba platnosti vydaných licencí byla stejná.
(5) Řádný průběh nabídkového řízení pro vývoz vyžaduje, aby bylo stanoveno minimální množství, lhůta a forma pro předání nabídek příslušným útvarům.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1501/95 se zahajuje nabídkové řízení týkající se vývozní náhrady.
2. Nabídkové řízení se týká vývozu ječmene do Alžírska, Bahrajnu, Egypta, Iránu, Iráku, Izraele, Jemenu, Jordánska, Kuvajtu, Libanonu, Libye, Maroka, Mauretánie, Ománu, Kataru, Saudské Arábie, Spojených arabských emirátů, Sýrie a Tuniska.
3. Nabídkové řízení bude probíhat až do 22. června 2006.
Po dobu jeho trvání budou zahajována týdenní nabídková řízení, pro něž budou množství a lhůty pro předkládání nabídek stanoveny v oznámení o nabídkovém řízení.
Odchylně od čl. 4 odst. 4 nařízení (ES) č. 1501/95 uplyne lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 14. července 2005.
Článek 2
Nabídka je platná, pouze pokud se týká nejméně 1000 tun.
Článek 3
Jistota uvedená v čl. 5 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1501/95 je 12 EUR za tunu.
Článek 4
1. Odchylně od ustanovení čl. 23 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [3] jsou vývozní licence vydané podle čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1501/95, pokud jde o jejich dobu platnosti, považovány za vydané dnem předložení nabídky.
2. Vývozní licence vydané v rámci nabídkového řízení uvedeného v tomto nařízení jsou platné od data vydání ve smyslu odstavce 1 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
Článek 5
Členské státy předají Komisi předložené nabídky elektronickou cestou nejpozději hodinu a půl po uplynutí týdenní lhůty stanovené v oznámení o nabídkovém řízení pro předložení nabídek a použijí formulář uvedený v příloze.
V případě, že nebudou předloženy žádné nabídky, sdělí členské státy tuto skutečnost Komisi ve stejné lhůtě, jaká je uvedena v prvním pododstavci.
Hodiny stanovené pro předložení nabídek se řídí belgickým časem.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1059/2005
ze dne 6. července 2005,
kterým se zahajuje nabídkové řízení týkající se náhrady pro vývoz měkké pšenice do některých třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) S ohledem na stávající situaci na trhu s obilovinami by mělo být zahájeno nabídkové řízení týkající se náhrady pro vývoz měkké pšenice v souladu s článkem 4 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(2) Nařízení (ES) č. 1501/95 stanovilo prováděcí pravidla nabídkového řízení pro stanovení vývozní náhrady.
Mezi závazky, které se vztahují k nabídkovému řízení je uvedena povinnost předložit žádost o vývozní licenci a složit jistotu.
Je třeba stanovit výši této jistoty.
(3) Pro licence vydané v rámci tohoto nabídkového řízení je třeba stanovit zvláštní dobu platnosti. Tato platnost musí odpovídat potřebám světového trhu pro hospodářský rok 2005/06.
(4) Pro zabezpečení spravedlivého zacházení se všemi zájemci je třeba stanovit, aby doba platnosti vydaných licencí byla stejná.
(5) Za účelem zabránění zpětného dovozu vývozní náhrady budou přidělovány pouze na vývozy do některých třetích zemí.
(6) Řádný průběh nabídkového řízení pro vývoz vyžaduje, aby bylo stanoveno minimální množství, lhůta a forma pro předání nabídek příslušným útvarům.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1501/95 se zahajuje nabídkové řízení týkající se vývozní náhrady.
2. Nabídkové řízení se týká vývozu měkké pšenice do třetích zemí s výjimkou Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Srbska a Černé Hory [3] a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Lichtenštejnska, Rumunska a Švýcarska.
3. Nabídkové řízení bude probíhat až do 22. června 2006.
Po dobu jeho trvání budou zahajována týdenní nabídková řízení, pro něž budou množství a lhůty pro předkládání nabídek stanoveny v oznámení o nabídkovém řízení.
Odchylně od čl. 4 odst. 4 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1501/95 uplyne lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 14. července 2005.
Článek 2
Nabídka je platná pouze pokud se týká nejméně 1000 tun.
Článek 3
Jistota uvedená v čl. 5 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1501/95 je 12 EUR za tunu.
Článek 4
1. Odchylně od ustanovení čl. 23 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4] jsou vývozní licence vydané podle čl. 8 odst. 1 nařízení 1501/95, pokud jde o jejich dobu platnosti, považovány za vydané dnem předložení nabídky.
2. Vývozní licence vydané v rámci nabídkového řízení uvedeného v tomto nařízení jsou platné od data vydání ve smyslu odstavce 1 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
Článek 5
Členské státy předají Komisi předložené nabídky elektronickou cestou nejpozději hodinu a půl po uplynutí týdenní lhůty stanovené v oznámení o nabídkovém řízení pro předložení nabídek a použijí formulář uvedený v příloze.
V případě, že nebudou předloženy žádné nabídky, sdělí členské státy tuto skutečnost Komisi ve stejné lhůtě, jaká je uvedena v prvním pododstavci.
Hodiny stanovené pro předložení nabídek se řídí belgickým časem.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1060/2005
ze dne 6. července 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku slovenského intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2], stanoví postupy a podmínky uvedení obilovin v majetku intervenčních orgánů na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3], kterým se stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a/nebo místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 30000 tun pšenice obecné v majetku slovenského intervenčního orgánu.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu transakcí a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit záruční systém, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by obchodníkům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Proto je nutné pozměnit některá pravidla, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) S cílem zabránit, aby byly produkty zpětně dovezeny náhrady podle tohoto nařízení by měli být přiděleny jenom pro vývoz do některých třetích zemí.
2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 poskytuje možnost, aby byly úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem výjezdu do výše daného stropu.
Vzhledem na zeměpisnou polohu Slovenské republiky, by se mělo použít toto opatření.
(7) Z důvodu modernizace systému řízení, je nevyhnutné, aby byly informace požadované Komisí předkládané elektronickou cestou.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Slovenský intervenční orgán přistupuje ke stálému nabídkovému řízení pro vývoz pšenice obecné v jeho majetku za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 30000 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4], Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných na základě tohoto nařízení se neuplatňuje žádná náhrada ani vývozní daň ani měsíční přirážka.
2. Čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužije.
3. Odchylně od článku 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce, bez měsíčního zvýšení.
4. V souladu s čl. 7 odst. 2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 budou úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a skutečným místem výjezdu, do výše daného limitu stanoveného v oznámení o nabídkovém řízení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého dne následujícího měsíce.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 vyprší lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 14. července 2005 v 9:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídkové řízení končí každý čtvrtek v 9:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dne 21. července 2005, 4. srpna 2005, 18. srpna 2005, 1. září 2005, 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, kdy nebudou vyhlášena žádná nabídková řízení.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení skončí dne 22. června 2006 v 9:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předkládat slovenskému intervenčnímu orgánu:
Pôdohospodárska platobná agentúra oddelenie obilnín a škrobu
Dobrovičova 12
SK-815 26 Bratislava
tel.: 421-2-58243271
fax: 421-2-58243362.
Článek 6
Intervenční orgán, skladovatel a kupec, pokud si to přeje, přistupují na základě společné dohody, buď před výdejem, nebo při výdeji ze skladu, podle volby kupce, k odběru kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a k jejich analýze.
Intervenční orgán může být zastoupen zmocněncem, pokud však tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti kupce nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při výdeji ze skladu.
V případě sporu se výsledky analýz oznamují Komisi.
Článek 7
1. Kupec musí přijmout dávku jako takovou pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu:
a) vyšší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší, než jsou minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, kdy ale tato kvalita zůstává v mezích odchylky, která se může pohybovat až do:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče relativní hustoty, ne však méně než 75 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6] a
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však změněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu vyšší než minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl, který jde nad rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může kupec:
a) buď dávku přijmout jako takovou
b) nebo odmítnout dotčenou dávku převzít.
V případu uvedeném písm. b) prvního pododstavce kupec bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou, včetně záruk, musí však o tom neprodleně informovat Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
3. Pokud konečný výsledek vykazuje nižší kvalitu, než jsou požadované minimální charakteristické vlastnosti při intervenci nemůže kupec přistoupit k odběru dotyčné dávky.
Všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou včetně záruk je zproštěn poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
Článek 8
7 odst. 2 písm. b) prvního pododstavce a odstavce 3 může kupec požadovat na intervenčním orgánu, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se záruka neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom neprodleně informuje Komisi na formuláři v příloze I.
Pokud kupec v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o náhradu i přes několik nabízených náhrad neobdrží náhradní dávku ve stanovené kvalitě, je zproštěn všech svých závazků včetně záruk, poté co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k výdeji pšenice obecné došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika od odběru dávky kupec, aniž jsou dotčeny opravné částky, které by mohl kupec využít vůči skladovateli.
Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami dle článku 6 kromě těch podle článku 7 odst. 3 nese s výjimkou nákladů na zasilážování, v limitu jedné analýzy na 500 tun, Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF).
Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované kupcem nese kupec.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje pšenice obecné podle tohoto nařízení, zejména vývozní licence, povolení k odebrání uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně výtisk T5, obsahovat poznámky podle přílohy II.
Článek 11
1. Záruka skládaná na základě čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí být splacena, jakmile jsou kupcům vydány vývozní licence.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt zárukou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi platnou intervenční cenou v den nabídkového řízení a zadanou cenou a nikdy nesmí být nižší než 25 EUR na tunu. Polovina této částky je složena při vydání licence a zůstatek při odběru obilovin.
Článek 12
Slovenský intervenční orgán informuje Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek o nabídkách obdržených v rámci nabídkového řízení.
Tyto nabídky musí být oznámeny podle schématu uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1061/2005
ze dne 6. července 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku polského intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2], stanoví postupy a podmínky uvedení obilovin v majetku intervenčních orgánů na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3], kterým se stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a/nebo místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 250000 tun pšenice obecné v majetku polského intervenčního orgánu.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu transakcí a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit záruční systém, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by obchodníkům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Proto je nutné pozměnit některá pravidla, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) S cílem zabránit, aby byly produkty zpětně dovezeny, náhrady podle tohoto nařízení by měly být přiděleny jenom pro vývoz do některých třetích zemí.
(6) Z důvodu modernizace systému řízení, je nevyhnutné, aby byly informace požadované Komisí předkládané elektronickou cestou.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Polský intervenční orgán přistupuje ke stálému nabídkovému řízení pro vývoz pšenice obecné v jeho majetku za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 250000 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných na základě tohoto nařízení se neuplatňuje žádná náhrada ani vývozní daň ani měsíční přirážka.
2. Čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužije.
3. Odchylně od článku 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce, bez měsíčního zvýšení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého dne následujícího měsíce.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 vyprší lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 14. července 2005 v 9:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídkové řízení končí každý čtvrtek v 9:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dne 21. července 2005, 4. srpna 2005, 18. srpna 2005, 1. září 2005, 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, kdy nebudou vyhlášeny žádné nabídkové řízení.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení skončí dne 22. června 2006 v 9:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předkládat polskému intervenčnímu orgánu na následující adrese:
Agencja Rynku Rolnego
Biuro Produktów Roślinnych
Dział Zbóż
Ul.
Nowy Świat 6/12
PL-00-400 Warszawa
Telefon: (48) 22 661 78 10
Fax. (48) 22 661 78 26
. Článek 6
Intervenční orgán, skladovatel a kupec, pokud si to přeje, přistupují na základě společné dohody, buď před výdejem, nebo při výdeji ze skladu, podle volby kupce, k odběru kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a k jejich analýze.
Intervenční orgán může být zastoupen zmocněncem, pokud však tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti kupce nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při výdeji ze skladu.
V případě sporu se výsledky analýz oznamují Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Kupec musí přijmout dávku jako takovou pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu:
a) vyšší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než jsou minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, kdy ale tato kvalita zůstává v mezích odchylky, která se může pohybovat až do:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče relativní hustoty, ne však méně než 75 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však změněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu vyšší než minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl, který jde nad rámec odchylky uvedené v odst. 1 bodě b), může kupec:
a) buď dávku přijmout jako takovou;
b) nebo odmítnout dotčenou dávku převzít.
V případu uvedeném v písm. b) kupec bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou, včetně záruk, musí však o tom neprodleně informovat Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
3. Pokud konečný výsledek vykazuje nižší kvalitu, než jsou požadované minimální charakteristické vlastnosti při intervenci nemůže kupec přistoupit k odběru dotyčné dávky.
Všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou včetně záruk je zproštěn poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
Článek 8
7 odst. 2 písm. b) prvního pododstavce a odstavce 3 může kupec požadovat na intervenčním orgánu, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se záruka neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom neprodleně informuje Komisi na formuláři v příloze I.
Pokud kupec v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o náhradu i přes několik nabízených náhrad neobdrží náhradní dávku ve stanovené kvalitě, je zproštěn všech svých závazků včetně záruk, poté co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k výdeji pšenice obecné došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika od odběru dávky kupec, aniž jsou dotčeny opravné částky, které by mohl kupec využít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami dle článku 6 kromě těch podle čl. 7 odst. 3 nese s výjimkou nákladů na zasilážování, v limitu jedné analýzy na 500 tun, Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované kupcem nese kupec.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje pšenice obecné podle tohoto nařízení, zejména vývozní licence, povolení k odebrání uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně výtisk T5, obsahovat poznámky podle přílohy II.
Článek 11
1. Záruka skládaná na základě čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí být splacena, jakmile jsou kupcům vydány vývozní licence.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt zárukou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi platnou intervenční cenou v den nabídkového řízení a zadanou cenou a nikdy nesmí být nižší než 25 EUR na tunu. Polovina této částky je složena při vydání licence a zůstatek při odběru obilovin.
Článek 12
Polský intervenční orgán informuje elektronickou cestou Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek o nabídkách obdržených v rámci nabídkového řízení.
Tyto nabídky musí být oznámeny podle schématu uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1062/2005
ze dne 6. července 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku rakouského intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2], stanoví postupy a podmínky uvedení obilovin v majetku intervenčních orgánů na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3], kterým se stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a/nebo místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 80000 tun pšenice obecné v majetku rakouského intervenčního orgánu.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu transakcí a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit záruční systém, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by obchodníkům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Proto je nutné pozměnit některá pravidla, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) S cílem zabránit, aby byly produkty zpětně dovezeny, náhrady podle tohoto nařízení by měly být přiděleny jenom pro vývoz do některých třetích zemí.
2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 poskytuje možnost, aby byly úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem výjezdu do výše daného stropu.
Vzhledem na zeměpisnou polohu Rakouské republiky, by se mělo použít toto opatření.
(7) Z důvodu modernizace systému řízení, je nevyhnutné, aby byly informace požadované Komisí předkládané elektronickou cestou.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Rakouský intervenční orgán přistupuje ke stálému nabídkovému řízení pro vývoz pšenice obecné v jeho majetku za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 80000 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných na základě tohoto nařízení se neuplatňuje žádná náhrada ani vývozní daň ani měsíční přirážka.
2. Čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužije.
3. Odchylně od článku 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce, bez měsíčního zvýšení.
4. V souladu s čl. 7 odst. 2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 budou úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a skutečným místem výjezdu, do výše daného limitu stanoveného v oznámení o nabídkovém řízení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého dne následujícího měsíce.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 vyprší lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 14. července 2005 v 9:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídkové řízení končí každý čtvrtek v 9:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dne 21. července 2005, 4. srpna 2005, 18. srpna 2005, 1. září 2005, 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, kdy nebudou vyhlášeny žádné nabídkové řízení.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení skončí dne 22. června 2006 v 9:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předkládat rakouskému intervenčnímu orgánu:
AMA (Agrarmarkt Austria)
Dresdnerstraße 70
A-1200 Wien
fax: (00 43 1) 33151 4624
(00 43 1) 33151 4469
Článek 6
Intervenční orgán, skladovatel a kupec, pokud si to přeje, přistupují na základě společné dohody, buď před výdejem, nebo při výdeji ze skladu, podle volby kupce, k odběru kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a k jejich analýze.
Intervenční orgán může být zastoupen zmocněncem, pokud však tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti kupce nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při výdeji ze skladu.
V případě sporu se výsledky analýz oznamují Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Kupec musí přijmout dávku jako takovou pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu:
a) vyšší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než jsou minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, kdy ale tato kvalita zůstává v mezích odchylky, která se může pohybovat až do:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče relativní hustoty, ne však méně než 75 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však změněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu vyšší než minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl, který jde nad rámec odchylky uvedené v odst. 1 bodě b), může kupec:
a) buď dávku přijmout jako takovou;
b) nebo odmítnout dotčenou dávku převzít.
V případu uvedeném v pís. b) kupec bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou, včetně záruk, musí však o tom neprodleně informovat Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
3. Pokud konečný výsledek vykazuje nižší kvalitu, než jsou požadované minimální charakteristické vlastnosti při intervenci nemůže kupec přistoupit k odběru dotyčné dávky.
Všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou včetně záruk je zproštěn poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
Článek 8
7 odst. 2, pís. b) prvního pododstavce a odstavce 3 může kupec požadovat na intervenčním orgánu, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se záruka neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom neprodleně informuje Komisi na formuláři v příloze I.
Pokud kupec v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o náhradu i přes několik nabízených náhrad neobdrží náhradní dávku ve stanovené kvalitě, je zproštěn všech svých závazků včetně záruk, poté co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k výdeji pšenice obecné došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz podle čl. 6, nese všechna rizika od odběru dávky kupec, aniž jsou dotčeny opravné částky, které by mohl kupec využít vůči skladovateli.
Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami dle článku 6 kromě těch podle článku 7 odst. 3 nese s výjimkou nákladů na zasilážování, v limitu jedné analýzy na 500 tun, Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF).
Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované kupcem nese kupec.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje pšenice obecné podle tohoto nařízení, zejména vývozní licence, povolení k odebrání uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně výtisk T5, obsahovat poznámky podle přílohy II.
Článek 11
1. Záruka skládaná na základě čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí být splacena, jakmile jsou kupcům vydány vývozní licence.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt zárukou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi platnou intervenční cenou v den nabídkového řízení a zadanou cenou a nikdy nesmí být nižší než 25 EUR na tunu. Polovina této částky je složena při vydání licence a zůstatek při odběru obilovin.
Článek 12
Rakouský intervenční orgán informuje Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek o nabídkách obdržených v rámci nabídkového řízení.
Tyto nabídky musí být oznámeny podle schématu uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1063/2005
ze dne 6. července 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku českého intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2], stanoví postupy a podmínky uvedení obilovin v majetku intervenčních orgánů na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3], kterým se stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a/nebo místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 180000 tun pšenice obecné v majetku českého intervenčního orgánu.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu transakcí a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit záruční systém, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by obchodníkům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Proto je nutné pozměnit některá pravidla, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) S cílem zabránit, aby byly produkty zpětně dovezeny, náhrady podle tohoto nařízení by měly být přiděleny jenom pro vývoz do některých třetích zemí.
2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 poskytuje možnost, aby byly úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem výjezdu do výše daného stropu.
Vzhledem na zeměpisnou polohu České republiky, by se mělo použít toto opatření.
(7) Z důvodu modernizace systému řízení, je nevyhnutné, aby byly informace požadované Komisí předkládané elektronickou cestou.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Český intervenční orgán přistupuje ke stálému nabídkovému řízení pro vývoz pšenice obecné v jeho majetku za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 180000 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných na základě tohoto nařízení se neuplatňuje žádná náhrada ani vývozní daň ani měsíční přirážka.
2. Čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužije.
3. Odchylně od článku 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce, bez měsíčního zvýšení.
4. V souladu s čl. 7 odst. 2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 budou úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a skutečným místem výjezdu, do výše daného limitu stanoveného v oznámení o nabídkovém řízení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého dne následujícího měsíce.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 vyprší lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 14. července 2005 v 9:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídkové řízení končí každý čtvrtek v 9:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dne 21. července 2005, 4. srpna 2005, 18. srpna 2005, 1. září 2005, 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, kdy nebudou vyhlášeny žádné nabídkové řízení.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení skončí dne 22. června 2006 v 9:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předkládat českému intervenčnímu orgánu na následující adrese:
Statní zemědělsky intervenční fond
Odbor rostlinných komodit
Ve Smečkách 33
CZ-110 00, Praha 1
Telefon (420-2) 22 87 16 67/403
Fax (420-2) 22 29 68 06 404
.
Článek 6
Intervenční orgán, skladovatel a kupec, pokud si to přeje, přistupují na základě společné dohody, buď před výdejem, nebo při výdeji ze skladu, podle volby kupce, k odběru kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a k jejich analýze.
Intervenční orgán může být zastoupen zmocněncem, pokud však tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti kupce nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při výdeji ze skladu.
V případě sporu se výsledky analýz elektronickou cestou oznamují Komisi.
Článek 7
1. Kupec musí přijmout dávku jako takovou pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu:
a) vyšší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než jsou minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, kdy ale tato kvalita zůstává v mezích odchylky, která se může pohybovat až do:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče relativní hustoty, ne však méně než 75 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však změněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu vyšší než minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl, který jde nad rámec odchylky uvedené v odst. 1 bodě b), může kupec:
a) buď dávku přijmout jako takovou;
b) nebo odmítnout dotčenou dávku převzít.
V případu uvedeném v písm. b) kupec bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou, včetně záruk, musí však o tom neprodleně informovat Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
3. Pokud konečný výsledek vykazuje nižší kvalitu, než jsou požadované minimální charakteristické vlastnosti při intervenci nemůže kupec přistoupit k odběru dotyčné dávky.
Všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou včetně záruk je zproštěn poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
Článek 8
2, pís. b) a odst. 3 může kupec požadovat na intervenčním orgánu, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se záruka neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom neprodleně informuje Komisi na formuláři v příloze I.
Pokud kupec v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o náhradu i přes několik nabízených náhrad neobdrží náhradní dávku ve stanovené kvalitě, je zproštěn všech svých závazků včetně záruk, poté co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k výdeji pšenice obecné došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz podle čl. 6, nese všechna rizika od odběru dávky kupec, aniž jsou dotčeny opravné částky, které by mohl kupec využít vůči skladovateli.
Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami dle článku 6 kromě těch podle článku 7, odst. 3, nese s výjimkou nákladů na zasilážování, v limitu jedné analýzy na 500 tun, Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF).
Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované kupcem nese kupec.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje pšenice obecné podle tohoto nařízení, zejména vývozní licence, povolení k odebrání uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně výtisk T5, obsahovat poznámky podle přílohy II.
Článek 11
1. Záruka skládaná na základě čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí být splacena, jakmile jsou kupcům vydány vývozní licence.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt zárukou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi platnou intervenční cenou v den nabídkového řízení a zadanou cenou a nikdy nesmí být nižší než 25 EUR na tunu. Polovina této částky je složena při vydání licence a zůstatek při odběru obilovin.
Článek 12
Český intervenční orgán elektronickou cestou informuje Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek o nabídkách obdržených v rámci nabídkového řízení.
Tyto nabídky musí být oznámeny podle schématu uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1064/2005
ze dne 6. července 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku litevského intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2], stanoví postupy a podmínky uvedení obilovin v majetku intervenčních orgánů na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3], kterým se stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a/nebo místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 150000 tun pšenice obecné v majetku litevského intervenčního orgánu.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu transakcí a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit záruční systém, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by obchodníkům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Proto je nutné pozměnit některá pravidla, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) S cílem zabránit, aby byly produkty zpětně dovezeny, náhrady podle tohoto nařízení by měly být přiděleny jenom pro vývoz do některých třetích zemí.
(6) Z důvodu modernizace systému řízení, je nevyhnutné, aby byly informace požadované Komisí předkládané elektronickou cestou.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Litevský intervenční orgán přistupuje ke stálému nabídkovému řízení pro vývoz pšenice obecné v jeho majetku za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 150000 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Bosny a Hercegoviny, Chorvatska, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných na základě tohoto nařízení se neuplatňuje žádná náhrada ani vývozní daň ani měsíční přirážka.
2. Čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužije.
3. Odchylně od článku 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce, bez měsíčního zvýšení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého dne následujícího měsíce.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 vyprší lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 14. července 2005 v 9:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídkové řízení končí každý čtvrtek v 9:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dne 21. července 2005, 4. srpna 2005, 18. srpna 2005, 1. září 2005, 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, kdy nebudou vyhlášeny žádné nabídkové řízení.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení skončí dne 22. června 2006 v 9:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předkládat litvskému intervenčnímu orgánu na následující adrese:
The Lithuanian Agricultural and Food Products Market regulation Agency
L. Stuokos-Guceviciaus Str.
9-12,
Vilnius, Lithuania
Telefon: 370-5-2685049
Fax: 370-5-2685061.
Článek 6
Intervenční orgán, skladovatel a kupec, pokud si to přeje, přistupují na základě společné dohody, buď před výdejem, nebo při výdeji ze skladu, podle volby kupce, k odběru kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a k jejich analýze.
Intervenční orgán může být zastoupen zmocněncem, pokud však tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti kupce nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při výdeji ze skladu.
V případě sporu se výsledky analýz elektronickou cestou oznamují Komisi.
Článek 7
1. Kupec musí přijmout dávku jako takovou pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu:
a) vyšší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než jsou minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, kdy ale tato kvalita zůstává v mezích odchylky, která se může pohybovat až do:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče relativní hustoty, ne však méně než 75 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však změněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu vyšší než minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl, který jde nad rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může kupec:
a) buď dávku přijmout jako takovou;
b) nebo odmítnout dotčenou dávku převzít.
V případu uvedeném v pís. b) kupec bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou, včetně záruk, musí však o tom neprodleně informovat Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
3. Pokud konečný výsledek vykazuje nižší kvalitu, než jsou požadované minimální charakteristické vlastnosti při intervenci nemůže kupec přistoupit k odběru dotyčné dávky.
Všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou včetně záruk je zproštěn poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
Článek 8
7 odst. 2, pís. b) prvního pododstavce a odstavce 3 může kupec požadovat na intervenčním orgánu, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se záruka neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom neprodleně informuje Komisi na formuláři v příloze I.
Pokud kupec v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o náhradu i přes několik nabízených náhrad neobdrží náhradní dávku ve stanovené kvalitě, je zproštěn všech svých závazků včetně záruk, poté co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k výdeji pšenice obecné došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika od odběru dávky kupec, aniž jsou dotčeny opravné částky, které by mohl kupec využít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami dle článku 6 kromě těch podle čl. 7 odst. 3 nese s výjimkou nákladů na zasilážování, v limitu jedné analýzy na 500 tun, Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované kupcem nese kupec.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje pšenice obecné podle tohoto nařízení, zejména vývozní licence, povolení k odebrání uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně výtisk T5, obsahovat poznámky podle přílohy II.
Článek 11
1. Záruka skládaná na základě čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí být splacena, jakmile jsou kupcům vydány vývozní licence.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt zárukou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi platnou intervenční cenou v den nabídkového řízení a zadanou cenou a nikdy nesmí být nižší než 25 EUR na tunu. Polovina této částky je složena při vydání licence a zůstatek při odběru obilovin.
Článek 12
Litevský intervenční orgán informuje Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek o nabídkách obdržených v rámci nabídkového řízení.
Tyto nabídky musí být oznámeny podle schématu uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1065/2005
ze dne 6. července 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz ječmene v majetku německého intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2], stanoví postupy a podmínky uvedení obilovin v majetku intervenčních orgánů na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3], kterým se stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a/nebo místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 300000 tun ječmene v majetku německého intervenčního orgánu.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu transakcí a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit záruční systém, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by obchodníkům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Proto je nutné pozměnit některá pravidla, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) S cílem zabránit, aby byly produkty zpětně dovezeny, náhrady podle tohoto nařízení by měly být přiděleny jenom pro vývoz do některých třetích zemí.
(6) Z důvodu modernizace systému řízení, je nevyhnutné, aby byly informace požadované Komisí předkládané elektronickou cestou.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Německý intervenční orgán přistupuje ke stálému nabídkovému řízení pro vývoz ječmene v jeho majetku za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 300000 tun ječmene, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Kanady, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Spojených států amerických, Srbska a Černé Hory [4] a bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných na základě tohoto nařízení se neuplatňuje žádná náhrada ani vývozní daň ani měsíční přirážka.
2. Čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužije.
3. Odchylně od článku 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce, bez měsíčního zvýšení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého dne následujícího měsíce.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 vyprší lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 14. července 2005 v 9:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídkové řízení končí každý čtvrtek v 9:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dne 21. července 2005, 4. srpna 2005, 18. srpna 2005, 1. září 2005, 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006, 25. května 2006 a 15. června 2006, kdy nebudou vyhlášeny žádné nabídkové řízení.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení skončí dne 22. června 2006 v 9:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předkládat německému intervenčnímu orgánu na následující adrese:
Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (BLE),
Deichmannsaue 29
D-53179 Bonn
Telefon: (49-228) 68 45 39 85
(49-228) 68 45 32 76
Článek 6
Intervenční orgán, skladovatel a kupec, pokud si to přeje, přistupují na základě společné dohody, buď před výdejem, nebo při výdeji ze skladu, podle volby kupce, k odběru kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a k jejich analýze.
Intervenční orgán může být zastoupen zmocněncem, pokud však tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti kupce nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při výdeji ze skladu.
V případě sporu se výsledky analýz oznamují Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Kupec musí přijmout dávku jako takovou pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu:
a) vyšší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než jsou minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, kdy ale tato kvalita zůstává v mezích odchylky, která se může pohybovat až do:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče relativní hustoty, ne však méně než 64 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však změněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu vyšší než minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl, který jde nad rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může kupec:
a) buď dávku přijmout jako takovou;
b) nebo odmítnout dotčenou dávku převzít.
V případu uvedeném v písm. b) kupec bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou, včetně záruk, musí však o tom neprodleně informovat Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
3. Pokud konečný výsledek vykazuje nižší kvalitu, než jsou požadované minimální charakteristické vlastnosti při intervenci nemůže kupec přistoupit k odběru dotyčné dávky.
Všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou včetně záruk je zproštěn poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
Článek 8
7 odst. 2, pís. b) prvního pododstavce a odstavce 3 může kupec požadovat na intervenčním orgánu, aby mu dodal jinou dávku intervenční ječmene o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se záruka neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom neprodleně informuje Komisi na formuláři v příloze I.
Pokud kupec v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o náhradu i přes několik nabízených náhrad neobdrží náhradní dávku ve stanovené kvalitě, je zproštěn všech svých závazků včetně záruk, poté co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k výdeji ječmene došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika od odběru dávky kupec, aniž jsou dotčeny opravné částky, které by mohl kupec využít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami dle článku 6 kromě těch podle čl. 7 odst. 3 nese s výjimkou nákladů na zasilážování, v limitu jedné analýzy na 500 tun, Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované kupcem nese kupec.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje ječmene podle tohoto nařízení, zejména vývozní licence, povolení k odebrání uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně výtisk T5, obsahovat poznámky podle přílohy II.
Článek 11
1. Záruka skládaná na základě čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí být splacena, jakmile jsou kupcům vydány vývozní licence.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt zárukou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi platnou intervenční cenou v den nabídkového řízení a zadanou cenou a nikdy nesmí být nižší než 25 EUR na tunu. Polovina této částky je složena při vydání licence a zůstatek při odběru obilovin.
Článek 12
Německý intervenční orgán informuje Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek o nabídkách obdržených v rámci nabídkového řízení.
Tyto nabídky musí být oznámeny podle schématu uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1066/2005
ze dne 6. července 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku maďarského intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2], stanoví postupy a podmínky uvedení obilovin v majetku intervenčních orgánů na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3], kterým se stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a/nebo místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 500000 tun pšenice obecné v majetku maďarského intervenčního orgánu.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu transakcí a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit záruční systém, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by obchodníkům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Proto je nutné pozměnit některá pravidla, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) S cílem zabránit, aby byly produkty zpětně dovezeny, náhrady podle tohoto nařízení by měly být přiděleny jenom pro vývoz do některých třetích zemí.
2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 poskytuje možnost, aby byly úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem výjezdu do výše daného stropu.
Vzhledem na zeměpisnou polohu Maďarské republiky, by se mělo použít toto opatření.
(7) Z důvodu modernizace systému řízení, je nevyhnutné, aby byly informace požadované Komisí předkládané elektronickou cestou.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maďarský intervenční orgán přistupuje ke stálému nabídkovému řízení pro vývoz pšenice obecné v jeho majetku za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 500000 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bulharska, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných na základě tohoto nařízení se neuplatňuje žádná náhrada ani vývozní daň ani měsíční přirážka.
2. Čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužije.
3. Odchylně od článku 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce, bez měsíčního zvýšení.
4. V souladu s čl. 7 odst. 2 písm. a) nařízení (EHS) č. 2131/93 budou úspěšnému uchazeči v nabídkovém řízení proplaceny nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a skutečným místem výjezdu, do výše daného limitu stanoveného v oznámení o nabídkovém řízení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého dne následujícího měsíce.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 vyprší lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 14. července 2005 v 9:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídkové řízení končí každý čtvrtek v 9:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dne 21. července 2005, 4. srpna 2005, 18. srpna 2005, 1. září 2005, 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, kdy nebudou vyhlášeny žádné nabídkové řízení.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení skončí dne 22. června 2006 v 9:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předkládat maďarskému intervenčnímu orgánu na následující adrese:
Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
Alkotmány u. 29.
H-1385 Budapest 62
Pf 867
Telefon: (36) 1-219 62 60
Fax: (36) 1-219 62 59
Článek 6
Intervenční orgán, skladovatel a kupec, pokud si to přeje, přistupují na základě společné dohody, buď před výdejem, nebo při výdeji ze skladu, podle volby kupce, k odběru kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a k jejich analýze.
Intervenční orgán může být zastoupen zmocněncem, pokud však tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti kupce nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při výdeji ze skladu.
V případě sporu se výsledky analýz elektronickou cestou oznamují Komisi.
Článek 7
1. Kupec musí přijmout dávku jako takovou pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu:
a) vyšší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než jsou minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, kdy ale tato kvalita zůstává v mezích odchylky, která se může pohybovat až do:
- 1 kilogram u na hektolitr, co se týče relativní hustoty, ne však méně než 75 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však změněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu vyšší než minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl, který jde nad rámec odchylky uvedené v odst. 1 bodě b), může kupec:
a) buď dávku přijmout jako takovou;
b) nebo odmítnout dotčenou dávku převzít.
V případu uvedeném v písm. b) kupec bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou, včetně záruk, musí však o tom neprodleně informovat Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
3. Pokud konečný výsledek vykazuje nižší kvalitu, než jsou požadované minimální charakteristické vlastnosti při intervenci nemůže kupec přistoupit k odběru dotyčné dávky.
Všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou včetně záruk je zproštěn poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
Článek 8
7 odst. 2 písm. b) prvního pododstavce a odstavce 3 může kupec požadovat na intervenčním orgánu, aby mu dodal jinou dávku intervenční pšenice obecné o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se záruka neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom neprodleně informuje Komisi na formuláři v příloze I.
Pokud kupec v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o náhradu i přes několik nabízených náhrad neobdrží náhradní dávku ve stanovené kvalitě, je zproštěn všech svých závazků včetně záruk, poté co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k výdeji pšenice obecné došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika od odběru dávky kupec, aniž jsou dotčeny opravné částky, které by mohl kupec využít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami dle článku 6 kromě těch podle čl. 7 odst. 3 nese s výjimkou nákladů na zasilážování, v limitu jedné analýzy na 500 tun, Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované kupcem nese kupec.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje pšenice obecné podle tohoto nařízení, zejména vývozní licence, povolení k odebrání uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně výtisk T5, obsahovat poznámky podle přílohy II.
Článek 11
1. Záruka skládaná na základě čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí být splacena, jakmile jsou kupcům vydány vývozní licence.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt zárukou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi platnou intervenční cenou v den nabídkového řízení a zadanou cenou a nikdy nesmí být nižší než 25 EUR na tunu. Polovina této částky je složena při vydání licence a zůstatek při odběru obilovin.
Článek 12
Maďarský intervenční orgán informuje elektronickou cestou Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek o nabídkách obdržených v rámci nabídkového řízení.
Tyto nabídky musí být oznámeny podle schématu uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1067/2005
ze dne 6. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 562/2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1254/1999, pokud jde o režimy nákupů v rámci veřejné intervence v odvětví hovězího masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 27 odst. 4 a článek 41 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha II nařízení Komise (ES) č. 562/2000 [2] stanoví seznam produktů způsobilých k intervenci.
Příloha VI uvedeného nařízení obsahuje adresy intervenčních agentur.
V důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska do Evropské unie dne 1. května 2004 by do uvedených příloh měly být zahrnuty rovněž informace týkající se těchto členských států.
(2) Nařízení (ES) č. 562/2000 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídicího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 562/2000 se mění takto:
1. Příloha II se nahrazuje zněním přílohy I tohoto nařízení.
2. Příloha VI se nahrazuje zněním přílohy II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1068/2005
ze dne 6. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 824/2000, kterým se stanoví postupy pro přejímání obilovin intervenčními agenturami a metody analýzy pro určování jakosti obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1784/2003 již nestanoví intervenční režim pro žito počínaje hospodářským rokem 2004/05.
S ohledem na tuto novou situaci je proto třeba přizpůsobit nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [2].
(2) Pšenice obecná a pšenice tvrdá jsou obiloviny, pro které jsou stanovena kritéria minimální jakosti pro lidskou spotřebu a které musí splňovat hygienické normy podle nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách [3].
Ostatní obiloviny jsou převážně určené jako krmivo pro hospodářská zvířata a musí být v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech [4].
Je třeba stanovit, že se tyto normy použijí při přejímání dotčených produktů, na něž se vztahuje stávající režim intervence.
(3) Některé z těchto norem se použijí od 1. července 2006 při prvním zpracování produktů.
Aby se pro obiloviny, které byly převzaty před uvedeným datem, zajistily při jejich uvádění na trh co nejlepší podmínky během jejich dodávek při výstupu z intervenčního režimu, je třeba již od hospodářského roku 2005/06 vyžadovat, aby produkty nabízené k intervenci splňovaly požadavky těchto norem.
(4) Možnosti rozvoje mykotoxinů jsou spojeny se zvláštními podmínkami, které jsou identifikovatelné převážně podle klimatických podmínek v období růstu, a zejména v době květu obilovin.
(5) Rizika spojená s překročením maximálních přípustných limitů kontaminujících látek jsou určena intervenčními agenturami na základě informací získaných od nabízejících a na základě vlastních kritérií pro analýzu.
Za účelem snížení finančních nákladů je proto odůvodněné požadovat analýzy v pravomoci intervenčních agentur před převzetím produktů, pouze na základě provedené analýzy rizika, kterou se zaručí jakost produktů v okamžiku jejich vstupu do intervenčního režimu.
(6) Články 2 a 5 nařízení Rady (EHS) č. 3492/90 ze dne 27. listopadu 1990 o stanovení činitelů, které musí brát v úvahu záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu v ročních účetních závěrkách pro financování intervenčních opatření ve formě veřejného skladování [5], stanoví pravidla pro odpovědnost.
Uvedené články zejména stanoví, že členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění řádného uchovávání produktů, které jsou předmětem intervence Společenství, a že množství zhoršené jakosti v důsledku nevhodných skladovacích podmínek nebo z důvodů příliš dlouhého skladování se zaznamenávají do účetních záznamů jako ztráta z intervenčních zásob, ke dni, ke kterému bylo zhoršení jakosti zjištěno.
Rovněž stanoví, že za produkt zhoršené jakosti se považuje produkt, který již nesplňuje požadavky na jakost platné v okamžiku nákupu.
V důsledku toho může být z rozpočtu Společenství hrazeno pouze zhoršení jakosti spojené s těmito ustanoveními.
Členský stát převezme odpovědnost za přijetí nepřiměřeného rozhodnutí v okamžiku nákupu produktu, vzhledem k analýze rizika požadované podle těchto předpisů, pokud by se později prokázalo, že produkt neodpovídá minimálním normám.
Takové rozhodnutí by totiž nezaručovalo jakost produktu a v důsledku toho ani jeho dobré uchování.
Podmínky, za nichž členský stát musí nést odpovědnost, je proto třeba upřesnit.
(7) Za účelem stanovení jakosti obilovin nabízených k intervenci přebírá článek 3 nařízení (ES) č. 824/2000 seznam metod, které se použijí podle přezkoumávaných kritérií.
Z uvedených metod upravila Mezinárodní organizace pro normalizaci metodu týkající se určení Hagbergova pádového čísla.
Proto je třeba upravit s ní spojený odkaz.
Dále je vhodné upřesnit metody analýzy, které souvisejí s respektování norem v oblasti kontaminujících látek.
(8) V zájmu jasnosti a přesnosti musí být pro článek 6 nařízení (ES) č. 824/2000 vytvořeno nové znění, zejména pokud jde o pořadí souvisejících ustanovení.
Vzhledem k zásadě analýzy rizika používané pro kontrolu mykotoxinů je vhodné mezi analýzy, jejichž náklady jsou hrazené nabízejícím, zařadit i analýzy spojené s určením obsahu mykotoxinů.
(9) Nařízení (ES) č. 824/2000 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 824/2000 se mění takto:
1. V článku 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"V obdobích uvedených v čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 mohou držitelé stejnorodých šarží nejméně 80 tun pšenice obecné, ječmene, kukuřice nebo 10 tun pšenice tvrdé sklizených ve Společenství nabídnout tyto obiloviny intervenční agentuře.".
2. V čl. 2 odst. 2 se první a druhý pododstavce nahrazují tímto:
"Obiloviny jsou považovány za obiloviny řádné a uspokojivé obchodní jakosti, pokud mají barvu typickou pro tyto obiloviny, jsou bez zápachu nebo živých škůdců (včetně roztočů) v jakémkoli vývojovém stádiu, splňují minimální požadavky na jakost stanovené v příloze I a pokud jejich limity kontaminujících látek, včetně radioaktivity, nepřesahují maximální limity povolené právními předpisy Společenství.
V tomto případě jsou maximální povolené limity kontaminujících látek, které se nesmí přesáhnout, tyto:
- pro pšenici obecnou a pšenici tvrdou limity určené podle nařízení Rady (EHS) č. 315/93 [6], včetně požadavků stanovených pro limity fusariových toxinů pro pšenici obecnou a pšenici tvrdou v bodech 2.4 až 2.7 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 466/2001 [7],
- pro ječmen, kukuřici a čirok limity určené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES [8].
Členské státy provádějí kontrolu limitů kontaminujících látek, včetně radioaktivity, na základě analýzy rizika s přihlédnutím zejména k informacím, které poskytne nabízející, a k jeho závazkům týkajícím se dodržování stanovených norem, zejména s ohledem na jím obdržené výsledky analýz.
Pravidelnost a dopad kontrolních opatření se případně určí postupem podle článku 25 nařízení (ES) č. 1784/2003, zejména v případě, kdy může být situace na trhu vážně narušena kontaminujícími látkami.
3. Článek 3 se mění takto:
a) bod 3.7 se nahrazuje tímto:
"3.7. Hagbergovo pádové číslo (zkouška amylázové aktivity) se určí v souladu s metodou ISO 3093:2004;";
b) doplňuje se nový bod 3.10, který zní:
"3.10. metodami pro odběr vzorků a metodami referenční analýzy pro určení míry mykotoxinů jsou metody uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 466/2001.".
4. Článek 6 se nahrazuje tímto:
"Článek 6
1. Intervenční agentura zajistí, aby byly na její odpovědnost do dvaceti pracovních dnů od sestavení reprezentativního vzorku provedeny analýzy fyzikálních a technologických vlastností odebraných vzorků.
2. Nabízející uhradí výdaje spojené:
a) se stanovením obsahu taninu v čiroku;
b) se zkouškou amylázové aktivity (Hagbergovo pádové číslo);
c) se stanovením obsahu bílkovin v pšenici tvrdé a pšenici obecné;
d) se Zélényho testem;
e) se zkouškou strojové zpracovatelnosti;
f) s analýzou kontaminujících látek.
3. Pokud by analýzy podle odstavce 1 prokázaly, že nabízené obiloviny nesplňují požadavky na minimální jakost při intervenci, musí nabízející uvedené obiloviny odebrat na své náklady zpět.
Nabízející ponese rovněž všechny vzniklé náklady.
4. V případě sporu podrobí intervenční agentura dotčené obiloviny znovu nezbytným kontrolám a náklady, které s nimi souvisejí, ponese neúspěšná strana.".
5. Článek 9 se mění takto:
a) Písmena c) a d) se nahrazují tímto:
"c) pokud je procentní podíl zlomkových zrn vyšší než 3 % u pšenice tvrdé, pšenice obecné a ječmene a 4 % u kukuřice a čiroku, sníží se cena o 0,05 EUR pro každou dodatečnou odchylku o 0,1 %;
d) pokud je procentní podíl zlomkových zrn vyšší než 2 % u pšenice tvrdé, 4 % u kukuřice a čiroku a 5 % u pšenice obecné a ječmene, sníží se cena o 0,05 EUR pro každou dodatečnou odchylku o 0,1 %.";
b) Písmeno f) se nahrazuje tímto:
"f) pokud je procentní podíl různých nečistot (Schwarzbesatz) vyšší než 0,5 % u pšenice tvrdé, 1 % u pšenice obecné, ječmene, kukuřice a čiroku, sníží se cena o 0,1 EUR pro každou dodatečnou odchylku o 0,1 %.".
6. V článku 10 se doplňuje nový odstavec 3, který zní:
"3. Mají-li být podle tohoto nařízení provedeny kontroly na základě analýzy rizika uvedené v čl. 2 odst. 2 druhém pododstavci, je za finanční následky vyplývající z nedodržování maximálních přípustných limitů kontaminujících látek finančně odpovědný členský stát. Tato odpovědnost nevylučuje použití vlastních opravných prostředků členským státem proti nabízejícímu nebo skladovateli v případě nedodržení jejich závazků nebo povinností.
V případě ochratoxinu A a aflatoxinu ponese však finanční odpovědnost rozpočet Společenství, pokud dotčený členský stát předloží Komisi uspokojivý důkaz o dodržování norem při vstupu, o dodržování běžných podmínek skladování a o dodržování ostatních povinností skladujícího.".
7. V příloze I se ruší kolonka "žito".
8. Příloha II se mění takto:
a) V bodu 1.2 písm. a) se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Scvrklými zrny se rozumí zrna, která poté, co se ze vzorku odstraní všechny ostatní látky uvedené v této příloze, propadnou síty s otvory o následujících rozměrech: pšenice obecná 2,0 mm, pšenice tvrdá 1,9 mm, ječmen 2,2 mm.";
b) Zrušuje se bod 2.3.
9. V příloze III se bod 1 mění takto:
a) První pododstavec se nahrazuje tímto:
"U pšenice obecné, pšenice tvrdé a ječmene se průměrný vzorek o hmotnosti 250 g prosévá vždy po dobu půl minuty dvěma síty, z nichž první má otvory o velikosti 3,5 mm a druhé o velikosti 1,0 mm.";
b) Sedmý pododstavec se nahrazuje tímto:
"Dílčí vzorek se prosévá půl minuty sítem s otvory o velikosti 2,0 mm pro pšenici obecnou, 1,9 mm pro pšenici tvrdou a 2,2 mm pro ječmen.
Látky, které propadnou tímto sítem, se považují za scvrklá zrna.
Zrna poškozená mrazem a nezralá zelená zrna patří do skupiny "scvrklá zrna".".
10. V poznámce pod čarou na straně 2 přílohy IV se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Odvětrání by mělo být takové, aby se během 2 hodin sušení drobnozrnných obilovin (pšenice obecné, pšenice tvrdé, ječmene a čiroku) nebo během 4 hodin sušení kukuřice, a to všech zkušebních vzorků krupičky nebo případně kukuřice, které se do sušící pece vejdou, výsledky nelišily o více než 0,15 % od výsledků získaných po 3 hodinách sušení drobnozrnných obilovin a 5 hodinách sušení kukuřice.".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení týkající se fusariových toxinů a metody pro kontrolu limitů kontaminujících látek zavedené v bodě 2 se však vztahují pouze na obiloviny sklizené a přejímané od hospodářského roku 2005/06.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1069/2005
ze dne 6. července 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1070/2005
ze dne 6. července 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor por bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 23,984 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1071/2005
ze dne 1. července 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2826/2000 o informačních a propagačních opatřeních pro zemědělské produkty na vnitřním trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2826/2000 ze dne 19. prosince 2000 o informačních a propagačních opatřeních pro zemědělské produkty na vnitřním trhu [1], a zejména na článek 4, čl. 5 odst. 1 a články 6 a 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vzhledem ke zkušenostem z posledních let je nezbytné pozměnit nařízení Komise (ES) č. 94/2002 ze dne 18. ledna 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č.
2826/2000 o informačních a propagačních opatřeních pro zemědělské produkty na vnitřním trhu [2]. V zájmu jasnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení zrušeno a nahrazeno novým nařízením.
(2) V zájmu řádného řízení je třeba stanovit zavedení a pravidelnou aktualizaci seznamu témat a produktů, které jsou předmětem informačních a propagačních opatření ve prospěch zemědělských produktů na vnitřním trhu, určení příslušných vnitrostátních orgánů odpovědných za provádění tohoto nařízení a trvání programů.
(3) V zájmu informovanosti a ochrany spotřebitelů je třeba stanovit, že veškerá sdělení týkající se výživové hodnoty zemědělského produktu určená spotřebitelům a dalším cílovým skupinám v rámci programů, musí být založena na uznávaných vědeckých údajích a že zdroje těchto informací musí být uznané.
(4) Aby se předešlo riziku narušení hospodářské soutěže, je třeba stanovit hlavní zásady a obecná zaměření v oblasti produktů, kterých se týkají informační a propagační kampaně.
(5) V zájmu právní jistoty je vhodné upřesnit, že navrhované programy musí být v souladu zejména se všemi právními předpisy Společenství o příslušných produktech a jejich uvádění na trh, jakož i s uvedenými obecnými zásadami.
(6) Je třeba stanovit postup pro předkládání programů a výběr provádějícího subjektu, aby se zaručila co nejširší hospodářská soutěž a volný pohyb služeb s přihlédnutím k ustanovením směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby [3], pokud je navrhující organizace veřejným subjektem.
(7) Je třeba stanovit kritéria pro výběr programů členskými státy a pro přezkoumání programů vybraných Komisí tak, aby se zajistilo dodržování pravidel Společenství a účinnost prováděných akcí.
Komise po přezkoumání programů vybere přijaté programy a stanoví pro ně příslušné rozpočty.
(8) Pokud se na programu podílí více členských států, je třeba stanovit opatření umožňující těmto státům se vzájemně dohodnout o předkládání a přezkoumání programů.
(9) V zájmu dobrého finančního hospodaření je třeba upřesnit pravidla finanční účasti členských států a navrhujících organizací v programech.
(10) Různá pravidla týkající se výkonu závazků musí být předmětem smluv uzavřených v přiměřené lhůtě mezi zúčastněnými stranami a příslušnými vnitrostátními orgány na základě vzorových smluv, které členským státům poskytne Komise.
(11) Aby se vyloučilo riziko dvojího financování, je třeba vyloučit z podpory podle nařízení č. 2826/2000 informační a propagační opatření podporovaná v rámci nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení [4].
(12) Aby se zaručilo řádné plnění smlouvy, měla by smluvní strana složit příslušnému vnitrostátnímu orgánu záruku ve výši 15 % příspěvků Společenství a příslušných členských států.
Za stejným účelem bude složena záruka v případě žádosti o zálohu na každou roční fázi.
(13) Je třeba určit kontroly prováděné členskými státy.
(14) Je třeba stanovit, že provádění opatření stanovených ve smlouvách představuje hlavní požadavek ve smyslu článku 20 nařízení Komise (EHS) č. 2220/1985 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty [5].
(15) Vzhledem k požadavkům rozpočtové správy je třeba stanovit peněžní postih v případě, že nebude stanovena nebo dodržena lhůta k předložení žádostí o průběžné platby nebo, v případě zpoždění, lhůta k provádění plateb členskými státy.
(16) Ve snaze zajistit řádnou finanční správu a vyloučit riziko, že by stanovené vyplácení vyčerpalo finanční účast Společenství tak, že by nebylo možné vyplácet zůstatek, je třeba předběžně určit, že záloha a různé průběžné platby nesmí překročit 80 % příspěvku Společenství a příspěvků členských států.
Za stejným účelem je třeba, aby příslušný vnitrostátní orgán obdržel žádost o vyplacení zůstatku ve stanovené lhůtě.
(17) Je třeba, aby členské státy ověřily veškerý materiál určený pro informaci a propagaci, který bude vyhotoven v rámci programů.
Je třeba stanovit podmínky jeho použití po ukončení programů.
(18) Ve světle získaných zkušeností a za účelem sledování řádného provádění programů je třeba určit pravidla pro monitorování prováděné skupinou vytvořenou za tímto účelem podle nařízení (ES) č. 2826/2000.
(19) Je nezbytné, aby členské státy kontrolovaly provádění opatření a aby se výsledky ověřování a kontroly podle tohoto nařízení sdělovaly Komisi.
V zájmu řádné finanční správy je třeba stanovit spolupráci mezi členskými státy v případech, kdy dojde k provádění činností v jiném členském státě než tom, kde sídlí příslušná smluvní organizace.
(20) Za účelem účinné ochrany finančních zájmů Společenství je třeba přijmout odpovídající opatření k boji proti podvodům a vážným škodám způsobeným z nedbalosti.
Za tímto účelem je třeba stanovit náhrady a postihy.
(21) U víceletých programů je třeba jasně stanovit, že po ukončení každé roční fáze je třeba předložit vnitřní hodnotící zprávu i v případě, že není předložena žádná žádost o platbu.
(22) Úroková míra, kterou zaplatí příjemce neoprávněné platby musí odpovídat úrokové míře za pohledávky nesplacené ke dni splatnosti podle článku 86 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [6].
(23) Aby se usnadnilo přechodné období mezi nařízením (ES) č. 94/2002 a tímto nařízením, je třeba přijmout přechodná opatření ohledně informačních a propagačních programů, o jejichž financování rozhodla Komise před vstupem v platnost tohoto nařízení.
(24) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem zasedání společného řídícího výboru "Propagace zemědělských produktů",
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a definice
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 2826/2000, zejména v oblasti vypracování, výběru, provádění, financování a kontroly programů podle čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení a dále pravidla, která se použijí pro programy spolufinancované členskými státy a Komisí podle čl. 7 odst. 1 uvedeného nařízení.
"Programem" se rozumí soubor souvisejících opatření, která mají dostatečný rozsah pro zlepšení informování o dotčených produktech a jejich odbytu.
Článek 2
Určení příslušných orgánů
Členské státy určí příslušné orgány pověřené prováděním tohoto nařízení (dále jen "příslušné vnitrostátní orgány").
Názvy a úplné údaje o určených orgánech a všechny případné změny v této oblasti sdělí Komisi.
Komise tyto informace vhodným způsobem zveřejní.
Článek 3
Délka programů
Programy se provádějí v období minimálně jednoho roku a maximálně tří let ode dne nabytí účinnosti smlouvy podle čl. 11 odst. 1.
Článek 4
Charakteristika informačních a propagačních sdělení šířených v rámci programů
1. V souladu s kritérii podle článku 3 nařízení (ES) č. 2826/2000, musí být všechna informační nebo propagační sdělení určená spotřebitelům a jiným cíleným skupinám v rámci programů (dále jen "sdělení") založena na kvalitách určeného produktu nebo jeho vlastnostech.
2. Jakýkoli odkaz na původ produktů musí být druhořadý ve srovnání s hlavním sdělením kampaně.
Označení původu produktu se však může objevit v rámci určitého informačního nebo propagačního opatření, jedná-li se o označení učiněné v souladu s právními předpisy Společenství nebo jde-li o typický produkt nezbytný k dokreslení informačních nebo propagačních opatření.
3. Jakákoli zmínka ohledně účinků konzumace dotčených produktů na zdraví obsažená ve sděleních musí být založena na obecně uznávaných vědeckých údajích.
Sdělení obsahující zmínku o takových účincích musí být přijata příslušným vnitrostátním orgánem v oblasti veřejného zdraví.
Oborová nebo mezioborová organizace podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 2826/2000, která navrhuje program, vede pro potřeby dotčeného členského státu a Komise seznam vědeckých studií a stanovisek vydaných autorizovanými vědeckými institucemi, na nichž jsou založena sdělení programu, která obsahují informaci o účincích na zdraví.
Článek 5
Seznam témat a produktů
Seznam témat a produktů podle článku 3 nařízení (ES) č. 2826/2000 je v příloze I tohoto nařízení.
Aktualizuje se každé dva roky nejpozději do 31. března.
Článek 6
Programy spolufinancované členskými státy a Společenstvím
V případě použití článku 7 nařízení (ES) č. 2826/2000 se použije postup stanovený v čl. 8 odst. 1, 2 a 3 a dále články 10 až 19 tohoto nařízení.
Pro účely těchto programů se uzavřou smlouvy mezi dotčenými členskými státy a vybranými provádějícími subjekty.
KAPITOLA 2
VÝBĚR PROGRAMŮ PODLE ČLÁNKU 6 NAŘÍZENÍ (ES) č.
2826/2000
Článek 7
Předkládání programů a předběžný výběr členskými státy
1. Pro uskutečňování opatření obsažených v programech zveřejňuje dotčený členský stát každoročně výzvu k předkládání návrhů.
Oborové nebo mezioborové organizace Společenství, které zastupují daná odvětví (dále jen "navrhující organizace"), předloží své programy členskému státu nejpozději do 30. listopadu.
Programy se předkládají ve formě stanovené Komisí, která je uveřejněna na její internetové stránce.
Tato forma je přiložena k výzvám k předkládání návrhů uvedených v prvním pododstavci.
2. Programy předložené podle odstavce 1 musí splňovat:
a) právní předpisy Společenství, které se týkají příslušných produktů a jejich uvádění na trh;
b) hlavní směry pro propagaci na vnitřním trhu podle článku 5 nařízení (ES) č. 2826/2000 uvedené v příloze II tohoto nařízení;
c) specifikaci obsahující kritéria pro vyloučení, výběr a přidělení, která za tímto účelem zveřejní zúčastněné členské státy.
Programy musí být dostatečně podrobné, aby bylo možno zhodnotit jejich soulad s právními předpisy a poměr mezi náklady a účinností.
Členské státy vypracují předběžný seznam programů, které vyberou na základě kritérií stanovených ve specifikaci podle prvního pododstavce písm. c).
3. Za účelem provádění svých programů vybere každá navrhující organizace patřičným a členským státem ověřeným způsobem ve výběrovém řízení jeden či více provádějících subjektů.
Pokud došlo k výběru ještě před předložením programu, provádějící subjekt je oprávněn se podílet na jeho přípravě.
4. Jedná-li se o program, který zahrnuje více členských států, vyberou tyto státy program po společné poradě a jmenují jeden členský stát do funkce koordinátora. Zejména se zaváží k účasti na financování podle čl. 10 odst. 2 a k vytvoření vzájemné správní spolupráce za účelem zlepšení sledování, provádění a kontroly programů.
Článek 8
Výběr programů Komisí
1. Každoročně, nejpozději do 15. února zašlou členské státy Komisi seznam programů podle čl. 7 odst. 2, v němž je případně uveden seznam provádějících subjektů, pokud již byly určené podle čl. 7 odst. 3, a dále jeden opis programů.
Pokud se jedná o program, který zahrnuje více členských států, předají příslušné členské státy seznam po společné dohodě.
2. Jestliže Komise shledá, že předložený program nebo jeho část není v souladu s předpisy Společenství nebo s hlavními směry pro propagaci na vnitřním trhu a je tedy úplně nebo zčásti nezpůsobilý, uvědomí o tom dotyčné členské státy ve lhůtě šedesáti kalendářních dnů po obdržení předběžného seznamu podle čl. 7 odst. 2.
3. Členské státy v souladu s čl. 6 odst. 3 třetím pododstavcem nařízení (ES) č. 2826/2000 předají Komisi opravené programy ve lhůtě třiceti kalendářních dnů po obdržení zprávy podle odstavce 2 tohoto článku.
Po kontrole opravených programů rozhodne Komise nejpozději do 30. června o programech, které může spolufinancovat v rámci předběžných rozpočtů uvedených v příloze II tohoto nařízení v souladu s postupem podle čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 2826/2000.
4. Navrhující organizace je odpovědná za řádné provádění a řízení přijatého programu.
Článek 9
Schvalování provádějících subjektů
1. Členský stát schválí výběr provádějícího subjektu podle čl. 7 odst. 3 a uvědomí o tom Komisi dříve, než dojde k podepsání smlouvy uvedené v čl. 11 odst. 1.
Členský stát ověří, že vybraný provádějící subjekt má k dispozici finanční a technické prostředky nezbytné k zajištění co nejúčinnějšího výkonu opatření podle čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 2826/2000. O použitém postupu uvědomí Komisi.
2. Navrhující organizace je oprávněna zahájit určité části programu podle čl. 6 odst. 5 nařízení (ES) č. 2826/2000 pouze za následujících podmínek:
a) navrhované provádění je v souladu s ustanoveními čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 2826/2000;
b) navrhující organizace má nejméně pětiletou praxi v provádění stejného druhu opatření;
c) při realizaci části programu navrhující organizací nebude vyčerpáno více než 50 % celkových nákladů na program, pokud se nejedná o výjimečné a řádně odůvodněné případy, které Komise nejprve písemně schválila;
d) navrhující organizace zaručí, že náklady na opatření, která se chystá sama provést, nepřekročí tarify běžně používané na trhu.
Členský stát kontroluje dodržování těchto podmínek.
3. Pokud je navrhující organizací veřejnoprávní subjekt ve smyslu čl. 1 písm. b) druhého pododstavce směrnice 92/50/EHS, přijmou členské státy nezbytná opatření k tomu, aby subjekty pravomocné v oblasti přidělování zakázek dbaly na dodržování ustanovení této směrnice.
KAPITOLA 3
FINANCOVÁNÍ PROGRAMŮ
Článek 10
Finanční příspěvky
1. Finanční příspěvek Společenství se vyplatí příslušným členským státům.
2. Pokud se na financování programu podílí více členských států, jejich příspěvek doplní finanční příspěvek navrhující organizace se sídlem na území těchto států.
Aniž by byl dotčen článek 9 nařízení (ES) č. 2826/2000, nepřesáhne v tomto případě financování ze strany Společenství 50 % celkových nákladů programu.
3. Finanční příspěvky stanovené v článku 9 nařízení (ES) č. 2826/2000 musí být uvedené v programu předloženém Komisi.
4. Informační a propagační opatření, kterým je poskytována podpora podle nařízení Rady (ES) č. 1257/1999, nemají podle tohoto nařízení nárok na finanční podporu Společenství.
Článek 11
Uzavírání smluv a skládání jistot
1. Jakmile Komise přijme rozhodnutí podle čl. 8 odst. 3, informuje členský stát každou navrhující organizaci, zda její žádost byla přijata či nikoli.
S vybranými navrhujícími organizacemi uzavřou členské státy smlouvy ve lhůtě devadesáti kalendářních dní po oznámení rozhodnutí Komise podle čl. 8 odst.
3. Po vypršení této lhůty nemůže již být uzavřena žádná smlouva bez předběžného povolení Komise.
2. Členské státy použijí vzorové smlouvy, které jim poskytne Komise.
Členské státy mohou případně s ohledem na vnitrostátní předpisy upravit určité podmínky obsažené ve vzorových smlouvách, aniž by tím však byly dotčeny právní předpisy Společenství.
3. K uzavření smlouvy mezi oběma stranami může dojít až po složení jistoty navrhující organizace ve prospěch členského státu a za podmínek podle hlavy III nařízení (EHS) č.
2220/85 ve výši 15 % maximálního ročního finančního příspěvku Společenství a dotčených členských států, aby bylo zajištěno řádné plnění smlouvy.
Je-li však smluvní strana veřejnoprávním subjektem nebo jedná-li pod jeho dozorem, může příslušný vnitrostátní orgán přijmout písemnou záruku od dozorčího subjektu ve výši procentního podílu podle prvního pododstavce pod podmínkou, že se tento dozorčí subjekt zaváže:
a) dohlížet na řádný výkon sjednaných závazků;
b) ověřit, že přijaté částky jsou skutečně použity na výkon sjednaných závazků.
Doklad o složení jistoty musí být členskému státu doručen před uplynutím lhůty stanovené v odstavci 1.
4. Zásadním požadavkem ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85 je provádění opatření vyplývajících ze smlouvy.
5. Členský stát neprodleně zašle Komisi opis smlouvy a doklad o složení jistoty.
Členský stát rovněž zašle Komisi opis smlouvy uzavřené mezi vybranou navrhující organizací a provádějícím subjektem.
Tato druhá smlouva stanoví povinnost provádějícího subjektu podrobit se kontrole podle článku 20.
Článek 12
Režim záloh
1. Smluvní strana může předložit členskému státu žádost o zálohu spolu s jistotou podle odstavce 3 tohoto článku do třiceti kalendářních dnů po podpisu smlouvy podle čl. 11 odst. 1. V případě víceletých programů tak může učinit do třiceti dnů po zahájení každé 12 měsíční fáze. Po uplynutí lhůty již o zálohu nelze žádat.
Každá záloha může pokrýt maximálně 30 % ročního příspěvku Společenství a příspěvku dotčeného členského státu nebo dotčených členských států podle čl. 9 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 2826/2000.
2. Záloha musí být členským státem vyplacena do třiceti kalendářních dnů po podání žádosti o zálohu.
V případě zpoždění se použijí pravidla podle článku 4 nařízení Komise [7] (ES) č. 296/96.
3. Za účelem vyplacení zálohy musí smluvní strana složit ve prospěch členského státu jistotu ve výši 110 % této zálohy podle podmínek hlavy III nařízení (EHS) č.
2220/85. Členský stát neprodleně zašle Komisi opis každé žádosti o zálohu a důkaz o složení příslušné jistoty.
Je-li však smluvní strana veřejnoprávním subjektem nebo jedná-li pod jeho dozorem, může příslušný vnitrostátní orgán přijmout písemnou záruku od dozorčího subjektu ve výši procentního podílu podle prvního pododstavce pod podmínkou, že se tento dozorčí subjekt zaváže k vyplacení částky pokryté jistotou v případě, že nedojde ke stanovení práva na poskytnutí zálohy.
Článek 13
Průběžné platby
1. Navrhující organizace podávají u členských států žádosti o průběžné platby příspěvku Společenství a příspěvku členských států před koncem kalendářního měsíce následujícího po měsíci, v němž uplyne každé čtvrtletí, počítáno ode dne podpisu smlouvy podle čl. 11 odst. 1.
K těmto žádostem, které se týkají plateb provedených během uvedeného čtvrtletí, se přiloží souhrnný finanční výkaz, opisy faktur a příslušných dokladů a dále průběžná zpráva o plnění smlouvy během uvedeného čtvrtletí (dále jen "čtvrtletní zpráva").
V případě, že se v uvedeném čtvrtletí neuskutečnila žádná platba nebo činnost, předají se ve lhůtě uvedené v prvním pododstavci tyto dokumenty příslušnému vnitrostátnímu orgánu.
S výjimkou případů vyšší moci má opožděné podání žádosti o průběžnou platbu s přiloženou dokumentací podle druhého pododstavce za následek snížení platby o 3 % za každý celý měsíc zpoždění.
2. Vyplácení průběžných plateb je podmíněno ověřením dokumentů podle odst. 1 druhého pododstavce členským státem.
3. Průběžné platby a vyplácení záloh podle článku 12, nepřekročí celkově 80 % z celkového ročního finančního příspěvku Společenství a dotčených členských států podle čl. 9 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 2826/2000. Jakmile dojde k dosažení této úrovně, nemůže být podána žádná další žádost o průběžnou platbu.
Článek 14
Vyplacení zůstatku
1. Žádost o vyplacení zůstatku podá navrhující organizace členskému státu ve lhůtě čtyř měsíců po dni ukončení ročních opatření stanovených ve smlouvě podle čl. 11 odst. 1.
Aby mohla být žádost přijata, musí k ní být přiložena zpráva (dále jen "výroční zpráva") obsahující tyto doklady:
a) souhrnnou zprávu o provedených opatřeních a vyhodnocení obdržených výsledků, které je možno posoudit ke dni zprávy;
b) souhrnný finanční výkaz, ve kterém jsou jasně uvedeny všechny plánované a uskutečněné výdaje.
K výroční zprávě se přiloží opisy faktur a příslušných dokladů o provedených platbách.
S výjimkou případů vyšší moci má opožděné podání žádosti o vyplacení zůstatku za následek snížení platby o 3 % za každý měsíc zpoždění.
2. Vyplacení zůstatku je podmíněno kontrolou faktur a dokladů členským státem podle odst. 1 třetího pododstavce.
Není-li zcela splněn zásadní požadavek podle čl. 11 odst. 4, platba zůstatku se přiměřeně sníží.
Článek 15
Vyplácení prostředků členským státem
Členský stát vyplatí prostředky stanovené ve článcích 13 a 14 do šedesáti kalendářních dnů od přijetí žádosti o vyplacení.
Tato lhůta se však během období šedesáti dnů od prvního zápisu žádosti o platbu může kdykoli pozastavit oznámením smluvnímu věřiteli, že jeho žádost není přijatelná, nebo že pohledávka není splatná, nebo že pohledávka není odůvodněna doklady požadovanými pro každou dodatečnou žádost, nebo že členský stát požaduje za nezbytné obdržení dodatečných informací nebo provedení kontrol.
Lhůta započne dále běžet dnem přijetí požadovaných informací nebo dnem provedení ověření členským státem; tyto informace nebo ověření musí být předány ve lhůtě třiceti kalendářních dnů po jejich oznámení.
S výjimkou případů vyšší moci má každé zpoždění ve vyplácení za následek snížení měsíční zálohy vyplácené Komisí členskému státu podle pravidel článku 4 nařízení (ES) č. 296/96.
Článek 16
Záruky
1. Jistota podle čl. 12 odst. 3 se uvolní, pokud dotčený členský stát stanovil konečné právo na poskytnutí částky.
2. Jistota uvedená v čl. 11 odst. 3 musí být platná až do vyplacení zůstatku a bude uvolněna dopisem o zproštění vydaným příslušným vnitrostátním orgánem.
K uvolnění jistoty dojde ve lhůtách a za podmínek stanovených v článku 15 pro vyplácení zůstatku.
3. Výdaje vykázané v "záruční" sekci Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) se sníží o propadlé jistoty a použité sankce v části, která odpovídá financování Společenstvím.
Článek 17
Dokumenty, které se mají předat Komisi
1. Výroční zpráva se předloží po ukončení každé roční fáze i v případě, že nebyla podána žádná žádost o vyplacení zůstatku.
2. Členský stát předá Komisi souhrnné finanční výkazy podle čl. 14 odst. 1, druhého pododstavce písm. a) a b) do třiceti kalendářních dnů po vyplacení zůstatku podle čl. 14 odst. 2.
3. Členský stát předá Komisi dvakrát do roka čtvrtletní zprávy nezbytné pro průběžné platby podle článku 13.
První a druhá čtvrtletní zpráva se zašle do šedesáti kalendářních dnů po obdržení druhé čtvrtletní zprávy členským státem; třetí a čtvrtá čtvrtletní zpráva se přiloží k souhrnným výkazům podle odstavce 2 tohoto článku.
Výroční zpráva z uplynulého roku může zahrnout čtvrtletní zprávu za poslední čtvrtletí.
4. Členský stát zašle Komisi ve lhůtě třiceti kalendářních dnů po vyplacení zůstatku finanční rozvahu výdajů provedených v rámci smlouvy ve formě stanovené Komisí a předané členským státům.
K této rozvaze se přiloží odůvodněné stanovisko členského státu týkající se provádění úkolů stanovených pro uplynulou fázi.
Rozvaha mimo jiné potvrdí že, v souladu s kontrolami provedenými podle čl. 13 odst. 2 a čl. 14 odst. 2, se mohou veškeré výdaje považovat za způsobilé v souladu s podmínkami smlouvy.
KAPITOLA 4
SLEDOVÁNÍ A KONTROLY
Článek 18
Používání materiálu
1. Členské státy ověří, že informační a propagační materiály vytvořené nebo použité v rámci programů financovaných podle tohoto nařízení, jsou v souladu s právními předpisy Společenství.
Schválený materiál předají Komisi.
2. Materiál vytvořený a financovaný v rámci programu podle odstavce 1, včetně grafické, vizuální a audiovizuální tvorby a internetových stránek, může být následně použit po předběžném písemném schválení Komise, příslušných navrhujících organizací a členských států, které se na programu finančně podílejí, pod podmínkou, že se zohlední práva smluvních stran vyplývající z vnitrostátního práva, kterým se smlouva řídí.
Článek 19
Sledování programů
1. Monitorovací skupina podle čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 2826/2000 se pravidelně schází, aby mohla sledovat, jak postupují jednotlivé programy, které jsou financovány podle tohoto nařízení.
Za tímto účelem je monitorovací skupina obeznámena u každého programu s časovým rozvrhem plánovaných opatření, čtvrtletními a výročními zprávami a s výsledky kontrol provedených na základě článků 13, 14 a 20 tohoto nařízení.
Skupině předsedá zástupce dotčeného členského státu. Pokud jde o programy, na kterých se podílí více členských států, je předsedou zástupce určený dotčenými členskými státy.
2. Úředníci a zaměstnanci Komise se mohou podílet na činnostech organizovaných v rámci programu financovaného podle tohoto nařízení.
Článek 20
Kontroly prováděné členskými státy
1. Dotčený členský stát stanoví nejvhodnější prostředky, aby zajistil kontrolu programů a opatření financovaných podle tohoto nařízení a uvědomí o nich Komisi.
Kontroly se provádějí každoročně u nejméně 20 % programů ukončených v uplynulém roce, s minimálním počtem dvou programů, a týkají se nejméně 20 % celkových rozpočtů těchto programů ukončených v uplynulém roce.
Výběr programů, které budou kontrolovány, se provádí na základě analýzy rizika.
Členský stát předá Komisi za každý přezkoumaný program zprávu, v níž uvede výsledky provedených kontrol a zjištěné nesrovnalosti.
Tato zpráva se předá okamžitě po jejím vyhotovení.
2. Členský stát přijme nezbytná opatření, aby u smluvní organizace a provádějícího subjektu ověřil, zejména prostřednictvím technických a účetních kontrol:
a) přesnost údajů a poskytnutých dokladů;
b) splnění všech závazků vyplývajících ze smlouvy uvedených v čl. 11 odst. 1.
Aniž jsou dotčena ustanovení nařízení Rady [8] (EHS) č. 595/91, členský stát uvědomí v co nejkratší lhůtě Komisi o všech nedostatcích zjištěných během provedených kontrol.
3. U programů, na nichž se podílí více členských států, tyto státy přijmou všechna opatření nezbytná pro koordinaci svých kontrolních činností a uvědomí o tom Komisi.
4. Komise se může kdykoli zúčastnit kontrol podle odst.
1 až 3. Příslušné vnitrostátní orgány předají Komisi za tímto účelem předběžný časový rozvrh kontrol, které členský stát uskuteční, nejpozději do třiceti dnů před zahájením těchto kontrol.
Komise může provádět veškeré dodatečné kontroly, které uzná za nezbytné.
Článek 21
Vymáhání neoprávněně vyplacených částek
1. V případě neoprávněné platby je příjemce povinen uhradit sporné částky zvýšené o úrok vypočtený v závislosti na lhůtě, která proběhla mezi platbou a úhradou ze strany příjemce.
Použije se úroková sazba stanovená podle čl. 86 odst. 2 písm. b) nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002.
2. Navrácené částky s úroky jsou převedeny platebním agenturám nebo orgánům členských států, které je odečtou od výdajů hrazených z prostředků EZOZF v poměru k finanční účasti Společenství.
Článek 22
Sankce
1. V případě podvodu nebo vážné škody způsobené z nedbalosti uhradí navrhující organizace dvojnásobek rozdílu mezi původně vyplacenou částkou a částkou skutečně dlužnou.
2. Nestanoví-li jinak článek 6 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 [9], použijí se snížení a vynětí podle tohoto nařízení, aniž by tím byla dotčena možnost případného použití dalších sankcí podle jiných ustanovení právních předpisů Společenství nebo vnitrostátních právních předpisů.
KAPITOLA 5
ZRUŠENÍ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 23
Zrušení nařízení (ES) č. 94/2002
Nařízení (ES) č. 94/2002 se zrušuje.
Ustanovení výše uvedeného nařízení se nicméně použijí na informační a propagační programy, o jejichž financování rozhodla Komise před vstupem v platnost tohoto nařízení.
Odkazy na zrušené nařízení se rozumí jako odkazy na toto nařízení.
Článek 24
Přechodná ustanovení
1. Pro rok 2005 se kromě lhůty stanovené v čl. 7 odst. 1 druhém pododstavci stanoví druhá lhůta pro předložení programů do 31. července 2005.
2. Odchylně od čl. 8 odst. 1 prvního pododstavce se pro rok 2005 u programů předložených do 31. července 2005 stanoví lhůta pro předání předběžného seznamu programů Komisi do 30. září 2005.
3. Odchylně od čl. 8 odst. 3 dojde k rozhodnutí Komise pro rok 2005 podle uvedeného odstavce nejpozději 15. prosince 2005.
Článek 25
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1072/2005
ze dne 7. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1073/2005
ze dne 7. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1725/2003, kterým se přijímají některé mezinárodní účetní standardy v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002, pokud jde o IFRIC 2
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 ze dne 19. července 2002 o uplatňování mezinárodních účetních standardů [1], a zejména na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1725/2003 [2] byly přijaty některé mezinárodní standardy a výklady, které existovaly ke dni 14. září 2002.
(2) Dne 17. prosince 2003 zveřejnila Rada pro mezinárodní účetní standardy (IASB) přepracovaný mezinárodní účetní standard (IAS) 32 Finanční nástroje: Zveřejňování a prezentace.
IAS 32 stanoví základní principy klasifikace nástrojů jako závazky nebo jmění a byl Evropskou komisí přijat nařízením Komise (ES) č.
2237/2004 [3], a to ode dne 29. prosince 2004.
(3) IASB po dvoustranných jednáních se zástupci příslušných spolupracujících skupin a vzhledem k požadavku Komise vyzvala svůj Výbor pro výklad mezinárodních standardů účetního výkaznictví (IFRIC), aby vypracoval výklad s cílem usnadnit používání přepracovaného standardu IAS 32.
(4) Výklad IFRIC 2 Členské podíly v družstevních účetních jednotkách a podobné nástroje byl zveřejněn dne 25. listopadu 2004.
Objasňuje, že klasifikace členských podílů jako finančních závazků nebo jmění záleží na povaze takových podílů, zejména na okolnostech splácení.
Skutečné datum použití tohoto výkladu je stejné jako pro standard IAS 32, jak již bylo stanoveno v bodě odůvodnění 3 nařízení Komise (ES) č. 2237/2004, kterým se ode dne 29. prosince 2004 přijímá IAS 32.
(5) Z konzultace s odborníky v této oblasti vyplývá, že výklad IFRIC 2 Členské podíly v družstevních účetních jednotkách a podobné nástroje splňuje technická kritéria, která jsou pro přijetí stanovena v čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1606/2002.
(6) Nařízení (ES) č. 1725/2003 by tedy mělo být patřičně pozměněno.
(7) Tato změna by měla výjimečně vstoupit v platnost ke konci finančního roku obchodních společností, který začíná dne 1. ledna 2005 nebo později, před uveřejněním tohoto nařízení.
Retroaktivní provádění je výjimečně ospravedlněno tím, aby družstva mohla vypracovat účetnictví v souladu s IAS 32 podle výkladu IFRIC 2, a tím, že příslušné obchodní společnosti mohly toto provádění oprávněně očekávat již v okamžiku přijetí IAS 32.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro účetní předpisy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1725/2003 se mění takto:
Vkládá se znění výkladu IFRIC 2 Členské podíly v družstevních účetních jednotkách a podobné nástroje, jenž je uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1074/2005
ze dne 7. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1227/2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají produkčního potenciálu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) S cílem harmonizovat systém Společenství stanovený pro podpory na plochu pro všechna zemědělská odvětví by měla být změněna pravidla v odvětví vína, která se týkají odchylky použitelné v režimu restrukturalizace a přeměny vinic.
(2) Tato změna bude mít za následek značnou administrativní zátěž.
Vzhledem k tomu, že hospodářský rok pro víno začíná každoročně 1. srpna, je třeba stanovit použití tohoto nařízení pro žádosti o podporu schválené ode dne 1. srpna 2005.
(3) V článcích 16 a 17 nařízení Komise (ES) č. 1227/2000 [2] se stanoví pravidla pro financování režimu restrukturalizace a přeměny.
(4) Pro rozpočtový rok 2005 byly členským státům přiděleny finanční příspěvky rozhodnutím Komise 2004/687/ES ze dne 6. října 2004, kterým se orientační finanční příspěvky pro členské státy na hospodářský rok 2004/05 stanoví pro určitý počet hektarů za účelem restrukturalizace a přeměny vinic podle nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 [3].
(5) Pravidla obsažená v článcích 16 a 17 nařízení (ES) č. 1227/2000 zejména stanoví, že finanční prostředky přidělené členskému státu, jehož příslušné výdaje nebyly do 30. června ani vynaložené ani schválené, se přerozdělí mezi členské státy, jejichž vynaložené a schválené výdaje odpovídají výši příspěvku, který jim byl přidělen.
Pravidla rovněž stanoví, že částky přidělené členským státům pro následující rozpočtový rok se přiměřeně sníží, pokud skutečné výdaje členských států do 30. června nedosáhnou 75 % částky původně přidělených příspěvků.
(6) Některé členské státy, pro které je hospodářský rok 2004/05 prvním rokem použití režimu restrukturalizace a přeměny, mají těžkosti s prováděním uvedeného režimu. Použití pravidel podle článků 16 a 17 nařízení (ES) č.
1227/2000 by pro tyto státy mělo za následek nadměrné snížení prostředků určených na restrukturalizaci a přeměnu pro stávající a následující rozpočtový rok.
(7) Je proto vhodné se dočasně a pro hospodářský rok 2004/05 vyvarovat těchto nadměrných snížení a stanovit možnost přiměřeného přerozdělení prostředků, pro něž nebyly příslušné výdaje ani uskutečněné ani zúčtované do 30. června 2005, mezi členské státy, které k tomuto datu ještě zcela nevyčerpaly své příspěvky a pro něž je hospodářský rok 2004/05 prvním rokem provádění režimu restrukturalizace a přeměny.
(8) Podobné ustanovení bylo použito v roce 2001 během prvního roku provádění režimu restrukturalizace a přeměny vinic.
Vzhledem k tomu, že úsilí vynaložené členskými státy, pro něž je hospodářský rok 2004/05 prvním rokem provádění tohoto režimu, je větší než úsilí zaznamenané u některých členských států během hospodářského roku 2000/01, je třeba stanovit možnost přerozdělení prostředků na vyšší úrovni, než byla úroveň v roce 2001.
(9) Nařízení (ES) č. 1227/2000 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídicího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1227/2000 se mění takto:
1. V článku 15 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
"4. Pro účely tohoto článku je při kontrolách dotyčných ploch přípustná odchylka 5 %.
Rozpětí odchylky stanovené v prvním pododstavci se nevztahuje na platbu podpor.".
2. V článku 15a se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Pro účely tohoto článku je při kontrolách dotyčných ploch přípustná odchylka 5 %.
Rozpětí odchylky stanovené v prvním pododstavci se nevztahuje na platbu podpor.".
3. V článku 17 nařízení (ES) č. 1227/2000 se doplňuje odstavec 9, který zní:
"9. Pokud jde o rozpočtový rok 2005:
a) každý členský stát, pro který je hospodářský rok 2004/05 prvním rokem použití režimu restrukturalizace a přeměny a který v souladu s čl. 16 odst. 1 písm. a) a b) nahlásí Komisi částku nižší než 90 % finančního příspěvku, který mu byl přidělen podle rozhodnutí Komise 2004/687/ES [4], může nejpozději do 10. července 2005 zaslat Komisi žádost o další financování výdajů v rozpočtovém roce 2005, které převyšují částkou nahlášenou Komisi podle čl. 16 odst. 1 písm. a) a b) a maximálně do výše 90 % finančního příspěvku, který mu byl přidělen podle rozhodnutí 2004/687/ES;
b) žádosti o další financování předané Komisi podle čl. 16 odst. 1 písm. c) členskými státy, na které se nevztahuje písm. a) tohoto odstavce, se zohledňují poměrem, s použitím prostředků dostupných po odečtení celkové přijaté částky nahlášených výdajů za všechny členské státy podle čl. 16 odst. 1 písm. a) a b) a po odečtení všech výdajů přijatých podle písm. a) tohoto odstavce;
c) Komise sdělí co možná nejdříve všem členským státům výši jejich konečného finančního příspěvku na rozpočtový rok 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1075/2005
ze dne 7. července 2005
o vydávání vývozních licencí v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 883/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro obchod se třetími zeměmi s produkty v odvětví vína [1], a zejména na článek 7 a čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 63 odst. 7 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [2] omezuje poskytování vývozních náhrad pro produkty v odvětví vína na objemy a výdaje, které jsou obsaženy v dohodě o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
(2) Článek 9 nařízení (ES) č. 883/2001 stanoví podmínky, za nichž může Komise přijmout zvláštní opatření, která zamezí překročení množství stanovených v uvedené dohodě nebo rozpočtu, který je podle ní k dispozici.
(3) Na základě informací o žádostech o vývozní licence, které měla Komise k dispozici dne 6. července 2005, by množství, jež jsou ještě dostupná pro období do dne 31. srpna 2005 pro místo určení oblasti 1. Afriku a 3: východní Evropu podle čl. 9 odst. 5 nařízení (ES) č. 883/2001, mohla být překročena, pokud nebude omezeno vydávání vývozních licencí se stanovením náhrady předem. Proto by měla být pro množství oznámená od 29. června do 5. července 2005 stanovena jednotná procentní sazba přijetí a pro tyto oblasti pozastaveno do 16. září 2005 podávání žádostí a vydávání licencí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Vývozní licence se stanovením náhrady předem pro produkty v odvětví vína, o něž bylo požádáno ve dnech 29. června až 5. července 2005 podle nařízení (ES) č. 883/2001, se vydají ve výši 67,34 % množství požadovaných pro oblast 1. Afriku a ve výši 78,57 % množství požadovaných pro oblast 3: východní Evropu.
2. Vydávání vývozních licencí pro produkty v odvětví vína uvedených v odstavci 1, o něž bylo požádáno ode dne 6. července 2005 a podávání žádostí o vývozní licence ode dne 8. července 2005 pro oblast určení 1. Afriku a 3: východní Evropu se pozastavuje do dne 16. září 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1076/2005
ze dne 7. července 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor por bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 22,569 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1077/2005
ze dne 8. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1078/2005
ze dne 8. července 2005,
kterým se opravuje nařízení (ES) č. 951/2005, kterým se stanoví vývozní náhrady v rámci režimů A1 a B pro odvětví ovoce a zeleniny (rajčata, pomeranče, stolní hrozny, jablka a broskve)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 951/2005 [2] stanoví vývozní náhrady v odvětví ovoce a zeleniny pro rajčata, pomeranče, stolní hrozny, jablka a broskve.
(2) Ověřením se zjistilo, že příloha předlohy předložené ke stanovisku řídícího výboru obsahuje chyby.
Je proto třeba opravit nařízení (ES) č. 951/2005.
(3) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 951/2005 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 9. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1079/2005
ze dne 8. července 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní licence podaným v červnu 2005 pro některé produkty z vepřového masa v rámci režimu stanoveného dohodami uzavřenými mezi Společenstvím a Bulharskem a Rumunskem
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1898/97 ze dne 29. září 1997, kterým se stanoví prováděcí pravidla v odvětví vepřového masa v rámci režimu stanoveného dohodami uzavřenými mezi Společenstvím a Polskou republikou, Maďarskou republikou, Českou republikou, Slovenskem, Bulharskem a Rumunskem [1], a zejména na čl. 4 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Žádosti o dovozní licence podané pro třetí čtvrtletí 2005 se vztahují na množství menší nebo stejná jako ta, která jsou k dispozici, a je proto možné jim vyhovět v plném rozsahu.
(2) Je třeba určit přebytek, který se přidá k množství dostupnému pro následující období.
(3) Hospodářské subjekty je třeba upozornit na skutečnost, že licence je možné uplatnit pouze pro produkty, které splňují požadavky všech veterinárních předpisů nyní platných ve Společenství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence podaným na období od 1. července do 30. září 2005 dle nařízení (ES) č. 1898/97 se vyhovuje dle přílohy I tohoto nařízení.
2. Na období od 1. října 2005 do 31. prosince 2005 mohou být žádosti o dovozní licence podávány dle nařízení (ES) č. 1898/97 pro celkové množství uvedené v příloze II.
3. Licence je možné uplatnit pouze pro produkty, které odpovídají požadavkům všech veterinárních předpisů nyní platných ve Společenství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1080/2005
ze dne 8. července 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej pšenice obecné na španělském trhu ze zásob maďarské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Ve velké části Španělska bude v hospodářském roce 2005/06 z důvodu nepříznivých klimatických podmínek značně snížena produkce obilí.
Důsledkem této situace jsou vysoké místní ceny, kvůli nimž mají chovatelé a průmysl s krmivy problémy dodávat za konkurenceschopné ceny.
(3) Maďarsko má velké intervenční zásoby pšenice obecné, které by se měly spotřebovat.
(4) Proto je vhodné poskytnout španělskému trhu s obilovinami zásoby pšenice obecné ze zásob maďarské intervenční agentury; tyto zásoby se s ohledem na potřebu zásobovat producenty z východní části Španělska jeví jako mimořádně vhodné pro uspokojení poptávky hospodářských subjektů.
(5) Ve snaze zajistit nejlepší podmínky zásobování těchto regionů musí být pšenice obecná dodávána do přístavů Tarragona, Cartagena nebo Valencia.
(6) S ohledem na situaci na trhu Společenství by nabídkové řízení měla řídit Komise.
Kromě toho je pro nabídky za minimální prodejní ceny nutné stanovit koeficient přidělení nabídek.
(7) Navíc je důležité, aby maďarská intervenční agentura zachovala ve svém sdělení určeném Komisi anonymitu uchazečů.
(8) Ve snaze o modernizaci řízení by mělo být předávání informací, které požaduje Komise, uskutečňováno elektronickou cestou.
(9) S cílem zabránit narušení španělského trhu, zejména při uvádění na trh úrody kukuřice z nového hospodářského roku, by se dodávka obilovin měla uskutečnit do 30. září 2005.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Maďarská intervenční agentura uvede do prodeje 200000 tun pšenice obecné ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
2. Účelem tohoto prodeje je zásobování španělského trhu.
Vstup do Španělska se uskuteční pouze přes španělské přístavy Tarragona, Cartagena nebo Valencia.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečné množství šarže, které se nabídka týká;
b) jsou minimální prodejní ceny stanoveny na takovou úroveň, aby nenarušila trhy s obilovinami.
Článek 3
1. Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
2. Nabídky jsou platné, pokud jsou doplněny písemným závazkem účastníka, že nejpozději dva pracovní dny po dni přijetí prohlášení o výběru nabídky složí jistotu ve výši 80 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 13. července 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15:00 hodin bruselského času, s výjimkou dnů 20. července 2005, 3. srpna 2005, 17. srpna 2005 a 31. srpna 2005, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 14. září 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
2. Nabídky musejí být předloženy maďarské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
Alkotmány u. 29.
H-1385 Budapest 62
Pf. 867
Telefon: (36) 1-219 62 60
Fax: (36) 1-219 62 59.
Článek 5
Maďarská intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu nebo rozhodne, že nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na hranici minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
Kromě ustanovení článku 16 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí vybraný účastník odebrat zásoby obilovin zařazené do nabídkového řízení do 30. září 2005.
Článek 8
1. Jistota podle čl. 3 odst. 1 je zcela uvolněna pro množství, pro která:
a) nebyla vybrána nabídka;
b) platba prodejní ceny proběhla ve stanovené lhůtě a jistota podle čl. 3 odst. 2 byla složena.
2. Jistota podle čl. 3 odst. 2 je uvolněna v poměru k množství obilovin vyložených v jednom z přístavů podle čl. 1 odst. 2. Důkaz o místě určení je předložen v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 3002/92 [3]. Kontrolní výtisk T5 musí dokazovat dodržení podmínek podle čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Příslušná osoba podle čl. 3 odst. 1 písm. d) nařízení (EHS) č. 3002/92 informuje před vykládkou příslušný španělský orgán pověřený kontrolou konečného místa určení, přičemž uvede:
- název přístavu nebo názvy přístavů vykládky, které budou použity,
- název dopravního prostředku nebo názvy dopravních prostředků, které budou použity,
- množství, která budou vyložena z každého dopravního prostředku,
- datum nebo data stanovená pro vykládku.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1081/2005
ze dne 8. července 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na španělském trhu ze zásob slovenské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Ve velké části Španělska bude v hospodářském roce 2005/06 z důvodu nepříznivých klimatických podmínek značně snížena produkce obilí.
Důsledkem této situace jsou vysoké místní ceny, kvůli nimž mají chovatelé a průmysl s krmivy problémy dodávat za konkurenceschopné ceny.
(3) Slovensko má velké intervenční zásoby kukuřice, které by se měly spotřebovat.
(4) Proto je vhodné poskytnout španělskému trhu s obilovinami zásoby kukuřice ze zásob slovenské intervenční agentury; tyto zásoby se s ohledem na potřebu zásobovat producenty z jižní části Španělska jeví jako mimořádně vhodné pro uspokojení poptávky hospodářských subjektů.
(5) Ve snaze zajistit nejlepší podmínky zásobování těchto regionů musí být kukuřice dodávána do přístavů Huelva, Sevilla nebo Cádiz.
(6) S ohledem na situaci na trhu Společenství by nabídkové řízení měla řídit Komise.
Kromě toho je pro nabídky za minimální prodejní ceny nutné stanovit koeficient přidělení nabídek.
(7) Navíc je důležité, aby slovenská intervenční agentura zachovala ve svém sdělení určeném Komisi anonymitu uchazečů.
(8) Ve snaze o modernizaci řízení by mělo být předávání informací, které požaduje Komise, uskutečňováno elektronickou cestou.
(9) S cílem zabránit narušení španělského trhu, zejména při uvádění na trh úrody kukuřice z nového hospodářského roku, by se dodávka obilovin měla uskutečnit do 30. září 2005.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Slovenská intervenční agentura uvede do prodeje 100000 tun kukuřice ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
2. Účelem tohoto prodeje je zásobování španělského trhu.
Vstup do Španělska se uskuteční pouze přes španělské přístavy Huelva, Sevilla nebo Cádiz.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečné množství šarže, které se nabídka týká;
b) jsou minimální prodejní ceny stanoveny na takovou úroveň, aby nenarušila trhy s obilovinami.
Článek 3
1. Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
2. Nabídky jsou platné, pokud jsou doplněny písemným závazkem účastníka, že nejpozději dva pracovní dny po dni přijetí prohlášení o výběru nabídky složí jistotu ve výši 80 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 13. července 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15:00 hodin bruselského času, s výjimkou dnů 20. července 2005, 3. srpna 2005, 17. srpna 2005 a 31. srpna 2005, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 14. září 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
2. Nabídky musejí být předloženy slovenské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Pôdohospodárska platobná agentúra oddelenie obilnín a škrobu
Dobrovičova 12
SK-815 26 Bratislava
tel.: (421-2) 58 24 32 71
fax: (421-2) 58 24 33 62
.
Článek 5
Slovenská intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu nebo rozhodne, že nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na hranici minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
Kromě ustanovení článku 16 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí vybraný účastník odebrat zásoby obilovin zařazené do nabídkového řízení do 30. září 2005.
Článek 8
1. Jistota podle čl. 3 odst. 1 je zcela uvolněna pro množství, pro která:
a) nebyla vybrána nabídka;
b) platba prodejní ceny proběhla ve stanovené lhůtě a jistota podle čl. 3 odst. 2 byla složena.
2. Jistota podle čl. 3 odst. 2 je uvolněna v poměru k množství obilovin vyložených v jednom z přístavů podle čl. 1 odst. 2. Důkaz o místě určení je předložen v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 3002/92 [3]. Kontrolní výtisk T5 musí dokazovat dodržení podmínek podle čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Příslušná osoba podle čl. 3 odst. 1 písm. d) nařízení (EHS) č. 3002/92 informuje před vykládkou příslušný španělský orgán pověřený kontrolou konečného místa určení, přičemž uvede:
- název přístavu nebo názvy přístavů vykládky, které budou použity,
- název dopravního prostředku nebo názvy dopravních prostředků, které budou použity,
- množství, která budou vyložena z každého dopravního prostředku,
- datum nebo data stanovená pro vykládku.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1082/2005
ze dne 8. července 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na španělském trhu ze zásob maďarské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Ve velké části Španělska bude v hospodářském roce 2005/06 z důvodu nepříznivých klimatických podmínek značně snížena produkce obilí.
Důsledkem této situace jsou vysoké místní ceny, kvůli nimž mají chovatelé a průmysl s krmivy problémy dodávat za konkurenceschopné ceny.
(3) Maďarsko má velké intervenční zásoby kukuřice, které by se měly spotřebovat.
(4) Proto je vhodné poskytnout španělskému trhu s obilovinami zásoby kukuřice ze zásob maďarské intervenční agentury; tyto zásoby se s ohledem na potřebu zásobovat producenty z jižní části Španělska jeví jako mimořádně vhodné pro uspokojení poptávky hospodářských subjektů.
(5) Ve snaze zajistit nejlepší podmínky zásobování těchto regionů musí být kukuřice dodávána do přístavů Huelva, Sevilla nebo Cádiz.
(6) S ohledem na situaci na trhu Společenství by nabídkové řízení měla řídit Komise.
Kromě toho je pro nabídky za minimální prodejní ceny nutné stanovit koeficient přidělení nabídek.
(7) Navíc je důležité, aby maďarská intervenční agentura zachovala ve svém sdělení určeném Komisi anonymitu uchazečů.
(8) Ve snaze o modernizaci řízení by mělo být předávání informací, které požaduje Komise, uskutečňováno elektronickou cestou.
(9) S cílem zabránit narušení španělského trhu, zejména při uvádění na trh úrody kukuřice z nového hospodářského roku, by se dodávka obilovin měla uskutečnit do 30. září 2005.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Maďarská intervenční agentura uvede do prodeje 100000 tun kukuřice ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
2. Účelem tohoto prodeje je zásobování španělského trhu.
Vstup do Španělska se uskuteční pouze přes španělské přístavy Huelva, Sevilla nebo Cádiz.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečné množství šarže, které se nabídka týká;
b) jsou minimální prodejní ceny stanoveny na takovou úroveň, aby nenarušila trhy s obilovinami.
Článek 3
1. Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
2. Nabídky jsou platné, pokud jsou doplněny písemným závazkem účastníka, že nejpozději dva pracovní dny po dni přijetí prohlášení o výběru nabídky složí jistotu ve výši 80 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 13. července 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15:00 hodin bruselského času, s výjimkou dnů 20. července 2005, 3. srpna 2005, 17. srpna 2005 a 31. srpna 2005, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 14. září 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
2. Nabídky musejí být předloženy maďarské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Mezogazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
Alkotmány u. 29.
H-1385 Budapest 62
Pf 867
Telefon: (36-1) 219 62 60
Fax: (36-1) 219 62 59.
Článek 5
Maďarská intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu nebo rozhodne, že nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na hranici minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
Kromě ustanovení článku 16 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí vybraný účastník odebrat zásoby obilovin zařazené do nabídkového řízení do 30. září 2005.
Článek 8
1. Jistota podle čl. 3 odst. 1 je zcela uvolněna pro množství, pro která:
a) nebyla vybrána nabídka;
b) platba prodejní ceny proběhla ve stanovené lhůtě a jistota podle čl. 3 odst. 2 byla složena.
2. Jistota podle čl. 3 odst. 2 je uvolněna v poměru k množství obilovin vyložených v jednom z přístavů podle čl. 1 odst. 2. Důkaz o místě určení je předložen v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 3002/92 [3]. Kontrolní výtisk T5 musí dokazovat dodržení podmínek podle čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Příslušná osoba podle čl. 3 odst. 1 písm. d) nařízení (EHS) č. 3002/92 informuje před vykládkou příslušný španělský orgán pověřený kontrolou konečného místa určení, přičemž uvede:
- název přístavu nebo názvy přístavů vykládky, které budou použity,
- název dopravního prostředku nebo názvy dopravních prostředků, které budou použity,
- množství, která budou vyložena z každého dopravního prostředku,
- datum nebo data stanovená pro vykládku.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1083/2005
ze dne 8. července 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej ječmene na španělském trhu ze zásob německé intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Ve velké části Španělska bude v hospodářském roce 2005/06 z důvodu nepříznivých klimatických podmínek značně snížena produkce obilí.
Důsledkem této situace jsou vysoké místní ceny, kvůli nimž mají chovatelé a průmysl s krmivy problémy dodávat za konkurenceschopné ceny.
(3) Německo má velké intervenční zásoby ječmene, které by se měly spotřebovat.
(4) Proto je vhodné poskytnout španělskému trhu s obilovinami zásoby ječmene ze zásob německé intervenční agentury; tyto zásoby se s ohledem na potřebu zásobovat producenty ze severní části Španělska jeví jako mimořádně vhodné pro uspokojení poptávky hospodářských subjektů.
(5) Ve snaze zajistit lepší podmínky zásobování těchto regionů musí být ječmen dodáván do přístavů A Coruña, Santander nebo Bilbao.
(6) S ohledem na situaci na trhu Společenství by nabídkové řízení měla řídit Komise.
Kromě toho je pro nabídky za minimální prodejní ceny nutné stanovit koeficient přidělení nabídek.
(7) Navíc je důležité, aby německá intervenční agentura zachovala ve svém sdělení určeném Komisi anonymitu uchazečů.
(8) Ve snaze o modernizaci řízení by mělo být předávání informací, které požaduje Komise, uskutečňováno elektronickou cestou.
(9) S cílem zabránit narušení španělského trhu, zejména při uvádění na trh úrody kukuřice z nového hospodářského roku, by se dodávka obilovin měla uskutečnit do 30. září 2005.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Německá intervenční agentura uvede do prodeje 100000 tun ječmene ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
2. Účelem tohoto prodeje je zásobování španělského trhu.
Vstup do Španělska se uskuteční pouze přes španělské přístavy A Coruña, Santander a Bilbao.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečné množství šarže, které se nabídka týká;
b) jsou minimální prodejní ceny stanoveny na takovou úroveň, aby nenarušila trhy s obilovinami.
Článek 3
1. Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
2. Nabídky jsou platné, pokud jsou doplněny písemným závazkem účastníka, že nejpozději dva pracovní dny po dni přijetí prohlášení o výběru nabídky složí jistotu ve výši 60 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 13. července 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15:00 hodin bruselského času, s výjimkou dnů 20. července 2005, 3. srpna 2005, 17. srpna 2005 a 31. srpna 2005, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 14. září 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
2. Nabídky musejí být předloženy německé intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (BLE),
Deichmannsaue 29
D-53179 Bonn
Fax 1: (49-228) 6845 3985
Fax 2: (49-228) 6845 3276
.
Článek 5
Německá intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu nebo rozhodne, že nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na hranici minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
Kromě ustanovení článku 16 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí vybraný účastník odebrat zásoby obilovin zařazené do nabídkového řízení do 30. září 2005.
Článek 8
1. Jistota podle čl. 3 odst. 1 je zcela uvolněna pro množství, pro která:
a) nebyla vybrána nabídka;
b) platba prodejní ceny proběhla ve stanovené lhůtě a jistota podle čl. 3 odst. 2 byla složena.
2. Jistota podle čl. 3 odst. 2 je uvolněna v poměru k množství obilovin vyložených v jednom z přístavů podle čl. 1 odst. 2. Důkaz o místě určení je předložen v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 3002/92 [3]. Kontrolní výtisk T5 musí dokazovat dodržení podmínek podle čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Příslušná osoba podle čl. 3 odst. 1 písm. d) nařízení (EHS) č. 3002/92 informuje před vykládkou příslušný španělský orgán pověřený kontrolou konečného místa určení, přičemž uvede:
- název přístavu nebo názvy přístavů vykládky, které budou použity,
- název dopravního prostředku nebo názvy dopravních prostředků, které budou použity,
- množství, která budou vyložena z každého dopravního prostředku,
- datum nebo data stanovená pro vykládku.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1084/2005
ze dne 8. července 2005,
kterým se mění přílohy II, III a V nařízení Rady (EHS) č. 3030/93 o společných pravidlech dovozu některých textilních výrobků pocházejících ze třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3030/93 ze dne 12. října 1993 o společných pravidlech dovozu některých textilních výrobků pocházejících ze třetích zemí [1], a zejména na článek 19 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dne 1. ledna 2005 byly v součinnosti s vypršením Dohody WTO o textilu a ošacení členům WTO zrušeny kvóty na dovozy kategorií textilních a oděvních výrobků.
(2) Dne 13. prosince 2004, ještě než došlo k liberalizaci kvót, Společenství nařízením Rady (ES) č. 2200/2004 [2] zavedlo systém dohledu u 35 kategorií textilních výrobků dotčených liberalizací.
(3) Odstavec 242 zprávy pracovní skupiny o přistoupení Čínské lidové republiky [3] (dále jen "ČLR") k WTO (zvláštní ochranná doložka pro textil neboli "TSSC") otevřel možnost zavedení zvláštních ochranných opatření na vývozy čínského textilu.
Stanoví, že pokud se některý člen WTO domnívá, že dovozy textilních výrobků pocházejících z Číny hrozí tím, že budou v důsledku narušení trhu bránit řádnému vývoji obchodu s těmito výrobky, může se na ČLR obrátit s žádostí o konzultace s cílem zmírnit takové narušení trhu nebo mu předejít.
(4) Rada svým nařízením (ES) č. 138/2003 [4] vložila do nařízení Rady (EHS) č. 3030/93 článek 10a s cílem provést odstavec 242 zprávy pracovní skupiny do právních předpisů Společenství.
(5) Dne 6. dubna 2005 přijala Komise orientační pokyny k používání článku 10a nařízení (EHS) č. 3030/93, týkající se zvláštní ochranné doložky pro textil (dále jen "pokyny").
(6) Evropská komise požádala ČLR o konzultace, které byly v rámci odstavce 242 zprávy pracovní skupiny o přistoupení ČLR a článku 10a nařízení (EHS) č. 3030/93 vedeny pro ty kategorie výrobků, v jejichž případě se vyskytla domněnka, že jejich dovozy z ČLR hrozí tím, že budou v důsledku narušení trhu bránit řádnému vývoji obchodu.
Tyto konzultace byly ukončeny dne 10. června 2005 a vedly ke vzájemně uspokojivému řešení pro deset kategorií výrobků.
Výsledek konzultací odráží memorandum o porozumění ze stejného data uzavřené mezi Evropskou komisí a ministerstvem obchodu Čínské lidové republiky o vývozu některých čínských textilních a oděvních výrobků do Evropské unie.
(7) Toto memorandum o porozumění se vztahuje na dovozy desíti kategorií výrobků z ČLR do Společenství, a to: kategorie 2 (bavlněné tkaniny), kategorie 4 (trička), kategorie 5 (svetry), kategorie 6 (kalhoty), kategorie 7 (halenky), kategorie 20 (ložní prádlo), kategorie 26 (šaty), kategorie 31 (podprsenky), kategorie 39 (stolní a kuchyňské prádlo) a kategorie 115 (lněné nebo ramiové nitě).
Příslušné celní kódy jsou uvedeny v příloze I nařízení (EHS) č. 3030/93.
(8) Jelikož se nebezpečí narušení trhu vyskytlo, Komise se domnívá, že dovozy těchto kategorií pocházející z Číny hrozí, že budou bránit řádnému vývoji obchodu ve smyslu odstavce 242 zprávy pracovní skupiny o přistoupení ČLR k WTO a článku 10a nařízení (EHS) č. 3030/93, a to z následujících důvodů.
(9) V prvních čtyřech měsících roku 2005 vzrostl objem dovozů kategorie 2 (bavlněné tkaniny) pocházejících z Číny ve srovnání s týmž obdobím v roce 2004 o 71 %. Dovozy této kategorie tedy odpovídají 124 % varovné úrovně, jak je stanovena v pokynech (dále jen "varovná úroveň").
Během téhož období se dovozy této kategorie ze všech zemí mírně zvýšily, konkrétně o 4 %.
Průměrná cena dovozů pocházejících z Číny nicméně klesla o 21 % (podle údajů vyplývajících z dohledu nad dovozy), mnohem prudčeji než průměrná cena dovozů z jiných zemí (– 2 % na základě údajů Eurostatu z ledna až března).
Situace je naléhavější, pokud se týká dovozů výrobků subkategorie 2A (denim), jejíž dovozy z Číny v první čtvrtině roku 2005 vzrostly ve srovnání s týmž obdobím v roce 2004 o 102 %, zatímco celkové dovozy vzrostly o 15 % a průměrné jednotkové ceny klesly o 20 %.
(10) V prvních čtyřech měsících roku 2005 vzrostl objem dovozů kategorie 4 (trička) pocházejících z Číny ve srovnání s týmž obdobím v roce 2004 o 199 %. Dovozy této kategorie tedy odpovídají 197 % varovné úrovně.
Během téhož období se dovozy této kategorie ze všech zemí zvýšily o 24 %.
Průměrná cena dovozů pocházejících z Číny klesla o 37 %.
(11) V prvních čtyřech měsících roku 2005 vzrostl objem dovozů kategorie 5 (svetry) pocházejících z Číny ve srovnání s týmž obdobím v roce 2004 o 530 %. Dovozy této kategorie tedy odpovídají 194 % varovné úrovně.
Během téhož období se dovozy této kategorie ze všech zemí zvýšily o 14 %.
Průměrná cena dovozů pocházejících z Číny klesla o 42 %.
(12) V prvních čtyřech měsících roku 2005 vzrostl objem dovozů kategorie 6 (kalhoty) pocházejících z Číny ve srovnání s týmž obdobím v roce 2004 o 413 %. Dovozy této kategorie tedy odpovídají 312 % varovné úrovně.
Během téhož období se dovozy této kategorie ze všech zemí zvýšily o 18 %.
Průměrná cena dovozů pocházejících z Číny klesla o 14 %.
(13) V prvních čtyřech měsících roku 2005 vzrostl objem dovozů kategorie 7 (halenky) pocházejících z Číny ve srovnání s týmž obdobím v roce 2004 o 256 %. Dovozy této kategorie tedy odpovídají 207 % varovné úrovně.
Během téhož období se dovozy této kategorie ze všech zemí zvýšily o 4 %.
Průměrná cena dovozů pocházejících z Číny klesla o 30 %.
(14) V prvních čtyřech měsících roku 2005 vzrostl objem dovozů kategorie 20 (ložní prádlo) pocházejících z Číny ve srovnání s týmž obdobím v roce 2004 o 158 %. Dovozy této kategorie tedy odpovídají 107 % varovné úrovně.
Během téhož období se dovozy této kategorie ze všech zemí zvýšily o 6 %. Průměrná cena dovozů pocházejících z Číny klesla o 34 %.
(15) V prvních čtyřech měsících roku 2005 vzrostl objem dovozů kategorie 26 (šaty) pocházejících z Číny ve srovnání s týmž obdobím v roce 2004 o 219 %. Dovozy této kategorie tedy odpovídají 212 % varovné úrovně.
Během téhož období se dovozy této kategorie ze všech zemí zvýšily o 1 %. Průměrná cena dovozů pocházejících z Číny vzrostla podle systému dohledu o 2 %.
Skutečná čísla dle údajů Eurostatu za první čtvrtletí však vykazují hluboký pokles cen o 42 %.
(16) V prvních čtyřech měsících roku 2005 vzrostl objem dovozů kategorie 31 (podprsenky) pocházejících z Číny ve srovnání s týmž obdobím v roce 2004 o 110 %. Dovozy této kategorie tedy odpovídají 145 % varovné úrovně.
Během téhož období se dovozy této kategorie ze všech zemí zvýšily o 6 %.
Průměrná cena dovozů pocházejících z Číny klesla o 37 %.
(17) V prvních čtyřech měsících roku 2005 vzrostl objem dovozů kategorie 39 (stolní a kuchyňské prádlo) pocházejících z Číny ve srovnání s týmž obdobím v roce 2004 o 64 %. Dovozy této kategorie tedy odpovídají 110 % varovné úrovně.
Během téhož období se dovozy této kategorie ze všech zemí zvýšily o 10 %. Průměrná cena dovozů pocházejících z Číny klesla o 39 %.
(18) V prvních čtyřech měsících roku 2005 vzrostl objem dovozů kategorie 115 (lněné nebo ramiové nitě) pocházejících z Číny ve srovnání s týmž obdobím v roce 2004 o 55 %.
Dovozy této kategorie tedy odpovídají 150 % varovné úrovně.
Během téhož období se dovozy této kategorie ze všech zemí zvýšily o 40 %. Průměrná cena dovozů z Číny je stabilní (podle údajů vyplývajících z dohledu nad dovozy vzrostla o 3 %, podle Eurostatu zůstala beze změny).
Je však třeba si uvědomit, že průměrná jednotková cena dovozů pocházejících z Číny je nižší než polovina průměrné ceny používané výrobci ve Společenství.
(19) V nařízení (EHS) č. 3030/93 by měly být uvedeny úrovně dovozu pro textilní a oděvní výrobky z ČLR a další prováděcí úpravy uvedené v memorandu o porozumění.
(20) Článek 27 přílohy III nařízení (EHS) č. 3030/93 by měl být pozměněn tak, aby podrobněji specifikoval ustanovení o tom, jak mají členské státy předávat údaje v rámci systému zpětné statistické kontroly některých textilních výrobků.
(21) Nařízení (EHS) č. 3030/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(22) Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení, aby bylo zajištěno rychlé provedení memoranda o porozumění.
(23) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro textil zřízeného podle článku 17 nařízení (EHS) č. 3030/93,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy II, III a V nařízení (EHS) č. 3030/93 se mění tak, jak je stanoveno v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1085/2005
ze dne 8. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 795/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu jednotné platby podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [1], a zejména na čl. 60 odst. 2 a čl. 145 písm. c) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 795/2004 [2] zavádí prováděcí pravidla k režimu jednotné platby v roce 2005.
Zkušenosti se správním a operačním zaváděním tohoto režimu na vnitrostátní úrovni prokázaly, že je v tomto ohledu třeba vypracovat další prováděcí pravidla a že stávající pravidla je třeba upřesnit a přizpůsobit.
(2) V zájmu usnadnění úlohy vnitrostátních správních orgánů v rámci provádění čl. 54 odst. 2 a článku 61 nařízení (ES) č. 1782/2003 by členské státy měly určit, které oblasti se považují za stálé pastviny pro oblasti, na něž se vztahuje režim pozemkových úprav mezi dnem podání žádosti o podporu pro rok 2003 a dnem podání žádosti o režim jednotné platby během prvního roku po zavedení.
(3) Podle čl. 50 odst. 2 nařízení (ES) č. 795/2004 by v případě provádění režimu jednotné platby na regionální úrovni podle článku 58 nařízení (ES) č. 1782/2003 členské státy měly sdělit údaje uvedené v čl. 50 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 795/2004 pro každý dotčený region a nejpozději do 1. srpna prvního roku používání režimu jednotné platby odpovídající část stropu stanovenou v souladu s čl. 58 odst. 3 nařízení (ES) č. 1782/2003. Z důvodů zjednodušení je vhodné nahradit datum 1. srpna stejným datem, které je určeno pro sdělení uvedené v čl. 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 795/2004.
(4) Článek 51 nařízení (ES) č. 1782/2003 ve znění nařízení Rady (ES) č. 864/2004, které se stalo použitelným ode dne 1. ledna 2005 nařízením Komise (ES) č. 394/2005, opravňuje členské státy, aby povolily pěstování vedlejších plodin na hektarech, na které lze poskytnout podporu, během období maximálně tří měsíců každoročně počínaje dnem 15. srpna. Je vhodné stanovit dřívější datum, aby se umožnil vzrůst dočasných plodin v oblastech, kde podle sdělení dotyčných členských států Komisi umožňují klimatické podmínky ranější sklizeň obilovin.
(5) Podle čl. 60 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 členské státy využívající možnosti na regionální úrovni stanovené v článku 59 uvedeného nařízení mohou rovněž využívat pozemky ohlášené v souladu s čl. 44 odst. 3 uvedeného nařízení pro produkci produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [3] nebo v čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [4], jakož i brambor jiných, než jsou brambory určené pro výrobu škrobu.
(6) Ustanovení čl. 60 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví, že členské státy určí počet hektarů, které se mohou využívat v souladu s odstavcem 1 uvedeného článku tak, že na základě objektivních kritérií rozdělí průměrný počet hektarů, které se během tříletého období 2000 až 2002 využívaly na vnitrostátní úrovni pro produkci produktů uvedených v odstavci 1 uvedeného článku, mezi regiony ve smyslu čl. 58 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003. Je vhodné stanovit průměrný počet hektarů na vnitrostátní úrovni a počet hektarů na regionální úrovni na základě údajů sdělených dotčenými členskými státy Komisi.
(7) Nařízení (ES) č. 795/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8) Vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 795/2004 je použitelné ode dne 1. ledna 2005, je vhodné zajistit, aby se toto nařízení uplatňovalo zpětně od tohoto data.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 795/2004 se mění takto:
1. V článku 28a se termín "příloha" nahradí slovy "příloha I".
2. V čl. 32 odst. 4 se vkládá třetí pododstavec, který zní:
"Kde byly oblasti nově přiděleny v rámci vnitrostátního režimu pozemkových úprav mezi dnem podání žádosti o podporu pro rok 2003 a dnem podání žádosti o režim jednotné platby během prvního roku po zavedení, určí dotčený členský stát oblasti, které budou považovány za stálé pastviny pro účely čl. 54 odst.
1782/2003. V těchto případech vezmou členské státy před pozemkovými úpravami v úvahu situaci na úrovni zemědělců a budou v co největší míře minimalizovat jakékoli vlivy na možnosti zemědělců využívat platební nároky.
Členské státy při tom v oblasti spadající do režimu pozemkových úprav přijmou opatření k zamezení jakéhokoliv významného nárůstu celkové plochy způsobilé k vyhrazení nároků stejně jako jakéhokoliv významného poklesu stálých pastvin.".
3. V článku 41 se vkládá nový odstavec 5, který zní:
"5. Průměrný počet hektarů na vnitrostátní a na regionální úrovni uvedený v čl. 60 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 je stanoven v příloze II tohoto nařízení.".
4. V čl. 50 odst. 2 se v prvním pododstavci datum 1. srpna nahrazuje datem 15. září.
5. Příloha se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
6. Znění přílohy II tohoto nařízení se připojuje jako příloha II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1086/2005
ze dne 8. července 2005
o dovozních licencích pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí a telecí maso vysoké kvality
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 936/97 ze dne 27. května 1997 o otevření a správě celních kvót pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality a pro zmrazené buvolí maso [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 4 a 5 podmínky pro žádosti o udělení dovozních licencí pro maso uvedené v čl. 2 písm. f) tohoto nařízení.
(2) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 2 písm. f) množství čerstvého, chlazeného nebo zmrazeného hovězího a telecího masa vysoké kvality které odpovídá definici stanovené vestejném ustanovení, které může být v období od 1. července 2005 do 30. června 2006 za zvláštních podmínek dovezeno, na 11500 tun.
(3) Je třeba připomenout, že licence, které jsou předmětem tohoto nařízení, mohou být použity po celou dobu jejich platnosti pouze za předpokladu, že splňují podmínky veterinární hygieny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozní licence pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality dle čl. 2 písm. f) nařízení (ES) č. 936/97 podané v období od 1. do 5. července 2005 se vyhovuje.
2. Žádosti o licence mohou být v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 936/97 podány během prvních pěti dnů měsíce srpna 2005 pro množství 1862,167 tun.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 9. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1087/2005
ze dne 8. července 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1210/2003 o některých zvláštních omezeních hospodářských a finančních vztahů s Irákem
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1210/2003 o některých zvláštních omezeních hospodářských a finančních vztahů s Irákem a o zrušení nařízení (ES) č. 2465/96 [1], a zejména na čl. 11 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha IV nařízení (ES) č. 1210/2003 obsahuje seznam fyzických a právnických osob, orgánů a subjektů spojených s režimem bývalého prezidenta Sadáma Husajna, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 22. června 2005 rozhodl o změně seznamu zahrnujícího Sadáma Husajna a další vysoce postavené představitele bývalého iráckého režimu, jejich nejbližší rodinné příslušníky a subjekty, které vlastní či ovládají sami nebo prostřednictvím osob jednajících jejich jménem či podle jejich pokynů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů.
Proto je třeba odpovídajícím způsobem změnit přílohu IV.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha IV nařízení (ES) č. 1210/2003 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1088/2005
ze dne 8. července 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor por bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 22,523 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1089/2005
ze dne 11. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1090/2005
ze dne 12. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1091/2005
ze dne 12. července 2005,
kterým se provádí nařízení (ES) č. 2160/2003, pokud jde o požadavky na používání určitých tlumicích metod v rámci národních programů pro tlumení salmonel
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003 ze dne 17. listopadu 2003 o tlumení salmonel a některých jiných původců zoonóz vyskytujících se v potravním řetězci [1], a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení (ES) č. 2160/2003 může být rozhodnuto, že určité tlumicí metody nemají být použity jako součást národních programů pro tlumení vypracovaných členskými státy za účelem dosažení cílů Společenství stanovených v souladu s tímto nařízením.
(2) Podle nařízení (ES) č. 2160/2003 může být rovněž rozhodnuto, že pro snížení výskytu zoonóz a původců zoonóz ve stádiu primární produkce zvířat a v dalších etapách potravního řetězce mohou nebo musí být použity určité tlumicí metody, a mohou být stanovena pravidla týkající se podmínek použití těchto metod.
(3) Podle článku 15 nařízení (ES) č. 2160/2003 má Komise konzultovat s Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (EFSA), než navrhne pravidla týkající se určitých tlumicích metod.
(4) Komise konzultovala s EFSA použití antimikrobiálních látek a použití očkovacích látek pro tlumení salmonel u drůbeže.
Na základě uvedeného požadavku vydala EFSA k těmto otázkám dne 21. října 2004 dvě samostatná stanoviska.
(5) Ve svém stanovisku k použití antimikrobiálních látek pro tlumení salmonel u drůbeže doporučil EFSA, že by antimikrobiální látky neměly být používány vzhledem k rizikům pro veřejné zdraví spojených s vývojem, výběrem a šířením odolnosti.
Používání antimikrobiálních látek by mělo podléhat formálně stanoveným podmínkám, který by zajišťovaly ochranu veřejného zdraví, musí být předem plně odůvodněno a musí o něm být příslušným orgánem proveden záznam.
(6) Ačkoli stanovisko uznalo možné nebezpečí reziduální Salmonelly spp., včetně šíření vybraných rezistentních kmenů prostřednictvím produkční pyramidy, pokud jde o reprodukční hejna, potvrdilo také, že z reprodukčních hejn může být použitím antimikrobiálních látek zachráněn hodnotný genetický materiál.
Stanovisko došlo také k závěru, že obecně a u všech druhů drůbeže mohou být antimikrobiální látky ve vzácných případech, kdy Salmonella spp. způsobí klinickou infekci, užitečné při snižování nemocnosti a úmrtnosti.
(7) Na základě stanoviska EFSA je proto vhodné stanovit, že antimikrobiální látky by neměly být používány jako součást národních programů pro tlumení, které mají být přijaty v souladu s článkem 6 nařízení (ES) č. 2160/2003, kromě výjimečných okolností uvedených ve stanovisku EFSA.
(8) Za všech okolností by měly být použity pouze veterinární léčivé přípravky schválené v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků [2] nebo s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky [3].
Antimikrobiální veterinární léčivé přípravky jsou v tomto nařízení uváděny jako antimikrobiální látky.
(9) Obecně se uznává, že základem úspěšného tlumení infekcí salmonely na drůbežích farmách jsou správné postupy zemědělského hospodaření a správné hygienické postupy a rovněž testování a vyřazování pozitivních hejn z produkce.
(10) EFSA dochází ve svém stanovisku o použití očkovacích látek pro tlumení salmonel u drůbeže k závěru, že očkování drůbeže je považováno za doplňkové opatření na zvýšení odolnosti ptáků vůči působení salmonely a snížení jejího šíření.
(11) Ve svých závěrech EFSA rovněž stanoví, že zejména za předpokladu, že detekční metody jsou schopny odlišit očkovací kmeny od divokých kmenů, mohou být během života ptáků bezpečně použity jak inaktivované, tak živé očkovací látky, s výjimkou ochranné lhůty před porážkou.
(12) Na základě stanoviska EFSA je proto vhodné stanovit, že živé očkovací látky by neměly být používány jako součást národních programů pro tlumení, které mají být přijaty v souladu s článkem 6 nařízení (ES) č. 2160/2003, jestliže výrobce neposkytne vhodnou metodu pro bakteriologické odlišení divokých kmenů salmonely od očkovacích kmenů.
(13) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Použití antimikrobiálních látek
1. Antimikrobiální látky se nepoužijí jako zvláštní metoda na tlumení salmonely v reprodukčních hejnech Gallus gallus v rámci národních programů pro tlumení přijatých podle článku 6 nařízení (ES) č. 2160/2003, kromě okolností uvedených v odstavci 2.
2. Odchylně od odstavce 1 a za podmínek stanovených v bodech a), b) a c) a v odstavci 3 mohou být antimikrobiální látky schválené v souladu se směrnicí 2001/82/ES nebo s nařízením 726/2004/ES použity za těchto výjimečných okolností:
a) zvířata, u nichž se projevuje infekce salmonely s klinickými příznaky způsobem, při kterém by mohlo dojít ke zbytečnému utrpení zvířat; infikovaná reprodukční hejna ošetřená antimikrobiálními látkami se považují za infikovaná salmonelou a přijmou se vhodná opatření na co největší snížení rizika šíření salmonely zbytkem reprodukční pyramidy;
b) záchrana hodnotného genetického materiálu, včetně "elitních hejn", hejn z ohrožených chovů a hejn chovaných pro výzkumné účely, aby se založila nová hejna bez salmonely; kuřata vylíhnutá z násadových vajec sebraných od ošetřených zvířat podléhají během chovné fáze odběru vzorků každých čtrnáct dní s tím, že program se zaměřuje na zjištění 1 % prevalence dané salmonely s 95 % mezí spolehlivosti;
c) schválení vydané příslušným orgánem pro jednotlivé případy za jiným účelem, než je tlumení salmonely v hejnu, u něhož existuje podezření z infekce salmonely, zejména po zjištění salmonely v líhni nebo v hospodářství; členské státy však mohou rozhodnout, že povolí ošetření bez předchozího schválení v mimořádných situacích s tím, že je třeba ošetření příslušnéhmu orgánu ihned oznámit.
3. Použití antimikrobiálních látek podléhá schválení a dozoru příslušného orgánu a je založeno pokud možno na výsledcích bakteriologického odběru vzorků a testování citlivosti.
Článek 2
Použití očkovacích látek
Živé očkovací látky proti salmonele, u nichž výrobce neposkytuje vhodnou metodu pro bakteriologické odlišení divokých kmenů salmonely do očkovacích kmenů, se nepoužijí v rámci národních programů pro tlumení přijatých podle článku 6 nařízení (ES) č. 2160/2003.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1092/2005
ze dne 12. července 2005,
kterým se pozastavuje režim záloh na vyrovnávací podporu na vyrovnání ztrát příjmů z uvedení banánů na trh pro rok 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [1], a zejména na článek 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 4, 5 a 7 nařízení Komise (EHS) č. 1858/93 [2] uvádějí ustanovení použitelná na předkládání žádostí o zálohu na režim vyrovnávací podpory na vyrovnání ztrát příjmů z uvedení banánů na trh, stanovený v článku 12 nařízení (EHS) č. 404/93.
(2) Ceny v produkčních regionech Společenství jsou výrazně vyšší než ceny známé v příslušném období předchozích let a udržují se na poměrně vysoké úrovni.
Prodlužování této situace povede v určitý okamžik ke stanovení vyrovnávací podpory na rok 2005 výrazně nižší než částky stanovené na předchozí roky.
Stanovení výrazně nižší částky bude pro producenty mít za následek povinnost vrátit velikou část částek získaných jako zálohy.
Výrazné snížení jednotkové částky záloh stanovené nařízením Komise (ES) č. 703/2005 ze dne 4. května 2005, kterým se stanoví vyrovnávací podpora pro banány produkované a uváděné na trh ve Společenství v roce 2004 a jednotková hodnota záloh na rok 2005 [3], nemůže napravit následky takovéto situace.
(3) Aby byly ochráněny finanční zájmy Společenství a zabránilo se pozdějším povinnostem producentů vracet zálohy, je vhodné pozastavit uplatňování ustanovení týkajících se předkládání žádostí o zálohy a jejich vyplácení přijatých nařízením (EHS) č. 1858/93.
Z důvodu těchto cílů je vhodné pozastavit placení záloh na banány uváděné na trh po 30. dubnu 2005 i pozastavit předkládání nových žádostí.
(4) Proto je třeba, aby ustanovení tohoto nařízení byla použitelná ode dne 1. července 2005.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro banány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předkládání žádostí o vyplacení záloh na vyrovnávací podporu podle článků 4, 5 a 7 nařízení (EHS) č. 1858/93, které se týkají roku 2005, je pozastaveno.
Článek 2
Odchylně od článku 10 nařízení (EHS) č. 1858/93 nedojde k vyplacení záloh na vyrovnávací podporu pro banány uvedené na trh po 30. dubnu 2005.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1093/2005
ze dne 12. července 2005
o vydávání vývozních licencí v režimu A3 pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, stolní hrozny, jablka a broskve)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 979/2005 [2] zahájením nabídkového řízení stanovilo směrné sazby náhrad a směrná množství pro vývozní licence v režimu A3, jež je možné vydat.
(2) S ohledem na předložené nabídky je třeba stanovit maximální sazby náhrad a procentní podíly pro množství, jež lze přidělit nabídkám s těmito maximálními sazbami.
(3) Pokud jde o rajčata, pomeranče, stolní hrozny, jablka a broskve, maximální sazby potřebné k přidělení licencí na směrná množství až do výše množství udaných v nabídkách nepřekračují směrné sazby pro náhrady více než jedenapůlkrát,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální sazby náhrad a procentní podíly pro snížení výše množství přidělovaných v rámci nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 979/2005, pokud jde o rajčata, pomeranče, stolní hrozny, jablka a broskve, se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1094/2005
ze dne 12. července 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro olivový olej
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22 září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na čl. 3 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 3 nařízení č. 136/66/EHS může být rozdíl mezi cenami ve Společenství a cenami v mezinárodním obchodě pokryt náhradou pro vývoz olivového oleje do třetích zemí.
(2) Podrobná pravidla pro stanovení a udělování vývozních náhrad pro olivový olej jsou obsažena v nařízení Komise (EHS) č. 616/72 [2].
(3) Dle čl. 3 odst. 3 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada stejná pro celé Společenství.
4 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada pro olivový olej stanovena s ohledem na stávající situaci a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti olivového oleje na trhu Společenství a cen v mezinárodním obchodě.
Nicméně v případě, že situace v mezinárodním obchodě nedovoluje stanovit nejvýhodnější kótace olivového oleje, je možné vzít v úvahu cenu nejvýznamnějších konkurenčních rostlinných olejů v mezinárodním obchodě a rozdíl zaznamenaný mezi touto cenou a cenou olivového oleje v rámci určitého reprezentativního období.
Výše náhrady nesmí překročit rozdíl mezi cenou olivového oleje ve Společenství a v mezinárodním obchodě, případně upravený tak, aby zohledňoval vývozní náklady produktů na světovém trhu.
(5) Dle čl. 3 odst. 3 třetí odrážky písm. b) nařízení č. 136/66/EHS je možné rozhodnout, že se náhrada stanoví prostřednictvím nabídkového řízení. Nabídkové řízení se vztahuje na částku náhrady a může se omezovat na určité země určení, množství, kvalitu a určitou úpravu.
(6) Dle čl. 3 odst. 3 druhé odrážky nařízení č. 136/66/EHS mohou být náhrady pro olivový olej stanoveny v různé výši, v závislosti na dané oblasti, pokud je to vzhledem k situaci na světovém trhu nebo vzhledem k zvláštním požadavkům na určitých trzích nutné.
(7) Náhrady je třeba stanovovat alespoň jednou měsíčně, přičemž je možné je mezitím změnit.
(8) Při použití těchto pravidel na současnou situaci na trhu s olivovým olejem a zejména na ceny těchto produktů ve Společenství a na trzích třetích zemí je třeba náhrady stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. c) nařízení č. 136/66/EHS se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1095/2005
ze dne 12. července 2005
o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu jízdních kol pocházejících z Vietnamu a o změně nařízení (ES) č. 1524/2000 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 9 a čl. 11 odst. 3 tohoto nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1) Nařízením (EHS) č. 2474/93 [2] uložila Rada konečné antidumpingové clo ve výši 30,6 % z dovozu jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen "původní opatření").
Na základě šetření zaměřeného na obcházení opatření bylo toto clo nařízením Rady (ES) č. 71/97 [3] rozšířeno i na dovoz některých dílů jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR").
(2) Po provedení přezkumu před pozbytím platnosti na základě čl. 11 odst. 2 základního nařízení (dále jen "předchozí šetření") rozhodla Rada nařízením (ES) č. 1524/2000 [4], že by výše uvedená opatření měla být zachována.
2. Současná šetření
(3) Dne 29. dubna 2004 informovala Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie [5] o zahájení antidumpingového řízení ohledně dovozu jízdních kol pocházejících z Vietnamu do Společenství.
(4) Stejného dne, podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, informovala Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie [6] o zahájení prozatímního přezkumu antidumpingových opatření použitelných na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR do Společenství.
(5) Antidumpingová šetření byla zahájena na základě stížnosti a žádosti podaných dne 15. března 2004 Evropským sdružením výrobců jízdních kol (European Bicycles Manufacturers Association, dále jen "EBMA" nebo "žadatel") jménem výrobců, kteří mají významný podíl, v tomto případě více než 35 %, na celkové výrobě jízdních kol ve Společenství.
Stížnost obsahovala důkazy o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, které byly považovány za postačující pro zahájení řízení ohledně dovozu jízdních kol pocházejících z Vietnamu.
Žádost obsahovala dostatečné důkazy pro zahájení prozatímního přezkumu opatření použitelných na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR.
3. Strany dotčené šetřením
(6) O zahájení obou šetření Komise oficiálně uvědomila žadatele, výrobce ve Společenství uvedené ve stížnosti a žádosti, všechny ostatní známé výrobce ve Společenství, vyvážející výrobce, dovozce, sdružení, o nichž se vědělo, že se jich šetření týkají, a orgány ČLR a Vietnamu.
Zúčastněné strany dostaly možnost předložit písemně svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtách uvedených v oznámeních o zahájení.
(7) Stanoviska předložila řada výrobců ve Společenství zastoupených žadatelem, další spolupracující výrobci ve Společenství, vyvážející výrobci, dovozci, dodavatelé a sdružení uživatelů.
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly, byly vyslyšeny.
4. Výběr vzorku
(8) Vzhledem k vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců ve Společenství a dovozců, kterých se šetření týkala, bylo v obou oznámeních o zahájení předpokládáno použití výběrových metod v souladu s článkem 17 základního nařízení.
(9) S cílem umožnit Komisi rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli vyvážející výrobci a zástupci jednající jejich jménem, výrobci ve Společenství a dovozci požádáni, aby se přihlásili a předložili informace určené v oznámeních o zahájení.
Komise také oslovila známá sdružení vyvážejících výrobců a orgány ČLR a Vietnamu.
Žádná z těchto stran nic nenamítala proti použití vzorku.
(10) Vyplněný výběrový dotazník ve stanovené lhůtě vrátilo a požadované informace poskytlo celkem 21 vývozců/výrobců v ČLR, 6 vývozců/výrobců ve Vietnamu, 54 výrobců ve Společenství a 6 dovozců.
(11) Z 21 čínských vyvážejících výrobců, kteří zaslali vyplněný výběrový dotazník, jen 17 ohlásilo vývoz jízdních kol do Společenství během období šetření.
Vzhledem k omezenému počtu vietnamských vyvážejících výrobců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že v případě vietnamských vyvážejících výrobců nebude nutné provádět výběr vzorku.
(12) Výběr vzorku byl proveden za konzultací se spolupracujícími čínskými vyvážejícími výrobci a orgány ČLR a s jejich souhlasem.
Vzorek vyvážejících výrobců byl vybrán na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Společenství, který bylo možné přiměřeně prozkoumat ve stanovené lhůtě, a na základě toho, zda příslušné společnosti měly v úmyslu žádat o zacházení jako v tržním hospodářství.
Do vzorku byly zařazeny pouze společnosti, které měly v úmyslu žádat o zacházení jako v tržním hospodářství, protože v zemích s transformující se ekonomikou se běžná hodnota pro ostatní společnosti stanovuje na základě cen nebo početně zjištěné běžné hodnoty v ve srovnatelné třetí zemi.
Na tomto základě byl vybrán reprezentativní vzorek čtyř vyvážejících výrobců.
Podle odpovědí získaných v procesu výběru vzorku představovaly tyto čtyři vybrané společnosti 16 % čínského vývozu dotyčného výrobku do Společenství a 35 % vývozu všech spolupracujících výrobců.
17 odst. 1 základního nařízení vybrán na základě největšího reprezentativního objemu prodeje a výroby v rámci Společenství po konzultaci s příslušným sdružením a s jeho souhlasem.
Následkem toho bylo do vzorku zařazeno osm výrobců ve Společenství.
Těmto osmi vybraným společnostem Komise zaslala dotazníky a obdržela od nich úplné odpovědi.
(14) Vzhledem k omezenému počtu dovozců, kteří vyplnili a odeslali výběrový dotazník a dali najevo ochotu spolupracovat (šest dovozců), bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný.
Následně ovšem žádný z dovozců nespolupracoval na přezkumném šetření a odmítl vrátit úplně vyplněný dotazník.
Co se týče šetření dovozu z Vietnamu, tři dovozci spolupracovali a předložili úplně vyplněný dotazník.
(15) Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace považované za nezbytné za účelem stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Společenství.
Inspekce na místě byly provedeny v prostorách těchto společností:
a) Výrobci ve Společenství:
- Biria AG, Neukirch, Německo,
- Accell Group N.V., Heerenveen, Nizozemsko,
- Cycleurope Industries S.A., Machecoul, Francie,
- Vivi Bikes srl, Pozzaglio, Itálie,
- Denver srl, Dronero, Itálie,
- F.lli Masciaghi Spa, Monza, Itálie,
- MIFA Mitteldeutsche Fahrradwerke AG, Sangerhausen, Německo,
- Promiles, Villeneuve d’Ascq, Francie;
b) Vyvážející výrobci v ČLR:
- Giant China Co. Ltd, provincie Kunshan Jiangsu,
- Shenzhen Xidesheng Bicycle Co. Ltd., Heshuikou Gongming, Shenzhen,
- Guangzhou Viva Bicycle Corporation Limited, Guangzhou,
- Komda Industrial Co. Ltd., Buji, Shenzhen;
c) Vyvážející výrobci ve Vietnamu:
- Always Co., Ltd., Ho Či Minovo Město,
- Asama Yu Jiun Intl.
Co., Ltd., Di An,
- Dragon Bicycles Co., Ltd., Dong Nai,
- High Ride Bicycle Co., Ltd., Di An,
- Liyang Vietnam Industrial Co., Ltd., Dong Nai,
- Vietnam Sheng Fa Co., Ltd., Ho Či Minovo Město;
d) Nespříznění dovozci:
- ZEG, Kolín, Německo,
- Raleigh Univega GmbH, Cloppenburg, Německo,
- Halfords Nederland BV, Veenendal, Nizozemsko;
e) Společnosti ve spojení podílející se na výrobě nebo prodeji dotyčného výrobku:
- Sheng Fa Industries Co., Ltd., Tchajpej, Tchaj-wan.
(16) Jelikož bylo třeba stanovit běžnou hodnotu pro vyvážející výrobce v ČLR a Vietnamu, kterým nelze přiznat zacházení jako v tržním hospodářství, byla provedena inspekce na místě za účelem stanovení běžné hodnoty na základě údajů ze srovnatelné země, a to v prostorách těchto společností:
- Biciclo SA de CV, San Luis Potosí, Mexiko,
- Bicicletas Mercurio SA de CV, San Luis Potosí, Mexiko.
(17) Šetření dumpingu a újmy se v případě obou šetření týkalo období od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen "období šetření").
Zkoumání trendů v souvislosti s analýzou újmy se týkalo období od ledna 2000 do konce období šetření (dále jen "posuzované období").
(18) Některé zúčastněné strany upozornily na skutečnost, že šetření se týkalo situace v EU složené z patnácti členských států (dále jen "EU-15"), kdežto opatření by byla uložena na dovoz do rozšířené EU sestávající z dvaceti pěti členských států.
Pokud jde o dovoz z Vietnamu, je třeba uvést, že během období šetření byl dovoz do deseti nových členských států EU (dále jen "EU-10") zanedbatelný. Proto byl případný vliv tohoto dovozu na situaci ohledně újmy či dumpingu považován rovněž za zanedbatelný.
Z ČLR bylo do EU-10 v období šetření dovezeno značné množství jízdních kol, a to za ceny nižší než u dovozu do zemí EU-15.
Za těchto okolností se má za to, že objem a ceny dovozů z ČLR do EU-10 by jen posílily závěry o dumpingu i závěr, že dumping bude pravděpodobně pokračovat, nebudou-li opatření zachována.
V EU-10 existuje významná výroba jízdních kol, tudíž se mělo také za to, že vliv objemu a cen výrobků dovážených z ČLR by byl takový, že by se potvrdila existence újmy způsobované výrobnímu odvětví rozšířeného Společenství, tj. včetně výrobců v EU-10.
Za těchto okolností se má za to, že rozšíření by automaticky nezměnilo parametry dumpingu a újmy, které jsou základem navrhovaných opatření.
B. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(19) Dotyčný výrobek je totožný s výrobkem, kterým se zabývalo původní šetření i předchozí šetření, jde tedy o jízdní kola a jiná kola (včetně dodávkových tříkolek), bez motoru, v současnosti kódů KN 87120010, 87120030 a 87120080.
(20) V rámci současných šetření byla jízdní kola rozdělena do těchto kategorií:
- A) kola ATB (terénní jízdní kola, včetně horských kol, s průměrem kol 24″ nebo 26″),
- B) kola pro trekking, městská jízdní kola, hybridní kola, kola VTC a cestovní kola s průměrem kol 26″ nebo 28″,
- C) sportovní kola pro mládež (BMX) a dětská kola s průměrem kol 16″ nebo 20″,
- D) ostatní jízdní kola a jiná kola.
(21) Podobné členění bylo použito i v šetření, které vedlo k původním opatřením vůči ČLR, a v předchozím šetření, které se týkalo ČLR.
Kvůli vývoji nových typů jízdních kol však bylo nutné klasifikaci poněkud pozměnit.
V rámci současných šetření například kategorie B obsahuje hybridní kola a kola VTC, která jsou výsledkem vývoje dříve existujících typů.
(22) Šetření potvrdila, že všechny výše vymezené typy jízdních kol mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti.
Kromě toho se na trhu Společenství prodávají prostřednictvím obdobných distribučních kanálů, jako jsou specializovaní maloobchodníci, řetězce obchodů se sportovním zbožím a velké obchodní domy.
Základní používání a využití jízdních kol zůstává stejné, jsou zaměnitelná a modely různých kategorií si tak navzájem konkurují.
Na tomto základě byl učiněn závěr, že všechny kategorie tvoří jediný výrobek.
(23) Šetření dále prokázala, že jízdní kola vyráběná a prodávaná výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství, kola vyráběná a prodávaná mexickými výrobci na mexickém trhu a kola pocházející z ČLR a Vietnamu dovážená na trh Společenství mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti a stejné použití. Proto jsou považována za obdobné výrobky ve smyslu čl.
1 odst. 4 základního nařízení.
(24) Jedna ze zúčastněných stran prohlásila, že rozšíření definice dotyčného výrobku provedené nařízením Rady (ES) č. 71/97 ze dne 10. ledna 1997, které bylo výsledkem šetření zaměřenému na obcházení opatření na základě článku 13 základního nařízení, by mělo být v rámci přezkumného šetření omezeno na takové díly, které se dají potenciálně nejsnadněji využít k obcházení, například rámy a vidlice.
V tomto ohledu je třeba uvést, že současný přezkum byl zahájen za účelem zjištění, zda stávající opatření již nejsou dostatečná vzhledem k dumpingu působícímu újmu.
Definice dotyčného výrobku, tj. jízdních kol z ČLR, rozšířená uvedeným nařízením, se tedy nemění a případný přezkum opatření proti obcházení by měl být proveden v rámci zvláštního přezkumného šetření, budou-li splněny podmínky pro jeho zahájení.
(25) Jeden dovozce ve Společenství během šetření prohlásil, že z definice dotyčného výrobku by měly být vyňaty jednokolky, protože údajně mají odlišné základní fyzické a technické vlastnosti a jiné použití.
Komise toto tvrzení prošetřila a zjistila, že skutečně existují zřetelné rozdíly v základních fyzických a technických vlastnostech.
Na rozdíl od jízdních kol nemají jednokolky druhé kolo ani řídítka a brzdný systém.
Kromě toho existuje jasná dělicí čára mezi způsoby použití jednokolek a jiných kol.
Jednokolky se obvykle nepoužívají pro dopravu ani sport, nýbrž jsou určeny a používány pro účely akrobacie.
Byl proto učiněn závěr, že uvedené tvrzení je náležitě odůvodněné, a že by definice dotyčného výrobku měla být odpovídajícím způsobem upravena.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(26) Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se v rámci antidumpingových šetření ohledně dovozu pocházejícího z ČLR a/nebo Vietnamu běžná hodnota stanoví v souladu s odstavci 1 až 6 uvedeného článku pro ty vyvážející výrobce, kteří mohou prokázat, že splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení, tj. že u nich vzhledem k výrobě a prodeji obdobného výrobku převládají podmínky tržního hospodářství.
(27) Výhradně v zájmu snadnějšího odkazování jsou kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství stručně shrnuta níže:
1. obchodní rozhodnutí a náklady reagují na tržní signály a nejsou ovlivňovány podstatnými státními zásahy;
2. podniky mají jeden zřetelně definovaný soubor účetních záznamů, které jsou podrobovány nezávislému auditu v souladu s mezinárodními účetními standardy (IAS) a používají se pro všechny účely;
3. nepřetrvávají podstatné deformace z dřívějšího systému netržního hospodářství;
4. právní jistotu a stabilitu zaručují právní předpisy o úpadku a o vlastnictví;
5. měnové převody se provádějí podle tržních směnných kurzů.
(28) O zacházení jako v tržním hospodářství na základě čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení požádalo deset společností z ČLR a sedm vietnamských společností:
Vyvážející výrobci v ČLR
- Giant China Co. Ltd,
- Shenzhen Xidesheng Bicycle Co. Ltd,
- Guangzhou Viva Bicycle Corporation Limited,
- Komda Industrial Co. Ltd,
- Universal Cycle Corporation,
- Liyang Machinery (Shenzhen) Co Ltd,
- Zheijiang Pujiang Libahuang Bicycle Corporation,
- Merida Bicycle Co. Ltd,
- Huida Bicycle (Shenzhen) Co. Ltd,
- Shenzhen Bo-An Bike Co. Ltd;
Vyvážející výrobci ve Vietnamu
- Always Co., Ltd. (dále jen "Always"),
- Asama Yu Jiun Intl.
Co., Ltd. (dále jen "Asama"),
- Dragon Bicycles Co., Ltd (dále jen "Dragon"),
- High Ride Bicycle Co., Ltd (dále jen "High Ride"),
- Liyang Vietnam Industrial Co., Ltd. (dále jen "Liyang"),
- Vietnam Sheng Fa Co., Ltd (dále jen "Sheng Fa"),
- Olympic Pro Manufacturing Co., Ltd.
(29) V pozdější fázi šetření jedna z uvedených společností (Komda Industrial Co. Ltd) svou žádost o zacházení jako v tržním hospodářství stáhla, avšak trvala na žádosti o individuální zacházení na základě čl.
5 základního nařízení. V případě další společnosti (Olympic Pro Manufacturing Co., Ltd) bylo zjištěno, že během období šetření dotyčný výrobek do Společenství vůbec nevyvážela.
V důsledku toho její žádost o zacházení jako v tržním hospodářství a žádost o individuální zacházení ztratily význam.
(30) Žádosti zbylých patnácti společností byly posouzeny podle pěti kritérií uvedených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
1.1. Rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství v případě vyvážejících výrobců v ČLR
(31) Bylo zjištěno, že všichni vyvážející výrobci jízdních kol v ČLR podléhají systému vývozních kvót, v souladu s nařízením o správě vývozních povolení ze dne 20. prosince 2001, které schválilo ministerstvo zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce spolu s celními orgány.
Kvóty přiděluje výbor složený ze zástupců uvedeného ministerstva, příslušné obchodní komory a Sdružení podniků financovaných ze zahraničí, a to na základě kritérií stanovených ministerstvem.
V rámci systému vláda před vydáním vývozní licence rovněž stanovuje minimální vývozní ceny pro jednotlivé typy výrobků a reguluje ceny a množství zboží v prodejních smlouvách vývozců.
(32) Vzhledem k výše uvedenému nebyly společnosti žádající o zacházení jako v tržním hospodářství schopny doložit, že jejich rozhodnutí o prodejních cenách a množství výrobků jsou přijímána v reakci na tržní signály a bez podstatných státních zásahů, jak vyžaduje první kritérium čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. V důsledku toho bylo po konzultaci s poradním výborem rozhodnuto, že žádajícím společnostem nebude uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, protože tyto společnosti nesplňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(33) Podle některých vyvážejících výrobců a Čínské obchodní komory pro dovoz a vývoz strojních zařízení a elektronických výrobků (dále jen "CCCME") nelze mít za to, že systém vývozních licencí ovlivňuje určování množství a cen vyvážených výrobků ze strany vývozců, kteří tak nejsou vystaveni podstatným státním zásahům ve smyslu čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení. V tomto ohledu je především třeba uvést, že systém vývozních licencí omezuje společnosti tak, že jízdní kola nemohou vyvážet v objemech větších než maximální povolené množství a za ceny nižší než státem stanovené minimální ceny.
Toto omezení zřetelně svědčí o tom, že nemohou svobodně a bez podstatných státních zásahů rozhodovat o svých vývozních činnostech.
Musejí se totiž ucházet o roční množství vývozu, přičemž výše uvedený výbor může toto množství schválit beze změn, změnit bez uvedení důvodů, či dokonce zamítnout.
Navíc společnost, která v předchozím roce vyvezla méně než 5000 jízdních kol, může být z nabídkového řízení úplně vyloučena, takže pokračování vývozní činnosti takové společnosti závisí zcela na volném uvážení uvedeného výboru.
Množství a ceny jsou navíc přísně sledovány státem, včetně ministerstva zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce a celních orgánů, a to prostřednictvím potvrzování prodejních smluv o vývozu, na jejichž základě lze vydat vývozní licenci.
To se považuje za nepopiratelný státní zásah do obchodních rozhodnutí společnosti ve smyslu čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení. Z těchto důvodů byl tento argument odmítnut.
1.2. Rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství v případě vyvážejících výrobců ve Vietnamu
(34) Bylo zjištěno, že pět z dotčených společností působí v tzv. průmyslových zónách a jedna z nich působí v tzv. vývozní zóně.
(35) Pokud jde o společnosti působící v průmyslových zónách, bylo zjištěno, že vládní vyhláška 24/2000ND-CP ze dne 31. července 2000, kterou se provádí zákon o zahraničních investicích ve Vietnamu, stanoví pro společnosti, na které se tento zákon vztahuje, obecnou povinnost vyvážet alespoň 80 % jejich výroby (dále jen "vývozní povinnost") jakožto podmínku pro získání investiční licence.
Dále bylo zjištěno, že vývozní povinnost je obsažena v investičních licencích všech pěti společností působících v průmyslové zóně.
(36) Šetření kromě toho prokázalo, že investiční licence společnosti působící ve vývozní zóně výše uvedenou vývozní povinnost neobsahuje.
(37) Pět společností, které ve svých investičních licencích mají vývozní povinnost, uvádělo, že tato vývozní povinnost přestala existovat po 7. květnu 2003 díky změně použitelných vietnamských právních předpisů provedené vládní vyhláškou 27/2003ND-CP (dále jen "pozměňující vyhláška").
(38) V tomto ohledu je třeba uvést, že podle pozměňující vyhlášky lze vývozní povinnost zrušit jen za podmínky, že jsou splněny další závazné požadavky uvedené v této vyhlášce.
Z toho vyplývá, že pozměňující vyhláška vývozní povinnost neodstranila, nýbrž jen změnila požadavky, které musejí společnosti pro zrušení své vývozní povinnosti splnit.
(39) Společnosti dále prohlašovaly, že by měly nárok na odstranění vývozní povinnosti ze svých investičních licencí, kdyby splnily dodatečné podmínky uvedené v pozměňující vyhlášce.
Ovšem podle použitelných právních předpisů musí investor nejprve požádat orgán vydávající investiční licence o změnu jeho licence a tento orgán až následně změní investiční licenci investora a zruší jeho vývozní povinnost.
(40) Během období šetření orgány vydávající investiční licence nezrušily vývozní povinnost v investiční licenci žádné z pěti společností.
Tyto společnosti tedy neprokázaly ani to, že by splnily ony dodatečné podmínky.
(41) Tytéž společnosti rovněž tvrdily, že jejich rozhodnutí byla v každém případě přijímána v reakci na tržní signály, i kdyby se mělo za to, že v období šetření platila vývozní povinnost.
Tato vývozní povinnost ovšem nejen platila během období šetření, ale navíc byla obsažena v investičních licencích a zakladatelských smlouvách všech pěti společností, a to po celé období šetření.
V důsledku toho byl učiněn závěr, že vývozní povinnost je třeba považovat za podstatný státní zásah takové povahy, že společnostem fakticky brání v přijímání rozhodnutí podle tržních signálů.
(42) Dále byl učiněn závěr, že společnost, o níž bylo zjištěno, že uvedená vývozní povinnost není obsažena ani v její investiční licenci ani v její zakladatelské smlouvě, může dotyčný výrobek prodávat jak na domácím, tak na vývozním trhu a není vystavena podstatným státním zásahům.
(43) Kromě toho je nutné zmínit, že v případě čtyř z pěti společností, na něž odkazuje bod odůvodnění 34 a které mají vývozní povinnost, nebylo možné dospět k závěru, že mají jeden zřetelně definovaný soubor účetních záznamů, které jsou podrobovány nezávislému auditu v souladu s mezinárodními účetními standardy a používají se pro všechny účely.
Bylo zjištěno, že u nich existuje netransparentní systém fakturace, pokud jde o fakturování dodávek dotyčného výrobku do Společenství.
Tento systém, který zahrnuje zprostředkovatelské společnosti se sídlem v daňových rájích a dalších místech mimo Vietnam, neumožňuje využití pomůcky pro audit se zaměřením na finanční toky.
V důsledku toho účetní záznamy společností ve Vietnamu neodrážejí věrně základní prodejní transakce skutečně probíhající v rámci vývozu.
(44) Proto bylo po konzultaci s poradním výborem rozhodnuto, že zacházení jako v tržním hospodářství bude uděleno společnosti Always, na základě toho, že splňuje všechna kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, zatímco žádosti společností Asama, Dragon, High Ride, Liyang a Sheng Fa o tento status budou zamítnuty, protože tyto společnosti všechna uvedená kritéria nesplňují.
2. Individuální zacházení
(45) Na základě čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se při ukládání případného cla pro země spadající do působnosti čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení stanoví celostátní clo s výjimkou případů, kdy společnosti mohou prokázat, že splňují všechna kritéria pro individuální zacházení stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení.
(46) Titíž vyvážející výrobci v ČLR a Vietnamu, kteří nesplnili kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství, jakož i společnost uvedená v bodu odůvodnění 29, požádali také o individuální zacházení v souladu s čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Komise proto ověřila, zda žádající společnosti požívají, jak fakticky, tak právně, nezbytnou míru nezávislosti na státu při určování svých vývozních cen a množství dotyčného výrobku, které bude vyvezeno, v souladu s čl. 9 odst. 5 písm. b) základního nařízení.
(47) V tomto ohledu bylo zjištěno, že všichni vyvážející výrobci v ČLR podléhají podstatné státní kontrole, pokud jde o určování jejich vývozních cen a množství dotyčného výrobku, jak je vysvětleno v bodu odůvodnění 31.
Proto byl učiněn závěr, že čínští vyvážející výrobci, kteří požádali o individuální zacházení, nesplňují požadavky nezbytné pro udělení individuálního zacházení stanovené v čl. 9 odst.
(48) Co se týče vietnamských společností, bylo zjištěno, že všech pět společností podléhá podstatné státní kontrole v oblasti určování množství dotyčného výrobku, jež je vyváženo, jak je vysvětleno v bodech odůvodnění 34 až 41.
Tudíž byl učiněn závěr, že žádná z těchto pěti společností nesplňuje požadavky nezbytné pro individuální zacházení.
3. Běžná hodnota
3.1. Srovnatelná země
(49) Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení je třeba běžnou hodnotu v případě vyvážejících výrobců v ČLR a Vietnamu, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, určit na základě cen nebo početně zjištěné hodnoty ve srovnatelné zemi.
(50) V oznámeních o zahájení navrhla Komise pro tento účel Mexiko, které posloužilo jako srovnatelná země i při předchozím šetření týkajícím se ČLR.
(51) Všechny zúčastněné strany dostaly příležitost vyjádřit se k výběru navržené srovnatelné země.
Někteří spolupracující vyvážející výrobci ve svých vyjádřeních uvedli, že vhodnější srovnatelnou zemí než Mexiko by byl Tchaj-wan nebo Indie.
Tchaj-wan
(52) Někteří vyvážející výrobci tvrdili, že vhodnější srovnatelnou zemí by byl Tchaj-wan, protože tato země byla použita při původním šetření.
Argumentovali také tím, že Tchaj-wan je jedním z největších producentů jízdních kol na světě a má rozvinutý domácí trh, na kterém aktivně soutěží mnoho domácích výrobců.
Kromě toho na Tchaj-wanu není dovoz jízdních kol ani jejich dílů nijak omezen.
Tchajwanské společnosti navíc vlastní mnoho čínských a vietnamských výrobců jízdních kol, a jejich výrobní postupy i konečné výrobky jsou proto velmi podobné jako u výrobců v ČLR a Vietnamu.
Rovněž bylo uvedeno, že několik tchajwanských společností je za tímto účelem ochotno spolupracovat s Komisí.
(53) K těmto argumentům je nejprve třeba uvést, že Tchaj-wan je opravdu třetím největším výrobcem jízdních kol na světě, avšak toto jeho výrobní odvětví je silně orientováno na vývoz – obvykle vyváží přibližně 90 % své výroby.
(54) Na druhé straně je jeho domácí trh poměrně malý a dosti stabilní s odhadovanými zhruba 700000 –800000 prodanými kusy, zatímco velikost mexického domácího trhu se odhaduje na přibližně 2,3 miliónu kusů, což je třikrát více než na Tchaj-wanu.
Zboží na tchajwanský trh navíc z velké části dodávají čínští vývozci.
Pro srovnání: v roce 2003 Tchaj-wan dovezl asi 470000 jízdních kol z ČLR, která tak představovala více než polovinu velikosti jeho trhu.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že před rokem 2001 jízdní kola na Tchaj-wan prakticky dovážena nebyla.
Takže zatímco před rokem 2001 byl tchajwanský trh v zásadě, ne-li výhradně, zásobován místními výrobci, v současnosti na tomto trhu čím dál více převládají jízdní kola z ČLR nad výrobky místních výrobců, jejichž podíl na trhu dramaticky klesá.
V důsledku toho je domácí trh výrazně ovlivňován dovozními cenami jízdních kol z ČLR, která jsou předmětem současného šetření.
(55) Navzdory tomu byly všem známým tchajwanským výrobcům zaslány dotazníky.
Některé společnosti odpověděly, že by byly ochotny spolupracovat, ale že na domácím trhu žádné výrobky neprodávají, protože celou svou výrobu vyvážejí.
Vyplněný dotazník vrátily dvě společnosti.
Jedna z nich však nedodala odpovědi o dostatečné vypovídací hodnotě, takže byla posouzena jako nespolupracující.
Druhá společnost plně spolupracovala, ale objem jejího prodeje na domácím trhu byl tak nízký, že by se dal zřejmě obtížně považovat za dostatečně reprezentativní v poměru k tchajwanskému trhu, celkovým čínským vývozům do Společenství a celkovým vietnamským vývozům do Společenství.
Vzhledem k podmínkám na tchajwanském trhu vysvětleným v bodu odůvodnění 54 by navíc nebylo možné prodej této jediné společnosti brát jako vhodný základ pro účely stanovení běžné hodnoty.
Indie
(56) Jeden čínský vyvážející výrobce navrhl Indii jako alternativní srovnatelnou zemi.
Argumentoval tím, že náklady práce jsou v Indii podobné jako v ČLR.
V tomto ohledu je třeba uvést, že Indie nebyla považována za vhodnou volbu, protože jakékoli srovnání mezi jízdními koly prodávanými v Indii (venkovská kola prodávaná maloobchodníkům v rozloženém stavu) a koly, která čínští výrobci vyvážejí do Společenství, by bylo velmi obtížné a v každém případě by si vyžádalo řadu úprav.
Z toho důvodu a také proto, že existuje vhodnější srovnatelná země, totiž Mexiko, nebyla Indie posouzena jako vhodná srovnatelná země.
(57) Po zveřejnění závěrů jeden z vietnamských vyvážejících výrobců uvedl, že Komise nepředložila přiměřené a důkazy podložené odůvodnění, proč nelze jako srovnatelnou zemi využít Indii.
Argumentoval tím, že Komise výrobcům v Indii nezaslala dotazníky, přestože tato země do Společenství vyváží velká množství kvalitních jízdních kol, která jsou obdobnými výrobky navzdory závěrům Komise, že jde o "venkovská kola prodávaná maloobchodníkům v rozloženém stavu".
(58) V tomto ohledu je třeba nejprve uvést, že brzy po zahájení řízení navrhl Indii za srovnatelnou zemi jen jeden vyvážející výrobce z ČLR a tento návrh nebyl dostatečně odůvodněn, protože jediným předloženým argumentem byla podobnost nákladů práce v ČLR a Indii.
Vývoz jízdních kol z Indie do Společenství navíc není relevantní činitel při rozhodování o vhodnosti Indie jako srovnatelné země.
Není zpochybňováno, že jízdní kola prodávaná na indickém domácím trhu jsou obdobné výrobky ve vztahu k těm, která dotčené země vyvážejí do Společenství.
Z dostupných informací však vyplývalo, že vzhledem k typům jízdních kol prodávaným na indickém domácím trhu by bylo třeba provést řadu úprav, takže jakékoli srovnání by bylo nespolehlivé.
Z těchto důvodů a při neexistenci jiných, podloženějších informací nebyla možnost vybrat Indii dále zkoumána, protože byly k dispozici údaje o vhodnější srovnatelné zemi, tj.
Mexiku. Na tomto základě byl uvedený argument odmítnut.
Mexiko
(59) Dotazníky byly zaslány všem známým mexickým výrobcům.
Plně spolupracovaly dvě společnosti, které vrátily vyplněný dotazník a souhlasily s ověřením odpovědí ve svých prostorách.
Prodej těchto dvou výrobců na domácím trhu představuje přibližně třetinu mexického trhu, jehož velikost se odhaduje zhruba na 2,3 miliónu kusů.
Bylo zjištěno, že velký počet výrobců a asi dvacet velkých dovozců působí v konkurenčním prostředí.
Jízdní kola dovezená v roce 2003 pocházela hlavně z Tchaj-wanu (více než 50 %), Uruguaye (20 %), Spojených států a Jižní Koreje.
Na dovoz přitom připadalo asi 5 % domácího trhu.
K tomuto procentnímu podílu je ještě třeba připočítat jízdní kola, jež na domácím trhu prodávají dovozci, kteří je kompletují z dovezených dílů.
(60) V této souvislosti je třeba uvést, že v roce 2003 bylo do Mexika dovezeno přibližně 465000 dílů jízdních kol v hodnotě 79 miliónů EUR, přičemž zhruba třetinu z nich, v hodnotovém vyjádření, dovezlo dvanáct velkých dovozců/kompletujících dovozců (zdroj: Mexické sdružení výrobců jízdních kol – ANAFABI).
Na druhé straně vývoz jízdních kol z Mexika v roce 2003 představoval asi 60 % hodnoty dovozu do Mexika (zdroj: oficiální mexické statistiky), což podle odhadů znamená asi 50000 až 70000 kusů.
Zdá se tedy, že velká část dovezených součástí jízdních kol byla použita buď v rámci poprodejních služeb (opravy), nebo pro montáž jízdních kol a jejich prodej na domácím trhu.
(61) Někteří vyvážející výrobci poukazovali na to, že v Mexiku existují těžkopádné postupy pro evidenci dovozů, které zvyšují cenu dováženého zboží.
Argumentovali také tím, že tento evidenční systém způsobuje deformace trhu v mexickém odvětví jízdních kol.
Dále prohlašovali, že v Mexiku existuje jen omezená domácí konkurence vzhledem k tomu, že osm velkých výrobců, členů Mexického sdružení výrobců jízdních kol (ANAFABI), vyrábí více než 75 % místní výroby, a má tedy významnou moc určovat ceny na domácím trhu.
Kromě toho bylo argumentováno tím, že mexičtí výrobci jízdních kol podléhají omezení, pokud jde o množství výrobků, které mohou prodat na domácím trhu, protože mexický zákon o takzvaných programech Maquiladora domácím výrobcům údajně ukládá plnění určitých výkonnostních požadavků.
V rámci těchto programů prý platí, že pokud chce nějaká společnost bezcelně dovážet suroviny pro následný vývoz, musí každoročně vyvézt alespoň 30 % své celkové výroby.
(62) Ohledně evidence dovozů je především třeba konstatovat, že ačkoli takové postupy mohou do určité míry zvyšovat komplikovanost a časovou náročnost dovozu, bylo zjištěno, že v každém případě probíhá významný dovoz jízdních kol a jejich dílů na mexický trh, čímž je zajištěna konkurenční situace na trhu.
Možný vliv těchto postupů na trh, pokud existuje, rozhodně není přímo měřitelný a nelze jej v dané souvislosti považovat za relevantní.
Na druhé straně pokud jde o domácí hospodářskou soutěž, je třeba uvést, že na trhu působí asi dvanáct velkých výrobců, velký počet menších společností, které vyrábějí a/nebo kompletují jízdní kola, a velký počet dovozců/kompletujících dovozců jízdních kol a jejich dílů.
Všechny uvedené hospodářské subjekty spolu navzájem soutěží, což potvrzuje existenci silně konkurenčního prostředí na mexickém trhu.
Tvrzení o moci velkých výrobců sdružených v ANAFABI určovat ceny na domácím trhu nebylo doloženo a šetření neodhalilo nic, co by je mohlo podpořit.
Skutečnost, že určitý počet velkých výrobců zásobuje velkou část domácího trhu, není sama o sobě důkazem o moci určovat ceny.
V této souvislosti je také třeba upozornit na zjištění, že oba šetření mexičtí výrobci, na které připadá asi třetina celkové mexické výroby, realizují v průměru nízké zisky z podnikání s jízdními koly (nižší než běžný zisk dosahovaný žadatelem na trhu Společenství při nepřítomnosti dumpingu působícího újmu z dotčených zemí), nikoli tedy vysoké zisky, jež by se daly očekávat v případě, že by tito výrobci ovládali mexický trh.
(63) K otázce programů Maquiladora je třeba uvést, že podle zjištění Komise žádný z obou spolupracujících mexických výrobců neplatí žádná antidumpingová cla z dovozu dílů jízdních kol, který pokrývá jejich spotřebu při výrobě jízdních kol až z 60 % a pochází hlavně z ČLR a Tchaj-wanu.
Obě společnosti přitom prodávají hlavní část své výroby na domácím trhu.
Vyvážel jen jeden z mexických výrobců, který vývozem realizoval nanejvýš 10 % svého celkového prodeje.
Od roku 2000 je odvětví jízdních kol zahrnuto do tzv. "mexických programů odvětvové podpory" (PROSEC), které mexická vláda zavedla vyhláškou zveřejněnou dne 30. října 2000.
Programy PROSEC se vztahují na firmy, které vyrábějí hotové výrobky zařazené do programu podpory konkrétního odvětví, a na dovážené vstupy uvedené v tomto programu.
Vyhláška výslovně nespojuje osvobození od cla či snížení cla s vývozem.
Všichni schválení výrobci mohou dovážet suroviny a strojní zařízení uvedené ve vyhlášce, pokud je používají při výrobě určitých vymezených výrobků.
Přitom se nijak nerozlišuje podle konečného určení dovezeného zboží (domácí nebo vývozní trh).
V tomto ohledu je také potřeba uvést, že nebylo zjištěno, že by uvedení dva spolupracující výrobci platili z dovozu surovin použitých v konečných výrobcích určených pro domácí trh kromě cla ještě jiné poplatky.
(64) Jeden spolupracující dovozce uvedl, že náklady práce v Mexiku jsou třikrát vyšší než náklady práce ve Vietnamu.
V důsledku toho jsou výrobní náklady i prodejní ceny konečného výrobku v Mexiku vyšší než ve Vietnamu.
Proto tedy Mexiko není vhodnou srovnatelnou zemí.
K tomu je třeba poznamenat, že Vietnam je považován za zemi s hospodářstvím v procesu transformace.
Náklady práce u vietnamských výrobců, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, nejsou ceny určované volným trhem, tj. tyto ceny nejsou výsledkem působení tržních sil.
Účelem toho, že se vůbec využívá srovnatelná země, je přitom právě odstranit účinky takových netržních cen na náklady společností.
Na tomto základě byl tento argument odmítnut.
(65) Konečně bylo prohlášeno, že mezi mexickým odvětvím jízdních kol a tímto odvětvím v ČLR existují podstatné rozdíly, které vycházejí především z používaných surovin a podmínek přístupu k těmto surovinám.
Pokud jde o používané suroviny, bylo argumentováno tím, že mexičtí výrobci vyrábějí pouze pevné rámy, zatímco čínští výrobci vyrábějí také odpružené rámy.
S ohledem na podmínky přístupu k surovinám v Mexiku bylo udáváno, že nejsou srovnatelné s podmínkami v ČLR, protože díly jízdních kol dostupné na domácím trhu se vyrábějí zastaralou technologií.
Navíc díly jízdních kol dovážené z ČLR podléhají antidumpingovému clu ve výši 144 %, což vede k nepřiměřeně vysokým nákladům.
(66) Co se týče rozdílů ohledně surovin a podmínek přístupu k surovinám, je třeba konstatovat, že šetření neprokázalo rozdíly mezi jízdními koly od mexických, čínských a vietnamských výrobců.
Mexičtí výrobci vyrábějí i jízdní kola s odpruženými rámy a díly jízdních kol jsou zásobováni především z ČLR a Tchaj-wanu.
Pokud jde o antidumpingové clo z dovozu dílů jízdních kol uvedené v bodu odůvodnění 63, takové clo se z dovozu dílů jízdních kol neodvádí.
Tento argument byl tedy odmítnut.
(67) Vzhledem k výše uvedenému lze mexický trh považovat za reprezentativní a konkurenční.
Proto byl učiněn závěr, že Mexiko je vhodná srovnatelná země.
3.2. Stanovení běžné hodnoty ve srovnatelné zemi
(68) Poté, co bylo Mexiko zvoleno za srovnatelnou zemi, byla vypočtena běžná hodnota na základě údajů ověřených v prostorách dvou spolupracujících mexických výrobců. Podle čl.
2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro čínské a vietnamské výrobce, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, stanovena na základě ověřených informací získaných od výrobců ve srovnatelné zemi, tj. na základě cen zaplacených nebo splatných na domácím trhu Mexika za srovnatelné typy výrobků nebo podle početně zjištěné hodnoty srovnatelných typů výrobků v Mexiku.
(69) Prodej obdobného výrobku dvěma mexickými výrobci na domácím trhu byl shledán reprezentativním, protože představuje významný procentní podíl v poměru k vývozu dotyčného výrobku do Společenství, který uskutečňují vyvážející výrobci v ČLR a Vietnamu.
(70) Bylo také prošetřeno, zda lze domácí prodej jednotlivých typů výrobku považovat za prodej v běžném obchodním styku, a to stanovením podílu ziskových prodejů dotyčného typu nezávislým odběratelům.
V případech, kdy objem prodeje určitého typu výrobku za čistou prodejní cenu rovnou nákladům na jednotku nebo vyšší představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu a kdy vážená průměrná cena tohoto typu byla rovna nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota založena na skutečné domácí ceně, vypočítané jako vážený průměr cen všech domácích prodejů tohoto typu výrobku uskutečněných během období šetření, a to bez ohledu na to, zda byly tyto prodeje ziskové.
(71) V případech, kdy objem ziskových prodejů určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně, avšak alespoň 10 % z celkového objemu prodeje tohoto typu nebo kdy vážená průměrná cena těchto prodejů byla nižší než náklady na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné domácí ceně, vypočítané jako vážený průměr pouze ziskových prodejů tohoto typu výrobku.
(72) U těch typů výrobku, kde objem ziskových prodejů představoval méně než 10 % celkového objemu prodeje tohoto typu na domácím trhu, se mělo za to, že dotyčný typ výrobku nebyl prodáván v běžném obchodním styku, a běžná hodnota proto nemohla být založena na domácích cenách v Mexiku.
(73) U vyvážených typů výrobku, které buď nebyly v Mexiku prodávány v běžném obchodním styku nebo je mexičtí výrobci na svém domácím trhu vůbec neprodávali, byly použity početně zjištěné běžné hodnoty.
(74) V případě vyvážených typů výrobku, u nichž nebyly odpovídající typy výrobku prodávány na mexickém domácím trhu v běžném obchodním styku, byla běžná hodnota stanovena podle čl. 2 odst.
3 základního nařízení, tedy na základě váženého průměru vlastních výrobních nákladů každého výrobce s připočtením přiměřené částky na prodejní, správní a režijní náklady a za zisky. Prodejní, správní a režijní náklady a zisk byly stanoveny na základě váženého průměru prodejních, správních a režijních nákladů vynaložených a zisku dosaženého každým ze spolupracujících mexických výrobců u jejich domácích prodejů obdobného výrobku v běžném obchodním styku.
U vyvážených typů výrobku, které nebyly prodávány na domácím trhu v Mexiku, se při početním zjišťování běžných hodnot použily výrobní náklady na podobné typy výrobků, přičemž byly náklady příslušně upraveny v zájmu zohlednění rozdílů ve fyzických vlastnostech mezi nimi a vyváženými typy.
3.3. Stanovení běžné hodnoty pro vyvážejícího výrobce, kterému bylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství
(75) V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise nejprve zkoumala, zda byly prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům uskutečněné společností Always na domácím trhu reprezentativní, tj. zda celkový objem těchto prodejů činil 5 % nebo více z celkového objemu odpovídajících prodejů v rámci vývozu do Společenství.
(76) Bylo zjištěno, že společnost Always obdobný výrobek na domácím vietnamském trhu vůbec neprodávala. Při neexistenci domácího prodeje tak byla běžná hodnota stanovena v souladu s čl.
2 odst. 3 základního nařízení, tj. na základě výrobních nákladů v zemi původu s připočtením přiměřené částky na prodejní, správní a režijní náklady a za zisky.
(77) Jelikož společnost Always neuskutečnila žádné prodeje dotyčného výrobku ani výrobků stejné kategorie na domácím trhu ve Vietnamu, byly částky prodejních, správních a režijních nákladů a zisků, které se měly připočítat k výrobním nákladům společnosti Always, stanoveny v souladu s čl. 2 odst.
6 písm. c) základního nařízení. Tyto částky tedy vycházejí z váženého průměru prodejních, správních a režijních nákladů vynakládaných a váženého průměru zisků dosahovaných v běžném obchodním styku výrobci v Mexiku.
V této situaci byla tato metoda považována za vhodnou, protože Mexický trh je považován za reprezentativní a konkurenční.
(78) Společnost Always tvrdila, že při neexistenci prodeje na domácím trhu by měly být běžné hodnoty určeny na základě informací o vývozních prodejích do třetích zemí. V tomto ohledu je třeba konstatovat, že první možností, kterou čl.
2 odst. 3 základního nařízení uvádí pro případy neexistence domácích prodejů, je početní zjištění běžných hodnot na základě výrobních nákladů v zemi původu.
Použití početně zjištěné běžné hodnoty místo vývozních cen pro třetí země, jakožto základ pro stanovení běžné hodnoty, je také postup, kterým se Společenství v případě chybějícího reprezentativního prodeje na domácím trhu konzistentně řídí.
Kromě toho je konstatováno, že vývozní prodej do třetích zemí se může rovněž uskutečňovat za dumpingové ceny.
Daná společnost navíc v žádné fázi šetření neposkytla úplné informace o svém prodeji do třetích zemí, takže pro stanovení běžných hodnot na tomto základě nebyly k dispozici žádné informace.
V důsledku toho bylo uvedené tvrzení odmítnuto a běžné hodnoty byly početně zjištěny podle první možnosti stanovené v čl. 2 odst.
(79) Společnost Always dále prohlašovala, že při stanovování přiměřeného zisku v rámci určení její běžné hodnoty neměly být vyřazovány prodeje, které se ve srovnatelné zemi uskutečnily jinak než v běžném obchodním styku. Podle analogie s úvodním pododstavcem čl. 2 odst. 6 však tento požadavek nebylo možné přijmout, protože kdyby byla společnost uskutečnila prodeje na svém domácím trhu, pak by při početním zjišťování běžných hodnot zisky vycházely z jejích údajů o výrobě a prodeji v běžném obchodním styku. Bylo tedy zcela přiměřené, jestliže příslušné instituce při použití čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení pracovaly se zisky mexických výrobců dosaženými v rámci prodeje na jejich domácím trhu v běžném obchodním styku.
Vývozní cena
3.4. ČLR
(80) Šetření prokázalo, že odběrateli vyvážejících výrobců v ČLR zařazených do vzorku byly jak nespřízněné společnosti, tak i společnosti ve spojení ve Společenství.
(81) U vývozů, které od vyvážejících výrobců zařazených do vzorku směřovaly přímo k nezávislým odběratelům ve Společenství, byly vývozní ceny stanoveny na základě cen zaplacených nebo splatných za dotyčný výrobek, v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(82) Pokud jde o prodeje uskutečněné prostřednictvím spřízněných dovozců ve Společenství, byla vývozní cena početně zjištěna na základě ceny dalšího prodeje prvním nezávislým odběratelům.
Bylo provedeno očištění o veškeré náklady vynaložené těmito dovozci v období mezi dovozem a dalším prodejem, včetně prodejních, správních a režijních nákladů a cel, a bylo zohledněno přiměřené ziskové rozpětí v souladu s čl. 2 odst.
9 základního nařízení. Pro tento typ trhu bylo za přiměřené považováno ziskové rozpětí ve výši 5 %, o kterém bylo navíc zjištěno, že odpovídá zisku nespřízněných dovozců.
(83) Jeden spolupracující vyvážející výrobce uváděl, že při výpočtu jeho vývozní ceny by se v souladu s čl. 11 odst.
10 základního nařízení nemělo odečítat platné antidumpingové clo jakožto náklad vynaložený mezi dovozem a dalším prodejem. Argumentoval tím, že když se od jeho cen dalšího prodeje odečtou všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem s výjimkou antidumpingového cla, takto zjištěné vývozní ceny jsou stále podstatně vyšší než běžná hodnota, a antidumpingové clo je tudíž náležitě promítnuto do ceny dalšího prodeje.
Ceny dalšího prodeje jsou navíc sjednávány na základě doporučených maloobchodních cen s odečtením příslušné přirážky prodejce, takže antidumpingové clo je patřičně zohledněno i v pozdějších prodejních cenách.
(84) K tomu je třeba uvést, že tvrzení této společnosti ohledně promítnutí antidumpingového cla do jejích cen dalšího prodeje s odkazem na běžnou hodnotu není považováno za relevantní, protože při použití čl. 11 odst.
10 záleží na tom, jak se clo promítlo do zvýšení cen dalšího prodeje a pozdějších prodejních cen ve Společenství, a nikoli na tom, jak se mění vývozní ceny ve srovnání s běžnou hodnotou. Jelikož společnost nepředložila žádné důkazy o pohybu cen dalšího prodeje či následných cen s odkazem na své vývozní ceny zjištěné při předchozích šetřeních, které by nezvratně prokazovaly, že se výše placených antidumpingových cel skutečně odrazila v cenách dalšího prodeje, muselo být její tvrzení odmítnuto.
3.5. Vietnam
(85) Všechny vývozní prodeje společnosti, které bylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, byly uskutečněny prostřednictvím spřízněných obchodníků ve třetích zemích, kteří výrobky prodávali nezávislým odběratelům ve Společenství.
Vývozní cena byla proto stanovena na základě ceny dalšího prodeje nezávislým odběratelům ve Společenství.
(86) Pro vyvážející výrobce, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, bylo nutné vývozní cenu stanovit na základě dostupných informací, protože vývozní ceny některých výrobců nebyly považovány za spolehlivé.
Při určování vývozní ceny proto nebyly vzaty v úvahu vývozní ceny těch vyvážejících výrobců, na které odkazuje bod odůvodnění 43, a pro tento účel byly použity pouze vývozní ceny toho výrobce, jehož vývozní ceny byly posouzeny jako spolehlivé.
4. Srovnání
(87) Za účelem zajištění spravedlivého srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou byly v souladu s čl. 2 odst.
10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující srovnatelnost cen. Na tomto základě byly v příslušných případech provedeny úpravy s ohledem na nepřímé daně, slevy, obchodní úroveň, dopravu (včetně manipulačních poplatků), přepravné a pojištění u námořní dopravy, balení a úvěrové náklady.
Úpravy vývozní ceny zohledňující vnitrostátní přepravné ve vyvážející zemi a úvěrové náklady byly provedeny na základě nákladů zjištěných ve srovnatelné zemi, a to u společností, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství. Podle čl.
2 odst. 10 písm. i) základního nařízení byly úpravy provedeny v případech, kdy byly vývozní prodeje uskutečňovány prostřednictvím společnosti ve spojení v zemi, která není dotčenou zemí ani součástí Společenství.
(88) Organizace CCCME a vyvážející výrobci v ČLR prohlašovali, že provedené úpravy zohledňující vnitrostátní přepravné a úrokové sazby související s úvěrovými náklady, zjištěné ve srovnatelné zemi, nebyly odůvodněné, protože šetření neprokázalo neexistenci podmínek tržního hospodářství ve vztahu k těmto nákladům, které vznikly spolupracujícím vyvážejícím výrobcům.
V tomto ohledu je zapotřebí uvést, že všechny žádosti spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR o zacházení jako v tržním hospodářství byly zamítnuty, tj. bylo shledáno, že tyto společnosti nepůsobí v podmínkách tržního hospodářství.
Náklady vzniklé těmto společnostem tak nebylo možné použít, protože nevycházejí ze situace, v níž převládají podmínky tržního hospodářství.
Na tomto základě byl tento argument odmítnut.
(89) Vietnamské společnosti tvrdily, že neodůvodněná byla úprava zohledňující provize, provedená podle čl. 2 odst.
10 písm. i). Společnosti vysvětlovaly, že spřízněné obchodní firmy sídlící v třetích zemích jsou společnosti existující jen "na papíře" (tj. společnosti bez zaměstnanců, které nemají žádnou funkci a nevyvíjejí žádnou činnost), které by měly být považovány za jediný hospodářský subjekt s vyvážejícími výrobci ve Vietnamu.
Zde je nutné konstatovat, že tyto obchodní firmy vystavují faktury odběratelům ve Společenství a přijímají od nich platby.
Dále je třeba uvést, že prodeje prováděné těmito spřízněnými obchodními firmami zahrnují obchodní přirážku.
V případech, kdy tyto spřízněné obchodní firmy měly auditované účty, bylo možné zjistit, že tato přirážka je ještě vyšší než částka, o niž byla cena upravena.
Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto a úprava ponechána na úrovni 5 %, tedy úrovni, jež byla považována za přiměřeně odrážející provize placené nezávislým zprostředkovatelům obchodujícím s dotyčným výrobkem.
5. Dumpingové rozpětí
5.1. ČLR
2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání mezi váženým průměrem běžné hodnoty a váženým průměrem vývozních cen u jednotlivých typů výrobku.
Srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou u vyvážejících výrobců v ČLR zařazených do vzorku prokázalo, že během období šetření existovalo dumpingové rozpětí ve výši 36,8 %.
Toto dumpingové rozpětí bylo připsáno všem spolupracujícím společnostem, tj. zařazeným i nezařazeným do vzorku.
(91) Srovnání údajů o vývozu do Společenství, které poskytli spolupracující vyvážející výrobci v ČLR (zařazení i nezařazení do vzorku), s celkovým objemem dovozu podle statistických údajů Eurostatu ukázalo, že míra spolupráce je nízká, protože objem vývozu během období šetření představoval jen 54 % celkového dovozu Společenství z ČLR.
Pro objemy vývozu nespolupracujících čínských vyvážejících výrobců proto byla míra dumpingu stanovena na základě dvou kategorií dotyčného výrobku (viz bod odůvodnění 20) s nejvyšším dumpingovým rozpětím stanoveným u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.
Tento postup byl považován za správný, protože nebyla zjištěna žádná známka toho, že by některý z nespolupracujících výrobců výrobek dodával s menší mírou dumpingu než vyvážející výrobci zařazení do vzorku.
(92) Konečně bylo vypočítáno průměrné celostátní dumpingové rozpětí, přičemž jako váhový faktor byla použita hodnota CIF u každé z obou skupin vývozců, tj. spolupracujících a nespolupracujících.
Stanovené celostátní dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Společenství před clem, činí 48,5 %.
(93) Obchodní komora CCCME prohlásila, že přístup použitý pro určení dumpingového rozpětí nespolupracujících vyvážejících výrobců není konzistentní s metodikou, kterou Komise použila při předchozím šetření týkajícího se přezkumu před pozbytím platnosti ohledně dovozu jízdních kol z Číny, což by mohlo vést k nepřiměřeně umělým výsledkům v rámci jednoho řízení. Pro výpočet dumpingového rozpětí nespolupracujících vyvážejících výrobců byla při předchozím šetření týkajícím se přezkumu před pozbytím platnosti použita metodika vycházející z průměrné vývozní ceny u všech transakcí podle údajů Eurostatu po odečtení vývozu spolupracujících výrobců. CCME dále tvrdila, že při určování celkového dumpingu na základě předpokladu, že nespolupracující společnosti se nedopouštěli dumpingu dotyčného výrobku v menší míře než spolupracující vyvážející výrobci, Komise nevzala v úvahu konkrétní typy výrobku vyvážené nespolupracujícími vyvážejícími výrobci, přestože podle čl. 18 odst. 6 a čl. 6 odst. 8 základního nařízení a odstavce 7 přílohy II antidumpingové dohody WTO by měly být dostupné informace použity se zvláštní obezřetností.
(94) V této souvislosti je nejprve třeba konstatovat, že metodika použitá při předchozím šetření týkajícím se přezkumu před pozbytím platnosti byla považována za vhodnou za účelem stanovení, zda se bude dumping pravděpodobně opakovat.
V tomto ohledu příslušné instituce usoudily, že dumpingové rozpětí není nutné stanovovat naprosto přesně, protože se toto rozpětí nebude používat v praxi.
Při současném šetření však bylo nutné vypočítat dumpingové rozpětí s větší přesností.
Za tímto účelem byly objemy vývozu nespolupracujících čínských výrobců stanoveny s využitím údajů Eurostatu.
Pokud jde o vývozní cenu, nebyla čísla z Eurostatu považována za vyhovující zdroj informací, protože konkrétní typy výrobku vyvážené nespolupracujícími společnostmi nebyly známy, a jakékoli srovnání s váženým průměrem běžné hodnoty stanoveným pro srovnatelnou zemi by tedy nezbytně přiměřeným způsobem neodráželo dumpingové rozpětí těchto vývozců.
Kromě toho kdyby se použila metodika navrhovaná organizací CCCME, celkové dumpingové rozpětí by bylo podstatně větší, konkrétně více než dvojnásobné.
Za vhodnější tedy bylo považováno použití dvou kategorií dotyčného výrobku, u nichž bylo pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku stanoveno největší rozpětí, což je v souladu s čl. 18 odst.
8 základního nařízení i odstavcem 7 přílohy II antidumpingové dohody WTO. Na základě výše uvedeného byl tento argument odmítnut.
5.2. Vietnam
2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání mezi váženým průměrem běžné hodnoty a váženým průměrem vývozních cen u jednotlivých typů výrobku.
Ze srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny u vietnamského vyvážejícího výrobce, kterému bylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, vyplynula existence dumpingového rozpětí v období šetření, a to ve výši 15,8 %.
(96) Srovnání údajů o vývozu do Společenství, které poskytli vietnamští vyvážející výrobci, s celkovým objemem dovozu pocházejícího z Vietnamu ukázalo, že míra spolupráce je vysoká, protože objem vývozu během období šetření představoval více než 95 % celkového dovozu Společenství z Vietnamu.
(97) Jelikož byla míra spolupráce vysoká, jak je uvedeno v bodu odůvodnění 96, bylo průměrné celostátní dumpingové rozpětí stanoveno na základě váženého průměru dumpingových rozpětí těch spolupracujících vyvážejících výrobců, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství ani individuální zacházení a jejichž informace o vývozních cenách bylo možné považovat za spolehlivé, jak je uvedeno v bodu odůvodnění 85.
Celostátní dumpingové rozpětí ve výši 34,5 %, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Společenství před clem, bylo tedy připsáno všem ostatním vyvážejícím výrobcům ve Vietnamu.
D. ÚJMA
1. Důsledky jednání narušujícího hospodářskou soutěž
(98) V průběhu šetření bylo zjištěno, že dvě dceřinné společnosti, Batavus N.V. a Koga N.V., jednoho z výrobců ve Společenství zařazených do vzorku, totiž Accell Group N.V., byly pokutovány nizozemskými orgány pro hospodářskou soutěž [7] za účast na jednání narušujícím hospodářskou soutěž.
Protiprávní jednání spočívalo v uzavření dohody mezi uvedenými dvěma dceřinými společnostmi, dalšími dvěma výrobci ve Společenství (nezařazenými do vzorku) a společností Giant Europe B.V., společností ve spojení s čínským vývozcem Giant China Co. Ltd. o společných cenících s minimálními cenami jízdních kol (cenový kartel), která byla uplatňována v maloobchodních distribučních kanálech na nizozemském trhu s jízdními koly.
Zde je třeba poznamenat, že společnost Accell Group N.V. podala rozklad k nizozemským orgánům pro hospodářskou soutěž proti jeho rozhodnutí o cenovém kartelu.
(99) Cenový kartel se týkal cyklistické sezóny 2001 ( 1. září 2000 až 31. srpen 2001).
Období pro zkoumání dumpingu a způsobené újmy v rámci současných šetření trvalo od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 a zkoumání trendů podstatných pro posouzení újmy se týkalo období od ledna 2000 do konce období šetření.
Období, kdy došlo k jednání narušujícímu hospodářskou soutěž, a posuzované období se tedy překrývají.
(100) Vzhledem k výše uvedenému nelze vyloučit, že jednání narušující hospodářskou soutěž mělo během části posuzovaného období určitý vliv na část trhu Společenství, tj. nizozemský trh, a tedy i na ukazatele újmy výrobců ve Společenství zapojených do kartelu.
V případech, kdy orgány veřejné moci přijaly rozhodnutí o cenovém kartelu, se obvykle uplatňuje obzvláště opatrný přístup, i když byl proti takovému rozhodnutí použit opravný prostředek, o kterém dosud nebylo rozhodnuto.
Aby se zamezilo pochybnostem, zda celkové výsledky společnosti Accell Group N.V, tedy jednoho z výrobců ve Společenství zařazených do vzorku, nemohly být ovlivněny jednáním narušujícím hospodářskou soutěž některých jeho dceřiných společností, bylo rozhodnuto vyřadit tohoto výrobce z analýzy újmy, a to navzdory zjištění, že na jednání narušujícím hospodářskou soutěž se podílely jen některé členské společnosti skupiny.
Pokud jde o jednání narušující hospodářskou soutěž dvou dalších výrobců ve Společenství, kteří se kartelu rovněž účastnili, se uvádí, že nebyli zařazeni do vzorku výrobců ve Společenství.
Vzhledem k tomu, že kartel byl založen na společných minimálních cenách, je pravděpodobné, že vliv kartelu na výsledky těchto dvou výrobců by se projevil v jejich cenách a míře zisku.
Jelikož u výrobců ve Společenství, kteří nebyli zařazeni do vzorku, se cenové trendy a trendy ziskovosti neposuzovaly, účast těchto dvou společností na kartelu nemá žádný vliv na analýzu újmy.
Dále bylo posuzováno, zda jednání narušující hospodářskou soutěž na části trhu Společenství nemohlo mít dopad také na výsledky ostatních výrobců ve Společenství zařazených do vzorku.
Bylo však zjištěno, že činnost těchto výrobců na nizozemském trhu byla během posuzovaného období velmi omezená (méně než 1 % prodaných kusů).
Spotřeba na nizozemském trhu kromě toho představuje jen 7 % celkové spotřeby Společenství a kartel navíc trval jen velmi krátkou dobu.
Proto není považováno za nutné upravovat závěry o újmě vzhledem k výsledkům těchto ostatních výrobců.
(101) Posouzeno bylo také, zda by byla situace z hlediska újmy podstatně jiná, kdyby analýza újmy zahrnovala i společnost Accell Group N.V. Bylo však zjištěno, že i kdyby se vzaly v úvahu údaje o společnosti Accell Group N.V., trendy újmy by se celkově nelišily od trendů popsaných níže.
(102) Kartel existoval v cyklistické sezóně 2001, a účast společnosti Giant Europe B.V. na něm tedy neměla žádný vliv na zjištění o jejím spřízněném vývozci, která se týkala období šetření současného antidumpingového řízení.
2. Výroba ve Společenství
(103) V průběhu současného šetření bylo zjištěno, že jízdní kola byla vyráběna těmito společnostmi:
- 8 výrobců zařazených do vzorku,
- 12 dalších výrobců ve Společenství, kteří také podávali podnět,
- 39 dalších výrobců ve Společenství, kteří podnět podpořili.
3. Definice výrobního odvětví Společenství
(104) Výrobci ve Společenství podávající podnět (zařazení i nezařazení do vzorku) spolu s dalšími výrobci ve Společenství podporujícími podnět (zařazenými i nezařazenými do vzorku), kteří odpovídali v procesu výběru vzorku a deklarovali svou připravenost spolupracovat na šetření, vyrábějí více než 80 % výroby dotyčného výrobku ve Společenství.
Proto byl učiněn závěr, že tyto společnosti představují výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst.
1 základního nařízení. Zbývající výrobci ve Společenství, kteří se k podnětu nepřipojili, proti šetřením nenamítali.
Po vyřazení jednoho výrobce (jak je vysvětleno v bodech odůvodnění 98 až 101) připadalo na výrobce ve Společenství zařazené do vzorku pro daná šetření (dále jen "výrobci zařazení do vzorku") přibližně 37 % celkové výroby jízdních kol ve Společenství během období šetření.
4. Spotřeba Společenství
(105) Prodej výrobců ve Společenství byl stanoven na základě údajů, které výrobci uvedli v odpovědích na výběrový dotazník, a údajů v podnětu podaném žadatelem.
Údaje uvedené v podnětu byly shromážděny od různých sdružení výrobců jízdních kol ve Společenství.
(106) Zjevná spotřeba Společenství byla stanovena na základě prodeje všech výrobců ve Společenství na trhu Společenství, odhadnutého podle výše uvedených údajů, s připočtením dovozu ze všech zemí podle údajů Eurostatu.
(107) Na začátku posuzovaného období spotřeba Společenství poklesla o 10 %, ze 17348000 kusů v roce 2000 na 15695000 kusů v roce 2002.
Poté spotřeba postupně rostla až na 18037000 kusů během období šetření.
V průběhu celého posuzovaného období spotřeba vzrostla o 4 %.
Následující tabulka obsahuje podrobné údaje o spotřebě v kusech.
Spotřeba _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Kusy _BAR_ 17348000 _BAR_ 15236000 _BAR_ 15695000 _BAR_ 17336000 _BAR_ 18037000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 87 _BAR_ 90 _BAR_ 100 _BAR_ 104 _BAR_
5. Dovoz jízdních kol z ČLR a Vietnamu
5.1 Souhrnné posouzení
(108) Komise dále zvažovala, zda by se účinky dovozu jízdních kol pocházejících z ČLR a z Vietnamu (dále jen "dotčené země") měly posuzovat souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(109) Toto ustanovení stanoví, že účinky dovozu ze dvou či více zemí, které jsou současně předmětem stejného šetření, se posuzují souhrnně, jestliže i) dumpingové rozpětí stanovené v poměru k dovozu výrobků z každé jednotlivé země není nepatrné ve smyslu čl. 9 odst. 3 základního nařízení, ii) objem dovezených výrobků z každé jednotlivé země není zanedbatelný a iii) souhrnné posouzení je vhodné s ohledem na podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými výrobky a na podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými výrobky a obdobným výrobkem Společenství.
(110) Jak je uvedeno výše, současná šetření prokázala, že dumpingová rozpětí stanovená pro ČLR a Vietnam výrazně přesahují nepatrnou úroveň a že objem dovozu z uvedených zemí není zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení (jejich podíly na trhu v období šetření dosáhly 4,07 %, respektive 8,7 %).
(111) Za účelem rozhodnutí o vhodnosti souhrnného posouzení se zřetelem na podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými výrobky a obdobným výrobkem Společenství Komise na základě údajů Eurostatu provedla analýzu tržního chování vývozců z hlediska vývozních cen a objemů.
(112) Bylo zjištěno podobné tržní chování výrobců z ČLR a Vietnamu z hlediska vývozních cen.
V průběhu celého posuzovaného období uvedené země snížily své průměrné jednotkové prodejní ceny jízdních kol o 22 %, respektive o 52 %.
(113) Obě země mají podstatný podíl na trhu Společenství, jak je uvedeno v bodu odůvodnění 110.
(114) Kromě toho bylo zjištěno, že dotyčný výrobek dovážený z ČLR a Vietnamu a dotyčný výrobek vyráběný výrobním odvětvím Společenství je třeba považovat za obdobné z hlediska zaměnitelnosti a nahraditelnosti, jak je vysvětleno výše (viz bod odůvodnění 19 a dále), takže si tyto výrobky konkurují v rámci jednotlivých typů.
(115) Bylo tedy stanoveno, že vývozy dotyčného výrobku z dotčených zemí konkurují jízdním kolům vyráběným výrobním odvětvím Společenství.
(116) Po zveřejnění konečných závěrů prohlásily některé zúčastněné strany, že souhrnné posouzení není odůvodněné, protože modely jízdních kol dovážené z ČLR se liší od modelů dovážených z Vietnamu.
Při srovnání dovážených výrobků model po modelu však bylo zjištěno, že existuje podstatná shoda nejen mezi jízdními koly z ČLR a Vietnamu a koly, která vyrábějí výrobci ve Společenství zařazení do vzorku, ale také mezi modely dováženými z ČLR a modely dováženými z Vietnamu.
Dále bylo uváděno, že vietnamští vývozci svá jízdní kola prodávají v jiných segmentech trhu než vývozci z ČLR a výrobci ve Společenství, což odůvodňuje odlišné ceny.
Toto tvrzení však nebylo podloženo žádnými důkazy.
Navíc se zdá, že v některých členských státech, kde má dovoz z Vietnamu významný podíl na trhu, jsou vietnamská jízdní kola zastoupena v nejrůznějších segmentech trhu.
Obě tvrzení proto byla odmítnuta.
(117) Na základě výše uvedeného byl učiněn závěr, že jsou splněny všechny podmínky pro souhrnné posouzení dovozu jízdních kol pocházejících z ČLR a z Vietnamu.
5.2 Objem dumpingových dovozů jízdních kol pocházejících z ČLR a Vietnamu a jejich podíl na trhu
(118) Objem dovozu dotyčného výrobku byl stanoven podle statistických informací Eurostatu.
Počet jízdních kol pocházejících a dovezených z ČLR mezi rokem 2000 a obdobím šetření vzrostl o 472 %.
Dovoz jízdních kol z ČLR během období šetření byl více než 55krát vyšší než během období šetření předchozího šetření ( 1. září 1997 až 31. srpna 1998), kdy bylo dovezeno 13651 jízdních kol.
Dovoz jízdních kol pocházejících z Vietnamu mezi rokem 2000 a obdobím šetření stoupl o 413 %.
Souhrnně dovoz z obou zemí vzrostl z 435373 kusů v roce 2000 na 2311638 kusů v období šetření, což je nárůst o 431 %.
(119) Jelikož spotřeba během posuzovaného období stoupla pouze o 4 %, podíl dovozů dotyčného výrobku pocházejících z ČLR na trhu vzrostl z 0,73 % v roce 2000 na 4,07 % v období šetření a podíl dovozů z Vietnamu se zvýšil z 1,77 % v roce 2000 na 8,70 % v období šetření.
Jejich souhrnný podíl na trhu se následkem toho zvýšil z 2,50 % v roce 2000 na 12,77 % v období šetření.
(120) Následující tabulky ukazují vývoj dovozu a podílu na trhu u jízdních kol pocházejících z ČLR a Vietnamu během posuzovaného období:
Dovoz ČLR _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Objem (kusy) _BAR_ 128091 _BAR_ 257728 _BAR_ 561706 _BAR_ 707351 _BAR_ 733901 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 201 _BAR_ 438 _BAR_ 552 _BAR_ 572 _BAR_
Podíl na trhu v % _BAR_ 0,73 _BAR_ 1,68 _BAR_ 3,58 _BAR_ 4,08 _BAR_ 4,07 _BAR_
Dovoz Vietnam _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Objem (kusy) _BAR_ 307282 _BAR_ 586051 _BAR_ 766680 _BAR_ 1457245 _BAR_ 1577737 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 191 _BAR_ 250 _BAR_ 474 _BAR_ 513 _BAR_
Podíl na trhu v % _BAR_ 1,77 _BAR_ 3,84 _BAR_ 4,88 _BAR_ 8,40 _BAR_ 8,70 _BAR_
Souhrnný dovoz _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Objem (kusy) _BAR_ 435373 _BAR_ 843779 _BAR_ 1328386 _BAR_ 2164596 _BAR_ 2311638 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 194 _BAR_ 305 _BAR_ 497 _BAR_ 531 _BAR_
Podíl na trhu v % _BAR_ 2,50 _BAR_ 5,52 _BAR_ 8,46 _BAR_ 12,48 _BAR_ 12,77 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 220 _BAR_ 338 _BAR_ 499 _BAR_ 510 _BAR_
6. Ceny dotčených dovozů
a) Vývoj cen
(121) Pro stanovení cenových trendů u dumpingových dovozů mezi rokem 2000 a obdobím šetření bylo údaje Eurostatu možné využít jen v omezené míře, a to z těchto důvodů:
Bylo zjištěno, že dovozní ceny odvozené z údajů Eurostatu nezohledňují různé typy výrobku a podstatné cenové rozdíly mezi různými typy dotyčného výrobku.
Průměrné ceny pro jednotlivé země jsou výrazně ovlivněny skladbou sortimentu každé země.
Když byly dovozy od spolupracujících vývozců porovnávány model po modelu, šetření ukázalo, že i v rámci stejných typů výrobku a modelů existují podstatné cenové rozdíly, a to v závislosti na použitých komponentách jízdních kol.
Dále bylo zjištěno, že dovozní ceny vycházející z typů výrobku zjištěných u spolupracujících vývozců věrně odrážejí cenové rozdíly mezi jízdními koly pocházejícími z ČLR a Vietnamu na jedné straně a výrobním odvětvím Společenství na straně druhé.
V důsledku toho jsou ceny uváděné Eurostatem pro účely tohoto šetření neprůkazné.
Dovozní ceny pro ČLR a Vietnam podle Eurostatu mohou posloužit jen jako ukazatel cenových trendů u jednotlivých zemí, nelze je však použít k porovnání prodejních cen mezi různými zeměmi a Společenstvím.
(122) Podle údajů Eurostatu se vážený průměr dovozních cen, dále udávaný ve formě indexu, mezi rokem 2000 a obdobím šetření snížil o 22 % u dovozu z ČLR a o 52 % u dovozu z Vietnamu.
Souhrnně poklesly průměrné prodejní ceny o 50 %.
Podrobné informace jsou uvedeny v tabulce:
Dovozní ceny _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
(ČLR) _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 83 _BAR_ 70 _BAR_ 75 _BAR_ 78 _BAR_
(Vietnam) _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 82 _BAR_ 71 _BAR_ 49 _BAR_ 48 _BAR_
(Souhrn) _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 81 _BAR_ 62 _BAR_ 50 _BAR_ 50 _BAR_
b) Cenové podbízení
(123) Pro účely stanovení cenového podbízení u jízdních kol pocházejících z ČLR a Vietnamu vycházela analýza Komise z informací předložených v průběhu šetření vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a výrobci ve Společenství zařazenými do vzorku.
Tato analýza brala v úvahu skutečné vývozní ceny vyvážejících výrobců (ceny CIF na hranice Společenství), v případě ČLR jak s antidumpingovým clem, tak bez něho.
Za relevantní prodejní ceny výrobního odvětví Společenství byly považovány ceny pro nezávislé odběratele, v případě potřeby upravené na úroveň cen ze závodu.
Se zohledněním různých typů výrobku definovaných v dotazníku existovalo v období šetření v případě ČLR rozpětí cenového podbízení ve výši 53 % bez antidumpingového cla a 39 % s antidumpingovým clem.
U dovozu z Vietnamu se rozpětí cenového podbízení pohybovalo mezi 25 a 60 %.
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že vážené průměry prodejních cen výrobků z ČLR a Vietnamu vycházející z typů výrobku jsou podstatně vyšší než dovozní ceny podle údajů Eurostatu.
Tato skutečnost potvrzuje závěr v bodu odůvodnění 121, totiž že skladba sortimentu zjevně ovlivňuje prodejní ceny v mezistátním obchodu.
7. Stav výrobního odvětví Společenství
3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila všechny relevantní hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují stav daného výrobního odvětví Společenství.
Tato analýza se týkala společností zařazených do vzorku, které jsou uvedeny v bodu odůvodnění 15 s výjimkou společnosti, na niž odkazuje bod odůvodnění 100.
Nicméně v zájmu úplného popisu stavu výrobního odvětví Společenství jsou v případě ukazatelů, u nichž jsou k dispozici spolehlivé informace pro výrobní odvětví Společenství jako celek, tyto informace také uvedeny níže.
Výsledky výrobního odvětví měřené činiteli, jako jsou ceny, mzdy, investice, zisk, návratnost investic, peněžní tok a schopnost opatřit si kapitál, tak byly stanoveny na základě informací od společností zařazených do vzorku.
Činitele újmy, jako je podíl na trhu, objem prodeje a výroba, pak byly stanoveny pro celé výrobní odvětví Společenství.
(125) Některé zúčastněné strany prohlašovaly, že při analýze ukazatelů újmy by se měly brát v úvahu jen společnosti zařazené do vzorku.
V antidumpingových řízeních se postupuje obvykle tak, že se analyzují činitele újmy pro celé výrobní odvětví Společenství.
Ovšem v případech, kdy se výrobní odvětví skládá z velkého počtu výrobců, použije se vzorek.
Vzorek se vybírá proto, aby bylo možné shromáždit a ověřit podrobné údaje, což je ve stanovené lhůtě možné jen u omezeného počtu výrobců.
Tyto údaje se týkají takových činitelů, jako jsou ceny, mzdy, investice, zisk, návratnost investic, peněžní tok a schopnost opatřit si kapitál, kde by ověření údajů pro celé výrobní odvětví nebylo ve stanovené lhůtě proveditelné.
Údaje o dalších činitelích, jako je podíl na trhu, objem prodeje a výroba, jsou obvykle snadno dostupné pro celé výrobní odvětví.
Založit analýzu újmy pouze na údajích od výrobců zařazených do vzorku by znamenalo pominout užitečné údaje od ostatních výrobců, a tedy provést neúplné posouzení.
V zájmu co nejúplnějšího posouzení, které bylo v dané stanovené lhůtě možné, proto byly v tomto případě sebrané a ověřené údaje od výrobců zařazených do vzorku, které se týkají trendů vývoje všech činitelů újmy, doplněny o informace o celém výrobním odvětví.
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(126) Mezi rokem 2000 a obdobím šetření zvýšili výrobci zařazení do vzorku výrobu obdobného výrobku o 17 %.
V průběhu posuzovaného období byla výrobní kapacita zvýšena celkem o 18 %.
(127) Využití kapacity zůstalo během posuzovaného období stabilní.
Podrobné údaje jsou uvedeny v následující tabulce:
Výroba _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Výroba _BAR_ 3231842 _BAR_ 3193497 _BAR_ 3222858 _BAR_ 3718918 _BAR_ 3788660 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 100 _BAR_ 115 _BAR_ 117 _BAR_
Výrobní kapacita _BAR_ 4033737 _BAR_ 4125649 _BAR_ 4339273 _BAR_ 4613939 _BAR_ 4779632 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 108 _BAR_ 114 _BAR_ 118 _BAR_
Využití kapacity _BAR_ 80,1 % _BAR_ 77,4 % _BAR_ 74,3 % _BAR_ 80,6 % _BAR_ 79,3 % _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 93 _BAR_ 101 _BAR_ 99 _BAR_
(128) Šetření ukázalo, že celkové zvýšení výrobní kapacity bylo výsledkem investic do nových výrobních linek a také restrukturalizace v rámci skupin společností.
Skutečnost, že výrobci zařazení do vzorku všeobecně zvýšili výrobu, vyplývá také z toho, že několik jiných výrobců ve Společenství ukončilo výrobu nebo snížilo svou kapacitu.
Trend růstu výroby a výrobní kapacity u společností zařazených do vzorku je ovšem třeba posuzovat ve světle výsledků všech výrobců ve Společenství.
Vezme-li se v potaz celková výroba všech výrobců ve Společenství, projeví se trend poklesu výroby.
Podrobné údaje obsahuje tato tabulka:
Výroba _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Výroba _BAR_ 12700000 _BAR_ 11028000 _BAR_ 10083000 _BAR_ 10165000 _BAR_ 10160000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 87 _BAR_ 79 _BAR_ 80 _BAR_ 80 _BAR_
b) Zásoby
(129) Vinou vnitřní reorganizace nemohl jeden z výrobců předložit konzistentní informace o zásobách za léta 2000 a 2001.
Při provádění analýzy zásob v posuzovaném období tedy bylo nutné údaje od této společnosti vyřadit.
(130) Za analyzované období vzrostly zásoby jízdních kol z 219370 kusů v roce 2000 na 362095 kusů v období šetření, tedy o 65 %.
Hlavní nárůst, který proběhl během roku 2003 a období šetření, byl důsledkem skutečnosti, že se jeden z výrobců zařazených do vzorku připravoval na velmi velkou dodávku, kterou měl uskutečnit těsně po skončení období šetření.
Nárůst úrovně zásob tedy nutně neznamená zhoršení situace výrobců zařazených do vzorku, pokud jde o tento konkrétní aspekt.
Podrobné údaje jsou uvedeny v tabulce:
Zásoby _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Kusy _BAR_ 219370 _BAR_ 206854 _BAR_ 210968 _BAR_ 317345 _BAR_ 362095 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 94 _BAR_ 96 _BAR_ 145 _BAR_ 165 _BAR_
c) Objem prodeje a podíl na trhu
(131) Během posuzovaného období výrobci zařazení do vzorku stabilně zvyšovali prodej svých jízdních kol na trhu Společenství, a to z 3156451 kusů v roce 2000 na 3683176 kusů v období šetření, což představuje celkový nárůst o 17 %.
Obdobně zvýšili výrobci zařazení do vzorku svůj podíl na trhu z 18 % v roce 2000 na 20 % v období šetření.
Podrobné údaje jsou uvedeny v tabulce:
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Výrobci zařazení do vzorku – prodej (v kusech) _BAR_ 3156451 _BAR_ 3241830 _BAR_ 3203020 _BAR_ 3600670 _BAR_ 3683176 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 101 _BAR_ 114 _BAR_ 117 _BAR_
Výrobci zařazení do vzorku – podíl na trhu _BAR_ 18 % _BAR_ 21 % _BAR_ 20 % _BAR_ 20 % _BAR_ 20 % _BAR_
(132) Tento trend je však třeba vnímat ve světle výsledků všech výrobců ve Společenství.
Vezme-li se v úvahu prodej všech výrobců ve Společenství, ukáže se celkový pokles prodeje.
Podrobné údaje jsou uvedeny v tabulce:
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Všichni výrobci ve Společenství – prodej _BAR_ 11718000 _BAR_ 10035000 _BAR_ 9175000 _BAR_ 9100000 _BAR_ 9300000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 86 _BAR_ 78 _BAR_ 78 _BAR_ 79 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 67 % _BAR_ 66 % _BAR_ 58 % _BAR_ 52 % _BAR_ 51 % _BAR_
d) Prodejní ceny a náklady
(133) Šetření ukázalo, že si výrobci zařazení do vzorku zachovali svou skladbu sortimentu, zejména v kategoriích A, B a C. Kromě toho rozšířili svou prodejní činnost vůči velkým obchodním domům a supermarketům, což platilo v menší míře v případě jednotlivých prodejců/maloobchodníků, kde byli výrobci zařazení do vzorku výrazně zastoupeni již dříve, a to prostřednictvím vyšší kategorie svých výrobků.
Velké obchodní domy posílily svou přítomnost na trhu s jízdními koly.
To mělo vliv i na konečné spotřebitele, protože v obchodních domech se tyto výrobky obvykle prodávají za nižší ceny než u jednotlivých maloobchodníků.
V zájmu udržení své přítomnosti na masovém trhu byli výrobci zařazení do vzorku nuceni vyrovnávat nižší ceny vyššími objemy.
(134) Vážený průměr prodejních cen jízdních kol v jednotkovém vyjádření poklesl ze 124 EUR v roce 2000 na 115 EUR v roce 2003, tedy o 7 %.
Během období šetření se však průměrná cena zvýšila na 122 EUR.
Za celé posuzované období došlo k poklesu o 2 %.
Prodejní ceny _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Prodejní ceny (v EUR za kus) _BAR_ 124 _BAR_ 127 _BAR_ 120 _BAR_ 115 _BAR_ 122 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 97 _BAR_ 93 _BAR_ 98 _BAR_
(135) Výrobní náklady byly vypočítány na základě váženého průměru nákladů u všech typů obdobného výrobku vyráběných výrobci zařazenými do vzorku.
(136) Mezi lety 2000 a 2001 vzrostly výrobní náklady ze 119 EUR na 122 EUR, tedy celkem o 2 %.
Poté se výrobní náklady snížily na 110 EUR v roce 2003, což byl pokles o 9 % oproti roku 2001.
Během období šetření se výrobní náklady zvýšily na 117 EUR.
Za celé sledované období tak výrobní náklady poklesly o 2 %.
Tento pokles byl způsoben především zavedením efektivnějších montážních linek a skutečností, že díly dříve vyráběné samotnými výrobci zařazenými do vzorku, například rámy, byly nahrazeny levnějšími díly z dovozu.
Náklady _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Jednotkové výrobní náklady (v EUR) _BAR_ 119 _BAR_ 122 _BAR_ 115 _BAR_ 110 _BAR_ 117 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 97 _BAR_ 92 _BAR_ 98 _BAR_
e) Ziskovost
(137) Celková ziskovost výrobců zařazených do vzorku s ohledem na dotyčný výrobek, která činila 3,26 % v prvním roce posuzovaného období, stoupla na 4,08 % v roce 2003.
Poté ziskovost poklesla na 3,58 % v období šetření.
Celkově míra zisku za posuzované období vzrostla o pouhých 0,32 procentního bodu.
(138) Výše popsaný trend sice ukazuje na částečné zlepšení finanční situace daného výrobního odvětví během posuzovaného období, avšak dosaženou ziskovost je třeba posuzovat vzhledem k předpokládané minimální úrovni, které by odvětví mohlo dosáhnout při neexistenci dumpingových dovozů pocházejících z ČLR a Vietnamu, tj. k 8 % obratu z prodeje jízdních kol, což je úroveň použitá rovněž v předchozím šetření.
Jelikož se charakteristiky trhu od předchozího šetření podstatně nezměnily, má se za to, že ziskovost ve výši 8 % stále představuje minimum dosažitelné výrobci na trhu Společenství.
Ziskovost _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Ziskovost (prodej v ES) _BAR_ 3,26 % _BAR_ 3,89 % _BAR_ 3,50 % _BAR_ 4,08 % _BAR_ 3,58 % _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 119 _BAR_ 107 _BAR_ 125 _BAR_ 110 _BAR_
(139) Několik zúčastněných stran z ČLR prohlašovalo, že se stav výrobního odvětví Společenství od předchozího období šetření, kdy odvětví utrpělo ztrátu ve výši 0,6 %, zlepšil, a že by tedy v současném šetření neměl být stav výrobního odvětví Společenství považován za situaci působící újmu.
Jak je vysvětleno v bodu odůvodnění 137, zisk se sice od předchozího šetření zvýšil, ale stále zůstává hluboko pod hodnotou považovanou za běžnou míru ziskovosti.
(140) Po zveřejnění konečných závěrů některé zúčastněné strany tvrdily, že ziskovost ve výši 8 %, uvedená v bodu odůvodnění 138, je příliš vysoká a že výrobci zařazení do vzorku již dosahují dostatečně dobrých výsledků včetně stabilní míry zisku.
Tyto strany však neuvedly žádné důvody, proč by 8 % neměla být přiměřená úroveň, a neuvedly ani, jaká jiná míra zisku by byla vhodná a proč.
Jak se konstatuje v bodu odůvodnění 195, ziskovost ve výši 8 % je minimální míra zisku dosažitelná výrobním odvětvím Společenství při neexistenci dumpingového dovozu.
Ačkoli se ziskovost výrobců zařazených do vzorku do určité míry zvýšila, zdaleka ještě není dostatečná pro plné zotavení výrobního odvětví Společenství z dumpingu působícího újmu.
f) Investice a návratnost investic
(141) Investice do podnikání s dotyčným výrobkem během posuzovaného období významně vzrostly, z 1938556 EUR v roce 2000 na 3950636 EUR v období šetření.
Zde je třeba poznamenat, že tento podstatný nárůst investic byl způsoben především tím, že jeden z výrobců zařazených do vzorku podstatně zvýšil svou výrobní kapacitu, na což připadlo více než 60 % veškerých investic během daného období.
Podrobné údaje jsou uvedeny v tabulce:
Investice _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Investice (v tis. EUR) _BAR_ 1938 _BAR_ 4820 _BAR_ 1645 _BAR_ 3901 _BAR_ 3950 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 249 _BAR_ 85 _BAR_ 201 _BAR_ 204 _BAR_
Návratnost investic _BAR_ 15 % _BAR_ 30 % _BAR_ 12 % _BAR_ 23 % _BAR_ 24 % _BAR_
(142) Mezi roky 2000 a 2001 se návratnost investic zvýšila o 15 procentních bodů.
V roce 2002 návratnost investic poklesla, ale během roku 2003 opět stoupala a vývoj byl pozitivní i během období šetření, kdy bylo dosaženo návratnosti ve výši 24 %.
g) Peněžní tok a schopnost opatřit si kapitál
(143) Peněžní tok výrobců zařazených do vzorku se za posuzované období podstatně zvýšil, a to jak v absolutních číslech, tak ve vyjádření jako procento z obratu z prodeje.
Peněžní tok _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Peněžní tok (v tis. EUR) _BAR_ 10005000 _BAR_ 20557000 _BAR_ 13425000 _BAR_ 20541000 _BAR_ 20541000 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 205 _BAR_ 134 _BAR_ 205 _BAR_ 205 _BAR_
Peněžní tok jako procento z obratu _BAR_ 2,5 % _BAR_ 4,9 % _BAR_ 3,5 % _BAR_ 4,9 % _BAR_ 4,6 % _BAR_
(144) Výrobci zařazení do vzorku získávají kapitál jednak interně (patří-li do skupiny společností), jednak prostřednictvím bankovních úvěrů.
V dalších případech za zdroj financování slouží peněžní tok vytvářený danou firmou.
Žádný z výrobců zařazených do vzorku neměl výrazné potíže se získáváním kapitálu.
h) Zaměstnanost, produktivita a mzdy
(145) Během posuzovaného období se zaměstnanost snížila o 6 %.
Vzhledem k výraznému zvýšení výroby za posuzované období lze pokles zaměstnanosti vysvětlit tím, že produktivita, měřená jako výkon na zaměstnance, za posuzované období výrazně stoupla, konkrétně o 24 %.
Zaměstnanost _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Počet zaměstnanců _BAR_ 1981 _BAR_ 1871 _BAR_ 1784 _BAR_ 1838 _BAR_ 1871 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 94 _BAR_ 90 _BAR_ 93 _BAR_ 94 _BAR_
Mzdové náklady na zaměstnance (v EUR) _BAR_ 23575 _BAR_ 25846 _BAR_ 27130 _BAR_ 27593 _BAR_ 28153 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 110 _BAR_ 115 _BAR_ 117 _BAR_ 119 _BAR_
Výroba na zaměstnance (kusy/rok) _BAR_ 1631 _BAR_ 1707 _BAR_ 1807 _BAR_ 2023 _BAR_ 2025 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 105 _BAR_ 111 _BAR_ 124 _BAR_ 124 _BAR_
(146) Vezme-li se v úvahu zaměstnanost u všech výrobců ve Společenství, je vidět podobný trend jako v předešlé tabulce, avšak pokles je ještě zřetelnější.
Podrobnosti jsou uvedeny v následující tabulce:
Zaměstnanost _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Počet zaměstnanců _BAR_ 14300 _BAR_ 12670 _BAR_ 11860 _BAR_ 11500 _BAR_ 11500 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 88 _BAR_ 83 _BAR_ 80 _BAR_ 80 _BAR_
i) Růst
(147) Celkově je nutné konstatovat, že podíl všech výrobců ve Společenství na trhu poklesl o 16 procentních bodů, zatímco úroveň spotřeby se zvýšila o 4 %, což jasně svědčí o tom, že se těmto výrobcům nedaří růst.
j) Rozsah dumpingu a zotavení z dřívějšího dumpingu
(148) Pokud jde o rozsah skutečného dumpingového rozpětí zjištěného v období šetření (48,5 % u ČLR a mezi 15,8 a 34,5 % u Vietnamu), jeho dopad na výrobní odvětví Společenství nelze považovat za zanedbatelný vzhledem k objemu a cenám zboží dováženého z uvedených dvou zemí.
Je třeba konstatovat, že v případě ČLR je rozpětí větší než rozpětí zjištěné při původním šetření.
Dále je třeba uvést, že od předchozího šetření vzrostl objem dumpingových dovozů z ČLR.
(149) Navzdory očekávání se výrobnímu odvětví Společenství nepodařilo překonat účinky dřívějšího dumpingu v předpokládané míře, což dosvědčuje zejména pokles prodejních cen, nízká ziskovost a pokles využití kapacity.
Výrobní odvětví muselo v posledních letech čelit rostoucím dumpingovým dovozům z ČLR a Vietnamu, které zabránily očekávanému zotavení.
8. Závěr o újmě
(150) Je třeba konstatovat, že vůči jedné z dotčených zemí již existují platná opatření.
Tato opatření měla zřetelný vliv na ukazatele újmy, zvláště v případě výrobců zařazených do vzorku.
Těmto výrobcům se totiž navzdory celkovému poklesu výroby ve Společenství podařilo udržet, a dokonce zvýšit výrobu.
Výrobci zařazení do vzorku dokázali do určité míry profitovat z existence uvedených opatření, avšak veškeré možnosti jejich dalšího růstu byly oslabeny dumpingovými dovozy.
Kromě toho se od zavedení opatření vůči dovozu z ČLR podstatným faktorem s nepříznivým vlivem na výrobní odvětví Společenství stal dovoz z Vietnamu.
V období po uložení stávajících opatření na dovoz z ČLR se hospodářská situace výrobců zařazených do vzorku zlepšila z hlediska produktivity, výroby, výrobní kapacity, prodeje i podílu na trhu.
To je třeba posuzovat s přihlédnutím k existenci těchto opatření.
Prodejní ceny ovšem poklesly a ziskovost zůstala na nízké úrovni navzdory nárůstu prodeje.
Kromě toho se zvýšil objem zásob a poklesla zaměstnanost.
Příznivé aspekty vývoje uvedené výše tedy nezpochybňují újmu vyplývající z celkové situace, která by byla ještě horší, kdyby neplatila stávající opatření.
Tento závěr podporují celkové negativní výsledky výrobců ve Společenství.
Celková výroba Společenství totiž poklesla o 20 %, celkový prodej se snížil o 21 % a podíl celého výrobního odvětví Společenství na trhu klesl o 16 %.
(151) Objem dovozu z ČLR a Vietnamu značně vzrostl jak v absolutních číslech, tak z hlediska podílu na trhu.
Během posuzovaného období tyto země zvýšily svůj podíl na trhu o 10,3 procentního bodu.
Mimo to se za posuzované období značně snížil vážený průměr dovozních cen, což vyústilo ve významnou úroveň cenového podbízení v období šetření.
(152) Na tomto základě byl učiněn závěr, že výrobní odvětví Společenství jako celek se i nadále nachází ve zranitelné hospodářské situaci a že trpí podstatnou újmu ve smyslu článku 3 základního nařízení.
(153) V souladu s výše uvedenými závěry se situace z hlediska újmy u výrobců ve Společenství zařazených do vzorku poněkud liší od situace všech výrobců ve Společenství.
To je však třeba posuzovat s přihlédnutím ke skutečnosti, že výrobci vybraní do vzorku jsou společnosti s největším objemem výroby a prodeje jízdních kol, které díky úsporám z rozsahu dokázaly částečně překonat účinky dumpingových dovozů.
Navzdory těmto výhodám zůstávají i výrobci zařazení do vzorku ve zranitelné situaci, což odráží stav výrobního odvětví Společenství jako celku.
E. TRVALÁ POVAHA ZMĚNY OKOLNOSTÍ A PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ DUMPINGU A ÚJMY
(154) Ve vztahu k dovozu z ČLR byla v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení provedena analýza zjišťující, zda se podstatně změnily okolnosti ohledně dumpingu a jím způsobované újmy a zda lze případnou změnu rozumně označit za trvalou.
(155) Srovnáním běžných hodnot a vývozních cen zjištěných v rámci předchozího a současného šetření bylo s přihlédnutím ke srovnatelným modelů zjištěno, že zatímco průměrná běžná hodnota mírně vzrostla, průměrná vývozní cena výrazně poklesla, což vedlo k vyšším úrovním dumpingu.
Pokud jde o vývozní ceny jízdních kol z ČLR určených pro jiné trhy, bylo shledáno, že všeobecně odpovídají vývozním cenám pro trh EU.
Nebyly nalezeny žádné důkazy svědčící o tom, že vývoz z ČLR nadále nebude probíhat za tyto nízké dumpingové ceny.
Vzhledem ke všemu výše uvedenému nebyl shledán žádný důvod k pochybnostem o tom, že nová, vyšší úroveň dumpingu, která byla zjištěna, je trvalé povahy.
(156) Přestože výrobci zařazení do vzorku do určité míry překonali účinky dumpingového dovozu výrobků pocházejících z ČLR, bylo rovněž zjištěno, že tito výrobci stále trpí podstatnou újmu ve smyslu článku 3 základního nařízení.
Tento závěr dále potvrzuje situace celého výrobního odvětví Společenství (viz bod odůvodnění 150 až 153).
Rozpětí újmy zjištěná v tomto šetření se zvýšila v porovnání s původním šetřením, protože dumpingový dovoz i nadále podstatně snižuje ceny výrobního odvětví Společenství.
Z podrobné analýzy distribuční sítě vyplynulo, že většina výrobců zařazených do vzorku prodává hlavní část své produkce řetězcům obchodních domů.
Vyvážející výrobci v ČLR soutěží především ve stejných velkoobjemových prodejních kanálech, takže výrobní odvětví Společenství je v této oblasti pod silným tlakem. Nebyly zjištěny žádné důkazy ve prospěch toho, že vývozci z ČLR nebudou pokračovat v prodeji prostřednictvím těchto prodejních kanálů, vyprší-li platnost přijatých opatření.
Tlak je přitom slabší v oblasti prodejních kanálů prodejců/maloobchodníků (na kterou připadá asi 22 % celkového prodeje výrobců zařazených do vzorku).
Vzhledem ke zjištěním o trvalé povaze dumpingu a účincích dumpingových dovozů na ziskovost byl učiněn závěr, že okolnosti způsobující újmu jsou trvalé povahy a že skončení platnosti původních opatření by pravděpodobně vedlo k pokračování této újmy.
(157) Bylo také zkoumáno, jaká je pravděpodobnost, že dumping bude pokračovat, jestliže opatření vůči dovozu z ČLR pozbudou platnosti.
Na základě podnětu a informací poskytnutých vývozci z ČLR bylo stanoveno, že výrobní kapacita v ČLR přesahuje 80000000 jízdních kol za rok.
Výrobci v ČLR ročně vyrábějí přibližně 66000000 jízdních kol a jejich domácí poptávka se pohybuje kolem 22000000 jízdních kol.
Jízdní kola pocházející z ČLR jsou zastoupena na hlavních světových trzích a například v USA připadá na jízdní kola z ČLR zhruba 96 % celkové spotřeby.
To dokazuje vývozní orientaci odvětví výroby jízdních kol v ČLR a pravděpodobnost pokračování vývozu do Společenství, která z ní vyplývá.
(158) Bylo zjištěno, že během období šetření pokračoval dumping dotyčného výrobku na trhu Společenství (bod odůvodnění 90 až 97).
Dumpingová rozpětí u dotyčného výrobku přitom byla podstatně větší než rozpětí zjištěná v původním šetření.
Od uložení opatření vyplývajících z předchozího šetření pokračovala ČLR v prodeji jízdních kol Evropskému společenství za dumpingové ceny.
Za posuzované období se objem dumpingových dovozů zvýšil o 472 % a ceny dumpingových dovozů z ČLR poklesly o 22 %.
Jak je uvedeno výše (v bodu odůvodnění 157), vývozci z ČLR mají nevyužitou výrobní kapacitu, která odpovídá téměř celé spotřebě Společenství.
Je také třeba připomenout, že před uložením původních antidumpingových cel činil objem dumpingových dovozů z ČLR zhruba 2,5 miliónu jízdních kol, což v té době představovalo podíl přibližně 15 % na trhu Společenství.
Je tedy pravděpodobné, že při neexistenci antidumpingových opatření by se výrobky dovážené z ČLR vrátily na trh ve stejné nebo i vyšší míře.
Tyto výrobky by se přitom pravděpodobně dovážely za dumpingové ceny, protože se má za to, že vysoká úroveň dumpingu zjištěná v současném šetření je trvalé povahy.
F. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo prozkoumáno, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, způsobena dotčenými dumpingovými dovozy.
Byly rovněž prošetřeny jiné známé činitele než tyto dumpingové dovozy, které mohly ve stejné době způsobit újmu výrobnímu odvětví Společenství, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito činiteli nebude přičítána dumpingovým dovozům.
2. Účinky dumpingových dovozů
(160) Navzdory platným opatřením vůči dovozu z ČLR čínští vyvážející výrobci podstatně zvýšili svůj podíl na trhu, konkrétně z 0,73 % na 4,07 %.
Společný podíl dovozu z ČLR a Vietnamu na trhu Společenství vzrostl během posuzovaného období z 2,50 % na 12,77 %.
K nárůstu jejich podílu o více než deset procentních bodů došlo i při celkově stabilní spotřebě mezi rokem 2000 a obdobím šetření.
(161) Výrobcům zařazeným do vzorku se sice podařilo zvýšit výrobu, avšak celková výroba Společenství zároveň poklesla o 20 %.
Příčinou je ukončení obchodní činnosti nebo snížení výroby několika dalších výrobců ve Společenství, jak je uvedeno v bodu odůvodnění 128.
Celkový prodej všech výrobců ve Společenství poklesl mezi rokem 2000 a obdobím šetření o 21 % (tedy o 16 procentních bodů), přestože výrobcům zařazeným do vzorku se podařilo poněkud zvýšit jejich podíl na trhu, konkrétně o 2 procentní body.
Navíc, jak je vidět z tabulky uvedené v bodu odůvodnění 166, podíl dovozu z jiných zemí než ČLR a Vietnamu na trhu také stoupl, ale jen o 7 procentních bodů.
(162) Ačkoli se tedy výrobcům ve Společenství zařazeným do vzorku podařilo pokračovat v činnosti, a dokonce mírně zvýšit podíl na trhu, byli to zbývající výrobci ve Společenství, kdo přišel o podíl na trhu a byl v posledních letech přinucen ukončit obchodní činnost nebo radikálně snížit výrobu vinou tlaku dumpingových dovozů.
Tento tlak měl dvojí podobu: i) z hlediska objemu zvýšily dumpingové dovozy svůj podíl na trhu o více než 10 procentních bodů, jak je uvedeno v bodu odůvodnění 160, a ii) prodejní ceny trvale klesaly, a cenové podbízení tak podstatně snižovalo ceny výrobního odvětví Společenství.
(163) Zisk výrobců zařazených do vzorku poněkud stoupl díky poměrně stabilním cenám (jejichž mírný pokles odpovídal poklesu nákladů), avšak nikoli v míře očekávané po uložení opatření.
Zisk dosažitelný při neexistenci dumpingových dovozů dosažen nebyl kvůli zvýšenému dumpingu u dovozu z ČLR a kvůli dumpingovému dovozu výrobků z Vietnamu.
(164) Proto byl učiněn závěr, že tlak ze strany dotčených dovozů, jejichž objem i podíl na trhu se trvale zvyšoval od roku 2000 a které se vyznačovaly velmi nízkými, dumpingovými cenami, hrál určující roli při vzniku zranitelné hospodářské situace, v níž se výrobní odvětví Společenství v současnosti nachází.
3. Účinky jiných činitelů
Dovoz z jiných zemí
(165) K újmě utrpěné výrobním odvětvím Společenství mohly přispět i dovozy pocházející z jiných třetích zemí.
Několik zúčastněných stran z ČLR a Vietnamu skutečně prohlašovalo, že dovoz výrobků z jiných třetích zemí podstatně vzrostl a že se tyto výrobky prodávají za ceny snižující ceny výrobního odvětví Společenství.
(166) Z údajů Eurostatu vyplývá, že dovoz z jiných třetích zemí stoupl z 5193000 kusů v roce 2000 na 6423000 kusů v období šetření, tedy celkově o 24 %.
Podíl tohoto dovozu na trhu se během posuzovaného období zvýšil z 29 % na 36 %.
Jak je ovšem konstatováno v bodu odůvodnění 121, ceny sledované Eurostatem nezohledňují rozdíly ve skladbě sortimentu mezi jednotlivými zeměmi, a proto uvádíme jen indexy udávající cenové trendy.
Skladba sortimentu dovozů z jiných třetích zemí není známa, takže nemá význam porovnávat ceny níže uvedených dovozů s cenami výrobního odvětví Společenství.
Komise si nicméně vyžádala a obdržela některé další informace o dovozech z těchto zemí, na které připadá většina ostatního dovozu jízdních kol.
Podrobné údaje jsou obsaženy v tabulce:
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Všechny typy _BAR_ Kusyv tis. _BAR_ Podíl na trhu _BAR_ CenaEUR/kus _BAR_ Kusyv tis. _BAR_ Podíl na trhu _BAR_ CenaEUR/kus _BAR_ Kusyv tis. _BAR_ Podíl na trhu _BAR_ CenaEUR/kus _BAR_ Kusyv tis. _BAR_ Podíl na trhu _BAR_ CenaEUR/kus _BAR_ Kusyv tis. _BAR_ Podíl na trhu _BAR_ CenaEUR/kus _BAR_
Tchaj-wan _BAR_ 2520 _BAR_ 14,5 % _BAR_ _BAR_ 1894 _BAR_ 12,4 % _BAR_ _BAR_ 2106 _BAR_ 13,4 % _BAR_ _BAR_ 2052 _BAR_ 11,8 % _BAR_ _BAR_ 2106 _BAR_ 11,6 % _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 75 _BAR_ 86 _BAR_ 100 _BAR_ 84 _BAR_ 92 _BAR_ 79 _BAR_ 81 _BAR_ 81 _BAR_ 74 _BAR_ 84 _BAR_ 80 _BAR_ 73 _BAR_
Indie _BAR_ 309 _BAR_ 1,8 % _BAR_ _BAR_ 210 _BAR_ 1,4 % _BAR_ _BAR_ 169 _BAR_ 1,1 % _BAR_ _BAR_ 130 _BAR_ 0,7 % _BAR_ _BAR_ 130 _BAR_ 0,7 % _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 68 _BAR_ 77 _BAR_ 97 _BAR_ 55 _BAR_ 61 _BAR_ 78 _BAR_ 42 _BAR_ 38 _BAR_ 68 _BAR_ 42 _BAR_ 38 _BAR_ 65 _BAR_
Thajsko _BAR_ 41 _BAR_ 0,2 % _BAR_ _BAR_ 43 _BAR_ 0,3 % _BAR_ _BAR_ 181 _BAR_ 1,2 % _BAR_ _BAR_ 333 _BAR_ 1,9 % _BAR_ _BAR_ 375 _BAR_ 2,0 % _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 150 _BAR_ 114 _BAR_ 434 _BAR_ 600 _BAR_ 93 _BAR_ 800 _BAR_ 950 _BAR_ 86 _BAR_ 900 _BAR_ 1000 _BAR_ 85 _BAR_
Indonésie _BAR_ 104 _BAR_ 0,6 % _BAR_ _BAR_ 82 _BAR_ 0,5 % _BAR_ _BAR_ 87 _BAR_ 0,5 % _BAR_ _BAR_ 222 _BAR_ 1,3 % _BAR_ _BAR_ 241 _BAR_ 1,3 % _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 79 _BAR_ 83 _BAR_ 97 _BAR_ 83 _BAR_ 83 _BAR_ 91 _BAR_ 213 _BAR_ 216 _BAR_ 69 _BAR_ 231 _BAR_ 216 _BAR_ 68 _BAR_
Filipíny _BAR_ 470 _BAR_ 2,7 % _BAR_ _BAR_ 399 _BAR_ 2,6 % _BAR_ _BAR_ 539 _BAR_ 3,4 % _BAR_ _BAR_ 631 _BAR_ 3,6 % _BAR_ _BAR_ 662 _BAR_ 3,7 % _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 85 _BAR_ 96 _BAR_ 88 _BAR_ 115 _BAR_ 126 _BAR_ 73 _BAR_ 134 _BAR_ 133 _BAR_ 63 _BAR_ 141 _BAR_ 137 _BAR_ 62 _BAR_
Polsko _BAR_ 540 _BAR_ 3,1 % _BAR_ _BAR_ 522 _BAR_ 3,4 % _BAR_ _BAR_ 620 _BAR_ 3,9 % _BAR_ _BAR_ 772 _BAR_ 4,4 % _BAR_ _BAR_ 830 _BAR_ 4,6 % _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 109 _BAR_ 109 _BAR_ 115 _BAR_ 125 _BAR_ 122 _BAR_ 143 _BAR_ 142 _BAR_ 111 _BAR_ 154 _BAR_ 148 _BAR_ 113 _BAR_
Bangladéš _BAR_ 157 _BAR_ 0,9 % _BAR_ _BAR_ 189 _BAR_ 1,2 % _BAR_ _BAR_ 273 _BAR_ 1,7 % _BAR_ _BAR_ 382 _BAR_ 2,2 % _BAR_ _BAR_ 423 _BAR_ 2,3 % _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 120 _BAR_ 133 _BAR_ 92 _BAR_ 174 _BAR_ 188 _BAR_ 73 _BAR_ 243 _BAR_ 244 _BAR_ 58 _BAR_ 270 _BAR_ 255 _BAR_ 59 _BAR_
Litva _BAR_ 237 _BAR_ 1,3 % _BAR_ _BAR_ 284 _BAR_ 1,8 % _BAR_ _BAR_ 298 _BAR_ 1,9 % _BAR_ _BAR_ 336 _BAR_ 1,9 % _BAR_ _BAR_ 336 _BAR_ 1,8 % _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 120 _BAR_ 138 _BAR_ 103 _BAR_ 126 _BAR_ 146 _BAR_ 101 _BAR_ 142 _BAR_ 146 _BAR_ 86 _BAR_ 142 _BAR_ 138 _BAR_ 86 _BAR_
Česká republika _BAR_ 297 _BAR_ 1,7 % _BAR_ _BAR_ 253 _BAR_ 1,6 % _BAR_ _BAR_ 189 _BAR_ 1,2 % _BAR_ _BAR_ 235 _BAR_ 1,3 % _BAR_ _BAR_ 220 _BAR_ 1,2 % _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 85 _BAR_ 94 _BAR_ 98 _BAR_ 64 _BAR_ 70 _BAR_ 112 _BAR_ 79 _BAR_ 76 _BAR_ 139 _BAR_ 74 _BAR_ 70 _BAR_ 145 _BAR_
Turecko _BAR_ 67 _BAR_ 0,4 % _BAR_ _BAR_ 77 _BAR_ 0,5 % _BAR_ _BAR_ 97 _BAR_ 0,6 % _BAR_ _BAR_ 160 _BAR_ 0,9 % _BAR_ _BAR_ 203 _BAR_ 1,1 % _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 114 _BAR_ 125 _BAR_ 100 _BAR_ 145 _BAR_ 150 _BAR_ 94 _BAR_ 237 _BAR_ 225 _BAR_ 76 _BAR_ 301 _BAR_ 275 _BAR_ 74 _BAR_
Ostatní _BAR_ 450 _BAR_ 2,6 % _BAR_ _BAR_ 402 _BAR_ 2,6 % _BAR_ _BAR_ 630 _BAR_ 4,0 % _BAR_ _BAR_ 815 _BAR_ 4,7 % _BAR_ _BAR_ 906 _BAR_ 5,0 % _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 89 _BAR_ 100 _BAR_ 98 _BAR_ 140 _BAR_ 154 _BAR_ 83 _BAR_ 181 _BAR_ 181 _BAR_ 51 _BAR_ 201 _BAR_ 192 _BAR_ 51 _BAR_
CELKEM _BAR_ 5193 _BAR_ 29 % _BAR_ _BAR_ 4354 _BAR_ 28 % _BAR_ _BAR_ 5194 _BAR_ 33 % _BAR_ _BAR_ 6073 _BAR_ 35 % _BAR_ _BAR_ 6423 _BAR_ 36 % _BAR_ _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 84 _BAR_ 97 _BAR_ 98 _BAR_ 100 _BAR_ 114 _BAR_ 84 _BAR_ 117 _BAR_ 121 _BAR_ 70 _BAR_ 124 _BAR_ 124 _BAR_ 70 _BAR_
Tchaj-wan
(167) Dovoz z Tchaj-wanu měl v období šetření podíl na trhu ve výši 11,6 %, což představuje více než 2000000 kusů.
Z hlediska objemu je dovoz z Tchaj-wanu mnohem větší než z jakékoli jiné země.
Během posuzovaného období však jeho podíl na trhu poklesl o 20 %.
Jízdní kola dovážená z Tchaj-wanu jsou navíc určena pro vyšší segment trhu.
Na základě důkazů dodaných žadatelem a pomocí srovnání modelů bylo prokázáno, že se kola dovážená z Tchaj-wanu prodávají za vyšší ceny než podobné modely vyráběné výrobním odvětvím Společenství.
Thajsko
(168) Dovoz pocházející z Thajska se během posuzovaného období zvýšil a jeho podíl na trhu vzrostl až na 2,0 % v období šetření.
Nicméně vzhledem k tomu, že i) nárůst dovozu začal z velmi nízké úrovně a ii) jeho podíl na trhu je stále velmi nízký ve srovnání s podílem ČLR a Vietnamu, byl učiněn závěr, že vývoz z Thajska nelze považovat za příčinu újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství.
Filipíny
(169) Dovoz pocházející z Filipín vzrostl během posuzovaného období o 41 %.
V období šetření jeho podíl na trhu činil 3,7 %.
Dovoz z Filipín je však v současnosti předmětem vyšetřování Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), který prověřuje podezření, že příslušná prohlášení o původu zboží nejsou pravdivá.
Za těchto okolností není možné dospět k závěru, zda dovážené výrobky údajně pocházející z Filipín přispívají k újmě způsobené výrobnímu odvětví Společenství.
Bangladéš
(170) Dovoz pocházející z Bangladéše se během posuzovaného období zvýšil o 170 % a jeho podíl na trhu v období šetření činil 2,3 %.
Avšak vzhledem k tomu, že i) nárůst dovozu začal z velmi nízké úrovně a ii) jeho podíl na trhu zůstává velmi nízký ve srovnání s podílem ČLR a Vietnamu, byl učiněn závěr, že vývoz z této země nelze považovat za příčinu újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství.
(171) Po zveřejnění konečných závěrů některé zúčastněné strany prohlásily, že dovoz z některých třetích zemí (jmenovitě Bangladéše, Filipín a Thajska) podstatně vzrostl, podobným způsobem jako dovoz z Vietnamu, a že podíl těchto zemí na trhu není zanedbatelný.
Tvrdily, že z těchto důvodů by tyto země měly být také předmětem řízení a že Rada bude postupovat diskriminačně, pokud s nimi řízení nezahájí.
Vedle toho, co je již uvedeno v bodech odůvodnění 168 až 170, je v tomto ohledu třeba uvést, že dovoz z těchto tří zemí rostl daleko pomalejším tempem než dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR a Vietnamu.
Z tohoto důvodu a z důvodů uvedených v bodech odůvodnění 168 až 170 bylo tvrzení odmítnuto.
Obchod s přistupujícími zeměmi
(172) Dovoz pocházející z Polska a Litvy, tedy zemí, které jsou od 1. května 2004 členy Evropské unie, během posuzovaného období vzrostl o 54 %, respektive o 42 %.
Je však třeba uvést, že ceny dovozů z Polska se za posuzované období zvýšily o 13 %.
Polsko byla jedna ze dvou zemí, které vykázaly nárůst cen (druhou byla Česká republika).
Dovoz z Litvy zůstal ve srovnání s ČLR a Vietnamem na velmi nízké úrovni.
Proto byl učiněn závěr, že vzhledem k jejich cenám a objemům, nelze mít za to, že tyto dovozy měly podstatný nepříznivý dopad na situaci způsobující újmu výrobnímu odvětví Společenství.
4. Vývoj spotřeby
(173) Jak je uvedeno v bodu odůvodnění 107, spotřeba od roku 2000 do období šetření stoupla o 4 %.
Vývoj spotřeby tedy nemůže být příčinou újmy.
5. Výrobci ve Společenství, kteří nebyli zařazeni do vzorku
(174) Celková výroba a prodej výrobců ve Společenství se snížily, jak je uvedeno v bodech odůvodnění 128 až 132. Svědčí to o skutečnosti, že ostatní výrobci jsou v podobné, nebo i horší situaci než výrobci zařazení do vzorku, tj. že jim dumpingové dovozy způsobují újmu.
Nelze proto učinit závěr, že podstatnou újmu mohli výrobcům zařazeným do vzorku způsobit jiní výrobci ze Společenství.
6. Měnové výkyvy
(175) Jeden z čínských vyvážejících výrobců po zveřejnění konečných závěrů prohlásil, že měla být provedena úprava zohledňující vývoj směnných kurzů, protože čínský jüan je vázán na americký dolar a během období šetření dolar výrazně oslabil vůči euru.
Přestože bez dalšího zkoumání nelze vyloučit, že posílení eura vůči dolaru mohlo mít příznivý vliv na dovoz dotyčného výrobku, skutečnost, že měnové výkyvy neměly vliv na dovoz z jiných zemí do Společenství, ukazuje, že v tomto případě to nelze považovat za kauzální činitel.
Dále se konstatuje, že pro účely analýzy příčinných souvislostí je referenčním kritériem otázka, zda dumpingové dovozy, tj. jejich objemy a ceny, způsobily újmu.
Argumentace čínských vývozců spočívá spíše ve snaze vysvětlit, proč jsou dumpingové dovozy na určité cenové úrovni. Otázka, proč jsou ceny těchto dumpingových dovozů na dané úrovni, však v kontextu zkoumání příčinných souvislostí není relevantní.
7. Závěr
(176) Bylo zjištěno, že dumpingové dovozy z ČLR a Vietnamu v období šetření podstatně snižovaly ceny výrobního odvětví Společenství.
Zvýšená přítomnost těchto dovozů na trhu, projevující se vyšším podílem na trhu, se časově kryje s obdobím přetrvávající hospodářské zranitelnosti výrobního odvětví Společenství (viz bod odůvodnění 150 až 153).
Šetření proto dospělo k závěru, že existuje příčinná souvislost mezi dovozem z uvedených dvou zemí a újmou utrpěnou výrobním odvětvím Společenství.
Co se týče dovozů z jiných zemí, jejich přítomnost na trhu se rovněž zvýšila, avšak v podstatně menší míře než u dovozů z ČLR a Vietnamu.
Z těchto jiných zemí vyvážejících do Společenství jízdní kola bylo v období šetření nejvíce těchto výrobků dovezeno z Tchaj-wanu.
Jejich podíl na trhu ovšem klesal a navíc bylo zjištěno, že během období šetření nedocházelo ze strany těchto dovozů k cenovému podbízení vzhledem k cenám výrobního odvětví Společenství.
Dovoz z Tchaj-wanu se tudíž nemohl podílet na újmě způsobené výrobnímu odvětví Společenství.
Pokud jde o dovoz ze všech ostatních zemí s výjimkou Tchaj-wanu, i zde došlo k nárůstu podílu na trhu, ale v menší míře než u dovozu z ČLR a Vietnamu.
Nebylo sice možné stanovit, zda se tyto ostatní dovozy dopouštějí cenového podbízení vůči cenám výrobního odvětví Společenství, jak je vysvětleno v bodu odůvodnění 166, bylo ale zjištěno, že vliv dovozů z ostatních třetích zemí nemohl podstatným způsobem přispět k újmě utrpěné výrobním odvětvím Společenství, a to zejména vzhledem k objemu těchto dovozů a jejich podílu na trhu.
G. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Obecné úvahy
21 odst. 1 základního nařízení bylo prozkoumáno, zda navzdory závěrům o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody, které by mohly vést k závěru, že zachování antidumpingových opatření vůči dovozu z ČLR nebo přijetí antidumpingových opatření vůči dovozu z Vietnamu by nebylo v zájmu Společenství.
Posouzen byl dopad případných opatření na všechny strany účastnící se řízení, jakož i důsledky nepřijetí či nezachování těchto opatření.
V tomto ohledu je také třeba připomenout, že při předchozím šetření ohledně dovozu z ČLR nebylo přijetí opatření posouzeno jako odporující zájmu Společenství.
(178) Komise rozeslala dovozcům dotazníky, ale žádné vyplněné dotazníky v souvislosti se zahájením přezkumu opatření použitelných na dovozy z ČLR neobdržela.
Pokud jde o řízení ve vztahu k Vietnamu, obdržela Komise dotazníky s odpověďmi od 3 dovozců.
2. Zájem výrobního odvětví Společenství
(179) Připomíná se, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu, jak je uvedeno v bodu odůvodnění 150 a dále.
Po uložení opatření na dovoz z ČLR se výrobní odvětví Společenství částečně zotavilo.
Nicméně pokračování dumpingového dovozu z ČLR ve spojení s prudkým nárůstem dumpingového dovozu z Vietnamu, který nebyl příčinou újmy při předchozím šetření, zabránilo výrobnímu odvětví Společenství v dosažení uspokojivé finanční situace a v plném zotavení ze způsobené újmy.
(180) Uložení antidumpingových opatření by výrobnímu odvětví Společenství umožnilo zvýšit prodej, podíl na trhu a v některých segmentech trhu i ceny.
Lze očekávat, že výrobní odvětví Společenství tak dosáhne míru ziskovosti, která by pro něj byla dosažitelná při neexistenci dumpingových dovozů.
Vzhledem k tomu, že vývoj nových modelů jízdních kol ve velké míře provádí výrobní odvětví ve Společenství, odstranění tlaku dumpingových dovozů by evropským výrobcům rovněž umožnilo plně profitovat z tohoto vývoje, a to z hlediska prodejních objemů a cen.
Odvětví jízdních kol ve Společenství prokázalo svou životaschopnost a konkurenceschopnost za spravedlivých podmínek na trhu.
Proto je třeba obnovit podmínky účinné hospodářské soutěže na trhu Společenství.
(181) Bez opatření vůči dovozu z ČLR a Vietnamu však bude obchod nadále narušován, což nevyhnutelně povede k zastavení procesu zotavení výrobního odvětví Společenství.
Navzdory existenci opatření vůči ČLR dovoz z této země stabilně rostl a dovozní ceny klesaly.
S ohledem na výrobní kapacitu ČLR, velké objemy dovozu před uložením původních antidumpingových opatření a na podstatný nárůst dovozu z Vietnamu, který získal významný podíl na trhu, je zřejmé, že bez dalšího trvání opatření vůči dovozu z ČLR a zavedení opatření vůči dovozu z Vietnamu by bylo zotavení výrobního odvětví Společenství velmi obtížné, ne-li nemožné.
V takovém případě by se situace způsobující újmu výrobnímu odvětví Společenství pravděpodobně dále zhoršovala, což by mohlo vést k ukončení obchodní činnosti či snížení kapacity dalších výrobců ve Společenství.
Jako příklady výrobců jízdních kol, kteří nedávno ukončili obchodní činnost, lze uvést tyto společnosti: Kynast (Německo), Merkers-Rad (Německo), Confersil (Portugalsko) či Ceasare Rizzato (Itálie).
Je tedy zjevné, že antidumpingová opatření jsou v zájmu výrobního odvětví Společenství.
3. Zájem nespřízněných dovozců
(182) Ohledně dovozu z ČLR Komise od nespřízněných dovozců neobdržela žádné vyplněné dotazníky ani připomínky.
Pokud jde o Vietnam, uváděl jeden dovozce (na kterého připadá kolem 14 % celkového dovozu), že jakákoli dovozní cla z vietnamských jízdních kol poškodí odběratele v EU, protože povedou k prudkému poklesu dovozu z Vietnamu.
Jiný dovozce argumentoval tím, že dovážena jsou především dětská jízdní kola, která výrobci ve Společenství nevyrábějí.
(183) Především je třeba konstatovat, že vzhledem k nízké míře spolupráce dovozců nebylo možné řádně a důkladně posoudit možné účinky přijetí, případně nepřijetí příslušných opatření.
Také je třeba připomenout, že účelem antidumpingových opatření není zabránit dovozu, nýbrž obnovit spravedlivý obchod a zajistit, aby výrobky nebyly dováženy za dumpingové ceny způsobující újmu.
Jelikož vstup na trh Společenství bude i nadále umožněn výrobkům dováženým za spravedlivé ceny a pokračovat bude také dovoz z třetích zemí, není pravděpodobné, že zavedená obchodní činnost dovozců podstatně utrpí.
Dále je zjevné, že výrobci ve Společenství mají dostatečnou kapacitu, aby mohli uspokojit případný nárůst poptávky po jízdních kolech.
Údaje o dovozu z jiných třetích zemí, uvedené v tabulce v bodu odůvodnění 166, navíc svědčí o tom, že i tyto země mají značnou kapacitu pro výrobu jízdních kol.
Je tudíž krajně nepravděpodobné, že by se na trhu mohl vyskytnout nedostatek jízdních kol.
Kromě toho bylo při analýze dovozu z Vietnamu zjištěno, že z této země jsou dováženy všechny kategorie jízdních kol, nikoli jen dětská kola.
Konečně je třeba dodat, že dětská kola vyrábí také část výrobců zařazených do vzorku.
(184) Vstup na trh Společenství bude i nadále umožněn výrobkům dováženým za spravedlivé ceny, tudíž je pravděpodobné, že zavedená obchodní činnost dovozců bude pokračovat i v případě zachování antidumpingových opatření proti dumpingovým dovozům z ČLR a uložení těchto opatření vůči dovozu z Vietnamu.
Tento závěr potvrzuje i nízká míra spolupráce ze strany nespřízněných dovozců a také skutečnost, že po uložení opatření vůči ČLR dovozci podle všeho neměli žádné zvláštní potíže.
4. Zájem maloobchodníků
(185) Jeden z dovozců jízdních kol z Vietnamu působí rovněž jako organizace sdružující maloobchodní prodejce jízdních kol, která má podle výroční zprávy za rok 2003 celkem 720 členů.
Tito členové patří do maloobchodní sítě zastřešené uvedeným dovozcem a tento dovozce je zásobuje mimo jiné jízdními koly dovezenými z Vietnamu.
Bylo uvedeno, že zmíněných 720 maloobchodníků v roce 2003 zaměstnávalo 4900 lidí.
Komise také obdržela podepsaná prohlášení od 1287 maloobchodníků (z nichž zjevně ne všichni byli členy dané maloobchodní sítě) vyjadřující podporu podáním tohoto dovozce.
Jak je uvedeno v bodu odůvodnění 182, tyto společnosti tvrdí, že uložení opatření vůči jízdním kolům z Vietnamu by vedlo k poklesu dovozu, snížení prodeje jízdních kol, a v důsledku toho ke ztrátě pracovních míst u těchto maloobchodníků.
Zde je třeba v souladu s bodem odůvodnění 183 konstatovat, že nehrozí ani nedostatek jízdních kol ani pokles prodeje, protože lze předpokládat, že se maloobchodníci mohou v případě potřeby zásobit jízdními koly z jiných zdrojů než z Vietnamu.
(186) Po zveřejnění konečných závěrů tvrdily některé zúčastněné strany, že při posuzování zájmů maloobchodníků vzhledem k jízdním kolům pocházejícím z Vietnamu nejde jen o dostupnost jízdních kol dodávaných za spravedlivé ceny.
Tyto zúčastněné strany také tvrdily, že s ohledem na rozdíly v kvalitě nemohou snadno přecházet od jedné značky k jiné.
V této souvislosti však nebyly předloženy žádné další důkazy o tom, že z Vietnamu jsou dovážena jízdní kola nějakého zvláštního typu nebo v nějaké zvláštní kvalitě, která se jinde nevyrábějí.
Při srovnání jízdních kol dovážených z Vietnamu s jízdními koly od výrobců ve Společenství zařazených do vzorku pro účely výpočtu rozpětí cenového podbízení (viz bod odůvodnění 123) vyšlo naopak najevo, že mezi různými modely existuje podstatná shoda.
Tato tvrzení tedy byla odmítnuta.
(187) Komise obdržela rovněž připomínky od jiného maloobchodního sdružení, zastupujícího více než 6000 maloobchodníků, které podpořilo opatření vůči dovozu z ČLR, ale namítalo proti současnému řízení ohledně Vietnamu s tím, že jízdní kola z Vietnamu nebyla dovážena za dumpingové ceny a nezpůsobovala žádnou újmu.
Jak je však uvedeno v bodech odůvodnění 95 až 97, bylo zjištěno, že jízdní kola z Vietnamu jsou dovážena za dumpingové ceny a že tento dumping způsobuje újmu výrobnímu odvětví Společenství.
(188) Vzhledem k výše uvedenému bylo shledáno, že antidumpingová opatření vůči dovozu jízdních kol z ČLR a Vietnamu nejsou v rozporu se zájmy maloobchodníků.
5. Zájem dodavatelů
(189) Během šetření se přihlásil jeden italský dodavatel (a sdružení, jehož je členem).
Tyto subjekty prohlásily, že v Itálii působí více než 200 továren, které zásobují výrobce jízdních kol součástmi, a že další existence tohoto dodavatelského odvětví nevyhnutelně závisí na pokračování výroby jízdních kol v Evropě.
V tomto ohledu bylo shledáno, že při neexistenci příslušných opatření lze očekávat ukončení činnosti dalších evropských výrobců jízdních kol, což by mělo záporné důsledky pro výrobce dílů ve Společenství a ohrozilo zaměstnanost v tomto dodavatelském odvětví.
Proto byl učiněn závěr, že uložení antidumpingových opatření by bylo v zájmu dodavatelů.
6. Dopad na spotřebitele
(190) Od spotřebitelských sdružení ve Společenství neobdržela Komise žádné připomínky ohledně opatření vůči ČLR nebo možného uložení opatření vůči dovozu z Vietnamu.
V každém případě je nutné konstatovat, že spotřebitelé si mohou vybírat z širokého sortimentu ve všech segmentech, a to i bez jízdních kol pocházejících z ČLR a Vietnamu.
Do této nabídky kompletního sortimentu výrobků podstatně přispívá výrobní odvětví Společenství.
Šetření neodhalilo žádné problémy v zásobování.
V tomto ohledu je také třeba poznamenat, že Komise na toto téma dostala připomínky od sdružení uvedeného v bodu odůvodnění 185.
Maloobchodníci zastoupení sdružením, kteří nakupují hlavní část svých jízdních kol od evropských výrobců, ztratili značnou část svého podílu na trhu ve prospěch jiných distribučních kanálů, především velkých obchodních domů.
Uvádějí sice, že se jízdní kola dovážená z ČLR v řetězci maloobchodů neprodávají, avšak nízké ceny v obchodních domech ovlivňují preference konečných spotřebitelů, a to navzdory kvalitativním rozdílům mezi jízdními koly od maloobchodníků a jízdními koly z obchodních domů.
Na základě všech uvedených důvodů bylo zjištěno, že žádné z antidumpingových opatření vůči ČLR a Vietnamu není v rozporu se zájmy spotřebitelů.
7. Závěr o zájmu Společenství
(191) Pokračování opatření vůči dovozu jízdních kol pocházejících z ČLR a uložení opatření vůči dovozu jízdních kol pocházejících z Vietnamu by bylo zjevně v zájmu výrobního odvětví Společenství a v zájmu dodavatelů dílů pro jízdní kola ze Společenství.
Opatření výrobnímu odvětví Společenství umožní, aby rostlo a plně se zotavilo z újmy způsobené dumpingovými dovozy.
Kdyby naopak opatření uložena nebyla, je pravděpodobné, že výroba Společenství bude dále klesat a další hospodářské subjekty budou nuceny ukončit obchodní činnost.
Dovozci a maloobchodníci nebudou podstatně postiženi, protože na trhu budou stále k dispozici jízdní kola dodávaná za spravedlivé ceny.
Pokud jde o spotřebitele, Komise z této strany neobdržela žádné připomínky.
(192) Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn závěr, že neexistují přesvědčivé důvody proti uložení antidumpingových cel vůči dovozu jízdních kol pocházejících z ČLR a Vietnamu.
H. NAVRHOVANÁ CLA
(193) Se zřetelem k závěrům, k nimž šetření dospělo ohledně dumpingu, jím způsobené újmy a zájmu Společenství, by měla být vůči dovozu z Vietnamu uložena opatření s cílem zamezit pokračování újmy, kterou dumpingové dovozy způsobují výrobnímu odvětví Společenství.
Pokud jde o dovoz z ČLR, stávající opatření, o jejichž zachování bylo rozhodnuto nařízením Rady (ES) č. 1524/2000, by měla být pozměněna tak, aby odrážela závěry tohoto prozatímního přezkumu.
11 odst. 2 základního nařízení by měla být pozměněná opatření uložena na nové pětileté období.
(194) Opatření by měla být uložena na úrovni dostatečné pro odstranění újmy způsobené těmito dovozy bez překročení zjištěného dumpingového rozpětí.
Při výpočtu výše cla nezbytné pro odstranění účinků dumpingu působícího újmu se přihlíželo k tomu, že by přijímaná opatření měla výrobnímu odvětví Společenství umožnit pokrývat jeho výrobní náklady a celkově dosahovat zisku před zdaněním, který by výrobní odvětví tohoto druhu mohlo přiměřeně dosahovat z prodeje obdobného výrobku ve Společenství za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. při neexistenci dumpingových dovozů.
Ziskové rozpětí před zdaněním použité k tomuto výpočtu činilo 8 % obratu z prodeje jízdních kol.
Jde o stejné rozpětí jako při předchozím šetření, protože nebylo zjištěno nic, co by nasvědčovalo potřebě tento podíl změnit.
(195) Několik spolupracujících vývozců z ČLR a Vietnamu tvrdilo, že 8 % je velmi vysoké rozpětí a že výrobní odvětví, které dosahuje zisku ve výši 3,3 %, která byla uvedena v podnětu, lze označit za finančně stabilní.
Mimo to odkazovali na předchozí šetření, které ukázalo, že výrobní odvětví Společenství utrpělo ztrátu ve výši – 0,6 %.
Přesto byl učiněn závěr, že ziskovost v období šetření zjištěná v rámci současného šetření (3,5 %) je pouze známkou částečného zotavení výrobního odvětví Společenství z účinků dřívějšího dumpingu a nelze ji považovat za míru zisku dosažitelnou při neexistenci dumpingových dovozů.
V této souvislosti se konstatuje, že navzdory existence opatření vůči dovozu z ČLR se dovoz z této země za posuzované období značně zvýšil, a to při současném prudkém nárůstu dumpingového dovozu z Vietnamu.
Za těchto okolností je zisk ve výši 8 %, s nímž pracovalo i předchozí šetření, považován za odpovídající, protože nebyl zjištěn žádný důvod ke změně tohoto procentního podílu.
Na tomto základě byla vypočítána cena obdobného výrobku, která nezpůsobuje újmu výrobnímu odvětví Společenství.
(196) Nezbytný nárůst cen byl poté stanoven na základě srovnání váženého průměru dovozní ceny, který byl zjištěn pro účely výpočtu cenového podbízení, a váženého průměru celkových výrobních nákladů výrobců zařazených do vzorku zvýšeného o ziskové rozpětí ve výši 8 %.
(197) Jelikož jsou rozpětí újmy vyšší než zjištěná dumpingová rozpětí, měla by antidumpingová cla vycházet z dumpingových rozpětí v souladu s ustanoveními čl. 7 odst. 2 základního nařízení.
(198) Organizace CCCME spolu se spolupracujícími vyvážejícími výrobci v ČLR vyjádřila svou připravenost nabídnout závazek.
K tomu je třeba poznamenat, že v minulosti závazky u spotřebního zboží obvykle nebyly přijímány, a to mimo jiné z těchto důvodů: složitost modelů, počet různých typů a rozmanitost a pravidelnost jejich zdokonalování či jiných úprav.
Tyto důvody v praxi znemožňují stanovení smysluplných minimálních dovozních cen.
Vedou také k prakticky nepřekonatelným obtížím z hlediska kontroly, takže přijímání takových závazků není schůdné řešení.
Uvedené obecné úvahy platí i v tomto případě.
Komise proto usoudila, že přijetí závazku by v rámci tohoto konkrétního šetření nebylo správné, a nabídku musela odmítnout.
O svém rozhodnutí Komise náležitě uvědomila organizaci CCCME.
(199) Sazby antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě závěrů současného šetření.
Odrážejí tedy situaci zjištěnou během šetření, pokud jde o tyto společnosti.
Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro "všechny ostatní společnosti") jsou proto použitelné výhradně pro dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených uvedenými společnostmi jakožto konkrétními právními subjekty.
Dovezené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou konkrétně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů spřízněných s konkrétně uvedenými společnostmi, nemohou těchto sazeb využívat a podléhají celní sazbě použitelné pro "všechny ostatní společnosti".
(200) European Commission
Directorate-General for Trade
Direction B
Office J-79 5/16
B-1049 Brussels
[8] se všemi důležitými informacemi, zvláště o případných změnách činnosti společnosti v oblasti výroby a prodeje na domácím či vývozním trhu souvisejících např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů.
V případě potřeby bude nařízení odpovídajícím způsobem pozměněno aktualizací seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(201) Vzhledem k výše uvedeným závěrům se sazby antidumpingového cla stanoví takto:
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Antidumpingové clo (%) _BAR_
Čínská lidová republika _BAR_ všechny společnosti _BAR_ 48,5 _BAR_
Vietnam _BAR_ Always Co., Ltd.Tan Thuan Export processing Zone,District 7,Ho Chi Minh City, Vietnam _BAR_ 15,8 _BAR_
všechny ostatní společnosti _BAR_ 34,5 _BAR_
(202) V souladu s článkem 20 základního nařízení byly všechny zúčastněné strany informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo zamýšleno navrhnout změnu úrovně stávajících opatření vůči ČLR a uložit opatření na dovoz jízdních kol z Vietnamu.
Strany dostaly možnost se vyjádřit a požádat o slyšení.
Vyjádření byla obdržena a v důvodných případech vzata v úvahu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu jízdních a jiných kol (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru, kódů KN ex87120010 (kód TARIC 8712001090), 87120030 a ex87120080 (kód TARIC 8712008090), pocházejících z Vietnamu.
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Antidumpingové clo (%) _BAR_ Doplňkový kód Taric _BAR_
Vietnam _BAR_ Always Co., Ltd., Tan Thuan Export processing Zone, District 7, Ho Chi Minh City, Vietnam _BAR_ 15,8 _BAR_ A667 _BAR_
všechny ostatní společnosti _BAR_ 34,5 _BAR_ A999 _BAR_
3. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
V nařízení Rady (ES) č. 1524/2000 se v článku 1 nahrazují odstavce 1 a 2 tímto:
"Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu jízdních a jiných kol (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru, kódů KN ex87120010 (kód TARIC 8712001090), 87120030 a ex87120080 (kód TARIC 8712008090), pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného cla, která se vztahuje na čistou cenu franko hranice Společenství před proclením, činí 48,5 %."
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1096/2005
ze dne 13. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1097/2005
ze dne 12. července 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1098/2005
ze dne 13. července 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad pro vejce a žloutky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 8 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 stanoví, že rozdíl mezi cenami, jež jsou v případě produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení uplatňovány v mezinárodním obchodě, a cenami v rámci Společenství lze pokrýt vývozní náhradou, je-li toto zboží vyváženo ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze tohoto nařízení.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze I nařízení (EHS) č. 2771/75.
(3) Podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 by sazba náhrady na 100 kilogramů pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena na stejně dlouhé období jako je období, na které jsou náhrady stanoveny při vývozu stejných, avšak nezpracovaných produktů.
(4) Článek 11 Dohody o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro tento produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené na seznamu v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v čl. 1 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 a vyvážené ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze I nařízení (EHS) č. 2771/75, se stanoví ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1099/2005
ze dne 13. července 2005,
kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 808/2004 o statistice Společenství o informační společnosti
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 808/2004 o statistice Společenství o informační společnosti [1], a zejména na článek 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 808/2004 stanovilo společný rámec pro systematické sestavování statistiky Společenství o informační společnosti.
(2) Podle čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 808/2004 jsou k určení údajů, které mají být poskytnuty za účelem sestavení statistiky definované v článcích 3 a 4 tohoto nařízení, a ke stanovení lhůt pro předání výsledků zapotřebí prováděcí opatření.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy zřízeného rozhodnutím Rady 89/382/EHS, Euratom [2],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Údaje, které mají být poskytnuty za účelem sestavení statistiky Společenství o informační společnosti, jak stanoví čl. 3 odst. 2 a článek 4 nařízení (ES) č. 808/2004, jsou uvedeny v příloze I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1100/2005
ze dne 13. července 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2005/06 stanoví minimální ceny, které mají být vyplaceny producentům za nezpracované sušené fíky, a částka podpory produkce sušených fíků
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s výrobky zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 6b odst. 3 a čl. 6c odst. 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V čl. 3 odst. 1 písm. c) nařízení Komise (ES) č. 1535/2003 ze dne 29. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o režim podpory pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny [2], byla stanovena data hospodářských roků pro sušené fíky.
(2) V článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1573/1999 ze dne 19. července 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o vlastnosti sušených fíků, na které se vztahuje režim podpory produkce [3], se stanoví požadavky, kterým musejí produkty odpovídat, aby získaly minimální cenu a podporu.
(3) Je proto vhodné stanovit pro produkci pro hospodářský rok 2005/06 minimální cenu a podporu v souladu s požadavky stanovenými v článcích 6b a 6c nařízení (ES) č. 2201/96.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro výrobky zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro hospodářský rok 2005/06 se minimální cena za nezpracované sušené fíky podle čl. 6a odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96 stanoví na 878,86 EUR za tunu čisté hmotnosti od producenta.
Pro hospodářský rok 2005/06 se podpora produkce sušených fíků podle čl. 6a odst. 1 nařízení (ES) č. 2201/96 stanoví na 258,57 EUR za tunu čisté hmotnosti od producenta.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1101/2005
ze dne 13. července 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2005/06 stanoví výše podpory pro hrušky určené ke zpracování
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V čl. 3 odst. 3 písm. c) nařízení Komise (ES) č. 1535/2003 ze dne 29. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o režim podpory pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny [2], se stanoví, že nejpozději 15. června Komise zveřejní výši podpory pro hrušky určené ke zpracování.
(2) Průměrné množství hrušek zpracovaných v rámci režimu podpory během posledních tří hospodářských let je o 11946 tun vyšší než prahová hodnota Společenství.
(3) V případě členských států, které překročily svůj zpracovatelský práh, se výše podpory pro hospodářský rok 2005/06 pro broskve určené ke zpracování musí v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96 změnit s ohledem na úroveň stanovenou v čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro hospodářský rok 2005/06 se výše podpory pro hrušky určené ke zpracování na základě článku 2 nařízení (ES) č. 2201/96 stanoví na:
- 161,70 EUR za tunu
Nařízení Komise (ES) č. 1102/2005
ze dne 13. července 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 32/2000 s ohledem na změny nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 32/2000 ze dne 17. prosince 1999 o otevření a správě celních kvót Společenství závazných v rámci GATT a některých jiných celních kvót Společenství, o podrobných pravidlech pro úpravu těchto kvót a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1808/95 [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [2] ve znění nařízení Komise (ES) č. 1810/2004 [3] změnilo kódy kombinované nomenklatury pro některé výrobky příloh III, IV a V nařízení (ES) č. 32/2000. Uvedené přílohy by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(2) Toto nařízení by se mělo použít ode dne vstupu nařízení (ES) č. 1810/2004 v platnost.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 32/2000 se mění takto:
1. V příloze III se kódy pro pořadové číslo 09.0107 mění takto:
a) kód KN "ex57023990" se nahrazuje kódem KN "ex57023900";
b) kód KN "ex57024990" a třídění TARIC "10" tohoto kódu se odpovídajícím způsobem nahrazuje kódem KN "ex57024900" a tříděním TARIC "20";
c) kód KN "ex57039000" se nahrazuje kódy KN "ex57039010" a "ex57039090".
2. Příloha IV se mění takto:
a) v druhém sloupci se kódy KN pro pořadové číslo 09.0106 mění takto:
i) kód KN "62079190" se nahrazuje kódem KN "ex62079100",
ii) kód KN "62089119" se nahrazuje kódem KN "ex62089100",
iii) kód KN "630251" se nahrazuje kódem KN "63025100",
iv) kód KN"630291" se nahrazuje kódem KN "63029100",
v) kódy KN "63012091" a "63012099" se nahrazují kódem KN "63012090";
b) ve sloupci kódů TARIC se kódy pro pořadové číslo 09.0106 mění takto:
i) v řádku pro kód KN "62079190" se kód "10" nahrazuje kódem "91",
ii) v řádku pro kód KN "62089119" se kód "10" nahrazuje kódem "18";
c) kódy KN pro pořadové číslo 09.0106 se mění takto:
i) kód KN "62079190" se nahrazuje kódem KN "62079100",
ii) kód KN "62089119" se nahrazuje kódem KN "62089100",
iii) kódy KN "63012091" a "63012099" se nahrazují kódem KN "63012090",
iv) kódy KN "63025110" a "63025190" se nahrazují kódem KN "63025100",
v) kódy KN "63029110" a "63029190" se nahrazují kódem KN "63029100".
3. V příloze V se kódy pro pořadové číslo 09.0103 v seznamu kódů TARIC ve sloupci "kód KN" mění takto:
a) kódy KN "52101110" a "52101190" se nahrazují kódem KN "52101100";
b) kódy KN "52102110" a "52102190" se nahrazují kódem KN "52102100";
c) kódy KN "52103110" a "52103190" se nahrazují kódem KN "52103100".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1103/2005
ze dne 13. července 2005
o žádostech o dovozní licenci pro rýži pocházející z Egypta v rámci celní kvóty pro rok 2005 stanovené nařízením (ES) č. 955/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 955/2005 ze dne 23. června 2005, kterým se otevírá kvóta pro dovoz rýže pocházející z Egypta do Společenství [2], a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Žádosti o dovozní licence pro rýži kódu KN 1006 podané v období mezi 1. a 4. červencem 2005 do 13 hodin a oznámené Komisi se vztahují na množství 59135 tun, přičemž největší množství, které má být dovezeno, je 9342 tun rýže kódu KN 1006, v souladu s Protokolem k Evropsko-středomořské dohodě mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii [3], který je připojen k rozhodnutí Rady 2005/89/ES [4].
(2) Z toho důvodu by mělo být stanoveno procentní snížení pro žádosti o dovozní licenci podané do 4. července 2005 do 13 hodin, pro které se o 100 % snižuje clo vypočtené podle článku 11 nařízení (ES) č. 1785/2003.
(3) Rovněž by neměly být vydávány další dovozní licence, které umožňují získat snížení cla o 100 % pro rok 2005.
(4) S ohledem na svůj předmět musí toto nařízení vstoupit v platnost dnem svého vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence pro rýži kódu KN 1006 v rámci kvóty otevřené nařízením (ES) č. 955/2005, které byly podány do 4. července 2005 do 13 hodin a oznámeny Komisi, mohou být vydány licence pro množství, o něž se žádá, upravená procentním snížením ve výši 84,202249 %.
Článek 2
Pro žádosti o dovozní licence pro rýži kódu KN 1006 podané v období od 4. července 2005, 13 hodin do konce roku 2005 již nebudou vydávány dovozní licence v rámci kvóty otevřené nařízením (ES) č. 955/2005.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1104/2005
ze dne 13. července 2005,
kterým se stanoví koeficient snížení použitelný v rámci celní subkvóty III otevřené nařízením (ES) č. 2375/2002 pro pšenici obecnou o jiné než vysoké kvalitě
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2375/2002 ze dne 27. prosince 2002 o otevření a správě celních kvót pro pšenici obecnou o jiné než vysoké kvalitě původem z třetích zemí a o stanovení odchylky od nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 [2], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením (ES) č. 2375/2002 byla otevřena roční celní kvóta o objemu 2981600 tun pro pšenici obecnou o jiné než vysoké kvalitě.
Tato kvóta je rozdělena do tří subkvót.
(2) Čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 2375/2002 stanovil množství subkvóty III na 592900 tun pro období od 1. července do 30. září 2005.
(3) Množství požadovaná dne 11. července 2005 dle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 2375/2002 přesahují množství, které je k dispozici. Je proto nutné stanovit, v jakém rozsahu mohou být licence vydávány, a určit koeficient snížení, který se použije na požadovaná množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozní licence v rámci subkvóty III pro pšenici obecnou o jiné než vysoké kvalitě, podané a předložené Komisi dne 11. července 2005 dle čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 2375/2002, se vyhovuje do výše 1,84593 požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1105/2005
ze dne 13. července 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví vajec použitelné od 14. července 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 8 nařízení (EHS) č. 2771/75 může být rozdíl na světovém trhu a ve Společenství mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na stávající stav trhů v odvětví vajec vede ke stanovení náhrady v takové výši, která Společenství umožňuje, aby se podílelo na mezinárodním obchodě, a rovněž zohledňuje povahu vývozů těchto produktů, jakož i jejich současný význam.
(3) Vzhledem ke stávajícímu stavu trhu a hospodářské soutěže v některých třetích zemích je nezbytné stanovit náhradu rozlišenou podle místa určení některých produktů odvětví vajec.
(4) Článek 21 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [2], stanoví, že není poskytnuta žádná náhrada pro produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost v den přijetí vývozního prohlášení.
Za účelem zajištění jednotného provádění platných právních předpisů by se mělo upřesnit, že vaječné produkty podle článku 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 mají nárok na náhradu, pokud nesou označení zdravotní nezávadnosti podle směrnice Rady 89/437/EHS ze dne 20. června 1989 o hygienických a zdravotních otázkách produkce vaječných výrobků a jejich uvádění na trh [3].
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kódy produktů, na něž se při jejich vývozu uděluje vývozní náhrada uvedená v článku 8 nařízení (EHS) č. 2771/75, a výše této náhrady se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Produkty v oblasti působnosti kapitoly XI přílohy směrnice 89/437/EHS však mají nárok na náhradu, pokud také splňují podmínky označovaní zdravotní nezávadnosti podle uvedené směrnice.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1106/2005
ze dne 13. července 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví drůbežího masa použitelné od 14. července 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 8 nařízení (EHS) č. 2777/75 může být rozdíl na světovém trhu a ve Společenství mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na stávající stav trhů v odvětví drůbežího masa vede ke stanovení náhrady v takové výši, která Společenství umožňuje, aby se podílelo na mezinárodním obchodě, a rovněž zohledňuje povahu vývozů těchto produktů, jakož i jejich současný význam.
(3) Článek 21 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [2], stanoví, že není poskytnuta žádná náhrada pro produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost v den přijetí vývozního prohlášení.
Za účelem zajištění jednotného provádění platných právních předpisů by se mělo upřesnit, že drůbeží maso podle článku 1 nařízení (EHS) č. 2777/75 má nárok na náhradu, pokud nese označení zdravotní nezávadnosti podle směrnice Rady 71/118/EHS ze dne 15. února 1971 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým drůbežím masem [3].
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kódy produktů, na něž se při jejich vývozu uděluje vývozní náhrada uvedená v článku 8 nařízení (EHS) č. 2777/75, a výše této náhrady se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Produkty v oblasti působnosti kapitoly XII přílohy směrnice 71/118/EHS však mají nárok na náhradu, pokud také splňují podmínky označovaní zdravotní nezávadnosti podle uvedené směrnice.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1107/2005
ze dne 13. července 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Článek 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování celních kvót s nulovým clem u produktů kódu KN 17011110, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(3) Článek 22 nařízení (ES) č. 1159/2003 otevírá pro dovozy produktů kódu KN 17011110 z Brazílie, Kuby a ostatních třetích zemí celní kvóty s clem 98 EUR/tuna.
(4) V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 byly v týdnu od 4. do 8. července 2005 příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující rozdělení podle země původu stanovené v čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 1159/2003 pro koncesní cukr CXL.
(5) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství a uvést, že bylo dosaženo příslušného limitu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 4. do 8. července 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1108/2005
ze dne 13. července 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin, a kterým se mění nařízení (ES) č. 1484/95
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [2], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2783/75 ze dne 29. října 1975 o společném obchodním režimu pro vaječný albumin a mléčný albumin [3], a zejména na čl. 3 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1484/95 [4] stanovilo prováděcí pravidla k režimu dodatečných dovozních cel a určilo dodatečná dovozní cla v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin.
(2) Z pravidelné kontroly údajů, na jejichž základě se ověřují dovozní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i dovozní ceny vaječného albuminu, vyplývá nutnost změnit reprezentativní ceny pro dovozy některých produktů s přihlédnutím k cenovým rozdílům podle původu. Je tedy třeba zveřejnit reprezentativní ceny těchto produktů.
(3) Je nezbytné začít používat toto pozměňující nařízení co nejdříve.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 1484/95 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1109/2005
ze dne 13. července 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor por bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 21,035 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1110/2005
ze dne 13. července 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v sektoru hovězího a telecího masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 33 odst. 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 33 nařízení (ES) č. 1254/1999 může být rozdíl mezi cenami výrobků uvedených v článku 1 daného nařízení na světovém trhu a v Evropském společenství dorovnán vývozní náhradou.
(2) Podmínky pro přiznání zvláštních vývozních náhrad pro některé druhy hovězího a telecího masa, pro některé konzervy a pro některá místa určení byly stanoveny nařízeními Komise (EHS) č. 32/82 [2], (EHS) č. 1964/82 [3], (EHS) č. 2388/84 [4], (EHS) č. 2973/79 [5] a (ES) č. 2051/96 [6].
(3) Použití těchto pravidel a kritérií na očekávanou situaci na trhu s hovězím a telecím masem vede ke stanovení náhrad následujícím způsobem.
(4) V případě živých zvířat by se z důvodů zjednodušení neměly udělovat vývozní náhrady na kategorie zvířat, které se do třetích zemí vyvážejí v zanedbatelném množství.
Navíc by se s ohledem na dobré zacházení se zvířaty měly co nejvíce omezit vývozní náhrady na zvířata určená k porážce.
V důsledku toho je vhodné udělovat vývozní náhrady na taková zvířata jen při vývozu do třetích zemí, které z kulturních a/nebo náboženských důvodů tradičně dovážejí velké množství zvířat určených k porážce.
Aby se zabránilo zneužívání ustanovení týkajících se živých zvířat určených k reprodukci, je nutné omezit vývozní náhrady tak, aby se vztahovaly pouze na jalovice a krávy, které nejsou starší než 30 měsíců.
(5) Měly by být udělovány náhrady při vývozu určitého čerstvého nebo chlazeného masa uvedeného v příloze pod kódem KN 0201, určitého mraženého masa uvedeného v příloze pod kódem KN 0202, určitého masa nebo drobů uvedených v příloze pod kódem KN 0206 a některých dalších přípravků a konzerv z masa nebo drobů uvedených v příloze pod kódem KN 16025010 do určitých destinací.
(6) Zavedení vývozních náhrad pro některé kategorie produktů z hovězího a telecího masa se ukázalo být nevýznamné.
To se rovněž týká zavedení těchto náhrad pro některá místa určení, která se nacházejí v těsné blízkosti území Společenství.
Pro takové kategorie by vývozní náhrady již neměly být stanoveny.
(7) Pro některé další partie a konzervy masa nebo drobů uvedené v příloze pod kódem KN 160250 může být podíl Společenství na mezinárodním obchodu zachován poskytnutím náhrady, jejíž výše odpovídá částce doposud přiznávané vývozcům.
(8) Pro ostatní produkty z hovězího a telecího masa není vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nutné stanovovat náhradu.
(9) Nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [7] byla zavedena nomenklatura pro účely vývozních náhrad u zemědělských produktů a náhrady se stanovují na základě kódů produktů definovaných v dané nomenklatuře.
(10) Je na místě přizpůsobit výše náhrad pro všechny zmrazené partie masa částkám přiznaným pro čerstvé nebo chlazené partie masa, kromě masa z dospělého skotu samčího pohlaví.
(11) Pro posílení kontroly produktů spadajících pod kód KN 160250 je na místě předem stanovit, že se na tyto produkty vztahují náhrady pouze v případě, že byly vyrobeny dle článku 4 nařízení Rady (EHS) č. 565/80 ze 4. března 1980 o vyplácení záloh vývozních náhrad pro zemědělské produkty [8].
(12) Náhrady by měly být udělovány pouze na produkty, které se mohou volně pohybovat po Společenství.
Z tohoto důvodu by měl nárok na udělení náhrady vzniknout jen produktům s označením zdravotní nezávadnosti podle směrnice Rady 64/433/EHS [9], směrnice Rady 94/65/ES [10] a směrnice Rady 77/99/EHS [11].
(13) Podmínky čl. 6. odst. 2 nařízení (EHS) č. 1964/82 vedou ke snížení zvláštní náhrady v případě, kdy je množství vykostěného masa určeného pro vývoz nižší než 95 %, ale vyšší než 85 % celkové váhy masa po vykostění.
(14) Jednání v rámci evropských dohod mezi Evropským společenstvím a Rumunskem a Bulharskem jsou zaměřena především na liberalizaci obchodu s produkty zahrnutými do společné organizace dotyčného trhu.
Pro tyto dvě země by proto vývozní náhrady měly být zrušeny.
Toto zrušení by však nemělo vést k rozlišeným náhradám pro vývoz do jiných zemí.
(15) Řídící výbor pro hovězí a telecí maso nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Seznam produktů, při jejichž vývozu se poskytují náhrady stanovené v článku 33 nařízení (ES) č. 1254/1999, výše těchto náhrad a místa určení jsou uvedena v příloze tohoto nařízení.
2. Produkty musejí splňovat podmínky pro označení zdravotní nezávadnosti dle:
- přílohy I kapitoly XI nařízení 64/433/EHS,
- přílohy I kapitoly VI nařízení 94/65/ES,
- přílohy B kapitoly VI nařízení 77/99/EHS.
Článek 2
V případě uvedeném v čl. 6 odst. 2 třetím pododstavci nařízení (EHS) č. 1964/82 se vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód 0201 30 00 9100 snižuje o 14,00 EUR/100 kg.
Článek 3
Skutečnost, že pro Rumunsko a Bulharsko nejsou stanoveny žádné vývozní náhrady, nebude považována za důvod k rozlišení náhrad.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost následujícím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1111/2005
ze dne 24. června 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 1365/75 o založení Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (EHS) č. 1365/75 ze dne 26. května 1975 o založení Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek [2] obsahuje ustanovení o organizaci nadace, zejména její správní rady.
Tato ustanovení byla několikrát změněna, když po každém přistoupení nového členského státu bylo zapotřebí začlenit do správní rady nové členy.
(2) Externí hodnocení Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (dále jen "nadace") z roku 2001 zdůrazňuje, že k udržení účinnosti a efektivnosti nadace a jejích řídících struktur je zapotřebí upravit ustanovení nařízení (EHS) č. 1365/75, včetně revize ustanovení týkajících se výboru odborníků.
(3) Evropský parlament vyzval Komisi, aby přezkoumala složení a pracovní metody rad jednotlivých agentur a předložila odpovídající návrhy.
(4) Správní rady nadace, Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci a Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání předložily Komisi společné stanovisko k budoucí správě a fungování těchto rad.
(5) Tripartitní správa nadace, Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci a Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání, vykonávaná zástupci vlád, organizací zaměstnavatelů a organizací zaměstnanců, má pro úspěch těchto subjektů zásadní význam.
(6) Účast sociálních partnerů na správě těchto tří subjektů Společenství vytváří zvláštní situaci, jež vyžaduje, aby tyto subjekty fungovaly na základě společných pravidel.
(7) Ukázalo se, že nejdůležitější je, aby byly v tripartitní radě zastoupeny všechny tři skupiny, tj. zástupci vlády, zaměstnavatelů a zaměstnanců, a aby byl jmenován koordinátor pro skupiny zaměstnavatelů a zaměstnanců.
Toto uspořádání by proto mělo být formálně schváleno a rozšířeno i na skupinu zástupců vlád.
(8) Zachování tripartitního zastoupení z každého členského státu zajistí zapojení všech představitelů hlavních zájmů i to, že bude zohledněna různorodost zájmů a přístupů, které jsou charakteristické pro sociální otázky.
(9) Je zapotřebí počítat s praktickými důsledky, které bude pro nadaci mít nadcházející rozšíření Unie.
Složení i činnost rady nadace by měly být upraveny s přihlédnutím k přistoupení nových členských států.
(10) Je třeba posílit předsednictvo předpokládané v jednacím řádu rady, čímž se posílí kontinuita fungování nadace a účinnost jejího rozhodování; složení předsednictva by mělo nadále odrážet tripartitní strukturu rady.
(11) V souladu s článkem 3 Smlouvy usiluje Společenství v celé své činnosti o odstranění nerovností a podporuje rovné zacházení pro muže a ženy.
Je tedy vhodné, aby byla přijata opatření k podpoře vyrovnaného zastoupení mužů a žen ve složení rady.
(12) Rada by měla mít možnost zajistit po omezenou dobu formální příspěvek nezávislých odborníků, a to v souladu se zvláštními potřebami týkajícími se provádění pracovního programu.
(13) S pracovníky Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek, která byla jedinou agenturou Společenství s vlastním služebním řádem, by se mělo zacházet stejně jako s ostatními smluvními zaměstnanci Společenství a přiznat jim stejné výhody plynoucí z nového služebního řádu, a to respektováním nabytých práv, především pokud jde o kariérní možnosti a nárok na důchod.
(14) Nařízení (EHS) č. 1365/75 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(15) Smlouva nestanoví pro přijetí tohoto nařízení jiné pravomoci než pravomoci uvedené v článku 308,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 1365/75 se mění takto:
1. V článku 3 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Nadace spolupracuje co nejtěsněji se specializovanými ústavy, nadacemi a subjekty v členských státech nebo na mezinárodní úrovni.
Nadace zejména zajistí vhodnou spolupráci s Evropskou agenturou pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci, aniž tím jsou dotčeny její vlastní cíle.".
2. Článek 5 se nahrazuje tímto:
"Článek 5
Řídící a správní strukturu nadace tvoří:
a) řídící rada;
b) předsednictvo;
c) ředitel a náměstek ředitele.".
3. Článek 6 se nahrazuje tímto:
"Článek 6
1. Řídící rada se skládá z:
a) jednoho člena zastupujícího vládu každého členského státu;
b) jednoho člena zastupujícího organizace zaměstnavatelů z každého členského státu;
c) jednoho člena zastupujícího organizace zaměstnanců z každého členského státu;
d) tří členů zastupujících Komisi.
Členy uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c) jmenuje Rada, a to vždy jednoho člena za každý členský stát a za každou z výše uvedených kategorií.
Rada současně za podmínek stejných jako pro členy jmenuje náhradníka, který se zasedání řídící rady účastní pouze v nepřítomnosti člena.
Komise jmenuje sama členy a náhradníky, kteří ji zastupují, přičemž přihlíží k vyrovnanému zastoupení mužů a žen.
Při předkládání seznamů kandidátů usilují členské státy, organizace zaměstnavatelů a organizace zaměstnanců o to, aby ve složení řídící rady zajistily vyrovnané zastoupení mužů a žen.
Seznam členů řídící rady zveřejní Rada v Úředním věstníku Evropské unie a nadace na své internetové stránce.
3. Funkční období členů řídící rady je tři roky.
Členové řídící rady mohou být jmenováni opakovaně.
Po uplynutí funkčního období nebo v případě odstoupení zůstávají členové ve funkci, dokud nejsou jmenováni znovu nebo nahrazeni.
4. Řídící rada volí svého předsedu a tři místopředsedy, vždy jednoho z každé ze tří skupin uvedených v odstavci 7 a jednoho ze zástupců Komise, a sice na dobu jednoho roku s možností opětovného zvolení.
5. Předseda svolává řídící radu alespoň jednou ročně.
Předseda svolává další zasedání na žádost nejméně třetiny členů řídící rady.
6. Rozhodnutí řídící rady jsou přijímána nadpoloviční většinou jejích členů.
7. V řídící radě tvoří zástupci vlád, organizací zaměstnanců a organizací zaměstnavatelů vždy jednu skupinu.
Každá skupina jmenuje svého koordinátora, který se bude účastnit zasedání řídící rady.
Koordinátoři skupin zaměstnanců a zaměstnavatelů musí být zástupci svých organizací na evropské úrovni.
Koordinátoři, kteří nebyli jmenováni členy řídící rady podle odstavce 1, se účastní zasedání bez práva hlasovat.
8. Řídící rada zřídí jedenáctičlenné předsednictvo.
Předsednictvo se skládá z předsedy a tří místopředsedů řídící rady, jednoho koordinátora z každé skupiny, jak je uvedeno v odstavci 7, a dalšího zástupce každé skupiny a Komise.
Každá skupina může určit až tři náhradníky, kteří se v nepřítomnosti řádných členů účastní schůzí předsednictva.
9. O počtu schůzí předsednictva během jednoho roku rozhodne řídící rada.
Předseda svolává další schůze na žádost členů předsednictva.
10. Předsednictvo přijímá rozhodnutí na základě obecné shody.
Nelze-li dosáhnout obecné shody, předloží předsednictvo věc řídící radě k rozhodnutí.
11. Řídící rada je neprodleně informována o veškeré činnosti a o všech rozhodnutích předsednictva.".
4. Článek 7 se mění takto:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Řídící rada řídí nadaci, jejíž zásady stanoví.
Na základě návrhu podaného ředitelem přijme řídící rada po dohodě s Komisí roční program a čtyřletý průběžný plán činnosti nadace.";
b) odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Po obdržení stanoviska Komise přijme řídící rada svůj jednací řád, který stanoví praktická pravidla pro její činnost.
Tento jednací řád pro informaci předá Evropskému parlamentu a Radě.
Rada však může tento řád změnit prostou většinou do tří měsíců poté, co jí byl předán.";
c) doplňuje se nový odstavec, který zní:
"4. Aniž jsou dotčeny povinnosti ředitele stanovené v článcích 8 a 9, sleduje předsednictvo z pověření řídící rady provádění jejích rozhodnutí a přijímá veškerá opatření nezbytná pro řádnou správu nadace v době mezi zasedáními řídící rady.
Řídící rada nesmí na předsednictvo přenášet pravomoci uvedené v článcích 12 a 15.".
5. Články 9 a 10 se nahrazují tímto:
"Článek 9
1. Ředitel odpovídá za řízení nadace a za provádění rozhodnutí a programů přijatých řídící radou a předsednictvem.
Je právním zástupcem nadace.
2. Aniž je dotčen čl. 8 odst. 1, vykonává ředitel pravomoci uvedené v čl. 17 odst. 1.
3. Ředitel připravuje práci řídící rady a předsednictva.
Ředitel, náměstek ředitele nebo oba se účastní zasedání řídící rady a schůzí předsednictva.
4. Ředitel odpovídá řídící radě za činnost nadace.
Článek 10
Na návrh ředitele může řídící rada vybrat nezávislé odborníky a žádat je o stanoviska ke konkrétním záležitostem týkajícím se jak čtyřletého průběžného plánu činnosti, tak ročního pracovního programu.".
6. Článek 11 se zrušuje.
7. Článek 12 se mění takto:
a) v odstavci 1 se první a druhý pododstavec nahrazují tímto:
"1. Na základě zásad uvedených v článku 7 vypracuje ředitel každý rok do 1. července roční pracovní program.
Roční pracovní program je součástí čtyřletého průběžného plánu činnosti.
K projektům ročního pracovního programu se přikládá odhad nezbytných výdajů.
Při vypracovávání těchto programů přihlíží ředitel ke stanoviskům orgánů Společenství a Evropského hospodářského a sociálního výboru.";
b) odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Ředitel předloží programy řídící radě ke schválení.".
8. Článek 17 se nahrazuje tímto:
"Článek 17
1. Na pracovníky nadace zaměstnaní po 4. srpnu 2005 se vztahuje služební řád úředníků nebo pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, stanovený v nařízení (EHS, Euratom, ESUO) č.
259/68 [3]. Použije se oddíl 2 přílohy XIII služebního řádu.
2. Všechny pracovní smlouvy, které nadace uzavřela se svými pracovníky podle nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1860/76 [4] před 4. srpnem 2005 se považují za uzavřené podle čl. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství. Oddíly 1, 3 a 4, s výjimkou čl. 22 odst. 2 přílohy XIII služebního řádu, se na tyto smlouvy vztahují od stejného dne.
Pracovníci mají právo ukončit pracovní poměr ke stejnému dni bez ohledu na výpovědní lhůtu uvedenou v článku 45 nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1860/76.
Pokud jde o odstupné po ukončení pracovního poměru a o dávky v nezaměstnanosti, pokládá se takové ukončení pracovního poměru za důsledek jednání nadace.
3. Nadace ve vztahu ke svým zaměstnancům vykonává podle okolností pravomoci svěřené orgánu oprávněnému ke jmenování nebo orgánu oprávněnému uzavírat smlouvy.
4. Řídící rada po dohodě s Komisí přijme vhodná prováděcí pravidla.
9. Pokaždé, když se v článcích uvádějí slova "správní rada", nahrazují se slovy "řídící rada" v odpovídajícím mluvnickém tvaru.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1112/2005
ze dne 24. června 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2062/94 o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise, předložený po konzultaci s Poradním výborem pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 2062/94 ze dne 18. července 1994 o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci [2] obsahuje ustanovení o cílech, úkolech a organizaci agentury, zejména o její správní radě.
Tato ustanovení byla změněna po přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, kdy bylo zapotřebí začlenit do správní rady nové členy.
(2) Ochrana zdraví a bezpečnost při práci, základní prvek podpory kvalitu zaměstnání, představuje jednu z nejdůležitějších oblastí sociální politiky Evropské unie.
Sdělení Komise nazvané "Jak se přizpůsobit změnám v práci a ve společnosti: nová strategie Společenství v oblasti ochrany zdraví a bezpečnosti při práci (2002–2006)" ze dne 11. března 2002 zdůrazňuje význam úlohy, kterou má hrát Evropská agentura pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (dále jen "agentura") při propagaci, zvyšování informovanosti a přípravné činnosti nezbytné pro dosažení cílů stanovených v této strategii.
(3) Usnesení Rady ze dne 3. června 2002 ke sdělení Komise nazvanému "Jak se přizpůsobit změnám v práci a ve společnosti: nová strategie Společenství v oblasti ochrany zdraví a bezpečnosti při práci (2002–2006)" [3] stanoví, že agentura musí hrát vedoucí úlohu při shromažďování a šíření informací o osvědčených postupech, při zvyšování informovanosti a předjímání rizik.
Rada vyzývá Komisi, aby s ohledem na budoucí rozšíření podporovala prostřednictvím agentury spolupráci mezi členskými státy a sociálními partnery na evropské úrovni, a vítá záměr Komise předložit návrh na zlepšení způsobu práce a úkolů agentury s ohledem na externě vypracovanou hodnotící zprávu a stanovisko poradního výboru k této zprávě.
(4) Evropský parlament v usnesení ze dne 23. října 2002 ke sdělení Komise "Jak se přizpůsobit změnám v práci a ve společnosti: nová strategie Společenství v oblasti ochrany zdraví a bezpečnosti při práci (2002–2006)" také podporuje vůdčí úlohu agentury jako klíčového účastníka činností nelegislativní povahy na úrovni Společenství zaměřených na ochranu zdraví a bezpečnost, a doufá, že Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek a agentura budou nadále zlepšovat vzájemnou spolupráci v souladu s úkoly, které jim v rámci této politiky přísluší.
(5) Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 17. června 2002 ke sdělení Komise "Jak se přizpůsobit změnám v práci a ve společnosti: nová strategie Společenství v oblasti ochrany zdraví a bezpečnosti při práci (2002–2006)" [4] zdůrazňuje úlohu agentury při hodnocení rizik a nezbytnost pravidelných styků mezi agenturou a Evropskou nadací pro zlepšení životních a pracovních podmínek s cílem zabránit zdvojení činnosti a motivovat ke společným diskusím.
(6) Sdělení Komise týkající se hodnocení Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci, vypracované v souladu s článkem 23 nařízení (ES) č. 2062/94 a založené na externím hodnocení z roku 2001 a na příspěvcích správní rady a Poradního výboru Komise pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci, zdůrazňuje, že k udržení a zvýšení účinnosti a efektivnosti agentury a jejích řídících struktur je zapotřebí změnit nařízení (ES) č. 2062/94.
(7) Evropský parlament vyzval Komisi, aby přezkoumala složení a pracovní metody rad jednotlivých agentur a předložila odpovídající návrhy.
(8) Správní rady agentury, Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání a Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek předložily Komisi společné stanovisko k budoucí správě a fungování těchto rad.
(9) Tripartitní správa agentury, Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání a Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek, vykonávaná zástupci vlád, organizací zaměstnavatelů a organizací zaměstnanců, má pro úspěch těchto subjektů zásadní význam.
(10) Účast sociálních partnerů na správě těchto tří subjektů Společenství vytváří zvláštní situaci, jež vyžaduje, aby tyto subjekty fungovaly na základě společných pravidel.
(11) Ukázalo se, že nejdůležitější je, aby byly v tripartitní radě zastoupeny všechny tři skupiny, tj. zástupci vlády, zaměstnavatelů a zaměstnanců, a aby byl jmenován koordinátor pro skupiny zaměstnavatelů a zaměstnanců.
Toto uspořádání by proto mělo být formálně schváleno a rozšířeno i na skupinu zástupců vlád.
V souladu s obecnými zásadami rozvoje budoucích subjektů Společenství, obsaženým ve sdělení Komise "Provozní rámec pro evropské regulační agentury", a zejména vzhledem k nezbytnosti zastoupení významných činitelů v radách těchto subjektů, jakož i v souladu se zásadou, na níž se dohodly hlavy států a předsedové vlád, o aktivnější účasti sociálních partnerů při rozvoji agendy pro sociální politiku, by všichni členové rady (zástupci vlád, zaměstnavatelů, zaměstnanců a Komise) měli mít každý pouze jeden hlas.
(12) Zachování tripartitního zastoupení z každého členského státu zajistí zapojení všech představitelů hlavních zájmů i to, že bude zohledněna různorodost zájmů a přístupů, které jsou charakteristické pro sociální otázky.
(13) Je zapotřebí počítat s praktickými důsledky, které bude pro agenturu mít nadcházející rozšíření Unie.
Složení i činnost rady agentury by měly být upraveny s přihlédnutím k přistoupení nových členských států.
(14) Je třeba posílit předsednictvo předpokládané v jednacím řádu rady, čímž se posílí kontinuita fungování agentury a účinnost jejího rozhodování.
Složení předsednictva by mělo nadále odrážet tripartitní strukturu rady.
(15) V souladu s článkem 3 Smlouvy usiluje Společenství v celé své činnosti o odstranění nerovností a podporuje rovné zacházení pro muže a ženy.
Je tedy vhodné, aby byla přijata opatření k podpoře vyrovnaného zastoupení mužů a žen ve složení rady.
(16) Nařízení (ES) č. 2062/94 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(17) Smlouva nestanoví pro přijetí tohoto nařízení jiné pravomoci než pravomoci uvedené v článku 308,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2062/94 se mění takto:
1. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Cíl
Cílem agentury je poskytovat subjektům Společenství, členským státům, sociálním partnerům a subjektům působícím v této oblasti technické, vědecké a hospodářské informace potřebné v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví při práci za účelem zlepšení pracovního prostředí, pokud jde o bezpečnost a ochranu zdraví pracujících, jak je stanoveno ve Smlouvě a v následných strategiích a akčních programech Společenství v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví při práci.".
2. Článek 3 se mění takto:
a) odstavec 1 se mění takto:
i) písmena a) a b) se nahrazují tímto:
"a) shromažďovat, analyzovat a šířit technické, vědecké a hospodářské informace v členských státech s cílem informovat subjekty Společenství, členské státy a subjekty, které na tom mají zájem; účelem shromažďování je zjišťovat rizika a osvědčené postupy, jakož i stávající priority a programy členských států a poskytovat nezbytné informace pro priority a programy Společenství;
b) shromažďovat a analyzovat technické, vědecké a hospodářské informace o výzkumu týkajícím se bezpečnosti a ochrany zdraví při práci a o dalších výzkumných činnostech, které obsahují hlediska související s bezpečností a ochranou zdraví při práci, a šířit výsledky výzkumu a výzkumných činností;",
ii) písmena h) a i) se nahrazují tímto:
"h) poskytovat technické, vědecké a hospodářské informace o metodách a nástrojích určených k provádění preventivních činností, zjišťovat osvědčené postupy a podporovat preventivní opatření, přičemž se věnuje zvláštní pozornost specifickým obtížím malých a středních podniků.
Pokud jde o osvědčené postupy, měla by se agentura zaměřit zejména na postupy vytvářející praktické nástroje, jež lze použít pro vypracování hodnocení rizik v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví při práci a pro stanovení opatření proti těmto rizikům;
i) přispívat k rozvoji strategií a akčních programů Společenství v oblasti podpory bezpečnosti a ochrany zdraví při práci, aniž jsou dotčeny pravomoci Komise;",
iii) doplňuje se nové písmeno, které zní:
"j) Agentura zajistí, aby byly šířené informace srozumitelné konečným uživatelům. K tomuto účelu úzce spolupracuje s ústředními kontaktními místy členských států uvedenými v čl. 4 odst. 1 v souladu s čl. 4 odst. 2.";
b) odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Agentura spolupracuje co nejtěsněji s institucemi, nadacemi, odbornými subjekty a programy, které působí na úrovni Společenství, aby se vyhnula zdvojení činnosti.
Agentura zejména zajistí vhodnou spolupráci s Evropskou nadací pro zlepšení životních a pracovních podmínek, aniž tím jsou dotčeny její vlastní cíle.".
3. Článek 4 se mění takto:
a) odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Agentura vytvoří síť zahrnující:
- hlavní prvky vnitrostátních informačních sítí, včetně vnitrostátních organizací sociálních partnerů, v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo praxí,
- ústřední kontaktní místa členských států,
- případná budoucí tématická střediska.";
b) v odstavci 2 se první a druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"2. Členské státy agenturu pravidelně informují o hlavních prvcích svých vnitrostátních informačních sítí v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví při práci, včetně všech institucí, které by podle jejich názoru mohly přispět k práci agentury, s přihlédnutím k nezbytnosti zajistit co nejúplnější pokrytí jejich území.
Příslušné vnitrostátní orgány nebo vnitrostátní instituce jimi určená jako ústřední kontaktní místo členského státu zajistí koordinaci nebo předávání informací, které jsou poskytovny agentuře na úrovni členských států, v rámci dohody mezi každým kontaktním místem a agenturou na základě plánu činnosti přijatého agenturou.
Vnitrostátní orgány přihlížení k názoru sociálních partnerů na vnitrostátní úrovni v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo praxí.".
4. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 7a
Řídící a správní struktura
Řídící a správní strukturu agentury tvoří:
a) řídící rada;
b) předsednictvo;
c) ředitel.".
5. Článek 8 se nahrazuje tímto:
"Článek 8
Řídící rada
1. Řídící rada se skládá z:
a) jednoho člena zastupujícího vládu každého členského státu;
b) jednoho člena zastupujícího organizace zaměstnavatelů z každého členského státu;
c) jednoho člena zastupujícího organizace zaměstnanců z každého členského státu;
d) tři členů zastupujících Komisi.
2. Členy uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c) jmenuje Rada z řad členů a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci.
Členové uvedení v odst. 1 písm. a) jsou jmenováni na návrh členských států.
Členové uvedení v odst. 1 písm. b) a c) jsou jmenováni na návrh mluvčích jednotlivých skupin ve výboru.
Návrhy všech tří skupin v rámci výboru se podávají Radě; návrhy se rovněž pro informaci postupují Komisi.
Rada současně za podmínek stejných jako pro členy jmenuje náhradníka, který se zasedání řídící rady účastní pouze v nepřítomnosti člena.
Komise jmenuje sama členy a náhradníky, kteří ji zastupují, přičemž přihlíží k vyrovnanému zastoupení mužů a žen.
Při předkládání seznamu kandidátů usilují členské státy, organizace zaměstnavatelů a organizace zaměstnanců o to, aby ve složení řídící rady zajistily rovnoměrné zastoupení jednotlivých dotčených hospodářských odvětví a vyrovnané zastoupení mužů a žen. Seznamy kandidátů jsou předkládány během tří měsíců od obnovení členství v Poradním výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci v souladu s čl. 3 odst. 3 a 4 a čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady ze dne 22. července 2003, kterým se zřizuje Poradní výbor po bezpečnost a ochranu zdraví při práci [5].
Seznam členů řídící rady zveřejní Rada v Úředním věstníku Evropské unie a agentura na své internetové stránce.
3. Funkční období členů řídící rady je tři roky.
Členové řídící rady mohou být jmenováni opakovaně.
Jako výjimka se funkční období členů řídící rady, kteří vykonávají funkci ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost, prodlužuje do jmenování nové řídící rady v souladu s odstavcem 2.
Po uplynutí funkčního období nebo v případě odstoupení zůstávají členové ve funkci, dokud nejsou jmenováni znovu nebo nahrazeni.
4. V řídící radě tvoří zástupci vlád, organizací zaměstnavatelů a organizací zaměstnanců vždy jednu skupinu.
Každá skupina jmenuje svého koordinátora, který se bude účastnit zasedání řídící rady.
Koordinátoři skupin zaměstnanců a zaměstnavatelů musí být zástupci svých organizací na evropské úrovni.
Koordinátoři, kteří nebyly jmenováni členy řídící rady podle odstavce 1, se účastní zasedání bez práva hlasovat.
Řídící rada volí svého předsedu a tři místopředsedy, vždy jednoho z každé z uvedených tří skupin a jednoho ze zástupců Komise, a sice na období jednoho roku s možností opětovného zvolení.
5. Předseda svolává řídící radu alespoň jednou ročně.
Předseda svolává další zasedání na žádost nejméně třetiny členů řídící rady.
6. Každý člen řídící rady má jeden hlas a rozhodnutí se přijímají nadpoloviční většinou.
Rozhodnutí týkající se ročního plánu činnosti a rozhodnutí s důsledky pro rozpočet ústředních kontaktních míst členských států vyžadují nicméně rovněž souhlas většiny skupiny zástupců vlád.
Řídící rada vytvoří písemný postup rozhodování, na nějž se obdobně vztahuje první pododstavec.
7. Po obdržení stanoviska Komise řídící rada přijme svůj jednací řád, který stanoví praktická pravidla pro její činnost.
Tento jednací řád pro informaci předá Evropskému parlamentu a Radě.
Rada však může tento řád změnit prostou většinou do tří měsíců poté, co jí byl předán.
8. Řídící rada zřídí jedenáctičlenné předsednictvo.
Předsednictvo se skládá z předsedy a tří místopředsedů řídící rady, jednoho koordinátora z každé skupiny, jak je uvedeno v odst. 4 prvním pododstavci, a dalšího zástupce každé skupiny a Komise.
Každá skupina může určit až tři náhradníky, kteří se v nepřítomnosti řádných členů účastní schůzí předsednictva.
9. Aniž jsou dotčeny povinnosti ředitele podle článku 11, sleduje předsednictvo z pověření řídící rady provádění jejích rozhodnutí a přijímá veškerá opatření nezbytná pro řádné řízení agentury v době mezi zasedáními řídící rady.
Řídící rada nesmí na předsednictvo přenášet pravomoci uvedené v článcích 10, 13, 14 a 15.
10. O počtu schůzí předsednictva během jednoho roku rozhodne řídící rada.
Předseda svolává další schůze na žádost členů předsednictva.
11. Předsednictvo přijímá rozhodnutí na základě obecné shody.
Nelze-li dosáhnout obecné shody, předloží předsednictvo věc řídící radě k rozhodnutí.
12. Řídící rada je neprodleně informována o veškeré činnosti a o všech rozhodnutích předsednictva.
6. V článku 9 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Předseda řídící rady a ředitel Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek se smějí účastnit zasedání řídící rady jako pozorovatelé."
7. V článku 10 se odstavec 1 mění takto:
a) první pododstavec se nahrazuje tímto:
"1. Řídící rada určuje strategické cíle agentury.
Řídící rada zejména přijímá rozpočet, čtyřletý průběžný plán a roční plán činnosti na základě návrhu vypracovaného ředitelem uvedeným v článku 11 po konzultaci s útvary Komise a s Poradním výborem pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci.";
b) čtvrtý pododstavec se zrušuje.
8. V článku 11 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Ředitel je právním zástupcem agentury a odpovídá za:
a) řádné vypracovávání a provádění rozhodnutí a programů přijatých řídící radou a předsednictvem;
b) správu a běžné řízení agentury;
c) přípravu a zveřejnění zprávy uvedené v čl. 10 odst. 2;
d) plnění stanovených úkolů;
e) všechny otázky týkající se zaměstnanců;
f) přípravu zasedání řídící rady a schůzí předsednictva.".
9. Pokaždé, když se v článcích uvádějí slova "správní rada", nahrazují se slovy "řídící rada" v odpovídajícím mluvnickém tvaru.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1113/2005
ze dne 12. července 2005,
kterým se zastavuje přezkum pro nového vývozce nařízení (ES) č. 1995/2000 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu směsí močoviny a dusičnanu amonného pocházejících mimo jiné z Alžírska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. PLATNÁ OPATŘENÍ
(1) V současné době platnými opatřeními pro dovoz směsí močoviny a dusičnanu amonného pocházejících mimo jiné z Alžírska do Společenství jsou konečná antidumpingová cla uložená nařízením (ES) č. 1995/2000 [2].
Na základě stejného nařízení platí antidumpingová opatření také pro směsi močoviny a dusičnanu amonného pocházející z Běloruska, Ruska a Ukrajiny.
2. SOUČASNÉ ŠETŘENÍ
2.1. Žádost o přezkum
(2) Po uložení konečných antidumpingových cel na dovoz směsí močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Alžírska obdržela Komise od alžírské společnosti Fertial SPA (dále jen "žadatel") žádost o zahájení přezkumu pro nového vývozce nařízení (ES) č. 1995/2000 podle čl.
4 základního nařízení. Žadatel prohlásil, že není spřízněn s vyvážejícími výrobci v Alžírsku podléhajícími platným antidumpingovým opatřením, pokud jde o směsi močoviny a dusičnanu amonného.
Dále prohlásil, že nevyvezl směsi močoviny a dusičnanu amonného do Společenství během původního období šetření (tj. období od 1. června 1998 do 31. května 1999), ale že začal vyvážet směsi močoviny a dusičnanu amonného do Společenství až poté.
2.2. Zahájení přezkumu pro nového vývozce
(3) Komise přezkoumala důkazy předložené žadatelem a uznala je za dostačující k tomu, aby mohla zahájit přezkum v souladu s čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem a poté, co byla dotčenému výrobnímu odvětví Společenství dána příležitost se ke věci vyjádřit, zahájila Komise nařízením (ES) č. 1795/2004 [3] přezkum nařízení (ES) č. 1995/2000 s ohledem na žadatele a zahájila šetření.
(4) Nařízením (ES) č. 1795/2004 bylo antidumpingové clo ve výši 6,88 EUR za tunu uložené nařízením (ES) č. 1995/2000 na dovoz směsí močoviny a dusičnanu amonného vyráběných mimo jiné žadatelem zrušeno. Zároveň bylo v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení celním orgánům uloženo přijmout vhodná opatření k zavedení celní evidence tohoto dovozu.
2.3. Dotyčný výrobek
(5) Výrobek dotčený současným přezkumem je stejný jako v rámci šetření, které vedlo k uložení platných opatření na dovoz směsí močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Alžírska (dále jen "původní šetření"), tj. směsi močoviny a dusičnanu amonného ve vodném nebo amoniakálním roztoku, obvykle spadající pod kód KN 31028000 a pocházející z Alžírska.
2.4. Dotčené strany
(6) Komise úředně oznámila žadateli a zástupcům země vývozu o zahájení přezkumu.
Dotčeným stranám bylo umožněno, aby písemně oznámily svá stanoviska a získaly možnost být vyslechnuty.
(7) Komise zaslala žadateli dotazník a obdržela odpověď ve lhůtě stanovené k tomuto účelu.
Komise si vyžádala ověření všech údajů, které považovala za nezbytné k určení dumpingu, a u žadatele byla provedena ověřovací návštěva.
2.5. Období šetření
(8) Šetření dumpingu se týkalo období od 1. července 2003 do 30. června 2004 (dále jen "období šetření" nebo "OŠ").
3. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
(9) Šetření potvrdilo, že žadatel nevyvážel dotčený výrobek během původního období šetření a že ho začal vyvážet do Společenství až po tomto období.
(10) Výrobní odvětví Společenství namítlo, že žadatel byl spřízněný s vyvážejícím výrobcem, který byl zapojen do původního šetření.
Přestože společnost ve vztahu k žadateli rovněž dodávala suroviny vyvážejícímu výrobci zapojenému do původního šetření, nic nenaznačovalo tomu, že by tento vztah přesahoval běžné obchodování.
Z šetření dále vyplynulo, že společnost spřízněná s žadatelem nebyla spřízněná s vyvážejícím výrobcem zapojeným do původního šetření.
Námitka, že žadatel byl spřízněný s vyvážejícím výrobcem zapojeným do původního šetření byla tedy posouzena jako neopodstatněná.
(11) Šetření nicméně odhalilo, že záznamy v žadatelově provozním účetnictví obsahovaly závažné nedostatky a že je nelze pokládat za vhodný základ pro určení žadatelova vlastního dumpingového rozpětí.
(12) Bylo zjištěno, že výdaje za suroviny vykazované žadatelem nebyly založeny na skutečných výdajích, ale na hrubém odhadu za polovinu OŠ.
(13) Navíc vykazované výdaje, které pocházely ze systému provozního účetnictví společnosti nesouhlasily se záznamy všeobecného účetnictví.
Stejně tak nemohla být stanovena ani souvislost mezi oběma účetními systémy (provozní účetnictví a všeobecné účetnictví), které společnost běžně používala, neboť hodnoty v záznamech provozního účetnictví nesouhlasily s hodnotami obsaženými v záznamech všeobecného účetnictví.
Nebyly tedy dostupné žádné důkazy, které by prokázaly, že záznamy provozního účetnictví společnosti byly správné, a které by odrážely skutečné výdaje během OŠ.
Nemohlo být tedy dokázáno, že záznamy přiměřeně odráží výdaje související s výrobou a s prodejem dotčeného výrobku.
(14) Nebylo tedy možné určit individuální dumpingové rozpětí.
4. ZÁVĚR
(15) Cílem tohoto přezkumu zahájeného na žádost společnosti Fertial bylo určit individuální dumpingové rozpětí žadatele, které se údajně odlišovalo od běžných dumpingových rozpětí použitelných na dovoz směsí močoviny a dusičnanu amonného z Alžírska.
(16) Vzhledem k tomu, že v rámci šetření nemohlo být dokázáno, že se žadatelovo individuální dumpingové rozpětí lišilo od zbytkového antidumpingového rozpětí stanoveného během původního šetření, měla by být žádost předložená žadatelem zamítnuta a přezkum pro nového vývozce zastaven.
Zbytkové antidumpingové rozpětí stanovené během původního šetření, tj. 9,7 % (neboli 6,88 EUR na tunu), by mělo být zachováno, neboť nic nenaznačovalo tomu, že žadatel uplatňoval dumping na jiné úrovni.
5. ZPĚTNÝ VÝBĚR ANTIDUMPINGOVÉHO CLA
(17) Vzhledem k výše uvedeným zjištěním se antidumpingové clo použitelné na žadatele vybere zpětně z dovozů dotyčného výrobku, které byly evidovány na základě článku 3 nařízení Komise (ES) č. 1795/2004.
6. POUČENÍ
(18) Všechny dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, které vedly k výše uvedeným závěrům.
(19) Žadatel zpochybnil závěry Komise a namítl, že poskytl veškeré požadované informace.
Nebyly však předloženy žádné nové důkazy, které by ospravedlňovaly přezkoumání výše uvedených závěrů, které tímto byly potvrzeny.
(20) Tento přezkum nemá vliv na datum, kdy opatření uložená nařízením (ES) č. 1995/2000, pozbudou účinku podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Přezkum pro nového vývozce zahájený nařízením (ES) č. 1795/2004 se zastavuje.
2. Clo použitelné podle článku 1 nařízení (ES) č. 1995/2000 na všechny společnosti
Nařízení Komise (ES) č. 1114/2005
ze dne 14. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1115/2005
ze dne 14. července 2005
o vydávání dovozních licencí pro některé konzervované houby dovážené v rámci autonomní celní kvóty otevřené nařízením (ES) č. 1035/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1035/2005 ze dne 1. července 2005 o otevření a správě autonomní celní kvóty pro konzervované houby [1], a zejména na čl. 6 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Dovozní licence požadované tradičními dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1035/2005 pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 12. července 2005, se vydávají do výše 9,900 % požadovaného množství.
2. Dovozní licence požadované novými dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1035/2005, pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 12. července 2005, se vydávají do výše 24,280 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. července 2005.
Jeho použitelnost končí dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1116/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(10) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1117/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 12. července 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 12. července 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1118/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 12. července 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 12. července 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 16,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1119/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1751/2004, kterým se stanovují úrokové míry používané pro výpočet nákladů na financování intervenčních opatření ve formě nákupu, skladování a odbytu pro záruční sekci EZOZF pro účetní období 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1883/78 ze dne 2. srpna 1978 o obecných pravidlech pro financování intervencí záručních sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu [1], a zejména na čl. 5 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě ustanovení článků 3 a 4 nařízení Komise (EHS) č. 411/88 ze dne 12. února 1988 o metodě a úrokové míře pro výpočet nákladů na financování intervenčních opatření ve formě nákupu, skladování a odbytu [2] stanovilo nařízení Komise (ES) č. 1751/2004 [3] úrokové míry používané pro výpočet nákladů na financování intervenčních opatření pro záruční sekci EZOZF pro účetní období 2005.
(2) Článek 5 nařízení (EHS) č. 1883/78 a článek 4 nařízení (EHS) č. 411/88 byly změněny, pokud jde o způsoby sdělování a zohlednění průměrné míry úrokových nákladů nových členských států v rozpočtovém roce 2004, jakož i pokud jde o výpočet zvláštní úrokové míry členských států, jejichž průměrná míra úrokových nákladů je vyšší než dvojnásobek jednotné úrokové míry stanovené v rozhodnutí (ES) č. 1751/2004 pro výpočet nákladů na financování uvedených intervencí.
(3) Jelikož jsou změny nařízení (EHS) č. 1883/78 a (EHS) č. 411/88 použitelné ode dne 1. října 2004, mělo by se toto nařízení začít používat od stejného data.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru fondu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 1 nařízení (ES) č. 1751/2004 se nahrazuje tímto:
"Článek 1
Pro výdaje vynaložené během účetního období 2005 záruční sekce EZOZF:
1. úroková míra uvedená v článku 3 nařízení (EHS) č. 411/88 se stanoví ve výši 2,2 %;
2. zvláštní úroková míra uvedená v čl. 4 odst. 1 nařízení (EHS) č. 411/88 se stanoví pro Francii, Rakousko, Portugalsko a Švédsko ve výši 2,1 % a pro Irsko a Finsko ve výši 2,0 %;
3. zvláštní úroková míra uvedená v čl. 4 odst. 3 nařízení (EHS) č. 411/88 se stanoví pro Spojené království ve výši 2,5 %, pro Lotyšsko ve výši 2,9 %, pro Slovensko a Slovinsko ve výši 3,1 %, pro Kypr ve výši 4,0 %, pro Polsko ve výši 4,1 % a pro Maďarsko ve výši 9,2 %."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1120/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sazby náhrad použitelné od 1. července 2005 na produkty uvedené v příloze, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 1021/2005 [2].
(2) Z uplatnění pravidel a kritérií uvedených v nařízení (ES) č. 1021/2005 na údaje, které má Komise v současnosti k dispozici, vyplývá, že nyní uplatňované vývozní náhrady by měly být pozměněny podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady stanovené nařízením (ES) č. 1021/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Article 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1121/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 9,54 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 20,50 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1122/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly pozměněny nařízením (ES) č. 1069/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1123/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 15. července 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1124/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1125/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 32. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 32. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 37,9 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1126/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se stanoví koeficient snížení použitelný v rámci celní kvóty pro kukuřici otevřené nařízením (ES) č. 573/2003
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 573/2003 ze dne 28. března 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí Rady 2003/18/ES, co se týče koncesí v podobě celních kvót Společenství pro určité produkty z obilovin pocházející z Rumunska, a mění nařízení (ES) č. 2809/2000 [2], a zejména na čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením (ES) č. 573/2003 byla otevřena roční celní kvóta o objemu 149000 t pro kukuřici pro kampaň za účelem uvedení do prodeje 2005/06.
(2) Množství požadovaná dne 11. července 2005 dle čl. 2 odst.
1 nařízení (ES) 573/2003 přesahují množství, která jsou k dispozici. Je proto nutné stanovit, v jakém rozsahu mohou být licence vydávány, a určit koeficient snížení, který se použije na požadovaná množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozní licence pro celní kvótu "Rumunsko" pro kukuřici podané a dne 11. července 2005 předložené Komisi dle čl. 2 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 573/2003 se vyhovuje do výše 8,9425% požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1127/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se stanoví koeficient snížení použitelný v rámci celní kvóty pro pšenici otevřené nařízením (ES) č. 573/2003
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 573/2003 ze dne 28. března 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí Rady 2003/18/ES, co se týče koncesí v podobě celních kvót Společenství pro určité produkty z obilovin pocházející z Rumunska, a mění nařízení (ES) č. 2809/2000 [2], a zejména na čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením (ES) č. 573/2003 byla otevřena roční celní kvóta o objemu 230000 t pro pšenici pro kampaň za účelem uvedení do prodeje 2005/06.
(2) Množství požadovaná dne 11. července 2005 dle čl. 2 odst.
1 nařízení (ES) 573/2003 přesahují množství, která jsou k dispozici. Je proto nutné stanovit, v jakém rozsahu mohou být licence vydávány, a určit koeficient snížení, který se použije na požadovaná množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozní licence pro celní kvótu "Rumunsko" pro pšenici podané a dne 11. července 2005 předložené Komisi dle čl. 2 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 573/2003 se vyhovuje do výše 9,98047 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1128/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se stanoví koeficient snížení použitelný v rámci celní króty pro kukuřici otevřené nařízením (ES) č. 958/2003
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 958/2003 ze dne 3. června 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí Rady 2003/286/ES, co se týče koncesí v podobě celních kvót Společenství pro určité produkty z obilovin pocházející z Bulharské republiky, a mění nařízení (ES) č. 2809/2000 [2], a zejména na čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením (ES) č. 958/2003 byla otevřena roční celní kvóta o objemu 96000 t pro kukuřici pro kampaň za účelem uvedení do prodeje 2005/06.
(2) Množství požadovaná dne 11. července 2005 dle čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 958/2003 přesahují množství, která jsou k dispozici. Je proto nutńe stanovit, v jakém rozsaha mohon být licence vydávány, a určit koeficient snížení, který se použije na pozadovaná množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozní licence pro celní kvótu "Bulharská republika" pro kukuřici podané a dne 11. července 2005 předložené Komisi dle čl. 2 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 958/2003 se vyhovuje do výše 1,58507 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1129/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se stanoví koeficient snížení použitelnñ v rámci celní króty otevřené nařízením (ES) č. 958/2003
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 958/2003 ze dne 3. června 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí Rady 2003/286/ES, co se týče koncesí v podobě celních kvót Společenství pro určité produkty z obilovin pocházející z Bulharské republiky, a mění nařízení (ES) č. 2809/2000 [2], a zejména na čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením (ES) č. 958/2003 byla otevřena roční celní kvóta o objemu 352000 tun pro pšenici obecnou pro kampaň za účelem uvedení do prodeje 2005/06.
(2) Množství požadovaná dne 11. července 2005 dle čl. 2 odst.
1 nařízení (ES) 958/2003 přesahují množství, která jsou k dispozici. Je proto nutńe stanovit, v jakém rozsaha mohon být licence vydávány, a určit koeficient snížení, který se použije na pozadovaná množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozní licence pro celní kvótu "Bulharská republika" pro pšenici obecnou podané a dne 11. července 2005 předložené Komisi dle čl. 2 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 958/2003 se vyhovuje do výše 0,71846 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1130/2005
ze dne 14. července 2005
o vydávání dovozních licencí pro česnek dovážený v rámci autonomní celní kvóty otevřené nařízením (ES) č. 1034/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1034/2005 ze dne 1. července 2005 o otevření a správě autonomní celní kvóty pro česnek [1], a zejména na čl. 6 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Dovozní licence požadované tradičními dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1034/2005, pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 12. července 2005 se vydávají do výše 2,717 % požadovaného množství.
2. Dovozní licence požadované novými dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1034/2005, pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 12. července 2005, se vydávají do výše 0,765 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. července 2005.
Jeho použitelnost končí dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1131/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství produktů uvedených v článku 1 každého z uvedených nařízení mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady použitelná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, podle případu.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) S ohledem na dohodu mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovinových výrobků ze Společenství do Spojených států, schválenou rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4], je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 15 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1043/2005 musí být pro dotčený základní produkt stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], která se použije během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musejí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v článku nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1132/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Na základě článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 musí být náhrady stanoveny se zřetelem na situaci a na vývojové perspektivy, jednak co se týče dostupného množství obilovin, rýže a zlomkové rýže a jejich ceny na trhu Společenství, a také co se týče cen obilovin, rýže, zlomkové rýže a produktů z obilovin na světovém trhu.
Na základě týchž článků je rovněž důležité zajistit vyváženou situaci a přirozený vývoj cen a obchodu na trzích s obilovinami a rýží.
Zároveň je třeba vzít v úvahu ekonomický aspekt zamýšlených vývozů a potřebu vyhnout se narušení trhu Společenství.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [3] o dovozním a vývozním režimu produktů zpracovaných z obilovin a rýže, stanovuje v článku 4 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady pro tyto produkty.
(4) Přidělenou náhradu pro určité zpracované produkty je třeba odstupňovat podle obsahu popelovin, surových vláken, slupek, bílkovin, tuků nebo škrobu; tento obsah je dobrým ukazatelem množství základního produktu skutečně obsaženého ve zpracovaném produktu.
(5) U hlíz manioku a jiných kořenových plodin a tropických hlízovitých plodin, jakož i jejich mouček, nyní ekonomický aspekt případných vývozů, zejména vzhledem k povaze a původu těchto produktů, nevyžaduje stanovení vývozních náhrad.
U některých produktů zpracovaných z obilovin se nyní vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nevyžaduje stanovení vývozní náhrady.
(6) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou mít za následek potřebu rozlišit náhradu poskytovanou pro určité produkty podle jejich místa určení.
(7) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(8) Některé produkty zpracované z kukuřice mohou projít tepelným zpracováním, což by mohlo vést k tomu, že by byla poskytnuta náhrada, která neodpovídá kvalitě produktu.
Je tedy nutné upřesnit, že se na tyto produkty, které obsahují předželatinovaný škrob, možnost poskytnutí vývozní náhrady nevztahuje.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1518/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1133/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1134/2005
ze dne 14. července 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 8. do 14. července 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 4,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1135/2005
ze dne 14. července 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 8. do 14. července 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1058/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1136/2005
ze dne 14. července 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 868/2005 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 868/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 8. do 14. července 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 868/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 20,96 EUR/t pro maximální celkové množství 2800 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1152/2005
ze dne 18. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1153/2005
ze dne 18. července 2005,
kterým se zahajuje nabídkové řízení pro prodej alkoholu vinného původu určeného k užití jako bioethanol ve Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na článek 33 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu [2], stanoví mimo jiné prováděcí pravidla pro odbyt alkoholu, který byl získán destilací podle článků 35, 36 a 39 nařízení Rady (EHS) č. 822/87 ze dne 16. března 1987 o společné organizaci trhu s vínem [3] a podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 a je v držení intervenčních agentur.
(2) V souladu s článkem 92 nařízení (ES) č. 1623/2000 je třeba zahájit nabídkové řízení pro alkohol vinného původu určený k výlučnému užití v odvětví pohonných hmot ve formě bioethanolu ve Společenství, aby se snížily zásoby alkoholu vinného původu a bylo zajištěno plynulé pokračování zásobování podniků schválených podle článku 92 nařízení (ES) č. 1623/2000.
(3) Podle nařízení Rady (ES) č. 2799/98 ze dne 15. prosince 1998 o agromonetární úpravě pro euro [4] musejí být od 1. ledna 1999 prodejní ceny a jistoty vyjadřovány v eurech a rovněž platby musejí být prováděny v eurech.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Zahajuje se nabídkové řízení č. 2/2005 ES na prodej vinného alkoholu k užití jako bioethanol ve Společenství.
Alkohol pochází z destilace podle článku 35 nařízení (EHS) č. 822/87 a podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 a je v držení intervenčních agentur členských států.
2. K prodeji je nabízeno 699946,698 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových, rozdělených takto:
a) šarže číslo 10/2005 ES v množství 100000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
b) šarže číslo 11/2005 ES v množství 50000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
c) šarže číslo 12/2005 ES v množství 100000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
d) šarže číslo 13/2005 ES v množství 100000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
e) šarže číslo 14/2005 ES v množství 50000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
f) šarže číslo 15/2005 ES v množství 100000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
g) šarže číslo 16/2005 ES v množství 100000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
h) šarže číslo 17/2005 ES v množství 50000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
i) šarže číslo 18/2005 ES v množství 41331,79 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových,
j) šarže číslo 19/2005 ES v množství 8614,908 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových.
3. Místo skladování a číslo nádrží, které tvoří šarže, množství alkoholu v každé nádrži, obsah alkoholu a jeho vlastnosti jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
4. Nabídkového řízení se mohou účastnit pouze podniky schválené podle článku 92 nařízení (ES) č. 1623/2000.
Článek 2
Prodej se uskuteční v souladu s články 93, 94, 94b, 94c, 94d, 95 až 98, 100 a 101 nařízení (ES) č. 1623/2000 a článkem 2 nařízení (ES) č. 2799/98.
Článek 3
1. Nabídky je třeba předkládat intervenčním orgánům uvedeným v příloze II, jež mají alkohol v držení, nebo zasílat na adresu těchto intervenčních agentur doporučeným dopisem.
2. Nabídky se předkládají ve dvou zapečetěných obálkách, přičemž na vnitřní obálce je uvedeno "Nabídka v rámci nabídkového řízení č. 2/2005 ES k užití jako bioethanol ve Společenství" a na vnější obálce je uvedena adresa příslušné intervenční agentury.
3. Nabídky musejí být příslušné intervenční agentuře doručeny nejpozději dne 26. srpna 2005 ve 12:00 hodin bruselského času.
Článek 4
1. Nabídka je přípustná pouze tehdy, pokud je v souladu s články 7 a 97 nařízení (ES) č. 1623/2000.
2. Nabídka je přípustná pouze tehdy, pokud se současně s ní předkládá:
a) doklad o složení účastnické jistoty 4 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových u příslušné intervenční agentury;
b) údaje o členském státu nebo členských státech, kde dojde k konečnému užití alkoholu a závazek účastníka dodržet toto určení;
c) jméno a adresa účastníka, číslo oznámení o nabídkovém řízení, nabízená cena vyjádřená v eurech na hektolitr čistého alkoholu o 100 % objemových;
d) závazek účastníka dodržovat všechna ustanovení daného nabídkového řízení;
e) prohlášení účastníka, kterým:
i) se vzdá reklamací na jakost a vlastnosti případně přiděleného produktu,
ii) souhlasí se všemi kontrolami ohledně účelu určení a užití alkoholu,
iii) je připraven nést důkazní břemeno o užití alkoholu za podmínek stanovených v uvedeném oznámení o nabídkovém řízení.
Článek 5
1. Oznámení uvedená v článku 94a nařízení (ES) č. 1623/2000 týkající se nabídkového řízení zahájeného tímto nařízením jsou předána Komisi na adresu uvedenou příloze III tohoto nařízení.
2. Kromě údajů uvedených v článku 94a nařízení (ES) č. 1623/2000 musí oznámení stanovená v odstavci 1 jasně pro každou nabídku uvádět:
a) skutečnost, zda je dotyčná nabídka přípustná,
b) podmínky uvedené v článku 94 nařízení (ES) č. 1623/2000, které nebyly splněny, pokud nabídka přípustná není.
Článek 6
Formální požadavky na odběr vzorků jsou stanoveny v článku 98 nařízení (ES) č. 1623/2000.
Intervenční agentura poskytne veškeré nezbytné informace o vlastnostech alkoholu nabízeného k prodeji.
Každý zájemce může obdržet od dotyčné intervenční agentury vzorky alkoholu nabízeného k prodeji, které byly odebrány zástupcem příslušné intervenční agentury.
Článek 7
1. Intervenční agentury členských států, ve kterých je skladován alkohol nabízený k prodeji, provedou vhodné kontroly, aby tak ověřily povahu alkoholu v době před jeho konečným užitím.
Za tímto účelem mohou:
a) použít přiměřeně ustanovení článku 102 nařízení (ES) č. 1623/2000;
b) provést kontrolu vzorků měřením nukleární magnetické rezonance, aby tak ověřily povahu alkoholu v době jeho konečného užití.
2. Náklady související s kontrolami podle odstavce 1 nesou podniky, jimž se alkohol prodává.
Článek 8
Nejpozději do 30. září 2005 sdělí členské státy Komisi jméno a adresu každého účastníka spolu s jeho nabídkou.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1154/2005
ze dne 18. července 2005,
kterým se mění kódy a popisy některých produktů uvedených v příloze I nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 o společné organizaci trhu s obilovinami
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 234/79 ze dne 5. února 1979 o postupu při přizpůsobování nomenklatury společného celního sazebníku používané pro zemědělské produkty [1], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [2] obsahuje kombinovanou nomenklaturu, která je v současné době v platnosti.
(2) Některé směsi zbytků z výroby kukuřičného škrobu a některých dalších zbytků, zejména zbytků po prosévání kukuřice a zbytků z máčecí vody používané při výrobě škrobu mokrou cestou, včetně odpadů z máčecí vody používané při výrobě alkoholu nebo jiných produktů z výroby škrobu, které se dovážejí do Společenství, byly v souladu s výsledky jednání se Spojenými státy americkými osvobozeny od cla.
Nařízení Rady (ES) č. 344/96 [3] proto do kombinované nomenklatury zařadilo podpoložku 23099020 s cílem rozlišit zařazení tohoto výrobku.
(3) V důsledku opomenutí nebyla příslušně změněna příloha I nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [4].
Je proto nezbytné provést tuto změnu zařazením kódu KN 23099020 do seznamu produktů uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 1784/2003 s účinností ode dne použití uvedeného nařízení.
(4) Nařízení (ES) č. 1784/2003 by proto mělo být změněno.
(5) Opatření stanovené tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 1784/2003 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1155/2005
ze dne 18. července 2005,
kterým se mění a opravuje nařízení (ES) č. 1419/2004 o trvání účinnosti víceletých dohod o financování a jednoletých dohod o financování uzavřených mezi Evropskou komisí zastupující Evropské společenství na jedné straně a Českou republikou, Estonskem, Maďarskem, Lotyšskem, Litvou, Polskem, Slovenskem a Slovinskem na straně druhé a o částečném zrušení víceletých dohod o financování a nařízení Rady (ES) č. 1266/1999 a (ES) č. 2222/2000
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení, a zejména na článek 41 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 7 odst. 8 oddílu A přílohy víceletých finančních dohod (MAFA) uvedených v nařízení (ES) č. 1419/2004 [1] by měla být s ohledem na postupy pro platby konečných zůstatků prostředků programu uvedena v soulad s termínem stanoveným pro konečné zproštění závazku v článku 3 ročních finančních dohod. Za tím účelem je třeba změnit lhůtu pro předkládání potvrzeného výkazu výdajů Komisi, stanoveného v uvedeném ustanovení, a upřesnit postupy týkající se rozhodnutí o opravném vyúčtování stanovené v článku 12 oddílu A přílohy víceletých finančních dohod.
(2) Měla by být opravena chyba v názvu článku 4 nařízení (ES) č. 1419/2004.
(3) Nařízení (ES) č. 1419/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno a opraveno.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro zemědělské struktury a rozvoj venkova a Výboru pro Evropský zemědělský orientační a záruční fond,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změna článku 3 nařízení (ES) č. 1419/2004
Článek 3 nařízení (ES) č. 1419/2004 se nahrazuje tímto:
"Článek 3
Změna dohod MAFA
1. V článku 7 oddílu A přílohy dohod MAFA se odstavec 8 nahrazuje tímto:
"Konečný zůstatek prostředků programu se vyplatí,
a) pokud národní schvalující úředník předloží Komisi ve lhůtě pro platbu stanovené v poslední roční finanční dohodě potvrzený výkaz výdajů, jež byly skutečně vynaloženy v souladu s článkem 9 tohoto oddílu;
b) pokud byla konečná zpráva o provádění předložena Komisi a Komise ji schválila;
c) pokud bylo přijato rozhodnutí uvedené v článku 11 tohoto oddílu.
Platbou není dotčeno přijetí pozdějšího rozhodnutí na základě článku 12 tohoto oddílu."
2. V čl. 10 odst. 3 oddílu A přílohy dohod MAFA se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Úroky, které nebyly použity pro projekty podporované v rámci programu České republiky, Estonska, Litvy, Lotyšska, Maďarska, Polska, Slovenska a Slovinska, se však Komisi platí v eurech.""
Článek 2
Změna názvu článku 4 nařízení (ES) č. 1419/2004
Název článku 4 nařízení (ES) č. 1419/2004 se opravuje takto:
"Článek 4
Nahrazení částek stanovených v článku 2 dohody AFA 2003".
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1156/2005
ze dne 18. července 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu hlavouna tuponosého v oblasti VIII, IX, X, XII, XIV (vody Společenství a mezinárodní vody) plavidly plujícími pod vlajkou Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 2270/2004 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro roky 2005 a 2006 stanoví rybolovná práva pro populace hlubinných ryb pro rybářská plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty pro roky 2005 a 2006.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1157/2005
ze dne 18. července 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 20. července do 2. srpna 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1158/2005
ze dne 6. července 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1165/98 o konjunkturálních statistikách
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 285 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky [1],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1165/98 [3] stanovilo společný základní rámec pro sestavování, vypracovávání, předávání a hodnocení statistik podnikání Společenství pro účely analýzy hospodářského cyklu.
(2) Při provádění nařízení (ES) č. 1165/98, jakož i nařízení Komise (ES) č. 586/2001 [4], (ES) č. 588/2001 [5] a (ES) č. 606/2001 [6], pokud se jedná o definici hlavních průmyslových seskupení, definici proměnných a pravidla odchylek pro členské státy, se získala celá řada praktických zkušeností, na jejichž základě je možné stanovit opatření k dalšímu zdokonalení konjunkturálních statistik.
(3) Rada ve složení pro hospodářské a finanční věci ve svém akčním plánu statistických požadavků hospodářské a měnové unie a v následujících zprávách o pokroku při provádění tohoto akčního plánu vymezila dodatečná zásadní kritéria pro zdokonalení statistik, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 1165/98.
(4) Jak je uvedeno v dokumentu Evropské centrální banky (ECB) o statistických požadavcích ECB v oblasti obecné ekonomické statistiky, je pro její měnovou politiku důležité, aby byly dále vypracovávány konjunkturální statistiky, a zejména aby byly k dispozici aktuální, spolehlivé a vypovídající agregované ukazatele pro eurozónu.
(5) Výbor pro statistické programy, zřízený rozhodnutím Rady 89/382/EHS, Euratom [7], určil hlavní evropské hospodářské ukazatele, které přesahují oblast působnosti nařízení (ES) č. 1165/98.
(6) V oblastech zvláště důležitých pro měnovou politiku a pro sledování hospodářského cyklu je proto třeba nařízení (ES) č. 1165/98 změnit.
(7) Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy.
(8) Provádění Lisabonské strategie růstu a zaměstnanosti zahrnuje snižování zbytečného zatížení podniků a šíření nových technologií,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1165/98 se mění takto:
1. V článku 4 se odstavec 2 mění takto:
a) v jediném pododstavci se doplňuje nové písmeno, které zní:
"d) účast na evropských programech výběrových šetření koordinovaných Eurostatem za účelem vypracování evropských odhadů.
Podrobnosti programů uvedených v prvním pododstavci jsou uvedeny v přílohách.
Jejich schválení a provádění se řídí postupem podle článku 18.
Evropské programy výběrových šetření se zavedou v případě, že vnitrostátní programy výběrových šetření nesplňují evropské požadavky.
Členské státy se dále mohou účastnit evropských programů výběrových šetření, pokud tyto programy umožňují významně snížit náklady na statistický systém nebo zatížení podniků, jež vyplývají z plnění evropských požadavků.
Účast na evropském programu výběrových šetření musí splňovat podmínky členského státu pro předávání dotyčných proměnných podle cílů tohoto programu.
Evropské programy výběrových šetření mohou být zaměřeny na podmínky, úroveň podrobnosti členění a lhůty pro předávání údajů.";
b) doplňuje se nový pododstavec, který zní:
"Povinná zjišťování se využijí pro získávání informací, které dosud nejsou k dispozici (v rámci požadovaných lhůt) z jiných zdrojů, jako jsou registry.
Zjišťování se provedou prostřednictvím elektronických dotazníků a případně internetových dotazníků."
2. Článek 10 se mění takto:
a) odstavec 3 se nahrazuje tímto:
"3. Kvalita proměnných se pravidelně kontroluje porovnáváním s ostatními statistickými informacemi; toto porovnání provádějí jednotlivé členské státy a Komise (Eurostat).
Proměnné se dále zkoumají z hlediska vnitřní konzistentnosti.";
b) odstavec 4 se nahrazuje tímto:
"4. Vyhodnocení úrovně se provádí srovnáváním přínosů dostupnosti údajů s náklady na jejich shromažďování a se zatížením, zejména pro malé podniky.
Pro potřeby tohoto vyhodnocení předají členské státy Komisi na požádání nezbytné informace podle společné evropské metodiky vypracované Komisí ve spolupráci s členskými státy."
3. V článku 12 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Po konzultaci s Výborem pro statistické programy vydá Komise do 11. února 2006 informační metodickou příručku, která vysvětlí pravidla stanovená v přílohách a která bude rovněž obsahovat pokyny ohledně konjunkturálních statistik."
4. V článku 14 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Do 11. srpna 2008 a poté každé tři roky podá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o statistikách vypracovaných podle tohoto nařízení, zejména o jejich relevantnosti a kvalitě a o přezkoumání ukazatelů.
Zpráva se bude rovněž konkrétně zabývat náklady na statistický systém a zatížením podniků, vyplývajícím z tohoto nařízení, ve srovnání s jeho přínosem.
Zpráva uvede údaje o osvědčených postupech pro snížení zatížení podniků a uvede možnosti, jak snižovat zatížení a náklady."
5. V článku 17 se doplňuje nové písmeno, které zní:
"j) zavedení evropského programu výběrových šetření (článek 4)."
6. Přílohy A až D se mění v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 1159/2005
ze dne 6. července 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2236/95, kterým se stanoví obecná pravidla pro poskytování finanční pomoci Společenství v oblasti transevropských sítí
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 156 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 2236/95 [3] stanoví mimo jiné spolufinancování studií týkajících se projektů společného zájmu ve výši, která běžně nesmí překročit 50 % z celkových nákladů, ale maximální příspěvek na projekty v oblasti telekomunikací nesmí překročit 10 % z celkových investičních nákladů.
(2) Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1336/97/ES ze dne 17. června 1997, kterým se stanoví řada hlavních směrů pro transevropské telekomunikační sítě [4], určuje projekty společného zájmu.
Zkušenosti s prováděním tohoto rozhodnutí ukázaly, že méně než jeden projekt z dvaceti má za následek zavedení služby, u zbývajících se jedná o studie týkající se zavedení.
V důsledku toho je přímý vliv pomoci poskytované transevropským telekomunikačním sítím omezen.
(3) Náklady na zavedení transevropské služby založené na elektronických komunikačních sítích jsou podstatně vyšší než náklady na srovnatelnou službu v jednom členském státě z důvodu jazykových, kulturních, právních a administrativních překážek.
(4) Zjistilo se, že náklady na přípravnou studii pro službu v odvětví telekomunikací představují velký podíl celkové investice potřebné pro zavedení služby, a v důsledku toho je maximální příspěvek, přípustný podle nařízení (ES) č. 2236/95, použit na tyto studie bez nároku na poskytnutí pomoci na zavedení služeb.
V důsledku toho má poskytování pomoci podle uvedeného nařízení zanedbatelný přímý vliv na stimulaci zavádění služeb.
(5) Pomoc Společenství by měla být poskytována přednostně projektům, které jsou zaměřené na stimulaci zavedení služeb, a přispívají tak nejvíce k rozvoji informační společnosti.
Je proto nezbytné zvýšit maximální příspěvek úměrně skutečným nákladům vyplývajícím z transevropské povahy služby.
Zvýšení příspěvku Společenství by se však mělo týkat pouze služeb ve veřejném zájmu, které musí překonávat jazykové, kulturní, právní a administrativní překážky,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 2236/95 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"V případě projektů společného zájmu určených v příloze I rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1336/97/ES ze dne 17. června 1997, kterým se stanoví řada hlavních směrů pro transevropské telekomunikační sítě [5], může celková výše pomoci Společenství poskytované podle tohoto nařízení dosáhnout 30 % z celkových investičních nákladů.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1160/2005
ze dne 6. července 2005,
kterým se mění Úmluva k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, pokud jde o přístup služeb členských států příslušných pro vydávání osvědčení o registraci vozidel do Schengenského informačního systému
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 71 odst. 1 písm. d) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 směrnice Rady 1999/37/ES ze dne 29. dubna 1999 o registračních dokladech vozidel [3] stanoví, že členské státy si jsou při provádění uvedené směrnice vzájemně nápomocny a mohou si vyměňovat informace na dvoustranné nebo mnohostranné úrovni, aby zejména před každou registrací vozidla v případě potřeby mohly zkontrolovat právní postavení vozidla v členském státě, ve kterém bylo předtím registrováno.
Tato kontrola může zahrnovat zejména použití elektronické sítě.
(2) Schengenský informační systém (dále též jen "SIS"), zřízený podle hlavy IV Úmluvy z roku 1990 k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích [4](dále jen "Schengenská úmluva z roku 1990") a začleněný do rámce Evropské unie protokolem připojeným ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, tvoří elektronickou síť mezi členskými státy a kromě jiného obsahuje údaje o odcizených, neoprávněně užívaných nebo pohřešovaných motorových vozidlech s obsahem válců větším než 50 cm3.
Podle článku 100 Schengenské úmluvy z roku 1990 jsou do SIS zařazovány údaje o takových motorových vozidlech hledaných za účelem zabavení nebo za účelem zajištění důkazů v trestním řízení.
(3) Rozhodnutí Rady 2004/919/ES ze dne 22. prosince 2004 o boji s trestnou činností s přeshraničním dopadem týkající se vozidel [5] zahrnuje používání SIS jako nedílné součásti strategie vynucování práva u tohoto typu trestné činnosti.
(4) Podle čl. 101 odst. 1 Schengenské úmluvy z roku 1990 jsou přístup k údajům uloženým v SIS a právo tyto údaje přímo vyhledávat vyhrazeny výlučně orgánům příslušným pro provádění kontrol na hranicích a jiných policejních a celních kontrol ve vnitrozemí, jakož i jejich koordinaci.
(5) Podle čl. 102 odst. 4 Schengenské úmluvy z roku 1990 nelze údaje v zásadě využívat k administrativním účelům.
(6) Služby příslušné v členských státech pro vydávání osvědčení o registraci vozidel a jasně stanovené pro tento účel by měly mít přístup k údajům uloženým v SIS týkajícím se motorových vozidel s obsahem válců větším než 50 cm3, přívěsů a karavanů s pohotovostní hmotností vyšší než 750 kg, osvědčení o registraci vozidel a státních poznávacích značek, které jsou odcizené, neoprávněně užívané, pohřešované nebo neplatné, aby měly možnost zkontrolovat, zda vozidla přihlášená k registraci nepatří mezi odcizená, neoprávněně užívaná nebo pohřešovaná.
K tomuto účelu je nezbytné přijmout pravidla, na základě kterých se těmto službám poskytne přístup k těmto údajům a umožní se jim jejich využívání k administrativním účelům řádného vydávání osvědčení o registraci vozidel.
(7) Členské státy by měly přijmout nezbytná opatření, aby se v případě pozitivního nálezu postupovalo podle čl. 100 odst. 2 Schengenské úmluvy z roku 1990.
(8) Doporučení Evropského parlamentu Radě ze dne 20. listopadu 2003 o druhé generaci Schengenského informačního systému (SIS II) nastiňuje řadu vážných otázek a důležitých úvah v souvislosti s vývojem SIS, zejména pokud se jedná o přístup soukromých subjektů, například služeb zajišťujících registraci vozidel, do SIS.
(9) Nejsou-li služby, které jsou v členských státech příslušné pro vydávání osvědčení o registraci vozidel, státními službami, měl by být přístup do SIS poskytován nepřímo prostřednictvím jednoho z orgánů uvedených v čl. 101 odst. 1 Schengenské úmluvy z roku 1990, odpovědných za dodržování opatření přijatých členskými státy na základě článku 118 uvedené úmluvy.
(10) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [6] a zvláštní pravidla o ochraně údajů v ustanoveních Schengenské úmluvy z roku 1990, která doplňují nebo vysvětlují zásady stanovené v uvedené směrnici, se vztahují na zpracování osobních údajů službami příslušnými v členských státech pro vydávání osvědčení o registraci vozidel.
(11) Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž poskytnutí přístupu do SIS službám příslušným v členských státech pro vydávání osvědčení o registraci vozidel, aby byla usnadněna jejich úloha podle směrnice 1999/37/ES, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států vzhledem k povaze SIS jako společného informačního systému, a proto jej může být dosaženo pouze na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(12) Členské státy by měly mít dostatek času na přijetí praktických opatření nezbytných pro uplatňování tohoto nařízení.
(13) Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [7].
(14) Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady 2004/860/ES ze dne 25. října 2004 [8] o podpisu uvedené dohody jménem Evropského společenství a o prozatímním provádění některých jejích ustanovení.
(15) Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie.
(16) Toto nařízení je aktem navazujícím na schengenské acquis nebo s ním jinak souvisejícím ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V hlavě IV Schengenské úmluvy z roku 1990 se vkládá nový článek, který zní:
"Článek 102A
1. Odchylně od čl. 92 odst. 1, čl. 100 odst. 1, čl. 101 odst. 1 a 2 a čl. 102 odst. 1, 4 a 5 mají služby členských států, které jsou podle směrnice Rady 1999/37/ES ze dne 29. dubna 1999 o registračních dokladech vozidel [9] příslušné pro vydávání osvědčení o registraci vozidel, právo na přístup k těmto údajům uloženým v Schengenském informačním systému pouze za účelem kontroly, zda vozidla přihlášená k registraci nepatří mezi odcizená, neoprávněně užívaná nebo pohřešovaná:
a) údaje o odcizených, neoprávněně užívaných nebo pohřešovaných vozidlech s motorem o obsahu válců přesahujícím 50 cm3;
b) údaje o odcizených, neoprávněně užívaných nebo pohřešovaných přívěsech a karavanech s pohotovostní hmotností nad 750 kg;
c) údaje o odcizených, neoprávněně užívaných, pohřešovaných nebo neplatných osvědčeních o registraci vozidel a státních poznávacích značkách.
S výhradou odstavce 2 se přístup těchto služeb k těmto údajům řídí vnitrostátním právem jednotlivých členských států.
2. Služby uvedené v odstavci 1, které jsou státními službami, jsou oprávněny přímo vyhledávat v údajích uložených v Schengenském informačním systému a uvedených v témže odstavci.
Služby uvedené v odstavci 1, které nejsou státními službami, mají přístup k údajům uloženým v Schengenském informačním systému a uvedeným v témže odstavci pouze prostřednictvím jednoho z orgánů uvedených v čl. 101 odst.
1. Tento orgán je oprávněn vyhledávat údaje přímo a předávat je těmto službám.
Příslušné členské státy zajistí, aby tyto služby a jejich zaměstnanci měli povinnost dodržovat veškerá omezení týkající se přípustného používání údajů, jež jim orgán postoupil.
3. Ustanovení čl. 100 odst. 2 se nevztahuje na vyhledávání podle tohoto článku. Předávání informací získaných vyhledáváním v Schengenském informačním systému, jež vedou k podezření na spáchání trestného činu, policejním a soudním orgánům službami uvedenými v odstavci 1, se řídí vnitrostátním právem.
4. Rada poté, co požádá o stanovisko společný kontrolní úřad zřízený podle článku 115 o pravidlech na ochranu údajů, každoročně předloží Evropskému parlamentu zprávu o uplatňování tohoto článku.
Tato zpráva zahrnuje informace a statistické údaje týkající se využívání ustanovení tohoto článku a výsledků jejich uplatňování a uvádí, jak byla uplatněna pravidla na ochranu údajů."
Článek 2
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 11. ledna 2006.
3. Pro ty členské státy, v nichž ustanovení schengenského acquis týkající se SIS dosud nejsou použitelná, se toto nařízení použije do šesti měsíců ode dne, kdy pro ně tato ustanovení nabudou účinku, jak je uvedeno v rozhodnutí Rady přijatém pro tento účel podle platných postupů.
4. Obsah tohoto nařízení se stává pro Norsko závazným 270 dnů po dni vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
5. Bez ohledu na požadavky na oznámení stanovené v čl. 8 odst. 2 písm. c) Schengenské dohody o přidružení s Norskem a Islandem [10] oznámí Norsko do dne uvedeného v odstavci 4 Radě a Komisi, že byly splněny ústavní požadavky pro to, aby bylo vázáno obsahem tohoto nařízení.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. Ve Štrasburku dne 6. července 2005. Za Evropský parlament předseda J. Borrell Fontelles Za Radu předseda J. Straw
Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 1161/2005
ze dne 6. července 2005
o sestavování čtvrtletních nefinančních účtů podle institucionálních sektorů
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 285 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky [1],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Akční plán pro statistické požadavky hospodářské a měnové unie, potvrzený Radou ve složení pro hospodářské a finanční záležitosti v září roku 2000, uvádí, že existuje naléhavá potřeba omezeného souboru čtvrtletních účtů podle sektorů a že by tyto účty měly být k dispozici do 90 dnů od skončení daného čtvrtletí.
(2) Společná zpráva Rady ve složení pro hospodářské a finanční záležitosti a Komise pro Evropskou radu o statistice a ukazatelích eurozóny, přijatá Radou ve složení pro hospodářské a finanční záležitosti dne 18. února 2003, zdůrazňuje, že by hlavní prioritní činnosti v několika oblastech, včetně čtvrtletních národních účtů podle institucionálních sektorů, měly být plně uskutečněny do roku 2005.
(3) Analýza cyklických pohybů hospodářství Evropské unie a provádění měnové politiky v rámci hospodářské a měnové unie vyžadují makroekonomické statistické údaje o hospodářském chování a vzájemných vztazích mezi jednotlivými institucionálními sektory, jež nelze určit z údajů sestavených na úrovni hospodářství jako celku.
Proto je zapotřebí předkládat čtvrtletní účty podle institucionálních sektorů pro Evropskou unii jako celek a pro eurozónu.
(4) Předkládání těchto účtů je součástí celkového cíle vytvořit soustavu ročních a čtvrtletních účtů pro Evropskou unii a pro eurozónu.
Tato soustava zahrnuje hlavní makroekonomické souhrnné ukazatele a finanční i nefinanční účty podle institucionálních sektorů.
Cílem je dosažení shody u všech těchto účtů a s ohledem na účty zbytku světa shody mezi platební bilancí a údaji národních účtů.
(5) Sestavování evropských účtů podle institucionálních sektorů v souladu se zásadami Evropského systému národních a regionálních účtů ve Společenství, jak je stanoven v nařízení Rady (ES) č. 2223/96 [3], vyžaduje, aby členské státy předávaly čtvrtletní národní účty podle institucionálních sektorů.
Evropské účty však musí odrážet hospodářství evropského prostoru jako celku a mohou se lišit od prostého souhrnu účtů členských států.
Cílem je zejména zohlednit operace orgánů a institucí Evropské unie na účtech předmětné oblasti (Evropské unie, popřípadě eurozóny).
(6) Sestavování specifických statistických údajů Společenství se řídí pravidly stanovenými v nařízení Rady (ES) č. 322/97 ze dne 17. února 1997 o statistice Společenství [4].
(7) Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž sestavování čtvrtletních nefinančních účtů podle institucionálních sektorů pro Evropskou unii a pro eurozónu, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto, z důvodu rozsahu a účinků, jej může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
Zejména by po členských státech, pokud přispívají k evropským součtům pouze zanedbatelně, nemělo být požadováno, aby hlásily své údaje ve všech podrobnostech.
(8) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [5].
(9) Proběhly konzultace s Výborem pro statistické programy, zřízeným rozhodnutím Rady 89/382/EHS, Euratom [6], a s Výborem pro měnovou a finanční statistiku a statistiku platební bilance, zřízeným rozhodnutím Rady 91/115/EHS [7],
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Účel
Toto nařízení stanoví společný rámec pro příspěvky členských států k sestavování čtvrtletních evropských nefinančních účtů podle institucionálních sektorů.
Článek 2
Předávání čtvrtletních nefinančních účtů podle institucionálních sektorů
1. Členské státy předávají Komisi čtvrtletní nefinanční účty podle institucionálních sektorů, jak je uvedeno v příloze, zpočátku kromě položek P.1, P.2, D.42, D.43, D.44, D.45 a B.4G.
2. Časový plán pro předávání každé z položek P.1, P.2, D.42, D.43, D.44, D.45 a B.4G a případné rozhodnutí požadovat rozpis operací uvedených v příloze podle odpovídajícího sektoru budou přijaty postupem podle čl. 8 odst. 2. Toto rozhodnutí bude přijato až poté, co Komise podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto nařízení v souladu s článkem 9.
3. Čtvrtletní údaje uvedené v odstavci 1 se předávají Komisi nejpozději 90 kalendářních dnů od skončení čtvrtletí, ke kterému se vztahují.
Během přechodného období tří let od vstupu tohoto nařízení v platnost jsou čtvrtletní údaje uvedené v odstavci 1 poskytovány Komisi nejpozději 95 kalendářních dnů od skončení čtvrtletí, ke kterému se vztahují.
Současně se předávají veškeré revize údajů za předchozí čtvrtletí.
4. Doba předání uvedená v odstavci 3 může být upravena nejvýše o pět dnů postupem podle čl. 8 odst. 2.
5. První předání čtvrtletních údajů se týká údajů za třetí čtvrtletí roku 2005.
Členské státy tyto údaje poskytnou nejpozději 3. ledna 2006.
Toto první předání zahrnuje zpětné údaje za období od prvního čtvrtletí roku 1999.
Článek 3
Oznamovací povinnosti
1. Všechny členské státy předávají údaje popsané v příloze, pokud jde o sektor zbytku světa (S.2) a sektor vládních institucí (S.13).
Členský stát, jehož hrubý domácí produkt v běžných cenách zpravidla představuje více než 1 % daného souhrnu Společenství, předá údaje popsané v příloze pro všechny institucionální sektory.
2. Komise určí procento celkového hrubého domácího produktu Společenství v běžných cenách, jež zpravidla představuje hrubý domácí produkt členského státu, jak je uvedeno v odstavci 1, na základě aritmetického průměru ročních údajů za poslední tři roky předaných členskými státy.
3. Podíl (1 %) souhrnu Společenství uvedený v odstavci 1 může být upraven postupem podle čl. 8 odst. 2.
4. Komise může přijmout odchylky od tohoto nařízení, pokud vnitrostátní statistické soustavy vyžadují rozsáhlé úpravy. Tyto odchylky nesmějí trvat déle než tři roky ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost nebo ode dne vstupu v platnost prováděcích opatření přijatých postupem podle čl. 8 odst. 2.
Článek 4
Definice a normy
Normy, definice, klasifikace a účetní pravidla pro údaje předávané pro účely tohoto nařízení stanoví nařízení (ES) č. 2223/96 (dále jen "nařízení o ESA").
Článek 5
Zdroje údajů a požadavky na shodu
1. Členské státy sestaví informace požadované podle tohoto nařízení s použitím všech zdrojů, které pokládají za významné, přičemž dají přednost přímým informacím, jako jsou správní zdroje nebo šetření týkající se podniků a domácností.
Pokud takové přímé informace nelze shromáždit, zejména pokud jde o zpětné údaje požadované podle čl. 2 odst. 5, mohou být předány nejlepší odhady.
2. Údaje předávané členskými státy pro účely tohoto nařízení musí být slučitelné se čtvrtletními nefinančními účty vládních institucí a se čtvrtletními hlavními souhrnnými údaji za celé hospodářství, předávanými Komisi v rámci programu předávání údajů obsaženého v nařízení o ESA.
3. Čtvrtletní údaje předávané členskými státy pro účely tohoto nařízení se strukturálně přizpůsobí odpovídajícím ročním údajům předávaným v rámci programu předávání údajů obsaženého v nařízení o ESA.
Článek 6
Normy kvality a zprávy
1. Členské státy přijmou veškerá potřebná opatření k zajištění postupného zlepšování kvality předávaných údajů za účelem splnění společných norem kvality, které budou vymezeny postupem podle čl. 8 odst. 2.
2. Členské státy poskytnou Komisi aktualizovaný popis použitých zdrojů, metod a statistických zpracování do jednoho roku od prvního předání údajů.
3. Členské státy uvědomí Komisi o významných metodických či jiných změnách, které by mohly ovlivnit předávané údaje, nejpozději do tří měsíců poté, co daná změna nabude účinku.
Článek 7
Prováděcí opatření
Prováděcí opatření budou stanovena postupem podle čl. 8 odst.
2. Tato opatření zahrnují
a) určení časového plánu pro předávání položek P.1, P.2, D.42, D.43, D.44, D.45 a B.4G podle čl. 2 odst. 2;
b) požadavek, aby operace uvedené v příloze byly rozepsány podle odpovídajícího sektoru v souladu s čl. 2 odst. 2;
c) úpravu časového plánu čtvrtletních předání podle čl. 2 odst. 4;
d) uzpůsobení podílu (1 %) souhrnu Společenství za účelem určení povinnosti předávat údaje za všechny institucionální sektory podle čl. 3 odst. 3;
e) vymezení norem kvality údajů v souladu s čl. 6 odst. 1.
Článek 8
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro statistické programy.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 9
Zpráva o provádění
Do pěti let od vstupu tohoto nařízení v platnost předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jeho provádění.
Tato zpráva zejména
a) poskytne informace o kvalitě zpracovaných statistik;
b) vyhodnotí přínos sestavených statistik pro Společenství, členské státy a poskytovatele a uživatele statistických informací ve vztahu k nákladům na ně;
c) určí oblasti možného zlepšení a změn, které jsou z hlediska získaných výsledků považované za nutné.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. Ve Štrasburku dne 6. července 2005. Za Evropský parlament předseda J.Borrell Fontelles Za Radu předseda J.Straw [1] Úř. věst. C 42, 18.2.2004, s. 23.
Nařízení Komise (ES) č. 1163/2005
ze dne 19. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1622/2000, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem a zavádí se kodex Společenství pro enologické postupy a ošetření
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na čl. 46 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 44 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1622/2000 [2] se od 1. srpna 2005 zrušují některé obvyklé metody rozboru uvedené v nařízení Komise (EHS) č. 2676/90 ze dne 17. září 1990, kterým se stanoví metody Společenství používané pro rozbor vín [3].
(2) Některé z těchto metod se nyní v důsledku své validace podle mezinárodně uznávaných kritérií uznávají za referenční metody a jsou jako referenční zařazeny do nařízení (EHS) č. 2676/90.
(3) Kromě toho umožňují některé zjednodušené metody popsané v nařízení (EHS) č. 2676/90 rychlé a dostatečně přesné stanovení položek nejdůležitějších pro kontrolu vína, zejména oxidu siřičitého, cukrů a jiných složek vína.
V zájmu jednotnosti postupů pro rozbory prováděné ve Společenství musí být popis těchto metod v nařízení (EHS) č. 2676/90 zachován.
(4) Nařízení (ES) č. 1622/2000 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 44 nařízení (ES) č. 1622/2000 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Nařízení (EHS) č. 2676/90 se vztahuje na produkty v působnosti nařízení (ES) č. 1493/1999. V příloze nařízení (EHS) č. 2676/90 se dnem 1. srpna 2005 zrušuje kapitola 12 bod 3, kapitola 18 bod 3, kapitola 23 bod 3, kapitola 25 bod 3, kapitola 37 body 3 a 4."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1164/2005
ze dne 19. července 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob polské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Z důvodu nepříznivých klimatických podmínek na Pyrenejském poloostrově jsou ceny kukuřice na trhu Společenství poměrně vysoké, takže chovatelé a průmysl s krmivy mají problémy dodávat za konkurenceschopné ceny.
(3) Polsko má intervenční zásoby kukuřice, které by se měly spotřebovat.
(4) Proto je vhodné zpřístupnit na vnitřním trhu s obilovinami zásoby kukuřice ze zásob polské intervenční agentury.
(5) S ohledem na situaci na trhu Společenství by nabídkové řízení měla řídit Komise.
Kromě toho je pro nabídky za minimální prodejní ceny nutné stanovit koeficient přidělení nabídek.
(6) Navíc je důležité, aby polská intervenční agentura zachovala ve svém sdělení určeném Komisi anonymitu uchazečů.
(7) Ve snaze o modernizaci řízení by mělo být předávání informací, které požaduje Komise, uskutečňováno elektronickou cestou.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Polská intervenční agentura uvede do prodeje 99068 tun kukuřice ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečné množství šarže, které se nabídka týká;
b) je minimální prodejní cena stanovena na takovou úroveň, aby nenarušila trhy s obilovinami, a v žádném případě není nižší než platná intervenční cena pro příslušný měsíc, včetně měsíčních navýšení.
Článek 3
Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 27. července 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 15:00 hodin bruselského času, s výjimkou dnů 3. srpna 2005, 17. srpna 2005 a 31. srpna 2005, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 26. října 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
2. Nabídky musejí být předloženy polské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Agencja Rynku Rolnego
Biuro Produktów Roślinnych
Dzial Zbóż
Ul.
Nowy Świat 6/12
PL-00-400 Warszawa
Tel.: (48) 226 61 78 10
Fax: (48) 226 61 78 26
.
Článek 5
Polská intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu, nebo rozhodne, že nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na hranici minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1165/2005
ze dne 19. července 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob maďarské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Z důvodu nepříznivých klimatických podmínek na Pyrenejském poloostrově jsou ceny kukuřice na trhu Společenství poměrně vysoké, takže chovatelé a průmysl s krmivy mají problémy dodávat za konkurenceschopné ceny.
(3) Maďarsko má intervenční zásoby kukuřice, které by se měly spotřebovat.
(4) Proto je vhodné zpřístupnit na vnitřním trhu s obilovinami zásoby kukuřice ze zásob maďarské intervenční agentury.
(5) S ohledem na situaci na trhu Společenství by nabídkové řízení měla řídit Komise.
Kromě toho je pro nabídky za minimální prodejní ceny nutné stanovit koeficient přidělení nabídek.
(6) Navíc je důležité, aby maďarská intervenční agentura zachovala ve svém sdělení určeném Komisi anonymitu uchazečů.
(7) Ve snaze o modernizaci řízení by mělo být předávání informací, které požaduje Komise, uskutečňováno elektronickou cestou.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maďarská intervenční agentura uvede do prodeje 500000 tun kukuřice ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečné množství šarže, které se nabídka týká;
b) je minimální prodejní cena stanovena na takovou úroveň, aby nenarušila trhy s obilovinami, a v žádném případě není nižší než platná intervenční cena pro příslušný měsíc, včetně měsíčních navýšení.
Článek 3
Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 27. července 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 15:00 hodin bruselského času, s výjimkou dnů 3. srpna 2005, 17. srpna 2005 a 31. srpna 2005, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 26. října 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
2. Nabídky musejí být předloženy maďarské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Mezogazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
Alkotmány u. 29.
H-1385 Budapest 62
Pf 867
Tel.: (36-1) 219 62 60
Fax: (36-1) 219 62 59.
Článek 5
Maďarská intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu, nebo rozhodne, že nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na hranici minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1166/2005
ze dne 19. července 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob francouzské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Z důvodu nepříznivých klimatických podmínek na Pyrenejském poloostrově jsou ceny kukuřice na trhu Společenství poměrně vysoké, takže chovatelé a průmysl s krmivy mají problémy dodávat za konkurenceschopné ceny.
(3) Francie má intervenční zásoby kukuřice, které by se měly spotřebovat.
(4) Proto je vhodné zpřístupnit na vnitřním trhu s obilovinami zásoby kukuřice ze zásob francouzské intervenční agentury.
(5) S ohledem na situaci na trhu Společenství by nabídkové řízení měla řídit Komise.
Kromě toho je pro nabídky za minimální prodejní ceny nutné stanovit koeficient přidělení nabídek.
(6) Navíc je důležité, aby francouzská intervenční agentura zachovala ve svém sdělení určeném Komisi anonymitu uchazečů.
(7) Ve snaze o modernizaci řízení by mělo být předávání informací, které požaduje Komise, uskutečňováno elektronickou cestou.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Francouzská intervenční agentura uvede do prodeje 53641 tun kukuřice ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečné množství šarže, které se nabídka týká;
b) je minimální prodejní cena stanovena na takovou úroveň, aby nenarušila trhy s obilovinami, a v žádném případě není nižší než platná intervenční cena pro příslušný měsíc, včetně měsíčních navýšení.
Článek 3
Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 27. července 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 15:00 hodin bruselského času, s výjimkou dnů 3. srpna 2005, 17. srpna 2005 a 31. srpna 2005, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 26. října 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
2. Nabídky musejí být předloženy francouzské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Office national interprofessionnel des céréales
21, avenue Bosquet
F-75007 Paris
Fax: (33-1) 44 18 20 08
(33-1) 44 18 20 80.
Článek 5
Francouzská intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu, nebo rozhodne, že nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na hranici minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1167/2005
ze dne 19. července 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob německé intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Z důvodu nepříznivých klimatických podmínek na Pyrenejském poloostrově jsou ceny kukuřice na trhu Společenství poměrně vysoké, takže chovatelé a průmysl s krmivy mají problémy dodávat za konkurenceschopné ceny.
(3) Německo má velké intervenční zásoby kukuřice, které by se měly spotřebovat.
(4) Proto je vhodné zpřístupnit na vnitřním trhu s obilovinami zásoby kukuřice ze zásob německé intervenční agentury.
(5) S ohledem na situaci na trhu Společenství by nabídkové řízení měla řídit Komise.
Kromě toho je pro nabídky za minimální prodejní ceny nutné stanovit koeficient přidělení nabídek.
(6) Navíc je důležité, aby německá intervenční agentura zachovala ve svém sdělení určeném Komisi anonymitu uchazečů.
(7) Ve snaze o modernizaci řízení by mělo být předávání informací, které požaduje Komise, uskutečňováno elektronickou cestou.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Německá intervenční agentura uvede do prodeje 10044 tun kukuřice ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečné množství šarže, které se nabídka týká;
b) je minimální prodejní cena stanovena na takovou úroveň, aby nenarušila trhy s obilovinami, a v žádném případě není nižší než platná intervenční cena pro příslušný měsíc, včetně měsíčních navýšení.
Článek 3
Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 27. července 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 15:00 hodin bruselského času, s výjimkou dnů 3. srpna 2005, 17. srpna 2005 a 31. srpna 2005, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 26. října 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
2. Nabídky musejí být předloženy německé intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (BLE),
Deichmannsaue 29
D-53179 Bonn
Fax: 00 49 228 6845 3985
00 49 228 6845 3276.
Článek 5
Německá intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu, nebo rozhodne, že nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na hranici minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1168/2005
ze dne 19. července 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob rakouské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Z důvodu nepříznivých klimatických podmínek na Pyrenejském poloostrově jsou ceny kukuřice na trhu Společenství poměrně vysoké, takže chovatelé a průmysl s krmivy mají problémy dodávat za konkurenceschopné ceny.
(3) Rakousko má velké intervenční zásoby kukuřice, které by se měly spotřebovat.
(4) Proto je vhodné zpřístupnit na vnitřním trhu s obilovinami zásoby kukuřice ze zásob rakouské intervenční agentury.
(5) S ohledem na situaci na trhu Společenství by nabídkové řízení měla řídit Komise.
Kromě toho je pro nabídky za minimální prodejní ceny nutné stanovit koeficient přidělení nabídek.
(6) Navíc je důležité, aby rakouská intervenční agentura zachovala ve svém sdělení určeném Komisi anonymitu uchazečů.
(7) Ve snaze o modernizaci řízení by mělo být předávání informací, které požaduje Komise, uskutečňováno elektronickou cestou.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Rakouská intervenční agentura uvede do prodeje 113297 tun kukuřice ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečné množství šarže, které se nabídka týká;
b) je minimální prodejní cena stanovena na takovou úroveň, aby nenarušila trhy s obilovinami, a v žádném případě není nižší než platná intervenční cena pro příslušný měsíc, včetně měsíčních navýšení.
Článek 3
Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 27. července 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 15:00 hodin bruselského času, s výjimkou dnů 3. srpna 2005, 17. srpna 2005 a 31. srpna 2005, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 26. října 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
2. Nabídky musejí být předloženy rakouské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
AMA (Agrarmarkt Austria)
Dresdnerstraße 70
A-1200 Wien
fax: (43-1) 331 51 46 24
(43-1) 331 51 44 69.
Článek 5
Rakouská intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu, nebo rozhodne, že nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na hranici minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1169/2005
ze dne 19. července 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz žita v majetku německého intervenčního orgánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky uvedení obilovin v majetku intervenčních orgánů na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3] stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a/nebo místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 500000 tun žita v majetku německého intervenčního orgánu.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu transakcí a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit záruční systém, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by obchodníkům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Proto je nutné pozměnit některá pravidla, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) Z důvodu modernizace systému řízení je nevyhnutné, aby byly informace požadované Komisí předkládané elektronickou cestou.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Německý intervenční orgán přistupuje ke stálému nabídkovému řízení pro vývoz žita v jeho majetku za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 500000 tun žita, jež má být vyvezeno do třetích zemí.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných na základě tohoto nařízení se neuplatňuje žádná náhrada ani vývozní daň ani měsíční přirážka.
2. Čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužije.
3. Odchylně od článku 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce, bez měsíčního zvýšení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po tomto datu.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 vyprší lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 28. července 2005 v 9 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídkové řízení končí každý čtvrtek v 9 hodin (bruselského času), s výjimkou dne 4. srpna 2005, 18. srpna 2005, 1. září 2005, 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006, 25. května 2006 a 15. června 2006, kdy nebudou vyhlášena žádná nabídková řízení.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení skončí dne 22. června 2006 v 9 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předkládat německému intervenčnímu orgánu na následující adrese:
Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (BLE),
Deichmannsaue 29
D-53179 Bonn
Fax: (49-228) 68 45 39 85
(49-228) 68 45 32 76.
Článek 6
Intervenční orgán, skladovatel a kupec, pokud si to přeje, přistupují na základě společné dohody, buď před výdejem, nebo při výdeji ze skladu, podle volby kupce, k odběru kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a k jejich analýze.
Intervenční orgán může být zastoupen zmocněncem, pokud však tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti kupce nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při výdeji ze skladu.
V případě sporu se výsledky analýz oznamují Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Kupec musí přijmout dávku jako takovou, pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu:
a) vyšší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší, než jsou minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší než kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, kdy ale tato kvalita zůstává v mezích odchylky, která se může pohybovat až do:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče relativní hustoty, ne však méně než 68 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [5],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však změněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na kvalitu vyšší než minimální charakteristické vlastnosti požadované pro intervenci, ale nižší, než je kvalita popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl, který jde nad rámec odchylky uvedené v odst. 1 bodě b), může kupec:
a) buď dávku přijmout jako takovou,
b) nebo odmítnout dotčenou dávku převzít.
V případu uvedeném v písmenu b) kupec bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou, včetně záruk, musí však o tom neprodleně informovat Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
3. Pokud konečný výsledek vykazuje nižší kvalitu, než jsou požadované minimální charakteristické vlastnosti při intervenci, nemůže kupec přistoupit k odběru dotyčné dávky.
Všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou dávkou včetně záruk je zproštěn poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
Článek 8
7 odst. 3 může kupec požadovat na intervenčním orgánu, aby mu dodal jinou dávku intervenčního žita o stanovené kvalitě bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se záruka neuvolňuje.
K náhradě dávky musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti kupce.
Kupec o tom neprodleně informuje Komisi na formuláři podle přílohy I.
Pokud kupec v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o náhradu i přes několik nabízených náhrad neobdrží náhradní dávku ve stanovené kvalitě, je zproštěn všech svých závazků včetně záruk, poté co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční orgán na formuláři podle přílohy I.
Článek 9
1. Pokud k výdeji žita došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika od odběru dávky kupec, aniž jsou dotčeny opravné částky, které by mohl kupec využít vůči skladovateli.
Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami dle článku 6, kromě těch podle článku 7 odst. 3, nese s výjimkou nákladů na zasilážování, v limitu jedné analýzy na 500 tun, Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF).
Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované kupcem nese kupec.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje žita podle tohoto nařízení, zejména vývozní licence, povolení k odebrání uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně výtisk T5 obsahovat poznámky podle přílohy II.
Článek 11
1. Záruka skládaná na základě čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 musí být splacena, jakmile jsou kupcům vydány vývozní licence.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt zárukou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi platnou intervenční cenou v den nabídkového řízení a zadanou cenou a nikdy nesmí být nižší než 25 EUR na tunu. Polovina této částky je složena při vydání licence a zůstatek při odběru obilovin.
Článek 12
Německý intervenční orgán informuje Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek o nabídkách obdržených v rámci nabídkového řízení.
Tyto nabídky musí být oznámeny podle schématu uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1170/2005
ze dne 19. července 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu krevetky severní v oblasti NAFO 3L plavidly plujícími pod vlajkou Litvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3] stanoví kvóty pro rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1171/2005
ze dne 19. července 2005
o dovozních licencích pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT), které zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2247/2003 ze dne 19. prosince 2003 o prováděcích pravidlech v sektoru hovězího a telecího masa, nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT) [3], a zejména na článek 5 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 1 nařízení (ES) č. 2247/2003 uvádí možnost vydat dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie.
Dovozy se však musí uskutečnit v rámci množství stanovených pro každou z těchto vyvážejících třetích zemí.
(2) Žádosti o udělení licence podané v období od 1. do 10. července 2005, vyjádřené v množství vykostěného masa, ve smyslu nařízení (ES) č. 2247/2003, pro produkty původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie nepřesahují množství, která jsou pro tyto státy k dispozici.
Proto je možné vydat dovozní licence na požadovaná množství.
(3) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. srpna 2005 v rámci celkového množství 52100 t možné podat žádost o licenci.
(4) V této souvislosti se připomíná, že se toto nařízení nijak nedotýká směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o hygienických otázkách a otázkách veterinární inspekce při dovozu skotu, vepřů, ovcí a koz, masa čerstvého nebo masných produktů původem z třetích zemí [4],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Níže uvedené členské státy vydávají dne 21. července 2005 dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa, vyjádřené v množství vykostěného masa, původem z určitých států Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří, a to pro níže uvedená množství a země původu:
Spojené království:
- 802 t původem z Botswany,
- 600 t původem z Namibie,
Německo:
- 618 t původem z Botswany,
- 730 t původem z Namibie.
Článek 2
Žádosti o licence mohou být dle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2247/2003 podány během prvních deseti dnů měsíce srpna 2005 pro níže uvedená množství vykostěného hovězího a telecího masa:
Botswana: _BAR_ 13686 t, _BAR_
Keňa: _BAR_ 142 t, _BAR_
Madagaskar: _BAR_ 7579 t, _BAR_
Svazijsko: _BAR_ 3337 t, _BAR_
Zimbabwe: _BAR_ 9100 t, _BAR_
Namibie: _BAR_ 6825 t. _BAR_
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 21. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1172/2005
ze dne 19. července 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v režimech A1 a B pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citrony, stolní hrozny a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 [2] stanoví prováděcí pravidla pro vývozní náhrady pro ovoce a zeleninu.
(2) Podle čl. 35 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/96 lze pro produkty vyvážené Společenstvím stanovit vývozní náhrady v míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství produktů a s ohledem na meze vyplývající z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy.
(3) V souladu s čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 je třeba zajistit, aby nebyly narušeny obchodní toky vzniklé již dříve na základě režimu náhrad. Z těchto důvodů a kvůli sezonnímu charakteru vývozů ovoce a zeleniny je třeba stanovit kvóty pro každý produkt, a to na základě nomenklatury zemědělských produktů pro vývozní náhrady zavedené nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3]. Toto množství je nutné přerozdělit se zřetelem na podléhání zkáze příslušných produktů.
(4) Podle čl. 35 odst. 4 nařízení (ES) č. 2200/96 se při stanovení náhrad bere v úvahu stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti ovoce a zeleniny na trhu Společenství na straně jedné a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na straně druhé. V úvahu je dále nutné vzít náklady na dopravu a na uvedení produktů na trh a také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 2200/96 se ceny platné na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Situace v mezinárodním obchodě nebo zvláštní požadavky určitých trhů mohou vyžadovat, aby pro daný produkt byla náhrada rozlišena podle místa jeho určení.
(7) Rajčata, pomeranče, citrony, stolní hrozny a jablka tříd jakosti Extra, I a II stanovených na základě společných norem jakosti mohou být v současné době vyváženy v hospodářsky významném množství.
(8) Za účelem nejúčinnějšího využití dostupných zdrojů a s ohledem na strukturu vývozů Společenství je třeba stanovit vývozní náhrady v režimech A1 a B.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Sazby vývozních náhrad, lhůty pro podání žádostí o náhradu a předpokládaná množství daných produktů pro režim A1 jsou stanoveny v příloze.
Směrné sazby vývozních náhrad, lhůty pro podání žádostí o licenci a předpokládaná množství daných produktů pro režim B jsou stanoveny v příloze.
2. Licence vydávané za účelem potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4] se do oprávněného množství uvedeného v příloze tohoto nařízení nezapočítávají.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1173/2005
ze dne 19. července 2005,
kterým se mění dovozní cla v odvětví obilovin použitelná od 19. července 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dovozní cla v odvětví obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 1150/2005 [3].
(2) Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1249/96 stanoví, že pokud se vypočtený průměr dovozních cel odchýlí během doby jejich použití o 5 EUR/t od stanoveného cla, je třeba provést příslušnou úpravu. Vzhledem k tomu, že k této odchylce došlo, je nutné upravit dovozní cla stanovená nařízením (ES) č. 1150/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (ES) č. 1150/2005 se nahrazují přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. července 2005.
Použije se ode dne 19. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1174/2005
ze dne 18. července 2005
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla z dovozu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1) Nařízením (ES) č. 128/2005 [2] (dále jen "prozatímní nařízení") Komise uložila prozatímní antidumpingové clo z dovozu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů, tj. podvozků a hydrauliky, kódů KN ex84279000 a ex84312000, pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR").
(2) Připomíná se, že šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen "období šetření" nebo "OŠ").
Posuzování trendů podstatných pro stanovení újmy pokrývalo období od 1. ledna 2000 do konce období šetření (dále jen "dotyčné období").
B. DALŠÍ POSTUP
(3) Po uložení prozatímního antidumpingového cla z dovozu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z ČLR předložily některé zúčastněné strany písemné připomínky.
Strany, které požádaly o ústní slyšení, byly také vyslyšeny.
(4) Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace považované za nezbytné pro konečné závěry.
Po uložení prozatímních opatření byla provedena ověření na místě v prostorách dovozců Jungheinrich AG v Německu a TVH Handling Equipment N.V. v Belgii.
(5) Všechny zúčastněné strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit uložení konečného antidumpingového cla a konečné vybrání výše cla zajištěného prostřednictvím prozatímního cla.
Rovněž jim byla poskytnuta lhůta, ve které mohly v reakci na toto oznámení podat námitku.
(6) Ústní a písemné připomínky předložené stranami byly uváženy a v příslušných případech byly závěry odpovídajícím způsobem upraveny.
C. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotyčný výrobek
(7) Dotyčnými výrobky se rozumí ruční paletové vozíky bez vlastního pohonu používané pro manipulaci s materiály běžně umísťovanými na palety a jejich základní díly, tj. podvozek a hydraulika, pocházející z ČLR (dále jen "dotyčný výrobek"), obvykle deklarované pod kódy KN ex84279000 a ex84312000.
(8) Některé zúčastněné strany znovu opakovaly své připomínky, které jsou uvedené v 11. bodu odůvodnění prozatímního nařízení a týkají se zahrnutí podvozku a hydrauliky do rozsahu dotyčného výrobku, avšak bez poskytnutí jakýchkoli doplňujících informací nebo bez opodstatnění.
Tyto připomínky již byly zodpovězeny ve 12. až 14. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
Zúčastněné strany nevznesly k těmto částem prozatímního nařízení žádné dodatečné připomínky.
(9) Dále tvrdily, že: a) podvozky a hydraulika na jedné straně a ruční paletové vozíky na straně druhé jsou různé výrobky a že pro podvozky a hydrauliku nebylo provedeno stanovení dumpingu a újmy, a proto nemůže být uloženo antidumpingové clo; b) zahrnutí dílů bez dodržení postupu podle článku 13 základního nařízení by přílišně znevýhodnilo montéry ručních paletových vozíků ve Společenství a c) podvozky a hydraulika se dovážejí také pro účely služeb a uložení cla na podvozky a hydrauliku by přílišně znevýhodnilo běžné uživatele.
(10) Pokud jde o tvrzení, že podvozky a hydraulika jsou jiné výrobky než ruční paletové vozíky a že nebylo provedeno stanovení dumpingu a újmy pro podvozky a hydrauliku, konstatuje se, že pro účely tohoto šetření jsou všechny druhy ručních paletových vozíků a jejich základní díly považovány za jeden výrobek z důvodů uvedených v 10. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, tj. všechny druhy mají stejné základní fyzické vlastnosti a použití.
Proti těmto závěrům nebyl podán žádný přesvědčivý důkaz.
Pokud jde o tvrzení, že nebyl proveden výpočet dumpingu a újmy pro podvozky a hydrauliku, připomíná se, že tyto základní díly spadají do definice dotyčného výrobku, pro který byly dumping a újma způsobené výrobnímu odvětví Společenství obdobného výrobku řádně stanoveny.
Co se týče jmenovitě posouzení dumpingu, bylo shledáno, že dovoz podvozků a hydrauliky během období šetření byl prováděn v příliš malých množstvích na to, aby byl reprezentativní.
Proto se považovalo za vhodné stanovit dumpingové rozpětí dotyčného výrobku na základě ručních paletových vozíků, pro které existovaly reprezentativní a spolehlivé údaje.
(11) Pokud jde o tvrzení, že zahrnutí základních dílů by mohlo být provedeno pouze podle ustanovení článku 13 základního nařízení, aby se předešlo přílišným potížím montérů ručních paletových vozíků ve Společenství, konstatuje se, že se článek 13 definice dotyčného výrobku netýká.
Článek 13 základního nařízení se týká spíše různých praktik obcházení, včetně montáže dílů, které nespadají do definice dotyčného výrobku, což se na tento případ nevztahuje.
Proto nelze toto tvrzení přijmout.
(12) Pokud jde o tvrzení, že podvozky a hydraulika jsou dodávány také pro účely služeb a že uložení cla na podvozky a hydrauliku by přílišně znevýhodnilo běžné uživatele, poznamenává se, že si žádný uživatel v průběhu šetření nestěžoval na to, že by některá opatření takové účinky měla.
Dále se poznamenává, že objem podvozků a hydrauliky dovezených z ČLR během OŠ není ve vztahu k objemu dovezených čínských ručních paletových vozíků významný.
Proto by byl případný dopad na údržbu starých ručních paletových vozíků zanedbatelný a toto tvrzení nelze přijmout.
(13) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se závěry o definici dotyčného výrobku uvedené v 10. až 15. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Obdobný výrobek
(14) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se 16. až 18. bod odůvodnění prozatímního nařízení vztahující se na obdobný výrobek.
D. DUMPING
1. Zacházení jako v tržní ekonomice
(15) Po uložení prozatímních opatření tvrdili tři spolupracující vyvážející výrobci, že by jim mělo být uděleno zacházení jako v tržní ekonomice.
Dva z nich jednoduše zopakovali tvrzení, která předložili dříve a která již byla zodpovězena Komisí v 19. až 34. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(16) Připomíná se, že u jednoho z těchto dvou vyvážejících výrobců, který ve skutečnosti sestává ze dvou spřízněných společností, bylo šetřením zjištěno, že některá aktiva byla zaknihována do účetnictví jedné z těchto společností s významně vyšší hodnotou, než byla skutečná kupní cena.
Bylo shledáno, že jsou tím porušeny mezinárodní účetní standardy IAS 1 (poctivá prezentace účetní uzávěrky) a IAS 16 (oceňování při účtování pozemků, budov a zařízení).
Kromě toho bylo zjištěno, že druhá společnost porušuje standard IAS 21 (záznam po počátečním uznání transakcí v cizí měně) a IAS 32 (zveřejňování a prezentace finančních nástrojů).
Kromě toho se auditoři uvedených společností na tyto položky ve finančním účetnictví nezaměřili, což utvrzuje v závěru, že audity nebyly provedeny v souladu s IAS.
Nebyl předložen žádný nový důkaz, na jehož základě by se mohly změnit výše uvedené závěry, a proto se potvrzuje, že uvedený vyvážející výrobce nesplňuje požadavky druhého kritéria čl. 2 odst.
(17) U jiného vyvážejícího výrobce se šetřením zjistilo, že odepsání půjčky nebylo řádně zaknihováno do účetnictví společnosti, čímž jsou jeho finanční výsledky významně ovlivněny.
Bylo shledáno, že je tím porušen standard IAS 1 (poctivá prezentace účetní uzávěrky).
Tato společnost kromě toho změnila účetní postup pro rezervy na nedobytné pohledávky, aniž by zpětně provedla uvedenou změnu, čímž znovu významně ovlivnila finanční výsledky.
Bylo shledáno, že je tím porušen standard IAS 8 (změny v účetních postupech).
Přestože auditor upozornil na nesoulad s čínskými účetními standardy při změně v postupu pro rezervy na nedobytné pohledávky, nevyřešil problémy s půjčkou.
Nebyl předložen žádný důkaz, na jehož základě by se mohly změnit výše uvedené závěry, a proto se také potvrzuje, že uvedený vyvážející výrobce nesplňuje požadavky druhého kritéria čl. 2 odst.
(18) Třetí vyvážející výrobce, Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd, který po uložení prozatímních opatření nadále žádal o udělení zacházení jako v tržní ekonomice, podal důkaz o tom, že jeho činnost týkající se záznamů po počátečním uznání transakcí v cizí měně, ačkoli v některých případech není zcela v souladu s IAS 21, neovlivnila jeho finanční výsledky.
Co se týče účetnictví uvedené společnosti, nebyl zjištěn žádný jiný problém ohledně souladu se standardy IAS.
Proto se za těchto okolností považovalo za vhodné přezkoumat závěry o souladu tohoto vyvážejícího výrobce s druhým kritériem uvedeným v čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení a tím mu udělit zacházení jako v tržní ekonomice. Co se týče ostatního, potvrzují se závěry uvedené v 19. až 34. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(19) Poznamenává se, že nespolupracující čínský vyvážející výrobce a jeho spřízněný dovozce ve Společenství podali po uložení prozatímních opatření některé připomínky k prozatímním závěrům a požádali o udělení zacházení jako v tržní ekonomice a v případě, že jim nebylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice, o individuální zacházení. Uvedeným společnostem bylo sděleno, že nespolupracující vyvážející výrobci, tj. vyvážející výrobci, kteří se nepřihlásili, písemně nepodali svá stanoviska a nepředložili informace ve stanovených lhůtách, nemohou požadovat zacházení jako v tržní ekonomice nebo individuální zacházení podle ustanovení čl. 2 odst. 7, čl. 5 odst. 10, čl. 9 odst. 5 a čl. 18 odst. 1 základního nařízení.
2. Individuální zacházení
(20) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se obsah 35. až 37. bodu odůvodnění prozatímního nařízení týkající se individuálního zacházení.
3. Běžná hodnota
3.1.
Stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice
(21) Předběžně byla vybrána Kanada jako analogická třetí země s tržním hospodářstvím pro stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice.
Po uložení prozatímních opatření zopakovali dva vyvážející výrobci a jeden dovozce proti tomuto výběru své argumenty, jak je uvedeno ve 41. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
Nepředložili však žádný doplňující ověřitelný důkaz, který by jejich argumenty podpořil.
(22) Kromě toho také tvrdili, že výběr Kanady jako analogické třetí země s tržním hospodářstvím není vhodný, protože kanadští výrobci ručních paletových vozíků nesou mnohem vyšší náklady než jejich čínské protějšky, zejména pokud jde o náklady práce.
V této souvislosti jeden vyvážející výrobce požádal o dodatečnou úpravu pro rozdíly ve výrobních nákladech mezi jeho vlastními náklady v ČLR a výrobními náklady v Kanadě, zatímco druhý vyvážející výrobce tvrdil, že již provedené velmi vysoké úpravy jsou známkou toho, že kanadské a čínské ruční paletové vozíky nejsou srovnatelné.
(23) V této souvislosti se připomíná, že z šetření vyplynulo, že Kanada má konkurenceschopný a reprezentativní trh s ručními paletovými vozíky, že výrobní zařízení a postupy čínských a kanadských výrobců jsou podobné a že čínské a kanadské ruční paletové vozíky jsou celkově srovnatelné na základě kritérií stanovených pro účely tohoto šetření, jak je uvedeno ve 40., 43. a 44. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
Šetřením se dále zjistilo, že výroba ručních paletových vozíků není náročná na pracovní sílu (náklady práce v Kanadě nepřekračují 15 % celkových výrobních nákladů), a proto by jakékoli rozdíly v nákladech práce mezi Kanadou a ČLR zásadním způsobem neovlivnily celkové výrobní náklady.
Proto nelze přijmout tvrzení, že rozdíly v nákladech hlavně z důvodu pracovní síly zapříčinily, že je výběr Kanady jako analogické země nevhodný.
(24) Pokud jde o tvrzení, že kanadští výrobci vyrábějí ruční paletové vozíky při podstatně vyšších nákladech než jejich čínské protějšky a že by měla být provedena úprava na běžnou hodnotu založená na rozdílu nákladů mezi Kanadou a jeho vlastními náklady v ČLR, mělo by se poznamenat, že informace o výrobních nákladech od vyvážejícího výrobce, který toto tvrzení vznesl, nebyly přijaty, protože nebylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice.
To podstatně vyvrací tvrzení o srovnání nákladů.
Z tohoto důvodu by mělo být toto tvrzení zamítnuto.
(25) Pokud jde o tvrzení, že již provedené velké úpravy jsou známkou toho, že kanadské a čínské ruční paletové vozíky nejsou srovnatelné, poznamenává se, že druhy výrobků, které mají být vzájemně srovnávány, byly vybrány na základě kritérií považovaných za vhodné v rámci dotyčného výrobního odvětví.
Srovnání druhů výrobků se uskutečnila na základě některých základních technických vlastností používaných všemi hospodářskými subjekty na trhu a nebyl předložen žádný důkaz o tom, že je tato metoda srovnání nevhodná, jak je uvedeno ve 43. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
Proto nemůže být toto tvrzení přijato.
(26) Nebyly předloženy žádné další námitky týkající se stanovení běžné hodnoty v analogické zemi, a proto se závěry uvedené v 38. až 48. bodu odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
3.2. Stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, kterým bylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice
(27) Vzhledem k tomu, že jednomu vyvážejícímu výrobci bylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice (viz 18. bod odůvodnění výše), byla běžná hodnota stanovena v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení, jak je uvedeno níže.
3.2.1. Celková reprezentativnost tuzemského prodeje
2 odst. 2 základního nařízení bylo nejdříve přezkoumáno, zda byl tuzemský prodej ručních paletových vozíků nezávislým odběratelům reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje činil alespoň 5 % celkového objemu odpovídajícího vývozního prodeje do Společenství.
To byl případ dotčeného vyvážejícího výrobce.
3.2.2. Specifická reprezentativnost druhu výrobku
(29) Následně bylo přezkoumáno, zda by mohl být tuzemský prodej druhů výrobků srovnatelných s vyváženými druhy výrobků považován za reprezentativní.
Pro tento účel byly nejdříve určeny srovnatelné druhy prodávané na tuzemském trhu.
Při šetření byly za shodné nebo přímo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Společenství považovány takové druhy ručních paletových vozíků prodávaných na tuzemském trhu, jejichž nosnost, materiál podvozku, velikost vidlic, druh hydrauliky a druh kol byly stejné.
(30) Prodej určitého druhu výrobku na tuzemském trhu byl považován za dostatečně reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje tohoto druhu výrobku na tuzemském trhu nezávislým odběratelům během OŠ představoval alespoň 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného druhu výrobku pro vývoz do Společenství.
Bylo tomu tak u některých vyvážených druhů výrobků.
3.2.3. Posouzení běžného obchodního styku
(31) Nejdříve bylo přezkoumáno, zda by se tuzemský prodej výše uvedených druhů výrobků prováděný vyvážejícím výrobcem mohl považovat za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení.
(32) Toto ověření probíhalo na základě stanovení podílu tuzemského prodeje každého vyváženého druhu prodaného se ztrátou nezávislým odběratelům na tuzemském trhu během OŠ:
a) U těch druhů výrobků, u nichž více než 80 % objemu prodeje na tuzemském trhu nebylo provedeno pod náklady na jednotku a jejichž vážený průměr prodejní ceny byl roven váženému průměru výrobních nákladů nebo vyšší, byla běžná hodnota pro každý druh výrobku vypočtena jako vážený průměr všech cen daného druhu stanovených pro tuzemský prodej nezávislým odběratelům během OŠ, zaplacených nebo splatných, bez ohledu na to, zda tyto prodeje byly ziskové nebo ne;
b) V případě druhů výrobků, u nichž alespoň 10 %, nejvýše však 80 % objemu prodeje na tuzemském trhu nebylo provedeno pod náklady na jednotku, byla běžná hodnota pro každý druh výrobku vypočtena jako vážený průměr všech cen daného druhu stanovených pro tuzemský prodej, které byly shledány rovnými nákladům na jednotku nebo vyššími;
c) V případě druhů výrobků, z nichž méně než 10 % objemu bylo prodáno na tuzemském trhu za ceny, které nebyly nižší než náklady na jednotku, se mělo za to, že dotyčný druh výrobku nebyl prodán v běžném obchodním styku, a proto byla běžná hodnota stanovena početně.
3.2.4. Běžná hodnota založená na skutečné tuzemské ceně
(33) Jestliže byly splněny požadavky uvedené v 29. až 31. bodu odůvodnění a v 32. bodu odůvodnění písm. a) a b), byla běžná hodnota odpovídajících druhů výrobků založena na skutečných cenách zaplacených nebo splatných nezávislými odběrateli na tuzemském trhu vyvážející země během OŠ, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 1 základního nařízení.
3.2.5. Běžná hodnota založená na početně zjištěné hodnotě
(34) U druhů spadajících pod 32. bod odůvodnění písm. c) tohoto nařízení, jakož i v případě druhů výrobků, které nebyly prodány na tuzemském trhu v reprezentativním množství, jak je uvedeno v 30. bodu odůvodnění tohoto nařízení, musela být běžná hodnota zjištěna početně.
(35) Pro početní zjištění běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení byly k vlastním průměrným výrobním nákladům během OŠ připočteny vynaložené prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměrný zisk z tuzemského prodeje obdobného výrobku realizovaný dotčeným vyvážejícím výrobcem v běžném obchodním styku.
4. Vývozní cena
(36) Po uložení prozatímních opatření nebyly předloženy žádné připomínky ke stanovení vývozní ceny pro prodeje prováděné přímo nezávislým odběratelům ve Společenství.
Proto se potvrzují závěry uvedené ve 49. bodu odůvodnění prozatímního nařízení ohledně stanovení vývozní ceny podle čl. 2 odst.
(37) Pro dva vyvážející výrobce byla předběžně vypočtena vývozní cena pro jejich prodeje dovozcům, se kterými měli podle zjištění uzavřenou dohodu o vyrovnání v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení, jak je uvedeno ve 49. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(38) Jeden z vyvážejících výrobců a jeho dovozce, pro které byly některé vývozní ceny vypočteny, tvrdili, že vztah mezi nimi neopravňuje k výpočtu vývozních cen a že by pro stanovení vývozních cen měly být základem skutečné ceny od vyvážejícího výrobce dovozci.
Ze šetření však vyplynulo, že tyto vývozní ceny byly ovlivněny dohodou mezi stranami o tom, že určité náklady na vývoj výrobku by měl nést dovozce.
Následkem toho byly průměrné vývozní ceny pro dovozce podstatně vyšší než pro jiné nezávislé odběratele ve Společenství.
Proto nebyly ceny vyvážejícího výrobce dovozci vzaty za základ pro stanovení vývozních cen.
Kromě toho došlo před skončením OŠ k přidružení vyvážejícího výrobce a dovozce.
Za těchto okolností by se vývozní ceny normálně vypočítaly na základě cen dalšího prodeje nezávislým odběratelům ve Společenství.
V tomto případě byl však počet transakcí opětného prodeje provedených v OŠ velmi malý a skutečné ceny transakcí nebyly dovozcem poskytnuty včas a nebyly ověřitelné.
Za těchto okolností nebyly tyto prodeje při konečném výpočtu vývozních cen brány v úvahu.
(39) Ve skutečnosti prováděl tento vyvážející výrobce významné přímé prodeje nezávislým odběratelům ve Společenství, které byly použity ke stanovení vývozní ceny, jak je uvedeno v 36. bodu odůvodnění tohoto nařízení.
(40) Druhý vyvážející výrobce, pro kterého byly vypočteny některé vývozní ceny, a dotčený dovozce předložili připomínky k prozatímním závěrům a tvrdili, že mezi nimi neexistovalo žádné ujednání nebo dohoda ve smyslu přidružení nebo dohoda o vyrovnání, jak je stanoveno v čl. 2 odst.
9 základního nařízení a v článku 2.3 antidumpingové dohody Světové obchodní organizace (WTO ADA). Proto je výpočet vývozních cen na základě cen dalšího prodeje dovozce nezávislým odběratelům nesprávný.
(41) Toto tvrzení nemohlo být přijato, protože se informace poskytnuté vývozcem a dovozcem neshodovaly.
Během inspekce na místě v prostorách vyvážejícího výrobce bylo vyšetřovatelům sděleno, že důvodem, proč jsou vývozní ceny mezi stranami mnohem vyšší než běžné ceny, je to, že mezi vyvážejícím výrobcem a dovozcem existuje zvláštní ujednání nebo dohoda.
Kromě toho všechny vývozní faktury odkazovaly pro bližší údaje na tuto dohodu.
Vyvážející výrobce popřel existenci písemné dohody, podal však vysvětlení, že dotčený dovozce byl ochoten zaplatit takové vyšší ceny, aby získal a udržel si výhradní právo k prodeji některých výrobků vyvážejícího výrobce na některé trhy.
Dovozce popřel také existenci jakéhokoli zvláštního vztahu a při inspekci na místě uvedl, že ceny zaplacené vyvážejícímu výrobci jsou vyšší z důvodu vysoké kvality dotyčných výrobků.
Toto tvrzení nebylo podloženo žádným důkazem a bylo samozřejmě v rozporu se závěry šetření. Za těchto okolností se má se za to, že vývozní ceny nebyly spolehlivé a musejí být upraveny buď z důvodu existence některého typu dohody o vyrovnání na základě ustanovení čl.
2 odst. 9 základního nařízení, nebo rozdílů ve fyzických vlastnostech odrážejících údajnou vyšší kvalitu výrobků na základě čl.
10 písm. a) základního nařízení. Při neexistenci jakýchkoli dalších informací byly vývozní ceny vypočteny tak, jak je stanoveno ve 49. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(42) Tentýž vyvážející výrobce a tentýž dovozce také tvrdili, že výpočet vypočtené vývozní ceny byl nesprávný, protože ziskové rozpětí použité při výpočtu bylo podstatně vyšší než zisková rozpětí použitá pro stejné účely v jiných případech v minulosti, a že byl proto nevhodný.
V této souvislosti se poznamenává, že každý případ je přezkoumáván na základě jeho vlastní podstaty a závěry jednoho šetření nelze jednoduše přenést na jiné.
V tomto případě ziskové rozpětí použité ve výpočtu představovalo vážený průměr skutečných čistých zisků z prodeje dotyčného výrobku vykázaných jedenácti nespřízněnými dovozci v průběhu šetření.
Nebyl podán žádný důkaz, který by mohl tyto údaje popřít.
Proto by mělo být toto tvrzení zamítnuto.
(43) Mělo by se však poznamenat, že výpočet vypočtené vývozní ceny byl po inspekci v prostorách dotčeného dovozce změněn, aby se zohlednily nezbytné opravy některých cen dalšího prodeje a prodejní, správní a režijní náklady dovozce.
5. Srovnání
(44) Po uložení prozatímních opatření jeden vyvážející výrobce požadoval úpravu některých vývozních cen o rozdíly v obchodních úrovních mezi přímými vývozními prodeji do Společenství a prodeji na vývoz do Společenství prostřednictvím obchodníků v ČLR v souladu s čl. 2 odst.
10 písm. d) bod i) základního nařízení. Tvrdil, že vývozní prodeje prostřednictvím čínských obchodníků zahrnují další prodeje obchodníkům, které v případech přímých vývozů do Společenství nejsou obvykle nutné.
V souvislosti s tím se poznamenává, že výše uvedený článek základního nařízení stanoví, že úprava o rozdíly v obchodních úrovních je na místě, pokud se prokáže, že existují trvalé a zřejmé rozdíly ve funkcích a cenách prodejce na různých obchodních úrovních na tuzemském trhu země vývozu.
V tomto případě vyvážející výrobce požádal o úpravu a snažil se prokázat její potřebu s ohledem na okolnosti jeho vývozních prodejů spíše než jeho tuzemských prodejů.
To není dostatečným podkladem pro uplatnění nároku na úpravu obchodní úrovně.
Kromě toho se šetřením zjistilo, že všechny vývozy dotčeného vyvážejícího výrobce, jakož i tuzemské prodeje v analogické zemi byly prováděny obchodníkům, tj. neexistovaly žádné rozdílné obchodní úrovně mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou.
6. Dumpingová rozpětí
(45) Při výpočtu dumpingového rozpětí uplatňovaného na všechny ostatní vyvážející výrobce, jak je uvedeno v 53. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, se již nebral v úvahu vyvážející výrobce, kterému bylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice.
Nebyly předloženy žádné další připomínky k závěrům uvedeným v 52. a 53. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, které se potvrzují.
Avšak pro vyvážejícího výrobce, kterému bylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice, bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty každého druhu výrobku vyváženého do Společenství, jak je uvedeno v 28. až 35. bodu odůvodnění tohoto nařízení, a váženého průměru vývozní ceny odpovídajícího druhu výrobku v souladu s čl. 2 odst.
11 základního nařízení. Dumpingová rozpětí stanovená s konečnou platností po změnách uvedených výše a vyjádřená jako procentní podíl čisté ceny s dodáním na hranice Společenství před proclením jsou tyto:
Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory _BAR_ 32,2 % _BAR_
Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd _BAR_ 28,5 % _BAR_
Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd _BAR_ 39,9 % _BAR_
Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd _BAR_ 7,6 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 46,7 % _BAR_
E. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
1. Výroba ve Společenství
(46) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o výrobě ve Společenství, jak uvádí 55. a 56. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Definice výrobního odvětví Společenství
(47) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o definici výrobního odvětví ve Společenství, jak uvádí 57. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
F. ÚJMA
1. Spotřeba Společenství
(48) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o spotřebě Společenství, jak je uvedeno v 58. a 59. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Dovoz ručních paletových vozíků z ČLR do Společenství
(49) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o dovozu ručních paletových vozíků z ČLR do Společenství, jak je uvedeno v 60. až 64. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Situace výrobního odvětví Společenství
(50) Po uložení prozatímních opatření jeden vyvážející výrobce zpochybnil nepříznivý stav výrobního odvětví Společenství poukázáním na to, že výrobní kapacita výrobního odvětví Společenství během dotyčného období vzrostla, vytváření zásob po roce 2001 nelze považovat za známku újmy, nýbrž se musí chápat jako známka zlepšení výrobního odvětví Společenství, prodejní cena ručních paletových vozíků prodávaných výrobci Společenství a jejich podíl na trhu zůstaly stabilní v roce 2003 a během OŠ, ziskovost výrobního odvětví Společenství se v letech 2000 a 2001 zvýšila, úroveň investic výrobního odvětví Společenství se více než zdvojnásobila, což naznačuje, že nebylo obtížné získávat kapitál a stabilita mezd musí být chápána jako pozitivní ukazatel.
(51) Pokud jde o tvrzení, že výrobní kapacita výrobního odvětví Společenství vzrostla a že to neznamená újmu, mělo by se poznamenat, že zatímco celkový růst výrobní kapacity během dotyčného období činil 3 %, snížil se mezi rokem 2001 a OŠ o téměř 2 %.
Výrobní kapacita ve skutečnosti rostla jen v letech 2001 a 2002, kdy se prováděly investice.
Tento vývoj nelze považovat za vývoj naznačující, že neexistuje újma výrobnímu odvětví Společenství, zejména když spotřeba během téhož období vzrostla o 17 %.
(52) Pokud jde o tvrzení, že vytváření zásob po roce 2001 nelze považovat za známku újmy, nýbrž se musí chápat jako známka zlepšení výrobního odvětví Společenství, by se mělo poznamenat, že kromě výkladu uvedeného v 67. bodu odůvodnění prozatímního nařízení ohledně toho, proč tento ukazatel není považován za zvláště podstatný ukazatel hospodářské situace výrobního odvětví Společenství, je nutno připomenout, že zásoby během dotyčného období vzrostly celkově o 14 %.
Skutečnost, že bylo dosaženo vrcholu v roce 2001, nemění nic na závěru, že zásoby možná alespoň přispěly k nepříznivému stavu výrobního odvětví Společenství.
(53) Pokud jde o tvrzení, že prodejní cena a podíl na trhu ručních paletových vozíků prodávaných výrobci Společenství zůstaly stabilní v roce 2003 a během OŠ, mělo by se poznamenat, že OŠ zahrnuje 9 měsíců roku 2003.
Je nutno poznamenat, že analýza újmy zahrnuje období několika let a že se během dotyčného období podstatně snížily jak podíl na trhu, tak i prodejní cena výrobního odvětví Společenství.
Toto nebylo popřeno.
(54) Pokud jde o tvrzení, že zvýšení ziskovosti výrobního odvětví Společenství mezi rokem 2000 a 2001 nenaznačuje újmu, mělo by se poznamenat, že se ziskovost poněkud zvýšila z 0,28 % v roce 2000 na 0,51 % v roce 2001 a potom se nepřetržitě snižovala až na – 2,31 % během OŠ.
To je jasným ukazatelem újmy.
(55) Pokud jde o tvrzení, že se úroveň investic výrobního odvětví Společenství více než zdvojnásobila a že tedy nebylo obtížné získávat kapitál, se připomíná, jak uvádí 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení, že v letech 2001 a 2002 byly investovány velké částky na výměnu opotřebených výrobních zařízení nezbytných pro udržení konkurenceschopnosti výrobního odvětví Společenství.
Mezi rokem 2002 a OŠ poklesly investice o 40 %, přičemž se současně zhoršovala ziskovost, což naznačuje problémy se získáváním kapitálu.
To opět jasně naznačuje stav újmy.
(56) Pokud jde o tvrzení, že stabilita mezd musí být chápána jako pozitivní ukazatel, je nutno poznamenat, že tento ukazatel by měl být analyzován v kontextu vývoje mezd a zaměstnanosti.
Zhoršení výrobního odvětví je jasně vidět na snížení počtu zaměstnanců.
Skutečnost, že výrobci Společenství nemohli zvyšovat mzdy s růstem inflace během dotyčného období v důsledku nerovné soutěže, se musí považovat za negativní ukazatel.
(57) Tvrzení tohoto vyvážejícího výrobce analyzovaná v 50. až 56. bodu odůvodnění tohoto nařízení by měla být proto zamítnuta.
(58) Někteří dovozci tvrdili, že výrobní odvětví Společenství nabízelo ruční paletové vozíky k prodeji za ceny mnohem nižší než jakékoli ruční paletové vozíky vyrobené v Číně a že to naznačuje, že není poškozováno.
Toto tvrzení není podloženo zjištěním významného cenového podbízení více než 55 %, jak je uvedeno v 64. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, a proto nemůže být přijato.
(59) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o situaci výrobního odvětví Společenství, jak jsou uvedeny v 65. až 84. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Závěr o újmě
(60) Závěrem je třeba konstatovat, jak již bylo uvedeno v prozatímním nařízení, že všechny příslušné ukazatele újmy ukázaly nepříznivý vývoj.
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o újmě uvedené v 85. až 87. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
G. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI ÚJMY
1. Úvod
(61) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky k úvodu o příčinné souvislosti újmy, jak uvádí 88. bod odůvodnění prozatímního nařízení, konstatování se potvrzuje.
2. Účinky dumpingového dovozu
(62) Jeden vyvážející výrobce a někteří dovozci tvrdili, že použití údajů Eurostatu o dovozu není při určování objemu a podílu dovozu dotyčného výrobku na trhu vhodné, protože k tomu neexistuje zvláštní kód KN.
Tvrdili, že se i na jiné výrobky vztahují dva příslušné kódy KN, jeden, který se vztahuje na celý výrobek, a druhý na ostatní díly, a že takové údaje Eurostatu tedy nemohou podat přesnou informaci o účinku dumpingového dovozu.
Poznamenává se, že nebyl podán žádný důkaz, který by naznačoval, že pod kódem KN 84279000, který se vztahuje na celý výrobek a používal se pro určování objemu dumpingového dovozu, mohla být klasifikována jakákoli významná množství jiných výrobků.
Tytéž zúčastněné strany ve skutečnosti použily údaje Eurostatu o dovozu z téhož kódu KN, aby opodstatnily své tvrzení týkající se vývoje dovozu ručních paletových vozíků z jiných třetích zemí.
Vzhledem k úzké definici kódu KN se má také za to, že obrovskou většinu výrobků vstupujících do Společenství podle tohoto oddílu tvoří dovoz dotyčného výrobku.
Co se týče druhého kódu KN 84312000 vztahujícího se na díly pro použití výlučně nebo hlavně u strojního zařízení oddílu 8427, poznamenává se, že Eurostatem vykázané dovozy vztahující se k tomuto kódu jsou malé a při stanovování objemu a podílu dovozu dotyčného výrobku na trhu nebyly brány v úvahu.
Proto nemůže být toto tvrzení přijato.
(63) Při neexistenci jakékoli další připomínky se potvrzují prozatímní závěry o účincích dumpingového dovozu uvedeného v 89. až 91. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Účinky dalších činitelů
a) Vývozní výkonnost výrobního odvětví Společenství
(64) Po uložení prozatímních opatření jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vývozní výkonnost výrobního odvětví Společenství byla nesprávně vyhodnocena.
Bylo zjištěno, že objem vývozního prodeje poklesl o téměř 50 % mezi rokem 2000 a OŠ, což mělo významný dopad na výkonnost výrobního odvětví Společenství.
Je nutno poznamenat, že i když vývozy z absolutního hlediska poklesly, představovaly v průměru pouze 11 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Společenství během dotyčného období.
Kromě toho, zatímco během OŠ byly prodeje ve Společenství ztrátové, byly vývozy ještě mírně ziskové.
Proto nelze pokles vývozů považovat za činitele způsobujícího podstatnou újmu výrobnímu odvětví Společenství.
Z tohoto důvodu by mělo být toto tvrzení zamítnuto a měly by být potvrzeny závěry uvedené v 92. a 93. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
b) Investice výrobního odvětví Společenství
(65) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o investicích výrobního odvětví Společenství, jak jsou uvedeny v 94. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
c) Dovoz z ostatních třetích zemí
(66) Dva vyvážející výrobci a někteří dovozci na rozdíl od závěrů uvedených v 95. bodu odůvodnění prozatímního nařízení tvrdili, že země jiné než ČLR, zejména Brazílie a Indie, využívaly síly eura k tomu, aby významně zvýšily své prodeje na trhu Společenství.
Jestliže dovoz ze třetích zemí, např. z Brazílie a Indie, představuje jen asi 1 % čínského dovozu dotyčného výrobku, může být jejich případný dopad na příčinnou souvislost zanedbatelný.
Proto by mělo být toto tvrzení zamítnuto.
(67) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o dovozu z jiných třetích zemí, jak jsou uvedeny v 95. a 96. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
d) Směnný kurz EUR/USD
(68) Jeden vyvážející výrobce a někteří dovozci tvrdili, že zjištěný podíl cenového podbízení je způsoben slabým kurzem USD vůči euru a nikoli dumpingovými dovozními cenami.
Tyto strany však nepodaly žádný důkaz dokládající objem dovozu z ČLR fakturovaného v USD, který by umožnil celkové hodnocení jakéhokoli dopadu směnných kurzů na ceny.
V každém případě, i kdyby byl veškerý dovoz z ČLR proveden v USD, což nemohou závěry šetření potvrdit, poklesly by dovozní ceny dotyčného výrobku o 25 % (pokles hodnoty USD vůči euru) místo o 34 % zaznamenaných během dotyčného období.
Konečně je nutno poznamenat, že se s výjimkou dvou jednotlivých případů s jasně zanedbatelným objemem dovozu celkově snížil dovoz ze všech jiných zemí než ČLR, které rovněž těžily ze zhodnocení eura.
To naznačuje, že výkyvy měny nemohly být podstatným příčinným činitelem pro nárůst dumpingového dovozu z ČLR.
Toto tvrzení by proto mělo být zamítnuto a měly by být potvrzeny závěry uvedené v 98. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
e) Prodejní chování
(69) Jeden vyvážející výrobce a někteří dovozci opakovali své tvrzení, že žadateli jsou velké společnosti činné v odvětví manipulace s materiálem, pro které jsou ruční paletové vozíky pouze doplňkovým výrobkem často používaným jako "nástroj prodeje" pro větší, dražší výrobky.
Protože nebyl podán žádný nový důkaz, potvrzují se závěry uvedené v 99. a 100. bodu odůvodnění prozatímního nařízení a toto tvrzení se zamítá.
f) Strategické chyby, kterých se dopustili výrobci v ES, jako jsou výrobky s nízkou kvalitou a výroba vlastních dílů
(70) Jeden vyvážející výrobce znovu opakoval tvrzení, že si výrobci Společenství sami způsobili újmu, když se zaměřili na výrobu výrobků s nízkou kvalitou a objednávali díly u externích společností.
Nebyl však podán žádný nový důkaz na podporu tohoto tvrzení.
Poznamenává se, že toto tvrzení již bylo přezkoumáno a výslovně uvedeno v 101. až 103. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, které se potvrzují.
4. Závěry o příčinných souvislostech
(71) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, které by mohly změnit předběžné zjištění, potvrzuje se závěr o příčinných souvislostech, jak je stanoven v 104. a 105. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
H. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Obecné poznámky
(72) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se obecné poznámky o zájmu Společenství, jak uvádí 106. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem výrobního odvětví Společenství
(73) Po uložení prozatímních opatření jeden dovozce tvrdil, že v důsledku uložení antidumpingových opatření nebudou dříve zavřené výrobní závody ve Společenství znovu otevřeny, a nevzniknou tedy nové pracovní příležitosti.
Toto tvrzení však nebylo podloženo žádným důkazem.
I kdyby se znovu neotevřely žádné zavřené závody, musí se poznamenat, že využití kapacity výrobního odvětví Společenství činilo během OŠ pouze 46 %.
To je jasnou známkou potenciálu pro zvyšování výroby a prodejů výrobního odvětví Společenství, pokud by na trhu Společenství panovala korektní hospodářská soutěž.
Proto by mělo být toto tvrzení zamítnuto.
(74) Jeden vyvážející výrobce a někteří dovozci tvrdili, že činnosti výrobního odvětví Společenství v oblasti ručních palet, zejména pokud jde o zaměstnanost, jsou zanedbatelné ve vztahu k jejich celkovým činnostem, a proto je jejich zájem na takových opatřeních omezený ve srovnání s jinými hospodářskými subjekty na trhu.
Především se připomíná, že vyvážející výrobci nejsou v postavení, aby vznášeli požadavky ohledně přezkoumání zájmu výrobního odvětví Společenství.
Totéž platí, co se týče zájmu dodavatelů, obchodníků nebo uživatelů prošetřovaného níže.
Podaná tvrzení byla přesto přezkoumána.
V této souvislosti se připomíná, že během OŠ zaměstnalo výrobní odvětví Společenství pro ruční paletové vozíky asi 434 pracovníků, zatímco například spolupracující dovozci zaměstnali kolem 74 pracovníků. Dále se poznamenává, že někteří výrobci Společenství většinou počítají výhradně s výrobou a prodejem ručních paletových vozíků.
Proto nemůže být toto tvrzení přijato.
(75) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o zájmu výrobního odvětví Společenství, jak jsou uvedeny v 107. až 109. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájmy dodavatelů Společenství
(76) Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že je nedostatek zastoupení ze strany dodavatelů Společenství známkou toho, že jejich činnost nebyla nepříznivě ovlivněna dovozem z ČLR.
Toto tvrzení nemůže být přijato.
Výrobní odvětví Společenství počítá s dodavateli některých dílů ve Společenství a není rozumné předpokládat, že neexistují žádné nepříznivé účinky na jejich činnost.
Jejich činnost by mohla být ovlivňována dalším uzavíráním závodů ve Společenství.
Při neexistenci jakýchkoli nových připomínek se potvrzuje prozatímní závěr o zájmu dodavatelů Společenství, jak je uveden ve 110. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem nespřízněných dovozců/obchodníků
(77) Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že šetření ignorovalo zájmy malých dovozců, kteří zaměřují své činnosti většinou na ruční paletové vozíky.
Je nutno poznamenat, že při tomto šetření byla plně vzata v úvahu stanoviska podaná dovozci, kteří se přihlásili ve stanovené lhůtě a poskytli dostatečné informace.
Mezi spolupracujícími nespřízněnými dovozci byly společnosti se dvěma a třemi zaměstnanci.
Dále se poznamenává, že spolupracující dovozci vykazovali velmi dobrou ziskovost v obchodě s ručními paletovými vozíky (čisté zisky až 50 % z obratu).
Proto je vhodné vzít v úvahu, že dopad uložení antidumpingových opatření na jejich činnost bude poměrně malý.
Toto tvrzení by tedy mělo být zamítnuto a měly by být potvrzeny závěry uvedené v 111. až 114. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Zájem uživatelů
(78) Dva vyvážející výrobci a někteří dovozci tvrdili, že zvýšení ceny čínských ručních paletových vozíků po uložení opatření bude mít ve Společenství bezprostřední neúměrný účinek na statisíce obchodů, skladů a továren, v kterých se používají ruční paletové vozíky.
Poznamenává se však, že žádný takový uživatel ručních paletových vozíků nepředložil připomínky k závěrům uvedeným v prozatímním nařízení.
Protože toto tvrzení nebylo podloženo žádným důkazem, mělo by být zamítnuto.
(79) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o zájmu uživatelů Společenství, jak jsou uvedeny ve 115. a 116. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
6. Závěr o zájmu Společenství
(80) Na základě výše uvedeného se potvrzují závěry o zájmu Společenství uvedené v 117. až 119. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
I. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň odstraňující újmu
(81) Vzhledem k tomu, že neexistují žádné opodstatněné připomínky, potvrzuje se metodika použitá pro zjišťování úrovně odstraňující újmu, jak je popsána ve 120. až 123. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(82) Na základě této metodiky byla vypočtena úroveň odstraňující újmu za účelem zjištění úrovně opatření, která mají být s konečnou platností uložena.
2. Forma a úroveň cla
(83) S ohledem na výše uvedené a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na úrovni zjištěných dumpingových rozpětí, protože bylo u všech dotčených vyvážejících výrobců shledáno, že úroveň odstraňující újmu je vyšší než dumpingová rozpětí.
(84) S ohledem na výše uvedené jsou konečné celní sazby následující:
Společnost _BAR_ Celní sazba _BAR_
Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory _BAR_ 32,2 % _BAR_
Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd _BAR_ 28,5 % _BAR_
Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd _BAR_ 39,9 % _BAR_
Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd _BAR_ 7,6 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 46,7 % _BAR_
(85) Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě závěrů stávajícího šetření.
Odrážejí tedy situaci zjištěnou během šetření ohledně těchto společností.
Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu uplatňovanému na "všechny ostatní společnosti") jsou proto výhradně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z dotčených zemí a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétními právnickými osobami.
Dovezené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení s názvem a adresou, včetně subjektů spřízněných s konkrétně uvedenými subjekty, nemohou tyto sazby využívat a podléhají celní sazbě uplatňované na "všechny ostatní společnosti".
(86) Každá žádost o použití těchto antidumpingových celních sazeb pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po ustanovení nových výrobních nebo prodejních subjektů) se zasílá Komisi [3] se všemi důležitými informacemi, zejména s informacemi o jakýchkoli změnách činnosti společnosti spojených s výrobou, domácími a vývozními prodeji souvisejícími např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů.
Nařízení bude potom případně pozměněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností využívajících individuálních celních sazeb.
3. Vybírání prozatímního cla
(87) Vzhledem k rozsahu zjištěného dumpingového rozpětí a s ohledem na úroveň újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství se považuje za nutné, aby výše cla zajištěná prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého předběžným nařízením byla rozhodně vybírána do výše cla uložené s konečnou platností tímto nařízením.
Pokud je konečné clo vyšší než prozatímní clo, měla by se s konečnou platností vybírat jen výše zajištěná na úrovni prozatímního cla.
4. Závazky
(88) Po uložení prozatímních antidumpingových opatření vyjádřili dva vyvážející výrobci ochotu nabídnout závazky v souladu s ustanoveními článku 8 základního nařízení.
Byla posouzena možnost smluvních právních prostředků ve formě cenových závazků.
Poznamenává se však, že jeden z těchto vyvážejících výrobců při šetření nespolupracoval, a proto z důvodu, že nebylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice nebo individuální zacházení, jak je uvedeno v 19. bodu odůvodnění tohoto nařízení, nemohly být stanoveny minimální ceny.
Dále bylo prokázáno, že dotyčný výrobek existuje ve stovkách druhů, které jsou často modernizovány nebo jinak modifikovány.
Kromě toho vyvážející výrobci také prodávali, buď přímo, nebo prostřednictvím svých přidružených dovozců, jiné výrobky stejným odběratelům.
Za takových okolností by bylo sledování cenových závazků téměř nemožné.
Proto se při tomto konkrétním šetření usoudilo, že je přijetí závazků neúčelné a nabídky musely být odmítnuty.
Vyvážející výrobci byli patřičně informováni a byla jim poskytnuta možnost se vyjádřit.
Jejich připomínky nezměnily výše uvedené rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů, tj. podvozků a hydrauliky, kódů KN ex84279000 a ex84312000 (kódy TARIC 8427900010 a 8431200010), pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazby konečného antidumpingového cla, které se vztahují na čistou cenu franco hranice Společenství před proclením, činí:
Čínská lidová republika _BAR_ Celní sazba (%) _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory, Zhouyi Village, Zhanqi Town, Yin Zhou District, Ningbo City, Zhejiang Province, 315144, ČLR _BAR_ 32,2 _BAR_ A600 _BAR_
Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd, 656 North Taoyuan Road, Ninghai, Zhejiang Province, 315600, ČLR _BAR_ 28,5 _BAR_ A601 _BAR_
Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd, Economic Developing Zone, Ninghai, Ningbo City, Zhejiang Province, 315600, ČLR _BAR_ 39,9 _BAR_ A602 _BAR_
Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd, 58, Jing Yi Road, Economy Development Zone, Changxin, Zhejiang Province, 313100, ČLR _BAR_ 7,6 _BAR_ A603 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 46,7 _BAR_ A999 _BAR_
3. Není-li uvedeno jinak, použijí se platná předpisy týkající se cel.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení Komise (ES) č. 128/2005 o dovozu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů spadajících pod kódy KN ex84279000 a ex84312000 (kódy TARIC 8427900010 a 8431200010) pocházejících z Čínské lidové republiky se vyberou s konečnou platností v souladu s pravidly stanovenými níže.
Zajištěné částky, které převyšují konečné sazby antidumpingových cel, se uvolňují.
V případech, kdy je sazba uloženého konečného cla vyšší než sazba prozatímního cla, vyberou se s konečnou platností pouze částky zajištěné ve výši prozatímního cla.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1176/2005
ze dne 20. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1177/2005
ze dne 20. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1238/95, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2100/94, pokud jde o poplatky, které je třeba zaplatit Odrůdovému úřadu Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství [1], a zejména na článek 113 uvedeného nařízení,
po konzultaci se Správní radou,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1238/95 ze dne 31. května 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2100/94, pokud jde o poplatky, které je třeba zaplatit Odrůdovému úřadu Společenství [2], stanoví poplatky vybírané Odrůdovým úřadem Společenství (dále jen "Úřad") a jejich výši.
(2) Očekává se, že nejpozději do konce roku 2005 překročí finanční rezerva úřadu částku, která je potřebná k zajištění kontinuity jeho činností.
Podle nařízení (ES) č. 1238/95 by se roční poplatek, který musí držitelé odrůdového práva Společenství zaplatit Úřadu za roky 2006 a 2007, a poplatky za technická zkoušení v roce 2006 tedy neměly zvyšovat.
(3) Ustanovení nařízení (ES) č. 1238/95 o poplatcích za vydání kopií by se mělo změnit tak, aby zohlednilo změnu nařízení Komise (ES) č. 1239/95 ze dne 31. května 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) No 2100/94, pokud jde o řízení před Odrůdovým úřadem [3], zavedenou podle nařízení (ES) č. 1002/2005.
(4) Nařízení (ES) č. 1238/95 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro odrůdová práva Společenství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1238/95 se mění takto:
1. V článku 9 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Úřad účtuje držiteli odrůdového práva Společenství (dále jen "držitel") poplatek za každý rok trvání odrůdového práva Společenství (roční poplatek) ve výši 300 EUR za roky 2003 až 2007 a 435 EUR za rok 2008 a následující roky."
2. V čl. 12 odst. 1 se bod b) nahrazuje tímto:
"b) poplatky za vydání ověřených kopií dokumentů; a".
3. V příloze I se tabulka mění takto:
a) položka v druhém sloupci se nahrazuje takto:
"Poplatek v roce 2003 až 2006";
b) položka v třetím sloupci se nahrazuje takto:
"Poplatek v roce 2007 a následujících letech".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1178/2005
ze dne 20. července 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu mníka modrého v oblastech ICES II, IV, V plavidly plujícími pod vlajkou Francie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3] stanoví kvóty pro roky 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1179/2005
ze dne 20. července 2005,
kterým se opravuje nařízení (ES) č. 990/2005 o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [2], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 990/2005 [3] stanovilo zejména standardní dovozní hodnoty pro určování vstupní ceny citronů.
(2) Ověřením se zjistilo, že příloha nařízení (ES) č. 990/2005 obsahuje chybu, pokud jde o citrony pocházející z Argentiny.
Uvedené nařízení by proto mělo být opraveno.
(3) Ustanovení čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 3223/94 stanoví, že pokud pro produkt určitého původu není v platnosti žádná standardní dovozní hodnota, použije se průměr standardních dovozních hodnot. Je proto třeba přepočítat tento průměr, pokud dojde k opravě jedné ze standardních dovozních hodnot, které jsou jeho složkou.
(4) Dotčená strana musí požádat o použití opravené standardní dovozní hodnoty, aby se zpětně neocitla v nevýhodě,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 990/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Na žádost dotčené strany vrátí celní úřad, u kterého byl dovoz zaznamenán, část cel na citrony pocházející z dotčených třetích zemí a propuštěné do volného oběhu během období používání standardních dovozních hodnot stanovených nařízením (ES) č. 990/2005 s účinkem od 30. června 2005.
Žádosti o vrácení cel se podávají nejpozději do 31. října 2005 spolu s prohlášením o propuštění do volného oběhu pro daný dovoz.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1180/2005
ze dne 20. července 2005
o ustanovení specifického zemědělského přepočítacího kurzu minimálních cen cukrové řepy a také příspěvků na výrobu a dodatkového příspěvku v oblasti výroby cukru k měnám členských států, které nepřijaly jednotnou měnu, pro kampaň za účelem uvedení do prodeje 2004/05
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 1713/93 ze dne 30. června 1993 o zvláštních podmínkách uplatnění zemědělského přepočítacího kurzu v oblasti výroby cukru [2], a zejména na čl. 1 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 1 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1713/93 stanoví, že minimální ceny cukrové řepy uvedené v článku 4 nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, jakož i dávky z výroby a doplňkové dávky uvedené v článků 15 a 16 daného nařízení, je třeba převést ha národní měnu prostřednictvím specifického zemědělského přepočítacího kurzu, který se rovná průměru, počítanému pro rata temporis zemědělským směnným kurzem, používaným během uvažované kampaně za účelem uvedení do prodeje.
(2) Od 1. ledna 1999 v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2799/98 ze dne 15. prosince 1998, které stanovuje měnový řád pro euro [3] v zemědělství, by bylo třeba vymezit stanovení přepočítacího kurzu u specifického zemědělského přepočítacího kurzu mezi eurem a národními měnami členských států, které nepřijaly jednotnou měnu.
(3) Bylo by třeba pro kampaň za účelem uvedení do prodeje 2004/05 určit specifický zemědělský přepočítací kurz minimálních cen cukrové řepy a také příspěvku na výrobu a dodatkového příspěvku v jednotlivých národních měnách,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Specifický zemědělský přepočítací kurz, který má být podle článku 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 použit pro minimální ceny cukrové řepy a také pro příspěvky na výrobu, a v případě potřeby pro dodatkový příspěvek, každý podle článku 15 a 16 uvedeného nařízení ve všech národních měnách členských států, které nepřijaly jednotnou měnu, je pro kampaň za účelem uvedení do prodeje 2004/05 stanoven v příloze k tomuto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v planost dnem 21. července 2005.
Použije se ode dne 1. července 2004.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1181/2005
ze dne 20. července 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 20,876 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1182/2005
ze dne 18. července 2005,
kterým se přijímají autonomní a přechodná opatření k otevření celní kvóty Společenství pro dovoz živého skotu pocházejícího ze Švýcarska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Po přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii se Evropské společenství a Švýcarská konfederace na dvoustranné schůzce na nejvyšší úrovni dne 19. května 2004 dohodly na zásadě, že by měly být obchodní toky, v souladu s preferencemi udělenými podle dvoustranných dohod mezi novými členskými státy a Švýcarskem, zachovány i po rozšíření Evropské unie.
Strany se proto dohodly na přijetí celních úlev v rámci Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu zemědělskými produkty [1] (dále jen "dohoda"), která vstoupila v platnost dnem 1. června 2002.
Úprava těchto úlev, které jsou uvedeny v přílohách 1 a 2 dohody, zahrnuje především otevření celní kvóty Společenství pro dovoz živého skotu o hmotnosti vyšší než 160 kg.
(2) Strany pro dovoz živého skotu zavedly autonomní opatření, která jsou ve Švýcarské konfederaci časově neomezená a v Evropském společenství omezená do 30. června 2005.
Postupy pro dvoustranné přijímání rozhodnutí měnících přílohy 1 a 2 dohody nejsou však dosud ve Švýcarské konfederaci dokončeny.
Aby se zajistila dostupnost zvýhodněné kvóty až do vstupu uvedeného rozhodnutí v platnost před koncem roku 2005, je vhodné otevřít na autonomním a přechodném základě jinou zvýhodněnou celní kvótu do 31. prosince 2005, a to za stejných podmínek jako v nařízení Rady (ES) č. 1922/2004 ze dne 25. října 2004, kterým se přijímají autonomní a přechodná opatření k otevření celní kvóty Společenství pro dovoz živého skotu pocházejícího ze Švýcarska [2].
(3) Prováděcí pravidla k tomuto nařízení, a zejména pravidla požadovaná pro řízení kvóty, by měla být přijata v souladu s článkem 32 nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [3].
(4) K získání těchto celních úlev je třeba, aby produkty pocházely ze Švýcarska v souladu s pravidly stanovenými v článku 4 dohody.
(5) Vzhledem k naléhavosti této záležitosti je nezbytně nutné udělit výjimku ze lhůty šesti týdnů uvedené v části I odst. 3 Protokolu o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a smlouvám o založení Evropských společenství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Otevírá se bezcelní kvóta Společenství na autonomním a přechodném základě ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost do 31. prosince 2005 pro dovoz 2300 kusů živého skotu pocházejícího ze Švýcarska o hmotnosti vyšší než 160 kg, spadajícího do kódů KN 01029041, 01029049, 01029051, 01029059, 01029061, 01029069, 01029071 nebo 01029079.
2. Na produkty uvedené v odstavci 1 se použijí pravidla původu stanovená v článku 4 dohody.
Článek 2
Prováděcí pravidla k tomuto nařízení budou přijata v souladu s článkem 32 nařízení (ES) č. 1254/1999.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1183/2005
ze dne 18. července 2005,
kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60, 301 a 308 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj 2005/440/SZBP ze dne 13. června 2005 o omezujících opatřeních vůči Konžské demokratické republice [1],
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vzhledem k pokračujícímu nedovolenému toku zbraní v rámci Konžské demokratické republiky i na její území přijala Rada bezpečnosti OSN podle kapitoly VII Charty Organizace spojených národů rezoluci 1596 (2005) ze dne 18. dubna 2005, kterou se stanoví mimo jiné finanční omezující opatření vůči osobám, jež příslušný výbor pro sankce Organizace spojených národů určil jako osoby porušující zbrojní embargo uvalené vůči Konžské demokratické republice rezolucemi Rady bezpečnosti OSN 1493 (2003) a 1596 (2005).
(2) Společný postoj 2005/440/SBZP mimo jiné obsahuje ustanovení týkající se provádění finančních omezujících opatření vůči osobám, které určil příslušný výbor pro sankce Organizace spojených národů.
Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy.
Aby se předešlo narušení hospodářské soutěže, je k jejich provedení, pokud jde o Společenství, třeba opatření Společenství.
Pro účely tohoto nařízení by se za území Společenství mělo považovat území členských států, na které se vztahuje Smlouva, za podmínek v ní stanovených.
(3) Z důvodů účelnosti by měla být Komise zmocněna měnit přílohy tohoto nařízení.
(4) Aby se zajistila účinnost opatření stanovených tímto nařízením, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost dnem vyhlášení.
(5) Články 60 a 301 Smlouvy zmocňují Radu k tomu, aby za určitých podmínek přijala opatření vůči třetím zemím s cílem pozastavení nebo omezení plateb nebo pohybu kapitálu a pozastavení nebo omezení hospodářských vztahů.
Opatření stanovená v tomto nařízení, která jsou zaměřená také na jednotlivé osoby bez přímého vztahu k vládě třetí země, jsou nezbytná k dosažení tohoto cíle Společenství a článek 308 Smlouvy zmocňuje Radu k přijetí takových opatření, pokud k tomu Smlouva neposkytuje jiné zvláštní pravomoci,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "výborem pro sankce" výbor Rady bezpečnosti Organizace spojených národů zřízený podle odstavce 8 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1533 (2004);
2. "finančními prostředky" finanční aktiva a hospodářské výhody všeho druhu, mimo jiné:
a) peníze v hotovosti, šeky, peněžní pohledávky, směnky, peněžní příkazy a jiné platební nástroje;
b) vklady u finančních institucí nebo jiných subjektů, zůstatky na účtech, pohledávky a závazky z pohledávek;
c) veřejně i soukromě obchodované cenné papíry a dluhové nástroje, včetně akcií a kapitálových podílů, certifikátů zastupujících cenné papíry, dluhopisů, směnek, opčních listů, dlužních úpisů a derivátových smluv;
d) úroky, dividendy nebo jiné výnosy či hodnoty pocházející z aktiv nebo jimi vytvářené;
e) úvěry, práva na započtení, záruky, závazky plnění nebo jiné finanční závazky;
f) akreditivy, nákladní listy, dodací listy;
g) dokumenty osvědčující podíl na fondech nebo finančních zdrojích;
h) veškeré další nástroje financování vývozu;
3. "zmrazením finančních prostředků" zabránění veškerému pohybu, převodu, změně, využití finančních prostředků nebo přístupu k nim či nakládání s nimi jakýmkoli způsobem, v důsledku čehož by mohlo dojít k jakékoli změně jejich objemu, množství, umístění, vlastnictví, držby, povahy nebo určení nebo jiné změně, která by umožnila využití finančních prostředků, včetně správy portfolia;
4. "hospodářskými zdroji" aktiva jakéhokoliv druhu, hmotná či nehmotná, movitá či nemovitá, která nejsou finančními prostředky, ale lze je použít k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb;
5. "zmrazením hospodářských zdrojů" zabránění jejich použití k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb jakýmkoli způsobem, zejména prodejem, pronájmem nebo zastavením.
Článek 2
1. Veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží fyzickým nebo právnickým osobám nebo subjektům uvedeným v příloze I, a které tyto osoby či subjekty vlastní nebo drží, se zmrazují.
2. Ve prospěch fyzických nebo právnických osob nebo subjektů uvedených v příloze I nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo výsledkem je přímé nebo nepřímé obcházení opatření uvedených v odstavcích 1 a 2, se zakazuje.
Článek 3
1. Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze II povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, pokud rozhodnou, že dotyčné finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a) nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně úhrad za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypotéky, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b) určené výlučně k úhradě přiměřených honorářů za odborné výkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c) určené výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů;
pokud dotčený členský stát rozhodnutí oznámil výboru pro sankce a výbor pro sankce nevznesl do čtyř pracovních dnů ode dne oznámení námitku.
2. Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členského státu uvedené v příloze II povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud rozhodnou, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou nezbytné pro hrazení mimořádných výdajů, pokud členský stát toto rozhodnutí oznámil výboru pro sankce a pokud tento výbor toto rozhodnutí schválil.
Článek 4
Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze II povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a) tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem zástavního práva zřízeného soudem, správním orgánem nebo rozhodčím soudem přede dnem 18. dubna 2005 nebo jsou předmětem rozhodnutí soudu, správního orgánu nebo rozhodčího soudu vydaného před tímto dnem;
b) finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení nároků zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím v rámci limitů stanovených platnými právními a správními předpisy, kterými se řídí práva osob uplatňujících takové nároky;
c) zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v příloze I;
d) uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v daném členském státě;
e) členský stát oznámil zástavní právo nebo rozhodnutí výboru pro sankce.
Článek 5
1. Ustanovení čl. 2 odst. 2 se nevztahuje na připisování na zmrazené účty
a) úroků či jiných výnosů z těchto účtů, nebo
b) plateb splatných podle smluv, dohod či závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahuje toto nařízení,
pokud jsou tyto úroky, jiné výnosy a platby zmrazeny podle čl. 2 odst. 1.
2. Ustanovení čl. 2 odst. 2 nebrání finančním nebo úvěrovým institucím, aby na zmrazený účet připisovaly finanční prostředky, které byly na účet osoby nebo subjektu uvedených v příloze I převedeny třetími osobami, pokud přírůstky těchto účtů budou rovněž zmrazeny. Finanční nebo úvěrová instituce neprodleně uvědomí o těchto převodech příslušné orgány.
Článek 6
1. Aniž jsou dotčena použitelná pravidla o ohlašování, důvěrnosti a profesním tajemství a článek 284 Smlouvy, fyzické a právnické osoby a subjekty:
a) neprodleně poskytnou příslušným orgánům uvedeným v příloze II členských států, ve kterých mají bydliště nebo sídlo, veškeré informace, které mohou usnadnit dodržování tohoto nařízení, jako jsou účty a částky zmrazené v souladu s článkem 2, a předají tyto informace přímo nebo prostřednictvím těchto příslušných orgánů Komisi;
b) spolupracují s příslušnými orgány uvedenými v příloze II při veškerém ověřování těchto informací.
2. Veškeré další informace přímo obdržené Komisí se zpřístupní příslušným orgánům dotčeného členského státu.
3. Veškeré informace poskytnuté nebo obdržené v souladu s odstavci 1 a 2 se použijí pouze pro účely, pro něž byly poskytnuty nebo obdrženy.
Článek 7
Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů nebo odmítnutí je zpřístupnit učiněné v dobré víře, že toto jednání je v souladu s tímto nařízením, nezakládá vznik žádné odpovědnosti fyzické nebo právnické osoby nebo subjektu, který je provádí, nebo jeho vedoucích pracovníků či zaměstnanců, neprokáže-li se, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje byly zmrazeny v důsledku nedbalosti.
Článek 8
Komise a členské státy se neprodleně navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a předávají si navzájem všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o porušování předpisů, obtížích s vynucováním a rozhodnutích vnitrostátních soudů.
Článek 9
1. Komise je oprávněna:
a) měnit přílohu I na základě rozhodnutí výboru pro sankce;
b) měnit přílohu II na základě informací poskytnutých členskými státy.
2. Aniž jsou dotčena práva a povinnosti členských států podle Charty Organizace spojených národů, udržuje Komise veškeré nezbytné styky s výborem pro sankce za účelem účinného provádění tohoto nařízení.
Článek 10
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření k jejich uplatňování.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy oznámí Komisi tato pravidla neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí všechny následné změny.
Článek 11
Toto nařízení se použije
a) na území Společenství, včetně jeho vzdušného prostoru;
b) na palubě všech letadel a plavidel v pravomoci členského státu;
c) na státní příslušníky členského státu, ať se nacházejí uvnitř či vně Společenství;
d) na právnické osoby nebo subjekty založené nebo zřízené podle práva členského státu;
e) na právnické osoby nebo subjekty podnikající v rámci Společenství.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1184/2005
ze dne 18. července 2005,
kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám, které poškozují mírový proces a porušují mezinárodní právo v konfliktu v Dárfúrské oblasti v Súdánu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60, 301 a 308 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj 2005/411/SZBP ze dne 30. května 2005 týkající se omezujících opatření proti Súdánu [1],
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rada bezpečnosti OSN v rezoluci 1591 (2005) ze dne 29. března 2005 rozhodla, v souladu s kapitolou VII Charty OSN a rozhodně odsuzujíc skutečnost, že súdánská vláda a povstalecké síly i všechny další ozbrojené skupiny v Dárfúru neplní své závazky a požadavky Rady bezpečnosti, o uložení některých dalších omezujících opatření proti Súdánu.
(2) Společný postoj 2005/411/SBZP mimo jiné stanoví zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů osob, které příslušný výbor OSN pro sankce určí jako osoby, které poškozují mírový proces a představují hrozbu pro stabilitu v Dárfúru a této oblasti, které se dopouštějí porušování mezinárodního práva v humanitární oblasti a oblasti lidských práv nebo jiných násilností, které porušují zbrojní embargo nebo které jsou odpovědné za některé útočné vojenské lety v Dárfúrské oblasti nebo nad ní.
Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy, a proto, aby se předešlo jakémukoli narušení hospodářské soutěže, jsou k jejich provedení, pokud jde o Společenství, nezbytná opatření Společenství.
(3) Pro účely tohoto nařízení by se za území Společenství mělo považovat území členských států, na které se vztahuje Smlouva, za podmínek v ní stanovených.
(4) Aby se zajistila účinnost opatření stanovených v tomto nařízení, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost dnem vyhlášení.
(5) Články 60 a 301 Smlouvy zmocňují Radu k tomu, aby za určitých podmínek přijala opatření vůči třetím zemím s cílem pozastavení nebo omezení plateb nebo pohybu kapitálu a pozastavení nebo omezení hospodářských vztahů.
Opatření stanovená v tomto nařízení, která jsou zaměřená také na jednotlivé osoby bez přímého vztahu k vládě třetí země, jsou nezbytná k dosažení tohoto cíle Společenství a článek 308 Smlouvy zmocňuje Radu k přijetí takových opatření, pokud k tomu Smlouva neposkytuje jiné zvláštní pravomoci.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "výborem pro sankce" výbor Rady bezpečnosti Organizace spojených národů zřízený podle odstavce 3 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1591 (2005);
2. "finančními prostředky" finanční aktiva a hospodářské výhody všeho druhu, mimo jiné:
a) peníze v hotovosti, šeky, peněžní pohledávky, směnky, poštovní poukázky a jiné platební prostředky;
b) vklady u finančních institucí a jiných subjektů, zůstatky na účtech, pohledávky a závazky z pohledávek;
c) veřejně i soukromě obchodované cenné papíry a dluhové nástroje, včetně akcií a kapitálových podílů, certifikátů zastupujících cenné papíry, dluhopisů, opčních listů, dlužních úpisů a smluv o derivátových nástrojích;
d) úroky, dividendy nebo jiné výnosy či hodnoty pocházející z aktiv nebo jimi vytvářené;
e) úvěry, právo na započtení, záruky, závazky plnění nebo jiné finanční závazky;
f) akreditivy, nákladní listy, dodací listy;
g) dokumenty prokazující podíl na finančních prostředcích nebo na finančních zdrojích;
h) veškeré další nástroje financování vývozu.
3. "zmrazením finančních prostředků" zabránění veškerému pohybu, převodu, změně, využití finančních prostředků nebo přístupu k nim či nakládání s nimi jakýmkoli způsobem, v důsledku čehož by mohlo dojít k jakékoli změně jejich objemu, množství, umístění, vlastnictví, držby, povahy nebo určení nebo jiné změně, která by umožnila využití těchto prostředků, včetně správy portfolia;
4. "hospodářskými zdroji" aktiva jakéhokoli druhu, hmotná či nehmotná, movitá či nemovitá, která nejsou finančními prostředky, ale mohou být použita k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb;
5. "zmrazením hospodářských zdrojů" zabránění jejich použití k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb jakýmkoli způsobem, zejména prodejem, pronájmem nebo zastavením.
Článek 2
1. Veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které přímo nebo nepřímo náleží fyzickým nebo právnickým osobám nebo subjektům uvedeným v příloze I nebo jsou jimi kontrolovány, se zmrazují.
2. Fyzickým nebo právnickým osobám nebo subjektům uvedeným v příloze I nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo výsledkem je přímé nebo nepřímé obcházení opatření uvedených v odstavcích 1 a 2, se zakazuje.
Článek 3
1. Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze II povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, pokud rozhodnou, že dotyčné finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou
a) nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně úhrad za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b) určené výlučně k úhradě přiměřených honorářů za odborné výkony a náhradě výdajů vniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c) určené výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů,
pokud dotčený členský stát rozhodnutí oznámil výboru pro sankce a výbor pro sankce nevznesl do dvou pracovních dnů ode dne oznámení námitku.
2. Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členského státu uvedené v příloze II povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, jestliže rozhodly, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou nezbytné pro hrazení mimořádných výdajů, pokud členský stát toto rozhodnutí oznámil výboru pro sankce a pokud tento výbor toto rozhodnutí schválil.
Článek 4
Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze II povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a) tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem zástavního práva zřízeného soudem, správním orgánem nebo rozhodčím soudem před 29. březnem 2005 nebo jsou předmětem rozhodnutí soudu, správního orgánu nebo rozhodčího soudu vydaného před tímto dnem;
b) finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím v mezích stanovených platnými právními a správními předpisy, kterými se řídi práva osob uplatňujících takové nároky;
c) zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedeného v příloze I;
d) uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v daném členském státě;
e) členský stát oznámil zástavní právo nebo rozhodnutí výboru pro sankce.
Článek 5
1. Ustanovení čl. 2 odst. 2 se nevztahuje na připisování na zmrazené účty
a) úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů, nebo
b) plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahuje toto nařízení,
pokud jsou tyto úroky, jiné výnosy a platby zmrazeny podle čl. 2 odst. 1.
2. Ustanovení čl. 2 odst. 2 nebrání finančním nebo úvěrovým institucím, aby na zmrazený účet připisovaly finanční prostředky, které byly na účet osoby nebo subjektu uvedeného v příloze I převedeny třetími osobami, pokud přírůstky těchto účtů budou rovněž zmrazeny. Finanční nebo úvěrové instituce neprodleně uvědomí o těchto převodech příslušné orgány.
Článek 6
1. Aniž jsou dotčena použitelná pravidla o ohlašování, důvěrnosti a profesním tajemství a článek 284 Smlouvy, fyzické a právnické osoby a subjekty
a) neprodleně poskytnou příslušným orgánům uvedeným v příloze II členských států, ve kterých mají bydliště nebo sídlo, veškeré informace, které mohou usnadnit dodržování tohoto nařízení, jako jsou účty a částky zmrazené v souladu s článkem 2, a předají tyto informace přímo nebo prostřednictvím těchto příslušných orgánů Komisi;
b) spolupracují s příslušnými orgány uvedenými v příloze II při veškerém ověřování těchto informací.
2. Veškeré další informace přímo obdržené Komisí se zpřístupní příslušným orgánům dotčeného členského státu.
3. Veškeré informace poskytnuté nebo obdržené v souladu s odstavci 1 a 2 se použijí pouze pro účely, pro něž byly poskytnuty nebo obdrženy.
Článek 7
Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů nebo odmítnutí je zpřístupnit učiněné v dobré víře, že toto jednání je v souladu s tímto nařízením, nezakládá vznik žádné odpovědnosti fyzické nebo právnické osoby nebo subjektu, který je provádí, nebo jeho vedoucích pracovníků či zaměstnanců, neprokáže-li se, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje byly zmrazeny v důsledku nedbalosti.
Článek 8
Komise a členské státy se neprodleně navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a předávají si všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o porušování předpisů, o obtížích s vynucováním a o rozhodnutích vnitrostátních soudů.
Článek 9
1. Komise je oprávněna
a) měnit přílohu I na základě rozhodnutí výboru pro sankce a
b) měnit přílohu II na základě informací poskytnutých členskými státy.
2. Aniž jsou dotčena práva a povinnosti členských států podle Charty Organizace spojených národů, udržuje Komise veškeré nezbytné styky s výborem pro sankce za účelem účinného provádění tohoto nařízení.
Článek 10
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy oznámí Komisi tato pravidla neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí všechny následné změny.
Článek 11
Toto nařízení se použije
a) na území Společenství, včetně jeho vzdušného prostoru;
b) na palubě všech letadel a plavidel v pravomoci členského státu;
c) na státní příslušníky členského státu, ať se nacházejí uvnitř či vně Společenství;
d) na právnické osoby nebo subjekty založené nebo zřízené podle práva členského státu;
e) na právnické osoby nebo subjekty podnikající v rámci Společenství.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1185/2005
ze dne 22. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1186/2005
ze dne 22. července 2005,
kterým se pozastavují nákupy másla v některých členských státech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení (ES) č. 2771/1999 stanoví, že Komise zahajuje nebo pozastavuje nákupy v členském státě, jakmile bylo zjištěno, že se tržní cena v tomto členském státě nacházela po dva týdny za sebou podle případu buď na úrovni, která je nižší, nebo na úrovni, která se rovná 92 % intervenční ceny nebo je vyšší.
(2) Komise vypracovala poslední seznam členských států, v nichž byla intervence pozastavena, v nařízení Komise (ES) č. 1145/2005 [3].
Tento seznam musí být upraven, aby bral v úvahu nové tržní ceny, které oznámilo Estonsko podle článku 8 nařízení (ES) č. 2771/1999.
Z důvodů jasnosti je vhodné tento seznam nahradit a zrušit nařízení (ES) č. 1145/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nákupy másla podle čl.
6 odst.
1 nařízení (ES) č.
1255/1999 se pozastavují
Nařízení Komise (ES) č. 1187/2005
ze dne 22. července 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 1859/82 o výběru vykazujících podniků pro stanovení příjmu zemědělských podniků
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 79/65/EHS ze dne 15. června 1965 o založení zemědělské účetní datové sítě pro sběr údajů o příjmech a o hospodářské činnosti zemědělských podniků v Evropském hospodářském společenství [1], a zejména na čl. 4 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení Komise (EHS) č. 1859/82 [2] stanovuje prahy ekonomické velikosti pro členské státy spadající do oblasti zjišťování zemědělské účetní datové sítě.
(2) V případě Německa vedly strukturální změny ke snížení počtu nejmenších podniků a jejich příspěvku k celkové zemědělské produkci.
Již proto není nutné zahrnovat je do zjišťování za účelem pokrytí nejvýznamnějších částí zemědělské činnosti.
Doporučuje se proto zvýšit práh z 8 EVJ na 16 EVJ.
(3) Vzhledem k tomu, že podniky s ekonomickou velikostí menší než 2 EVJ představují pouze 7 % z celkového standardního příspěvku na úhradu, měl by v případě Kypru být práh původně stanovený na 1 EVJ zvýšen na 2 EVJ.
Nejvýznamnější části zemědělské činnosti proto mohou být pokryty prahem vylučujícím menší podniky.
(4) Počet vykazujících podniků na členský stát vybraných v každé oblasti je stanoven v příloze I nařízení (EHS) č.
1859/82. V případě Španělska, Itálie, Rakouska, Portugalska a Finska zůstal počet vykazujících podniků dlouhou dobu stejný, a to i přes podstatné snížení počtu podniků.
Toto snížení bylo doprovázeno narůstající uniformitou podniků, která nyní svou rozsáhlostí umožňuje uspokojující zastoupení dosažené na základě menšího vzorku, než je vzorek současný.
Následkem těchto strukturálních změn může být počet vykazujících podniků vybraných ve Španělsku, Itálii, Rakousku, Portugalsku a Finsku snížen.
Pro některé divize ve Španělsku a Itálii by však tento počet měl být na základě zlepšení statistických metod použitých pro výběr zvýšen.
(5) Počet vykazujících podniků na Maltě by měl být na základě nových informací týkajících se její zemědělské struktury přezkoumán.
(6) Nařízení (EHS) č. 1859/82 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru Společenství pro zemědělskou účetní datovou síť,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 1859/82 se mění takto:
1. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Pro účetní období 2006 (12 po sobě jdoucích měsíců začínajících mezi 1. lednem 2006 a 1. červencem 2006) a pro další účetní období platí tyto prahy ekonomické velikosti v EVJ, uvedené v článku 4 nařízení č. 79/65/EHS:
- Belgie: 16 EVJ
- Česká republika: 4 EVJ
- Dánsko: 8 EVJ
- Spolková republika Německo: 16 EVJ
- Estonsko: 2 EVJ
- Řecko: 2 EVJ
- Španělsko: 2 EVJ
- Francie: 8 EVJ
- Irsko: 2 EVJ
- Itálie: 4 EVJ
- Kypr: 2 EVJ
- Lotyšsko: 2 EVJ
- Litva: 2 EVJ
- Lucembursko: 8 EVJ
- Maďarsko: 2 EVJ
- Malta: 8 EVJ
- Nizozemsko: 16 EVJ
- Rakousko: 8 EVJ
- Polsko: 2 EVJ
- Portugalsko: 2 EVJ
- Slovinsko: 2 EVJ
- Slovensko: 6 EVJ
- Finsko: 8 EVJ
- Švédsko: 8 EVJ
- Spojené království (s výjimkou Severního Irska): 16 EVJ
- Spojené království (pouze Severní Irsko): 8 EVJ."
2. Příloha I se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1188/2005
ze dne 22. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 761/2005, kterým se zavádí nouzová destilace podle článku 30 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro některá vína ve Francii
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na čl. 33 odst. 1 písm. f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 761/2005 [2] byla na období od 23. května do 15. července 2005 zavedena pro některá jakostní vína vyráběná ve Francii nouzová destilace podle článku 30 nařízení (ES) č. 1493/1999.
(2) Je to poprvé, co se nouzová destilace týká jakostního vína ve Francii, a proto vznikly při zavádění tohoto režimu určité potíže.
Některým producentům, kteří si přejí se do této destilace zapojit, hrozí, že jí nebudou moci ve stanovené lhůtě využít.
K zajištění účinnosti daného opatření je proto nezbytné prodloužit lhůtu pro uzavírání smluv o dodávkách, stanovenou v nařízení (ES) č. 761/2005, až do 31. července 2005.
(3) Nařízení (ES) č. 761/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) V zájmu kontinuity daného opatření by mělo být toto nařízení použitelné ode dne 16. července 2005.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 2 nařízení (ES) č. 761/2005 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Každý producent může uzavřít smlouvu o dodávce podle článku 65 nařízení (ES) č. 1623/2000 (dále jen "smlouva") od 23. května do 31. července 2005."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1189/2005
ze dne 20. července 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu jazyka obecného v oblastech ICES VII b, c plavidly plujícími pod vlajkou Francie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1190/2005
ze dne 20. července 2005,
kterým se po čtyřicáté osmé mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1] a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 15. července 2005 rozhodl o změně seznamu osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů. Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1191/2005
ze dne 25. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1192/2005
ze dne 25. července 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 1915/83, kterým se stanoví prováděcí pravidla k vedení účetnictví pro stanovení příjmu zemědělských podniků
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 79/65/EHS ze dne 15. června 1965 o založení zemědělské účetní datové sítě pro sběr údajů o příjmech a o hospodářské činnosti zemědělských podniků v Evropském hospodářském společenství [1], a zejména na čl. 6 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 3 nařízení Komise (EHS) č. 1915/83 [2] stanoví, že kontaktní orgán předá Komisi všechny zemědělské podnikové výkazy nejpozději do devíti měsíců po skončení účetního období, ke kterému se vztahují.
Na základě získaných zkušeností je třeba devítiměsíční období prodloužit.
(2) Jako přechodné opatření pro účetní rok 2004 je třeba poskytnout České republice, Estonsku, Kypru, Litvě, Lotyšsku, Maďarsku, Maltě, Polsku, Slovensku a Slovinsku delší období pro poskytování údajů, aby se zajistil hladký přechod těchto členských států na pro ně nový systém vedení účetnictví pro stanovení příjmu zemědělských podniků.
(3) Nařízení (EHS) č. 1915/83 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru Společenství pro zemědělskou účetní datovou síť,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 3 nařízení (EHS) č. 1915/83 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Kontaktní orgán předá Komisi všechny zemědělské podnikové výkazy předložené v podobě stanovené v příloze III nařízení (EHS) č.
2237/77.Pro účetní rok 2004 se zemědělské podnikové výkazy předají nejpozději do třinácti měsíců po uplynutí účetního roku.
Kontaktní orgán
Nařízení Komise (ES) č. 1193/2005
ze dne 25. července 2005,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 ohledně seznamu zemí a území
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 ze dne 26. května 2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a o změně směrnice Rady 92/65/EHS [1], a zejména na články 10 a 21 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví seznam třetích zemí a území, z nichž mohou být povoleny přesuny zvířat v zájmovém chovu do Společenství, pokud jsou splněny některé podmínky.
(2) Prozatímní seznam třetích zemí byl zaveden nařízením (ES) č. 998/2003 ve znění nařízení Komise (ES) č.
592/2004 [2]. Uvedený seznam zahrnuje země a území, ve kterých se nevyskytuje vzteklina, a země, pro které se stanovilo, že riziko zavlečení vztekliny následkem přesunů zvířat v zájmovém chovu z jejich území do Společenství není vyšší než riziko spojené s přesuny mezi členskými státy.
(3) Informace, které poskytla Argentina, nasvědčují tomu, že riziko zavlečení vztekliny následkem přesunů zvířat v zájmovém chovu z Argentiny do Společenství není vyšší než riziko spojené s přesuny mezi členskými státy nebo ze třetích zemí, které jsou již na seznamu v nařízení (ES) č. 998/2003.
Proto by měla být Argentina zařazena na seznam zemí a území uvedených v nařízení (ES) č. 998/2003.
(4) Seznam zemí a území by měl být v zájmu jasnosti nahrazen v celém rozsahu.
(5) Nařízení (ES) č. 998/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 998/2003 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1194/2005
ze dne 25. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2799/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 [2] organizovaly intervenční agentury stálé nabídkové řízení na prodej sušeného odstředěného mléka umístěného do skladu před 1. zářím 2004.
(2) Vzhledem k množství, které je ještě k dispozici, a vzhledem k situaci na trhu je třeba uvedené datum nahradit datem 1. července 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídicího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 26 odst. 2 nařízení (ES) č. 2799/1999 se datum " 1. září 2004" nahrazuje datem " 1. července 2005".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1195/2005
ze dne 25. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 214/2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 [2] mohou intervenční agentury členských států prodat odstředěné sušené mléko v množství, které bylo uskladněno před 1. zářím 2004.
(2) Vzhledem k množství, které je stále k dispozici a k situaci na trhu, datum by mělo být změněno na 1. července 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 21 nařízení (ES) č. 214/2001 se datum " 1. září 2004" nahrazuje datem " 1. července 2005".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1196/2005
ze dne 22. července 2005
o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury přiložené k nařízení (EHS) č. 2658/87, je nutné přijmout opatření týkající se zařazení zboží uvedeného v příloze k tomuto nařízení.
(2) Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla.
Tato pravidla se používají i pro jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je na kombinované nomenklatuře zcela či z části založena, nebo která k ní přidává jakékoli další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Společenství s ohledem na uplatňování sazebních a jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.
(3) Podle zmíněných všeobecných pravidel musí být zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze zařazeno do kódu KN uvedeného ve sloupci 2, vzhledem k důvodům uvedeným ve sloupci 3.
(4) Je vhodné umožnit, s podmínkou splnění opatření platných ve Společenství ohledně systémů dvojí kontroly a ohledně předběžné a následné kontroly textilních výrobků prováděné Společenstvím při jejich dovozu do Společenství, aby oprávněná osoba mohla závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států týkající se zařazení zboží do kombinované nomenklatury, které nejsou v souladu s tímto nařízením, nadále používat po dobu 60 dnů podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [2].
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze se zařazuje v rámci kombinované nomenklatury do kódu KN uvedeného ve sloupci 2.
Článek 2
S podmínkou splnění opatření platných ve Společenství ohledně systémů dvojí kontroly a ohledně předběžné a následné kontroly textilních výrobků prováděné Společenstvím při jejich dovozu do Společenství, závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, které nejsou v souladu s tímto nařízením, lze nadále používat po dobu 60 dnů podle čl. 12 odst. 6 nařízení (EHS) č. 2913/92.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1197/2005
ze dne 25. července 2005
o vydávání vývozních licencí režimu B pro ovoce a zeleninu (pomeranče)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 ze dne 8. října 2001 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 2200/96 týkajícímu se vývozních náhrad pro ovoce a zeleninu [2], a zejména na čl. 6 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 951/2005 [3] stanovilo směrná množství, pro něž lze vydat vývozní licence režimu B.
(2) Podle informací, které má Komise k dnešnímu datu k dispozici, hrozí, že brzy dojde k překročení směrných množství stanovených pro pomeranče ve stávajícím vývozním období.
Toto překročení by narušilo řádné fungování systému vývozních náhrad pro ovoce a zeleninu.
(3) Aby se předešlo této situaci, měly by být žádosti o vydání vývozní licence režimu B pro pomeranče podané po 26. červenci 2005 zamítány, a to až do konce stávajícího vývozního období,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádosti o vydání vývozní licence režimu B pro pomeranče podle článku 1 nařízení (ES) č. 951/2005, jejichž příslušná vývozní prohlášení byla přijata po 26. červenci a před 16. zářím 2005, se zamítají.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1198/2005
ze dne 26. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1199/2005
ze dne 22. července 2005
o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury přiložené k nařízení (EHS) č. 2658/87, je nutné přijmout opatření týkající se zařazení zboží uvedeného v příloze k tomuto nařízení.
(2) Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla.
Tato pravidla se používají i pro jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je na kombinované nomenklatuře zcela či z části založena, nebo která k ní přidává jakékoli další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Společenství s ohledem na uplatňování sazebních a jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.
(3) Podle zmíněných všeobecných pravidel musí být zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze zařazeno do kódů KN uvedených ve sloupci 2, vzhledem k důvodům uvedeným ve sloupci 3.
(4) Je vhodné umožnit, aby oprávněná osoba mohla závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, týkající se zařazení zboží do kombinované nomenklatury, které nejsou v souladu s tímto nařízením, nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [2].
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze se zařazuje v rámci kombinované nomenklatury do kódů KN uvedených ve sloupci 2.
Článek 2
Závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, které nejsou v souladu s tímto nařízením, lze nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1200/2005
ze dne 26. července 2005
o trvalém povolení určitých doplňkových látek v krmivech a o dočasném povolení nového užití již povolené doplňkové látky v krmivech
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [1], a zejména na článek 3, článek 9a a čl. 9d odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [2], a zejména na článek 25 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví povolení doplňkových látek používaných ve výživě zvířat.
(2) Článek 25 nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví přechodná opatření pro žádosti o povolení doplňkových látek v krmivech podané v souladu se směrnicí 70/524/EHS přede dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(3) Žádosti o povolení doplňkových látek na seznamu příloh tohoto nařízení byly podány přede dnem používání nařízení (ES) č. 1831/2003.
(4) Úvodní připomínky k těmto žádostem podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/524/EHS byly zaslány Komisi přede dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003. S těmito žádostmi je tudíž třeba nadále nakládat v souladu s článkem 4 směrnice 70/524/EHS.
(5) Použití růstového stimulátoru Formi LHS (kyselý mravenčan draselný) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 1334/2001 [3] u selat a prasat na výkrm.
Osoba zodpovědná za uvedení přípravku Formi LHS (kyselý mravenčan draselný) do oběhu předložila podle článku 4 uvedené směrnice žádost o obdržení dočasného povolení prodloužení používání přípravku jako růstového stimulátoru pro prasnice o čtyři roky.
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) vydal stanovisko o bezpečnosti používání tohoto přípravku pro lidi, zvířata a životní prostředí na základě podmínek stanovených v příloze I tohoto nařízení.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení v čl. 9a odst.
1 směrnice 70/524/EHS byly splněny. Používání tohoto přípravku uvedeného v příloze I by proto mělo být povoleno na dobu čtyř let.
(6) Použití mikroorganismu Bacillus cereus var. toyoi NCIMB 40112/CNCM I-1012 bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 1411/1999 [4] u kuřat a králíků na výkrm.
Žádost o časově neomezené povolení uvedeného mikroorganismu byla podpořena novými údaji.
Z posouzení vyplývá, že bylo vyhověno podmínkám stanoveným pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS.
Používání uvedeného přípravku mikroorganismů podle přílohy II je tedy třeba povolit bez časového omezení.
(7) Použití mikroorganismu Enterococcus faecium NCIMB 10415 bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 866/1999 [5] u prasnic.
Žádost o časově neomezené povolení uvedeného mikroorganismu byla podpořena novými údaji.
Z posouzení vyplývá, že bylo vyhověno podmínkám stanoveným pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS.
Používání uvedeného přípravku mikroorganismů podle přílohy II je tedy třeba povolit bez časového omezení.
(8) Použití mikroorganismu Enterococcus faecium DSM 10663/NCIMB 10415 bylo poprvé dočasně povoleno nařízením (ES) č. 1411/1999 u selat.
Žádost o časově neomezené povolení uvedeného mikroorganismu byla podpořena novými údaji.
Z posouzení vyplývá, že bylo vyhověno podmínkám stanoveným pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS.
Používání uvedeného přípravku mikroorganismů podle přílohy II je tedy třeba povolit bez časového omezení.
(9) Použití mikroorganismu Saccharomyces cerevisiae MUCL 39885 bylo poprvé dočasně povoleno nařízením (ES) č. 1411/1999 u selat.
Žádost o časově neomezené povolení uvedeného mikroorganismu byla podpořena novými údaji.
Z posouzení vyplývá, že bylo vyhověno podmínkám stanoveným pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS.
Používání uvedeného přípravku mikroorganismů podle přílohy II je tedy třeba povolit bez časového omezení.
(10) Použití mikroorganismu Saccharomyces cerevisiae CNCM I-1077 bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 1436/98 [6] u dojnic a u skotu na výkrm.
Žádost o časově neomezené povolení uvedeného mikroorganismu byla podpořena novými údaji.
Z posouzení vyplývá, že bylo vyhověno podmínkám stanoveným pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS.
Používání uvedeného přípravku mikroorganismů podle přílohy II je tedy třeba povolit bez časového omezení.
(11) Použití mikroorganismu Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M bylo poprvé dočasně povoleno nařízením (ES) č. 866/1999 u kuřat na výkrm.
Žádost o časově neomezené povolení uvedeného mikroorganismu byla podpořena novými údaji.
Z posouzení vyplývá, že bylo vyhověno podmínkám stanoveným pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS.
Používání uvedeného přípravku mikroorganismů podle přílohy II je tedy třeba povolit bez časového omezení.
(12) Hodnocení těchto žádostí dokazuje, že je třeba požadovat některé postupy na ochranu zaměstnanců před vystavením vlivu doplňkových látek uvedených v přílohách.
Tuto ochranu by mělo zajistit provádění směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [7].
(13) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přípravek náležející do skupiny "růstových stimulátorů" uvedený v příloze I se dočasně na dobu čtyř let povoluje k použití jako doplňková látka ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 2
Přípravky náležející do skupiny "mikroorganismů" uvedené v příloze II se povolují bez časového omezení k použití jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1201/2005
ze dne 26. července 2005
o vydání dovozních licencí pro rýži na základě žádostí podaných během prvních deseti pracovních dnů měsíce července 2005 podle nařízení (ES) č. 327/98
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [1],
s ohledem na rozhodnutí Rady 96/317/ES ze dne 13. května 1996 o uzavření výsledků konzultací s Thajskem podle článku XXIII GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 327/98 ze dne 10. února 1998 o otevření a správě celních kvót pro dovoz rýže a zlomkové rýže [3], a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Dovozní licence pro rýži podané během prvních deseti pracovních dnů měsíce července 2005 podle nařízení (ES) č. 327/98 a oznámené Komisi se vydávají pro množství uvedená v žádostech, která se upraví procentní sazbou snížení stanovenou v příloze tohoto nařízení.
2. Množství, která jsou k dispozici pro následující tranši, jsou stanovena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1202/2005
ze dne 26. července 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu tresky (Phycis blennoides) v oblastech ICES V, VI, VII ve vodách Společenství a mezinárodních vodách plavidly plujícími pod vlajkou Německa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 2270/2004 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro roky 2005 a 2006 stanoví rybolovná práva pro populace hlubinných ryb pro rybářská plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty pro roky 2005 a 2006.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1203/2005
ze dne 27. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1204/2005
ze dne 26. července 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1205/2005
ze dne 27. července 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Článek 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování celních kvót s nulovým clem u produktů kódu KN 17011110, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(3) Článek 22 nařízení (ES) č. 1159/2003 otevírá pro dovozy produktů kódu KN 17011110, z Brazílie, Kuby a ostatních třetích zemí celní kvóty s clem 98 EUR/t.
(4) V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 byly v týdnu od 18. do 22. července 2005 příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující množství dodávkové povinnosti dotčené země stanovené podle článku 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 pro preferenční cukr AKT-Indie.
(5) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství a uvést, že bylo dosaženo příslušného limitu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 18. do 22. července 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1206/2005
ze dne 27. července 2005
o trvalém povolení určitých doplňkových látek v krmivech
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [1], a zejména na článek 3 a čl. 9d odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [2], a zejména na článek 25 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví povolení doplňkových látek používaných ve výživě zvířat.
(2) Článek 25 nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví přechodná opatření pro žádosti o povolení doplňkových látek v krmivech podané v souladu se směrnicí 70/524/EHS před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(3) Žádosti o povolení doplňkových látek uvedených v přílohách tohoto nařízení byly podány před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(4) Úvodní připomínky k těmto žádostem podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/524/EHS byly zaslány Komisi před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003. S těmito žádostmi je tudíž třeba nadále nakládat v souladu s článkem 4 směrnice 70/524/EHS.
(5) Používání enzymatického přípravku endo-1,4-beta-glukanázy, endo-1,3(4)-beta-glukanázy a endo-1,4-beta-xylanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 74 252) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 937/2001 [3] u krůt na výkrm.
Pro daný enzymatický přípravek byly předloženy nové údaje na podporu žádosti o povolení bez časového omezení.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání daného enzymatického přípravku podle přílohy se proto může povolit bez časového omezení.
(6) Používání enzymatického přípravku endo-1,3(4)-beta-glukanázy a endo-1,4-beta-xylanázy z Penicillium funiculosum (IMI SD101) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 418/2001 [4] u prasat na výkrm.
Pro daný enzymatický přípravek byly předloženy nové údaje na podporu žádosti o povolení bez časového omezení.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání daného enzymatického přípravku podle přílohy se proto může povolit bez časového omezení.
(7) Používání enzymatického přípravku endo-1,4-beta-xylanázy z Bacillus subtilis (LMG S-15136) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením (ES) č. 937/2001 u selat.
Pro daný enzymatický přípravek byly předloženy nové údaje na podporu žádosti o povolení bez časového omezení.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání daného enzymatického přípravku podle přílohy se proto může povolit bez časového omezení.
(8) Použití enzymatického přípravku endo-1,3(4)-beta-glukanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2106), endo-1,4-beta-xylanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2105) a subtilisinu z Bacillus subtilis (ATCC 2107) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 1636/1999 [5] u kuřat na výkrm.
Pro daný enzymatický přípravek byly předloženy nové údaje na podporu žádosti o povolení bez časového omezení.
Hodnocení prokazuje, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání daného enzymatického přípravku podle přílohy se proto může povolit bez časového omezení.
(9) Z posouzení žádostí vyplývá, že je třeba vyžadovat dodržování některých postupů na ochranu pracovníků před vystavením doplňkovým látkám uvedeným v přílohách.
Tuto ochranu by mělo zajistit provádění směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [6].
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přípravky náležící do skupiny "enzymů" uvedené v příloze se povolují k používání bez časového omezení jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1207/2005
ze dne 27. července 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 ze dne 27. prosince 2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu [1], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V příloze nařízení (ES) č. 2580/2001 je uveden seznam příslušných orgánů, jimž se mají zasílat informace a žádosti o povolení týkající se opatření zavedených zmíněným nařízením.
(2) Německo, Litva, Nizozemsko a Švédsko požádaly, aby byla změněna adresa jejich příslušných orgánů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 2580/2001 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1208/2005
ze dne 27. července 2005,
kterým se pošesté mění nařízení (ES) č. 1763/2004, kterým se ukládají některá omezující opatření na podporu účinného provádění mandátu Mezinárodního trestního tribunálu pro bývalou Jugoslávii (ICTY)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1763/2004, kterým se ukládají některá omezující opatření na podporu účinného provádění mandátu Mezinárodního trestního tribunálu pro bývalou Jugoslávii (ICTY) [1], a zejména na čl. 10 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha II nařízení (ES) č. 1763/2004 obsahuje seznam příslušných orgánů, které jsou pověřeny specifickými úlohami souvisejícími s prováděním uvedeného nařízení.
(2) Nizozemsko, Švédsko a Spojené království požádaly o změnu údajů v adresách jejich příslušných orgánů,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 1763/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1209/2005
ze dne 27. července 2005
o změně nařízení Rady (ES) č. 174/2005 o zavedení omezení pro poskytování pomoci související s vojenskou činností Pobřeží slonoviny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 174/2005 ze dne 31. ledna 2005 o zavedení omezení pro poskytování pomoci související s vojenskou činností Pobřeží slonoviny [1], a zejména na článek 7 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha II nařízení (ES) č. 174/2005 obsahuje seznam příslušných orgánů, které jsou pověřeny specifickými úlohami souvisejícími s prováděním uvedeného nařízení.
(2) Belgie, Litva a Nizozemsko požadovaly, aby byly údaje o adresách příslušných orgánů pozměněny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 174/2005 se mění v souladu s přílohou k tomuto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1210/2005
ze dne 27. července 2005,
kterým se mění dovozní cla v odvětví obilovin použitelná od 28. července 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dovozní cla v odvětví obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 1150/2005 [3].
(2) Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1249/96 stanoví, že pokud se vypočtený průměr dovozních cel odchýlí během doby jejich použití o 5 EUR/t od stanoveného cla, je třeba provést příslušnou úpravu. Vzhledem k tomu, že k této odchylce došlo, je nutné upravit dovozní cla stanovená nařízením (ES) č. 1150/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (ES) č. 1150/2005 se nahrazují přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. července 2005.
Použije se ode dne 28. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1211/2005
ze dne 27. července 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly pozměněny nařízením (ES) č. 1069/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1212/2005
ze dne 25. července 2005
o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých odlitků pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 [1] ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
(1) Dne 30. dubna 2004 oznámila Komise formou oznámení v Úředním věstníku Evropské unie [2] zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozů některých odlitků pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR").
(2) Řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného v březnu 2004 EUROFONTE (dále jen "žadatel") jménem výrobců představujících významnou část, v tomto případě více než 50 %, celkové výroby odlitků ve Společenství.
Podnět obsahoval přímé důkazy o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za postačující k tomu, aby bylo odůvodněno zahájení řízení.
(3) Komise oficiálně informovala žadatele, výrobce ve Společenství uvedené v podnětu, všechny další známé výrobce ve Společenství, orgány ČLR, vyvážející výrobce, dovozce i sdružení, o nichž je známo, že se jich zahájení šetření týká.
Zúčastněné strany dostaly možnost předložit svá stanoviska písemně a žádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(4) Řada výrobců ve Společenství zastoupených žadatelem, další spolupracující výrobci ve Společenství, vyvážející výrobci, dovozci, dodavatelé a sdružení uživatelů zveřejnili svá stanoviska.
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly ve výše uvedené lhůtě, a prokázaly, že existují zvláštní důvody, proč by měly být vyslechnuty, dostaly možnost být vyslechnuty.
1. Výběr vzorku, status tržního hospodářství, individuální zacházení
(5) Vzhledem k velkému počtu vyvážejících výrobců, výrobců ve Společenství a dovozců zapojených do šetření se v oznámení o zahájení předpokládalo použití výběru vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení.
(6) Aby se mohla Komise rozhodnout, zda je použití vzorku nezbytné, a pokud ano, aby mohla vybrat vzorek, byli vyvážející výrobci a zástupci jednající jejich jménem, výrobci ve Společenství a dovozci požádáni, aby se sami přihlásili a poskytli informace tak, jak bylo stanoveno v oznámení o zahájení šetření.
Komise se rovněž spojila se známými sdruženími vyvážejících výrobců a s orgány ČLR.
Tyto strany neměly k použití výběru vzorku žádné námitky.
(7) Na dotazník ohledně výběru vzorku reagovalo ve lhůtě celkem 33 vývozců/výrobců v ČLR, 24 výrobců ve Společenství a 15 dovozců, kteří poskytli požadované informace.
(8) Aby bylo vyvážejícím výrobcům v ČLR umožněno podat v případě zájmu žádost o status tržního hospodářství (dále jen "STH") nebo o individuální zacházení (dále jen "IZ"), zaslala Komise čínským společnostem, o nichž bylo známo, že se jich to týká, a všem ostatním společnostem, které se přihlásily ve lhůtě stanovené oznámením o zahájení řízení, rovněž formuláře žádosti o STH a IZ. V této souvislosti požádalo v souladu s čl. 2 odst. 7 základního nařízení 21 společností o STH a 3 společnosti požádaly v souladu s čl. 9 odst. 5 základního nařízení pouze o IZ.
(9) Výběr vzorku vyvážejících výrobců byl proveden po konzultaci se spolupracujícími vyvážejícími výrobci ČLR a s orgány ČLR.
Vzorek vyvážejících výrobců byl stanoven na základě největších reprezentativních objemů vývozů do Společenství (zkoumáno individuálně nebo jako skupina společností ve spojení), které mohly být adekvátně prozkoumány v čase, který byl k dispozici, a na základě toho, zda společnosti měly v úmyslu požádat o status tržního hospodářství.
Pouze společnosti, které měly v úmyslu požádat o status tržního hospodářství, byly zahrnuty do vzorku, neboť v hospodářství v přechodné fázi se běžná hodnota u jiných společností stanovuje na základě cen nebo se sestavuje podle běžné hodnoty analogické třetí země.
Na tomto základě byl vybrán reprezentativní vzorek sedmi vyvážejících výrobců.
Těchto sedm společností ve vzorku představovalo podle odpovědí v dotazníku ohledně výběru vzorku přibližně 50 % vývozů všech spolupracujících výrobců.
17 odst. 1 základního nařízení po konzultaci se spolupracujícími výrobci a s jejich souhlasem vybrán vzorek na základě největších reprezentativních objemů výroby a prodeje v rámci Společenství.
Na základě toho bylo do vzorku vybráno pět výrobců ve Společenství.
Komise zaslala těmto pěti vybraným společnostem dotazníky a ve stanovené lhůtě obdržela čtyři odpovědi.
Jedna z těchto společností předala svou odpověď po prodloužené lhůtě, a byla proto z řízení vyřazena.
17 odst. 1 základního nařízení po konzultaci se spolupracujícími dovozci a s jejich souhlasem vzorek vybrán v první řadě na základě největších reprezentativních objemů dovozu do Společenství a ve druhé řadě na základě zeměpisného rozložení.
Z 15 společností bylo u dvou zjištěno, že mají v ČLR výrobní jednotky ve spojení, a byly tedy z výběru vzorku vyloučeny, neboť by měly být prověřovány v rámci výběru vzorku vyvážejících výrobců.
Nakonec byli vybráni čtyři dovozci, z nichž tři předložili kompletně zpracované dotazníky.
(12) Komise prozkoumala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné pro předběžné stanovení dumpingu, následné újmy a zájmů Společenství.
Inspekce proběhly v prostorách těchto společností ve vzorku:
a) výrobci ve Společenství
- Saint Gobain PAM, Francie,
- Saint Gobain, Spojené království,
- Norford, Francie, a obchodní společnosti ve spojení Norinco, Francie a Norinco, Spojené království,
- Cavanagh, Irsko,
- Fudiciones Odena, Španělsko;
b) vyvážející výrobci v ČLR
- Zibo Benito Metalwork Co. Ltd.,
- Benito Tianjin Metal Products Co. Ltd.,
- Qingdao Benito Metal Products Co. Ltd.,
- Shandong Huijin Stock Co. Ltd.,
- Shijiazhuang Transun Metal Products Co. Ltd.,
- Changan Cast Limited Company of Yixian Hebei,
- Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd.;
c) dovozci ve Společenství ve spojení s vyvážejícími výrobci
- Fundicio Ductil Benito, S.L,
- Mario Cirino Pomicino S.p.A;
d) nespříznění dovozci ve Společenství
- Hydrotec, Německo,
- Peter Savage, Spojené království.
(13) Na základě potřeby stanovit běžnou hodnotu pro vyvážející výrobce v ČLR, kterým by nemusel být udělen STH, byla uskutečněna inspekce ke stanovení běžné hodnoty na základě údajů z analogické země v provozech této společnosti:
- Carnation Industries Ltd., Indie.
(14) Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen "období šetření" nebo "OŠ").
Posuzování trendů rozhodujících pro zhodnocení újmy se týkalo období od ledna 2000 do konce OŠ (dále jen "posuzované období").
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Obecně
(15) Odlitky se obecně skládají z rámu, který je zakotven v zemi, a z poklopu nebo z mříže položených v jedné rovině s povrchem užívaným chodci a/nebo vozidly, které odolávají hmotnosti a působení pěšího a/nebo automobilového provozu.
Rám je umístěn přímo na vrcholu betonové nebo cihlové komory.
Používá se k přístupu a/nebo ke vstupu do podzemní komory.
(16) Odlitky slouží k zakrytí podzemní komory a musí vydržet zatížení automobilovým a/nebo pěším provozem.
Poklop nebo mříž musí zůstávat osazeny do rámu, aby nedocházelo k hlukovému znečištění, ke zranění osob a k poškození vozidel.
Odlitky musí umožnit bezpečný a snadný přístup do podzemní komory jak osobám, tak pro účely vizuální prohlídky.
(17) Odlitky se liší tvarem a rozměry.
Jsou navrženy tak, aby odpovídaly rozměrům komory, kterou kryjí a do níž umožňují přístup.
Rámy výrobku jsou obvykle kruhové, čtvercové nebo obdélníkové.
Poklop a mříž bývají jakéhokoli tvaru, mimo jiné trojúhelníkového, kruhového, čtvercového nebo obdélníkového.
(18) Odlitky se vyrábějí z šedé nebo tvárné litiny.
Jsou vyráběny z proměnlivého množství ocelového šrotu, koksu, surového železa, grafitového prachu, vápence, ferosilikonu a hořčíku v závislosti na výrobním procesu a na typu konečného výrobku, tj. tvárná nebo šedá litina.
Existují dva způsoby tavení železa při výrobě odlitků, tj. použití buď elektrické vysoké pece, nebo kupolové vysoké pece.
Výrobní postup je podobný jak pro odlitky z šedé, tak z tvárné litiny.
Hlavní rozdíl při výrobě tvárné litiny je ten, že hořčík se přidává ke grafitu v železe, aby změnil jeho strukturu z lupínkové na kuličkovou, což se u šedé litiny neprovádí.
Po ukončení procesu tavení je roztavené železo plněno buď ručně, nebo mechanicky do formy.
2. Dotčený výrobek
(19) Dotčeným výrobkem jsou některé předměty z nekujné (netvárné) litiny používané k zakrytí a/nebo k umožnění přístupu k podzemním nebo podpovrchovým systémům a jejich části, strojově nebo jinak zpracované, natřené nebo lakované nebo pokryté jinými materiály pocházející z ČLR (dále jen "dotčený výrobek"), obvykle deklarované pod kódy KN 73251050 a 73251092 a příležitostně pod kódem KN 73251099.
Tyto kódy KN odpovídají různé prezentaci výrobků (včetně krytů průlezů, krytů vpustí a povrchových boxů).
Všechny tyto prezentace byly shledány jako dostatečně podobné, aby představovaly pro účel tohoto řízení jediný výrobek.
Je třeba poznamenat, že podpovrchové požární hydranty se na základě svého využití a konstrukce považují za podstatně odlišné od povrchových boxů, a proto se za dotčený výrobek nepovažují.
(20) Při výrobě odlitků v ČLR se používají převážně kupolové vysoké pece, zatímco výrobní odvětví Společenství používá na proces tavení převážně elektrické vysoké pece.
Kromě toho se výrobní postup v ČLR liší od postupu v EU tím, že výrobci v ČLR používají většinou ruční lití, zatímco výrobci v EU používají strojové lití.
Odlitky se vyrábějí z šedé nebo tvárné litiny.
Jsou vyráběny z proměnlivého množství ocelového šrotu, koksu, surového železa, grafitového prachu, vápence, ferosilikonu a hořčíku v závislosti na výrobním procesu a na typu konečného výrobku, tj. tvárná nebo šedá litina.
Existují dva způsoby tavení železa při výrobě odlitků, tj. použití buď elektrické vysoké pece, nebo kupolové vysoké pece.
Výrobní postup je podobný jak pro odlitky z šedé, tak z tvárné litiny.
Hlavní rozdíl při výrobě tvárné litiny je ten, že hořčík se přidává ke grafitu v železe, aby změnil jeho strukturu z lupínkové na kuličkovou, což se u šedé litiny neprovádí.
Po ukončení procesu tavení je roztavené železo plněno buď ručně, nebo mechanicky do formy.
V ČLR se vyrábí jak odlitky z šedé, tak z tvárné litiny.
(21) Rozdíl mezi šedou a tvárnou litinou spočívá v tom, že šedá litina se vyrábí z lupínkového grafitu. Tím vzniká pevnější materiál a velká hmotnost drží odlitek na místě.
Tvárná litina se vyrábí s kuličkovým grafitem, čímž vzniká pružnější výrobek, který má ergonomičtější vlastnosti, ale musí být zajištěn na místě fixačním zařízením.
(22) Jak je uvedeno výše, šetření ukázalo, že bez ohledu na to, zda jde o šedou nebo tvárnou litinu, mají všechny typy odlitků tytéž základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti, jsou v zásadě používány pro tytéž účely a lze je považovat za různé typy téhož výrobku.
(23) Proto jsou pro účely tohoto šetření dotčeným výrobkem odlitky tak, jak jsou popsány v obecné části, pocházející z ČLR.
3. Obdobný výrobek
(24) Mezi dotčeným výrobkem a odlitky vyráběnými a prodávanými v Indii, která sloužila jako analogická země pro účely stanovení běžné hodnoty ve vztahu k ČLR, nebyly shledány žádné rozdíly.
(25) Mezi dotčeným výrobkem a odlitky vyráběnými a prodávanými ve Společenství výrobním odvětvím Společenství nebyly shledány žádné rozdíly.
(26) Některé strany uváděly, že odlitky vyráběné výrobním odvětvím Společenství a prodávané na trhu Společenství nebyly obdobné ve vztahu k dotčenému výrobku.
Namítaly zejména, že normy používané na evropské úrovni jsou stanoveny v normách EN124 a že vnitrostátní normy pokrývají EN124, ale obvykle stanoví další podrobnosti, a tak vznikají značné rozdíly mezi výrobky prodávanými na každém vnitrostátním trhu.
Kromě toho některé strany zejména namítaly, že ony distribuují takzvaný výrobek GATIC, komerční alternativu ke standardním silničním poklopům, který se využívá tam, kde je mezera na trhu, a u nějž strojírenské projektové specifikace vyžadují vyšší výkonnostní standardy.
Uváděly, že tento výrobek je doplňkovým výrobkem ke standardnímu výrobku a nelze jej považovat za náhradu.
Proto žádaly o vyjmutí výrobku GATIC z definice dotčeného výrobku.
(27) Pokud jde o první tvrzení, je třeba poznamenat, že při prodeji na trhu Společenství musí být obdobný výrobek i dotčený výrobek v souladu s normami EN124 a vnitrostátními normami.
Tím se tedy stanoví kritéria používaná při určení "obdobného výrobku", kterými jsou fyzikální, technické a chemické vlastnosti a konečné použití nebo funkce výrobku.
Odlitky vyráběné výrobním odvětvím Společenství a prodávané na trhu Společenství jsou vyráběny z šedé litiny nebo z tvárné litiny a bylo shledáno, že mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a použití jako dotčený výrobek.
Podobně nemají rozdíly ve vnitrostátních normách dopad na definici obdobného výrobku, neboť nemohou být jasně rozlišeny výrobky ve vztahu ke svým základním fyzikálním, technickým a chemickým vlastnostem, ke svému konečnému použití a ke vnímání uživatelů.
Pokud jde o fyzikální a technické vlastnosti výrobku, jsou určeny funkcí, instalací a umístěním a jde zejména o odolnost vůči automobilovému provozu stanovenou takzvanou třídou zátěže, stabilitou poklopu a mříže v rámu a bezpečným a snadným přístupem.
Výrobek může být vyroben z šedé litiny nebo z tvárné litiny a poklop a/nebo rám průlezu může být vyplněn betonem nebo jinými materiály.
Pokud jde o použití výrobku, litinové poklopy a rámy představují rozhraní mezi sítěmi skrytými v zemi a silnicí nebo chodníkem na povrchu.
Veškeré výše uvedené vlastnosti se také vztahují na takzvaný výrobek GATIC, který není možné odlišit od dotčeného výrobku na základě žádné z těchto vlastností.
Argument pro vyjmutí výrobku GATIC z dotčeného výrobku byl proto zamítnut.
(28) V neposlední řadě nebyly shledány žádné rozdíly mezi dotčeným výrobkem, který je vyvážen, a odlitky, které byly vyrobeny a prodávány na domácím trhu vývozců.
(29) Závěrem lze tedy konstatovat, že v souladu s čl. 1 odst. 4 základního nařízení a pro účely tohoto šetření jsou všechny typy odlitků vyráběných a prodávaných na domácím trhu v ČLR, odlitky vyráběné a prodávané v Indii a odlitky vyráběné a prodávané výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství obdobné vzhledem k dotčenému výrobku.
C. DUMPING
1. Výběr vzorku
(30) Připomínáme, že vzhledem k velkému počtu zúčastněných společností bylo rozhodnuto použít ustanovení pro výběr vzorku podle článku 17 základního nařízení, a že pro tento účel byl vybrán vzorek sedmi společností s největšími objemy vývozu do EU, a to po konzultaci s čínskými orgány.
(31) V tomto ohledu následně analýza odhalila, že z těchto původně vybraných sedmi společností může být STH podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení udělen pouze jedné společnosti, a že IZ podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení může být uděleno třem společnostem ve vzorku.
(32) Ustanovení o výběru vzorku byla tedy použita takto.
Individuální dumpingové rozpětí stanovené pro jedinou společnost, jíž byl udělen STH, bylo použito rovněž pro společnosti, jimž byl udělen STH, ale nebyly vybrány do vzorku.
Pro společnosti, jimž bylo uděleno IZ a které nebyly vybrány do vzorku, byl použit vážený průměr dumpingového rozpětí stanovený pro tři společnosti ve vzorku, kterým bylo uděleno IZ.
2. Status tržního hospodářství
(33) Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se při antidumpingovém šetření týkajícím se dovozů pocházejících z ČLR stanoví běžná hodnota v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 pro výrobce, kteří splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(34) Ve stručnosti a jen pro snadnou referenci lze kritéria STH shrnout takto:
1. obchodní rozhodnutí a náklady reagují na tržní podmínky, bez zásahů státu;
2. účetní záznamy procházejí nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy a používají se pro všechny účely;
3. z předcházejícího netržního hospodářského systému se nepřenášejí žádné významné deformace;
4. právní jistota a stabilita je zajištěna zákony o úpadku a zákony o vlastnictví;
5. směna peněz probíhá na základě tržních kurzů.
(35) V rámci tohoto šetření se přihlásilo 21 vyvážejících výrobců v ČLR a žádali o STH podle čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení.
Každá žádost o STH byla analyzována. Vzhledem k velkému počtu dotčených společností bylo provedeno šetření na místě v provozech pouze u sedmi společností.
Pokud jde o zbývající společnosti, byla provedena podrobná analýza veškerých předložených informací a s dotčenými společnostmi, u nichž některé informace chyběly nebo byly nejasné, proběhla rozsáhlá výměna korespondence.
Tam, kde existuje nějaká pobočka nebo jiná společnost ve spojení s žádajícím subjektem v ČLR, která je výrobcem nebo se podílí na prodeji (vývozu nebo domácím prodeji) dotčeného výrobku, byla tato strana ve spojení rovněž vyzvána, aby vyplnila dotazník žádosti o STH.
STH lze totiž udělit pouze v případě, že výše uvedená kritéria splňují všechny společnosti ve spojení.
(36) Pokud jde o společnosti, u nichž proběhlo šetření na místě, šetření ukázalo, že jeden ze sedmi čínských vyvážejících výrobců splňuje všechny podmínky pro STH.
Zbývajících šest žádostí muselo být zamítnuto z důvodů uvedených níže v tabulce.
(37) Pokud jde o zbývajících 14 společností, analýza prováděná samostatně pro každou společnost ukázala, že by STH neměl být udělen 10 společnostem.
Tři z těchto 10 společností při šetření náležitě nespolupracovaly; buď nepředložily požadované informace v řádném termínu, nebo šlo o obchodníky a výrobní společnosti ve spojení nespolupracovaly.
Pro ostatních 7 z těchto 10 společností jsou nesplněná kritéria uvedena níže v tabulce.
Zbývající 4 společnosti mohly úspěšně dokázat, že splňují pět významných kritérií STH.
(38) Následující tabulka shrnuje výsledky každé společnosti, které nebyl udělen STH, v každém z pěti kritérií stanovených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Je třeba zdůraznit, že i když společnost č. 3 splnila jednotlivě všechna kritéria, nemůže jí být udělen STH na základě jejího korporátního vztahu se společnostmi č. 1 a 2 uvedenými níže, které nesplnily všechna kritéria STH.
Zdroj: Ověřené odpovědi spolupracujících čínských vývozců z dotazníku. Společnost č. _BAR_ Kritéria _BAR_
Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 1 _BAR_ Čl. 2 odst. 7) písm. c) odrážka 2 _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 3 _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 4 _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) odrážka 5 _BAR_
1 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
2 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
3 _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
4 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
5 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
6 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
7 _BAR_ Splněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
8 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
9 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
10 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
11 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
12 _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
13 _BAR_ Nesplněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_ Splněno _BAR_
(39) Na tomto základě získali STH tito vyvážející výrobci v ČLR:
1. Shijiazhuang Transun Metal Products Co. Ltd.;
2. Shaoshan Huanqiu Castings Foundry;
3. Fengtai Handan Alloy Casting Co. Ltd.;
4. Shanxi Jiaocheng Xinglong Casting Co. Ltd.;
5. Tianjin Jinghai Chaoyue Industrial and Commercial Co. Ltd.
3. Individuální zacházení
(40) V souvislosti s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení je popřípadě zavedeno celostátní clo pro země spadající pod čl. 2 odst. 7, kromě případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat, že splňují všechna kritéria stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení pro udělení individuálního zacházení.
(41) Všech 21 vyvážejících výrobců, kteří žádali o STH, požadovalo rovněž individuální zacházení v případě, že jim nebude udělen STH.
Tři další vyvážející výrobci žádali pouze individuální zacházení.
(42) Za prvé, pokud jde o 16 společností, které požadovaly, avšak neobdržely STH, bylo zjištěno, že 5 společností splňovalo všechny požadavky pro IZ stanovené v čl. 9 odst.
5 základního nařízení. Pokud jde o ostatní společnosti, 3 společnosti při šetření řádně nespolupracovaly, buď tím, že nepředložily v řádném termínu požadované informace, nebo šlo o obchodníky a výrobní společnosti ve spojení nespolupracovaly, jak bylo uvedeno již v 37. bodě odůvodnění výše.
(43) 8 zbývajících společností, které žádaly, avšak neobdržely STH, nesplnilo kritérium stanovené v čl. 9 odst.
5 písm. c), první věta základního nařízení. V důsledku toho nemohou tyto společnosti obdržet IZ.
(44) Za druhé, ze tří společností, které žádaly pouze o IZ, dvě přestaly spolupracovat v počátečním stádiu řízení.
U třetího žadatele bylo zjištěno, že jde o obchodní společnost a že výrobní společnosti ve spojení nespolupracují.
Tyto tři společnosti proto nemohou obdržet IZ.
(45) Závěrem bylo konstatováno, že IZ může být uděleno těmto 5 společnostem:
1. Shandong Huijin Stock Co., Ltd.;
2. Changan Cast Limited Company of Yixian Hebei;
3. Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd. a jeho spřízněná společnost Shanxi Yuansheng Industrial Co. Ltd.;
4. Botou City Simencum Town Bai fo Tang Casting Factory;
5. Hebei Shunda Foundry Co. Ltd.
(46) Řada vyvážejících výrobců měla námitky proti stanovení STH/IZ.
Avšak tyto strany nepředložily žádné nové informace, které by v tomto ohledu vedly k jiným závěrům.
Tyto námitky byly proto zamítnuty.
4. Běžná hodnota
4.1. Stanovení běžné hodnoty pro vyvážejícího výrobce, kterému byl přiznán STH
(47) Komise nejdříve zjistila, zda je celkový objem domácího prodeje tohoto vyvážejícího výrobce reprezentativní ve srovnání s jeho celkovým vývozním prodejem do Společenství. V souladu s čl.
2 odst. 2 základního nařízení je domácí prodej obdobného výrobku považován za reprezentativní, pokud jeho celkový objem představuje nejméně 5 % z celkového objemu prodeje dotčeného výrobku do Společenství.
(48) Bylo zjištěno, že domácí prodej tohoto vyvážejícího výrobce představuje mnohem méně než 5 % odpovídajícího objemu vývozu do Společenství.
(49) Proto byla v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení běžná hodnota stanovena tak, že k výrobním nákladům vývozce na vyvážené typy byla připočtena přiměřená částka za prodejní, správní a režijní náklady a přiměřené ziskové rozpětí. Jelikož nebyla v tomto konkrétním případě v ČLR jiná společnost, která by obdržela STH, bylo rozhodnuto využít prodejní, správní a režijní náklady a zisk stanovený v analogické zemi na základě čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení. Komise předem ověřila, že takto stanovená částka pro zisk je přiměřená a nepřekračuje zisky výrobce, jemuž byl udělen STH, při domácím prodeji.
4.2. Stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, kterým nebyl přiznán STH
a) Analogická země
2 odst. 7 základního nařízení byla běžná hodnota společností, jimž nemohl být udělen STH, stanovena na základě cen nebo stanovené hodnoty v analogické zemi.
V oznámení o zahájení řízení uvedla Komise svůj úmysl použít Norsko jako vhodnou analogickou zemi pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR a zúčastněné strany byly vyzvány, aby se vyjádřily.
Řada vyvážejících výrobců v ČLR a dovozců ve Společenství měla k tomuto návrhu námitky a podala odůvodněná vyjádření dokazující, že Norsko není vhodnou analogickou zemí a že by místo něj měla být vybrána Indie.
Po šetření Komise shledala, že pokud jde o typovou rozmanitost výrobků, objem domácího prodeje, konkurenci na domácím trhu, přístup k surovinám a výrobní postup, je Indie skutečně vhodnější analogickou zemí pro ČLR než Norsko.
Všechny zúčastněné strany byly o tomto rozhodnutí informovány a nikdo neměl žádné námitky.
Komise proto požádala o spolupráci a našla plnou spolupráci jednoho výrobce v Indii.
b) Stanovení běžné hodnoty
2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce, kterým nebyl udělen STH, stanovena na základě ověřených informací od výrobce působícího v tržním hospodářství třetí země, tj. na základě cen zaplacených nebo splatných na domácím trhu v Indii.
Bylo ověřeno, že k těmto transakcím dochází i) v běžném obchodním styku a že ii) jsou reprezentativní, v souladu s metodikou stanovenou ve 47. bodě odůvodnění.
Šetření ukázalo určité rozdíly ve výrobním procesu mezi indickými a čínskými výrobci v tom, že čínští výrobci používají méně dokonalé vybavení a potřebují méně energie.
Prodejní ceny na domácím trhu v Indii byly proto sníženy o částku, která odráží tyto rozdíly.
V případě potřeby byly tyto ceny upraveny tak, aby bylo zajištěno regulérní srovnání s těmi typy výrobků, které dotčení čínští výrobci vyvážejí do Společenství.
(52) Běžná hodnota tak byla stanovena jako vážený průměr domácí prodejní ceny, kterou používá spolupracující výrobce v Indii pro nespřízněné odběratele.
5. Vývozní cena
(53) V případech, kdy byl dotčený výrobek vyvážen nezávislým odběratelům ve Společenství, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst.
8 základního nařízení, a to zejména na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo splatných. To byl případ tří společností ve vzorku, kterým bylo uděleno IZ.
(54) V případě, že vývoz a prodej ve Společenství byl uskutečňován prostřednictvím dovozce ve spojení, byla vývozní cena určena na základě cen tohoto dovozce ve spojení při dalším prodeji jeho prvním nezávislým odběratelům v souladu s čl. 2 odst.
9 základního nařízení. Byly provedeny úpravy všech nákladů vzniklých tomuto dovozci ve spojení ve fázi mezi dovozem a dalším prodejem, včetně prodejních, správních a režijních nákladů a odpovídajícího ziskového rozpětí.
To byl případ jediné společnosti, jíž byl udělen STH, a tří společností ve vzorku, jimž STH ani IZ uděleny nebyly.
6. Srovnání
(55) Běžná hodnota a vývozní ceny byly srovnávány na základě ceny ze závodu.
Pro účely zajištění regulérního srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou byla použita řádná odchylka ve formě úprav pro rozdíly postihující ceny a pro srovnatelnost cen podle čl. 2 odst.
10 základního nařízení. Příslušné úpravy týkající se výdajů za dopravu a pojištění, za úvěr, za poplatky a bankovní výlohy byly použity ve všech případech, kde byly shledány jako rozumné, přesné a doložené ověřenými důkazy.
(56) Bylo shledáno, že je DPH vývozními cenami refundována méně než z domácího prodeje.
Aby se tento rozdíl zohlednil, byly vývozní ceny upraveny na základě rozdílu v refundovaných výších DPH mezi vývozními a domácími cenami, tj. 2 % v roce 2003 a 4 % v roce 2004.
7. Dumpingové rozpětí
7.1. Pro spolupracující vyvážející výrobce, jimž byl udělen STH/IZ
a) STH
(57) U jediné společnosti ve vzorku, jíž byl udělen STH, byl vážený průměr běžné hodnoty pro každý typ vyvážený do Společenství srovnáván s váženým průměrem vývozní ceny odpovídajícího typu dotčeného výrobku vyváženého do Společenství podle čl. 2 odst. 11 základního nařízení.
(58) 4 společnosti, kterým byl udělen STH, ale které nebyly vybrány do vzorku, obdržely dumpingové rozpětí stanovené pro výše uvedenou společnost ve vzorku v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení.
b) IZ
(59) U všech tří společností ve vzorku, kterým bylo uděleno IZ, byl vážený průměr běžné hodnoty stanovený pro analogickou zemi srovnáván s váženým průměrem vývozní ceny do Společenství, jak stanoví čl. 2 odst. 11 základního nařízení.
(60) 2 společnosti, které nebyly ve vzorku, a kterým bylo uděleno IZ, obdrží dumpingové rozpětí stanovené na úrovni váženého průměrného dumpingového rozpětí stanoveného pro výše uvedené společnosti ve vzorku, kterým bylo uděleno IZ.
(61) Na tomto základě jsou individuální dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z hodnoty CIF s dodáním na hranice Společenství před proclením:
Shijiazhuang Transun Metal Products Co. Ltd. _BAR_ 0,0 % _BAR_
Shaoshan Huanqiu Castings Foundry _BAR_ 0,0 % _BAR_
Fengtai Handan Alloy Casting Co. Ltd. _BAR_ 0,0 % _BAR_
Shanxi Jiaocheng Xinglong Casting Co. Ltd. _BAR_ 0,0 % _BAR_
Tianjin Jinghai Chaoyue Industrial and Commercial Co. Ltd. _BAR_ 0,0 % _BAR_
Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd. _BAR_ 18,6 % _BAR_
Botou City Simencum Town Bai fo Tang Casting Factory _BAR_ 28,6 % _BAR_
Hebei Shunda Foundry Co. Ltd. _BAR_ 28,6 % _BAR_
Changan Cast Limited Company of Yixian Hebei _BAR_ 31,8 % _BAR_
Shandong Huijin Stock Co. Ltd. _BAR_ 37,9 % _BAR_
7.2. Celostátní dumpingové rozpětí
(62) Aby bylo možno stanovit celostátní dumpingové rozpětí použitelné pro všechny ostatní vývozce, stanovila Komise nejdříve stupeň spolupráce.
K tomuto účelu byl vypočítán následující koeficient. V čitateli je objem vývozu spolupracujících společností, jimž nebyl udělen STH ani IZ, do Společenství.
Ve jmenovateli je celkový objem vývozu z ČLR do Společenství podle údajů Eurostatu minus objem vývozu společností, kterým byl udělen STH nebo IZ.
Na tomto základě bylo stanoveno, že úroveň spolupráce je 22 %, což je považováno za nízkou úroveň dokonce i pro tak roztříštěné odvětví, jako je odvětví dotčeného výrobku.
(63) Celostátní dumpingové rozpětí bylo pro objem vývozu dalších vyvážejících výrobců stanoveno takto:
(64) Pro objem vývozu nespolupracujících společností byl stupeň dumpingu stanoven na základě dvou kategorií výrobků s nejvyšším rozpětím stanoveným pro vyvážející výrobce ve vzorku, kterým nebyl udělen STH ani IZ.
(65) Spolupracující společnosti, kterým nebyl udělen STH ani IZ, obdrží pro účely tohoto početního výkonu hypotetické individuální rozpětí podle metodiky stanovené v 55. bodě odůvodnění.
(66) Celostátní dumpingové rozpětí bylo vypočítáno na základě výše uvedených hypotetických individuálních rozpětí za použití, jako váženého faktoru, hodnoty CIF každé skupiny vývozců, tj. spolupracujících i nespolupracujících.
(67) Na tomto základě byl stupeň dumpingu stanoven na 47,8 % CIF čisté ceny s dodáním na hranice Společenství před proclením.
D. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
a) Výroba ve Společenství
(68) V průběhu šetření bylo zjištěno, že odlitky vyrábí 4 žádající výrobci ve Společenství vybraní do vzorku a 5 dalších výrobců ve Společenství, kteří podnět podporují.
b) Definice výrobního odvětví Společenství
(69) Žádající výrobci ve Společenství společně s výrobci ve Společenství podporujícími podnět, kteří odpověděli na dotazník ohledně výběru vzorku a spolupracovali při šetření, představují více než 60 % výroby obdobného výrobku ve Společenství.
Lze tedy říci, že tvoří výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst.
(70) Jedna ze společností, které podaly podnět, přestala spolupracovat okamžitě po zahájení šetření.
Jiná společnost zařazená do vzorku předložila svou odpověď po uplynutí příslušné časové lhůty.
Jedna společnost, která podnět podporovala, jej podporovat přestala ihned po zahájení šetření.
Z toho důvodu nebyly tyto tři společnosti zařazeny do definice výrobního odvětví Společenství.
(71) Některé strany se domnívaly, že by dvě hlavní společnosti, které podaly podnět, měly být z definice výrobního odvětví Společenství vyřazeny, neboť dovážejí veliké množství odlitků pocházejících z ČLR.
V tomto ohledu je třeba nejdříve poznamenat, že ačkoli je opravdu dlouhodobým zvykem vyřazovat z výrobního odvětví Společenství dovážející výrobce ve Společenství, pokud jsou před dumpingem chráněni nebo z něj mají prospěch, od jejich vyřazení se upouští, pokud se zjistí, že výrobci ve Společenství byli v důsledku stlačování cen na trhu Společenství k dovozům donuceni na dočasnou dobu a v omezeném rozsahu.
V daném případě představovaly v OŠ celkové dovozy obou uvedených společností méně než 3,5 % jejich celkové výroby a byly omezeny na určité regiony ve Společenství, ve kterých se obzvláště projevovalo stlačování cen čínskými dumpingovými dovozy.
Jelikož se jedná o malá množství, mohou být oba výrobci ve Společenství zahrnuti do definice výrobního odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst.
1 základního nařízení. Z toho důvodu byl uvedený argument zamítnut.
E. ÚJMA
a) Předběžné poznámky
(72) Vzhledem ke skutečnosti, že se výběr vzorku použil na výrobní odvětví Společenství, byla újma vyhodnocena na základě shromážděných informací.
Trendy týkající se výroby, kapacity a využití kapacity, produktivity, prodeje, podílu na trhu, zaměstnanosti a růstu byly vyhodnocovány na úrovni výrobního odvětví Společenství.
V tomto ohledu byly vyžádány od všech spolupracujících výrobců ve Společenství dodatečné informace prostřednictvím dotazníku rozeslaného všem spolupracujícím výrobcům ve Společenství, kteří nebyli ve vzorku.
Celkem odpovědělo pět společností, které nebyly ve vzorku, a jejich informace byly vzaty v úvahu.
Pokud jde o ostatní, byli vyloučeni z řízení jako nespolupracující.
Trendy týkající se cen a ziskovosti, pohybu finančních prostředků, schopnosti získat kapitál a investice, zásob, návratnosti investic a mezd byly analyzovány na základě informací shromážděných od výrobců ve Společenství ve vzorku.
(73) Analýza újmy ukázala, že dumpingové dovozy nepronikly do hloubi trhu Společenství.
Zatímco průnik dumpingových dovozů byl velký do čtrnácti členských států, francouzský trh se ještě nestal terčem dumpingových dovozů.
Zároveň vážený faktor dvou francouzských výrobců ve vzorku v celkové situaci výrobního odvětví Společenství byl zvláště vysoký, neboť jejich výroba a prodej odlitků ve Francii představuje přibližně 36 % celkové výroby a celkového objemu prodeje výrobního odvětví Společenství.
S ohledem na tuto konkrétní situaci se zdálo vhodné společně s analýzou újmy výrobního odvětví Společenství jako celku představit analýzu trendů některých ukazatelů pro cílový trh Společenství, tj. trh Společenství bez Francie (EU 14).
b) Zřejmá spotřeba Společenství
(74) Zřejmá spotřeba odlitků ve Společenství byla stanovena na základě číselných údajů týkajících se výroby spolupracujících výrobců a výroby ostatních výrobců ve Společenství, k níž byly přičteny dovozy a odečteny vývozy, za použití údajů získaných z Eurostatu a z informací poskytnutých žadatelem s ohledem na velikost trhu každého členského státu a jeho vývoj po celé posuzované období.
(75) Na základě výše uvedeného zůstala zřejmá spotřeba odlitků na trhu Společenství, s výjimkou mírného poklesu v roce 2002, poměrně stabilní okolo 580 tisíc tun po celé posuzované období.
Trh s odlitky závisí na poptávce ovlivněné relativní dynamikou v odvětví odpadních vod nebo vodárenství, které je závislé na celkovém hospodářském vývoji v každém členském státě.
Zdroj: Odpovědi výrobního odvětví Společenství z dotazníku, podnět, Eurostat.
Zřejmá spotřeba ve Společenství _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Tuny _BAR_ 584000 _BAR_ 597000 _BAR_ 568000 _BAR_ 577000 _BAR_ 578750 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 97 _BAR_ 99 _BAR_ 99 _BAR_
c) Objem dovozů z dotčené země a podíl na trhu
(76) Objem dumpingových dovozů dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR byl odvozen odečtením objemů nedumpingových dovozů od čísel Eurostatu.
Objem dumpingových dovozů vzrostl ze 122511 tun v roce 2000 na 179755 tun v OŠ, což představuje prudký nárůst o 47 %.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Objem dovozů (tuny) _BAR_ 122511 _BAR_ 149329 _BAR_ 163135 _BAR_ 181400 _BAR_ 179755 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 122 _BAR_ 133 _BAR_ 148 _BAR_ 147 _BAR_
(77) Během posuzovaného období se podíl dumpingových dovozů z ČLR na trhu Společenství neustále zvyšoval z 21,0 % v roce 2000 na 31,1 % v OŠ.
V posuzovaném období tak došlo k významnému nárůstu dumpingových dovozů jak v absolutních hodnotách, tak v relativním poměru ke spotřebě Společenství (více než 10 procentních bodů).
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 21,0 % _BAR_ 25,0 % _BAR_ 28,7 % _BAR_ 31,4 % _BAR_ 31,1 % _BAR_
d) Zřejmá spotřeba v EU 14
(78) Zřejmá spotřeba odlitků v EU 14 byla stanovena na tomtéž základě jako spotřeba celého Společenství, od níž se odečetla spotřeba ve Francii.
Zřejmá spotřeba odlitků v EU 14 zůstala během posuzovaného období stabilně o něco málo vyšší než 460 tisíc tun.
Zdroj: Odpovědi výrobního odvětví Společenství z dotazníku, podnět, Eurostat.
Zřejmá spotřeba ve Společenství _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Tuny _BAR_ 464000 _BAR_ 480000 _BAR_ 458000 _BAR_ 462000 _BAR_ 462500 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 99 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_
e) Objem dovozů z dotčené země a podíl na trhu v EU 14
(79) Objem dumpingových dovozů dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR byl stanoven odečtením objemů nedumpingových dovozů a objemů dovozů Francie od čísel Eurostatu týkajících se celkových objemů dovozu z ČLR.
Posledně uvedené odečtení bylo považováno za dostatečné, aby správně odráželo dumpingové dovozy do EU 14, neboť na francouzský trh podle informací poskytnutých žádajícími výrobci nepronikl žádný významný objem dumpingového dovozu.
Objem dumpingových dovozů vzrostl ze 119818 tun v roce 2000 na 171946 tun v OŠ, což představuje prudký nárůst o 44 %.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Objem dovozů (tuny) _BAR_ 119818 _BAR_ 145509 _BAR_ 158323 _BAR_ 172886 _BAR_ 171946 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 121 _BAR_ 132 _BAR_ 144 _BAR_ 144 _BAR_
(80) V posuzovaném období se podíl dumpingových dovozů z ČLR na trhu EU 14 zvýšil z 25,8 % v roce 2000 na 37,2 % v OŠ.
Zvýšení podílu na trhu je o něco málo vyšší než zvýšení pozorované na úrovni celého Společenství během posuzovaného období.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 25,82 % _BAR_ 30,31 % _BAR_ 34,57 % _BAR_ 37,42 % _BAR_ 37,18 % _BAR_
f) Ceny dumpingových dovozů a cenové podbízení
i) Dovozní ceny
(81) Informace o cenách dotčených dovozů, která byla založena na objemech dovozů a hodnotách odvozených z údajů Eurostatu, ukazovala, že mezi rokem 2000 a OŠ průměrné ceny CIF dovozů pocházejících z ČLR klesly o 11 %.
Pokles byl strmý zejména v roce 2003 a v OŠ.
Zdroj: Eurostat.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Ceny v EUR za tunu _BAR_ 548 _BAR_ 560 _BAR_ 531 _BAR_ 486 _BAR_ 489 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 97 _BAR_ 89 _BAR_ 89 _BAR_
ii) Cenové podbízení a stlačování cen
(82) Pro účely výpočtu úrovně cenového podbízení v OŠ byly ceny obdobného výrobku prodávaného výrobci výrobního odvětví Společenství ve vzorku srovnávány s cenami dumpingových dovozů spolupracujících vyvážejících výrobců prodávaných na trhu Společenství v průběhu OŠ na základě vážených průměrných cen za typ odlitku beze všech slev a daní nespřízněným odběratelům.
Ceny výrobního odvětví Společenství byly upraveny na základě ceny ze závodu.
Ceny dotčených dovozů byly na základě CIF s příslušnou úpravou pro celní poplatky a náklady po dovozu.
(83) Určitý počet spolupracujících dovozců uváděl, že prodej dotčeného produktu výrobci ve Společenství prostřednictvím veřejných nabídkových řízení by měl být vyloučen z výpočtů stlačování cen, neboť prodej státním orgánům může zahrnovat služby a záruky a jiné dodatečné náklady, v jejichž důsledku jsou výrobky prodávané prostřednictvím nabídkového řízení objektivně odlišné od výrobků prodávaných prostřednictvím obvyklých obchodních jednání.
V tomto ohledu by mělo být nejdříve poznamenáno, že tento požadavek nebyl zdůvodněn důkazem, který by ukazoval rozdíl v cenách při nabídkových řízeních a při jiných obchodních jednáních.
Kromě toho prodej spolupracujících výrobců ve Společenství ve vzorku prostřednictvím veřejných nabídkových řízení během OŠ představoval velmi malé procento z objemů a jako takový neměl významný dopad na výpočet stlačování cen.
Z toho důvodu byl požadavek zamítnut.
(84) Faktory brané v úvahu při definování typů výrobků byly hlavně suroviny používané na dotčený výrobek (šedá litina nebo tvárná litina s přidaným betonem nebo bez něj), jeho použití (kryty průlezů, kryty vpustí a povrchové boxy), jeho rozměry a různé příslušenství a jeho shoda s evropskými normami EN124.
(85) Toto srovnání ukázalo, že v průběhu OŠ byly dotčené výrobky pocházející z ČLR prodávány ve Společenství za ceny, které výrazně stlačovaly ceny výrobního odvětví Společenství, při jejich percentuálním vyjádření s rozpětím od 31 % do 60 %.
g) Hospodářská situace výrobního odvětví Společenství
(86) V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zkoumala Komise všechny relevantní hospodářské faktory a indikátory mající vliv na stav výrobního odvětví Společenství od roku 2000 do OŠ.
i) Výrobní kapacita, výroba, využití kapacity
(87) Výrobní kapacita výrobního odvětví Společenství v průběhu posuzovaného období mírně vzrostla, což bylo spíše odrazem reorganizace stávající kapacity než růstu způsobeného novými investicemi.
V tomtéž období snížilo výrobní odvětví Společenství svou výrobu o 7 procentních bodů a využití kapacity o více než 8 procentních bodů.
Zdroj: Odpovědi výrobního odvětví Společenství z dotazníku.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Výrobní kapacita v tunách _BAR_ 295287 _BAR_ 295987 _BAR_ 302487 _BAR_ 303487 _BAR_ 303487 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 103 _BAR_ 103 _BAR_
Výroba v tunách _BAR_ 244983 _BAR_ 236042 _BAR_ 211495 _BAR_ 217151 _BAR_ 227100 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 96 _BAR_ 86 _BAR_ 89 _BAR_ 93 _BAR_
Míra využití výrobní kapacity _BAR_ 83,0 % _BAR_ 79,7 % _BAR_ 69,9 % _BAR_ 71,6 % _BAR_ 74,8 % _BAR_
(88) V EU 14 zaznamenaly výrobní kapacity výrobního odvětví Společenství podobný nárůst jako na úrovni Společenství.
Jeho výroba a využití výrobní kapacity však poklesly prudčeji o 14 procentních bodů.
Zdroj: Odpovědi výrobního odvětví Společenství z dotazníku.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Výrobní kapacita v tunách _BAR_ 188287 _BAR_ 188987 _BAR_ 191737 _BAR_ 191987 _BAR_ 191987 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 102 _BAR_ 102 _BAR_
Výroba v tunách _BAR_ 169749 _BAR_ 168624 _BAR_ 140969 _BAR_ 140834 _BAR_ 145819 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 83 _BAR_ 83 _BAR_ 86 _BAR_
Míra využití výrobní kapacity _BAR_ 90,2 % _BAR_ 89,2 % _BAR_ 73,5 % _BAR_ 73,4 % _BAR_ 76,0 % _BAR_
ii) Objem prodeje, podíl na trhu a růst
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Prodej v tunách _BAR_ 249053 _BAR_ 237632 _BAR_ 211706 _BAR_ 221250 _BAR_ 224545 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 95 _BAR_ 85 _BAR_ 89 _BAR_ 90 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 42,6 % _BAR_ 39,8 % _BAR_ 37,3 % _BAR_ 38,3 % _BAR_ 38,8 % _BAR_
(89) Výrobní odvětví Společenství snížilo v posuzovaném období objem prodeje o 10 % a následně jeho podíl na trhu poklesl o 3,8 procentních bodů, zatímco objem dumpingových dovozů se zvýšil o 47 % a jejich podíl na trhu vzrostl o 10,1 %.
(90) V EU 14 utrpělo výrobní odvětví Společenství vyšší ztrátu podílu na trhu (5,4 %), neboť jeho prodej v posuzovaném období výrazně poklesl (– 17 %).
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Prodej v tunách _BAR_ 151987 _BAR_ 143367 _BAR_ 123504 _BAR_ 126896 _BAR_ 126492 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 94 _BAR_ 81 _BAR_ 83 _BAR_ 83 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 32,76 % _BAR_ 29,87 % _BAR_ 26,97 % _BAR_ 27,47 % _BAR_ 27,35 % _BAR_
iii) Zaměstnanost a produktivita
(91) Úroveň zaměstnanosti ve výrobním odvětví Společenství poklesla v posuzovaném období o 13 %.
Produktivita výrobního odvětví Společenství měřená v tunách výroby ročně na zaměstnance vzrostla ze 133 tun v roce 2000 na 141 tun v OŠ.
Tento nárůst výroby na osobu je přisuzován zejména snaze výrobního odvětví Společenství zhospodárnit výrobu a vypořádat se se zvyšujícím se dumpingovým dovozem.
Zdroj: Odpovědi výrobního odvětví Společenství z dotazníku.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Počet zaměstnanců _BAR_ 1843 _BAR_ 1783 _BAR_ 1721 _BAR_ 1657 _BAR_ 1610 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 93 _BAR_ 90 _BAR_ 87 _BAR_
Produktivita: výroba na zaměstnance _BAR_ 133 _BAR_ 132 _BAR_ 123 _BAR_ 131 _BAR_ 141 _BAR_
(92) Úroveň zaměstnanosti ve výrobním odvětví Společenství v EU 14 v posuzovaném období rovněž poklesla, avšak výrazněji, neboť byl zaznamenán pokles o 16 %.
Produktivita se zvýšila ze 132 tun v roce 2000 na 135 tun v OŠ.
Zdroj: Odpovědi výrobního odvětví Společenství z dotazníku.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Počet zaměstnanců _BAR_ 1290 _BAR_ 1238 _BAR_ 1187 _BAR_ 1128 _BAR_ 1084 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 96 _BAR_ 92 _BAR_ 87 _BAR_ 84 _BAR_
Produktivita: výroba na zaměstnance _BAR_ 132 _BAR_ 136 _BAR_ 119 _BAR_ 125 _BAR_ 135 _BAR_
iv) Zásoby
(93) Úroveň zásob výrobního odvětví Společenství v posuzovaném období vzrostla o 16 %.
Nárůst zásob odráží omezení obchodu rychleji než úroveň výroby.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Zásoby _BAR_ 33815 _BAR_ 36964 _BAR_ 37510 _BAR_ 37455 _BAR_ 39375 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 109 _BAR_ 111 _BAR_ 111 _BAR_ 116 _BAR_
v) Prodejní ceny a faktory ovlivňující domácí ceny
(94) Průměrná čistá prodejní cena výrobců výrobního odvětví Společenství ve vzorku zůstala prakticky stabilní.
Tato stabilita však neodráží výrazné 34 % zvýšení ceny ocelového šrotu, což je hlavní nákladový prvek ve výrobních nákladech dotčeného výrobku v letech 2002 až OŠ.
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že každá změna v ceně ocelového šrotu se přímo a plně odráží ve výrobních nákladech dotčeného výrobku, neboť je hlavním vstupem při jeho výrobním procesu.
Výrobní odvětví Společenství nemohlo tedy nechat přejít toto zvýšení do prodejních cen, což by se logicky očekávalo při absenci dumpingových dovozů vytvářením tlaku a za předpokladu, že dovozní ceny z jiných zemí by byly podstatně vyšší než ceny z ČLR.
Zdroj: Dotazníkové odpovědi výrobního odvětví Společenství ve vzorku.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Průměrná prodejní cena (EUR/tuna) _BAR_ 1131 _BAR_ 1157 _BAR_ 1153 _BAR_ 1141 _BAR_ 1153 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 102 _BAR_ 101 _BAR_ 102 _BAR_
(95) Obdobná stabilita byla pozorována u průměrné čisté prodejní ceny výrobního odvětví Společenství v EU 14.
Zdroj: Dotazníkové odpovědi výrobního odvětví Společenství ve vzorku.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Průměrná prodejní cena (EUR/tuna) _BAR_ 1056 _BAR_ 1070 _BAR_ 1053 _BAR_ 1031 _BAR_ 1048 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 101 _BAR_ 100 _BAR_ 98 _BAR_ 99 _BAR_
vi) Ziskovost
(96) Návratnost z čistého prodeje nespřízněným odběratelům na trhu Společenství před zdaněním klesla u výrobců výrobního odvětví Společenství ve vzorku z 12,1 % v roce 2000 na 9,9 % v OŠ, což představuje propad o 18 procent za posuzované období.
Toto snižování bylo do roku 2002 ještě prudší.
Od té doby se ziskovost vyvíjela spíše pozitivně a na první pohled vykazovala určitou schopnost výrobního odvětví Společenství vzpamatovat se z obtížné finanční situace.
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že tentýž trend byl pozorován u několika ukazatelů, například u výroby, využití kapacity, produktivity a objemu prodeje.
Zdroj: Odpovědi výrobců výrobního odvětví Společenství ve vzorku z dotazníku.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Ziskovost _BAR_ 12,1 % _BAR_ 10,5 % _BAR_ 8,1 % _BAR_ 9,4 % _BAR_ 9,9 % _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 87 _BAR_ 67 _BAR_ 78 _BAR_ 82 _BAR_
(97) Ziskovost v EU 14 poklesla z 9,4 % v roce 2000 na 5,3 % v OŠ, což představuje propad o 44 indexovaných bodů za posuzované období.
I když po roce 2002 vykazovala pozitivní vývoj, ziskovost se nevzpamatovala na úroveň obdobnou jako v roce 2000, která je pro tento typ výrobního odvětví považována za odpovídající.
Zdroj: Odpovědi výrobců výrobního odvětví Společenství ve vzorku z dotazníku.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Ziskovost _BAR_ 9,4 % _BAR_ 5,9 % _BAR_ 1,0 % _BAR_ 4,3 % _BAR_ 5,3 % _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 63 _BAR_ 11 _BAR_ 46 _BAR_ 56 _BAR_
vii) Investice a návratnost investic
(98) Úroveň investic do výroby dotčeného výrobku poklesla v posuzovaném období u výrobců výrobního odvětví Společenství ve vzorku o polovinu z 12 milionů EUR na přibližně 6 milionů EUR.
(99) U výrobců výrobního odvětví Společenství ve vzorku byla návratnost investic, která vyjadřuje jejich výsledky před zdaněním jako procento průměrné počáteční a konečné čisté účetní hodnoty aktiv použitých při výrobě dotčeného výrobku, v průběhu let 2000 až 2001 pozitivní a odrážela jejich klesající ziskovost.
Pokud jde o období po roce 2001, podobně jako u ziskovosti, zatímco v roce 2002 byl pozorován pokles, v roce 2003 a v OŠ došlo následně ke zlepšení.
Zdroj: Odpovědi výrobců výrobního odvětví Společenství ve vzorku z dotazníku.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Investice v tisících EUR _BAR_ 12091 _BAR_ 10989 _BAR_ 6497 _BAR_ 6496 _BAR_ 6124 _BAR_
Index 1999 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 91 _BAR_ 54 _BAR_ 54 _BAR_ 51 _BAR_
Návratnost investic _BAR_ 32,4 % _BAR_ 29,0 % _BAR_ 23,7 % _BAR_ 30,1 % _BAR_ 33,9 % _BAR_
viii) Schopnost získávat kapitál
(100) Neexistují žádné náznaky, že by se výrobní odvětví Společenství jako celek setkávalo s problémy při získávání kapitálu pro svou činnost.
ix) Pohyb peněžních prostředků
(101) Výrobci výrobního odvětví Společenství ve vzorku zaznamenali v průběhu posuzovaného období klesající čistý přísun hotovosti z provozní činnosti.
Zdroj: Odpovědi výrobců výrobního odvětví Společenství ve vzorku z dotazníku.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Pohyb peněžních prostředků v tisících EUR _BAR_ 51162 _BAR_ 40295 _BAR_ 39517 _BAR_ 41955 _BAR_ 40824 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 79 _BAR_ 77 _BAR_ 82 _BAR_ 80 _BAR_
Pohyb peněžních prostředků vyjádřený jako procento z obratu _BAR_ 19 % _BAR_ 16 % _BAR_ 17 % _BAR_ 18 % _BAR_ 17 % _BAR_
(102) I v EU 14 výrobci výrobního odvětví Společenství ve vzorku zaznamenali v průběhu posuzovaného období klesající čistý přísun hotovosti z provozní činnosti.
Tento pokles byl však mnohem prudší, než byl pokles čistého přísunu hotovosti vyjádřeného jako procento k obratu (4 %), pokud jde o jejich činnost v celém Společenství.
Zdroj: Odpovědi výrobců výrobního odvětví Společenství ve vzorku z dotazníku.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Pohyb peněžních prostředků v tisících EUR _BAR_ 23869 _BAR_ 18081 _BAR_ 13468 _BAR_ 15724 _BAR_ 15556 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 76 _BAR_ 56 _BAR_ 66 _BAR_ 65 _BAR_
Pohyb peněžních prostředků vyjádřený jako procento z obratu _BAR_ 17 % _BAR_ 13 % _BAR_ 12 % _BAR_ 13 % _BAR_ 13 % _BAR_
x) Mzdy
(103) V průběhu posuzovaného období vrostla průměrná mzda zaměstnance o 9 %.
Poté, co byly mzdy v letech 2000 a 2001 stabilní, vzrostly o 2 % v roce 2002 a další nárůst o 5 % a o 2 % byl zaznamenán v roce 2003 a v OŠ.
Pokud však vezmeme v úvahu snížení zaměstnanosti, zůstal celkový objem mezd výrobců výrobního odvětví Společenství ve vzorku relativně stabilní po celé posuzované období.
Zdroj: Odpovědi výrobců výrobního odvětví Společenství ve vzorku z dotazníku.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Mzdy na zaměstnance v EUR _BAR_ 42470 _BAR_ 42504 _BAR_ 43474 _BAR_ 45336 _BAR_ 46203 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 107 _BAR_ 109 _BAR_
xi) Rozsah dumpingového rozpětí
(104) Dopad rozsahu stávajícího dumpingového rozpětí na výrobní odvětví Společenství je při daném objemu a cenách dovozů z ČLR značný.
xii) Překonání účinků minulého dumpingu
(105) Výrobní odvětví Společenství nebylo v takové situaci, kdy by muselo překonávat účinky minulého dumpingu působícího újmu.
h) Závěry o újmě
(106) Při posuzování výše uvedených skutečností se ukazuje, že mezi rokem 2000 a OŠ dumpingové dovozy prudce vzrostly, pokud jde o objem a podíl na trhu.
Jejich objem vzrostl během posuzovaného období o 47 % a v OŠ dosáhly přibližně 31 % podílu na trhu.
Je třeba poznamenat, že dosáhly přibližně 80 % celkových dovozů dotčeného výrobku do Společenství v OŠ a že se podstatně podbízely (až o 60 %) prodejním cenám výrobního odvětví Společenství.
Kromě toho další ukazatele újmy, jako je výroba (– 7 %), využití kapacity (– 10 %), objem prodeje (– 10 %), investice (– 49 %) a zaměstnanost (– 13 %), se v posuzovaném období vyvíjely negativně.
(107) Výrobní odvětví Společenství zároveň ztratilo část svého podílu na trhu.
Ve skutečnosti dotčené dovozy získaly třikrát větší podíl na trhu než je podíl, který v posuzovaném období ztratilo výrobní odvětví Společenství.
Lze proto učinit důvodný závěr, že čínský dovoz převzal kromě podílu na trhu, který ztratilo výrobní odvětví Společenství, navíc podíl na trhu jiných evropských sléváren, které buď zastavily činnost v oboru, nebo se přeměnily na dovozce/obchodníky.
(108) Celková negativní situace se v zaznamenané ziskovosti výrobního odvětví Společenství odrážela jen částečně.
Měřeno v absolutních hodnotách zisky poklesly o 18 %.
Ziskovost (zisky jako podíl z tržeb) klesla z 12,1 % na 9,9 %.
Vzhledem k výraznému cenovému podbízení by se dala očekávat vyšší újma.
Avšak ziskovost sama o sobě nevypovídá o všem.
(109) Výrobní odvětví Společenství se mohlo pustit do cenového soutěžení s čínskými dovozy nebo se mohlo snažit zachovat ceny na jejich historických úrovních, popřípadě téměř na jejich historických úrovních.
Úroveň cenového poklesu, která by byla nutná k přímému soutěžení s dumpingovými dovozy, by zcela jistě byla vyšší, než o jaké by výrobci ve Společenství uvažovali, aby si udrželi ziskovost.
Ačkoli do jisté míry ceny snížili, neměli v úmyslu se cenám dumpingových dovozů vyrovnat.
Z toho vyplývá, že se smířili se snížením objemů a pak se snažili snižovat náklady, aby tak vyrovnali ztrátu objemu.
Zisky jako podíl z tržeb tedy neklesly tak prudce, avšak za cenu poklesu objemu prodeje a ztráty podílu na trhu.
(110) Kromě toho samostatná analýza situace v EU 14 ukázala, že relativně vysoká ziskovost během OŠ na globálním trhu Společenství byla převážně způsobena mimořádně dobrými výsledky některých společností zařazených do vzorku na trhu jednoho z členských států, a sice Francie, kam se dumpingovým dovozům podařilo proniknout jen v omezeném množství.
Finanční situace společností ve vzorku vyplývající z jejich operací v EU 14, kam dumpingové dovozy pronikly v obzvlášť velkém rozsahu, vykazovala jednoznačně negativní trend a úroveň ziskovosti podle zjištění poklesla pod 6 %.
V EU 14 se během posuzovaného období většina ukazatelů újmy vyvíjela negativněji: výroba (– 14 %), využití kapacity (– 14 %), objem prodejů (– 17 %), investice (– 56 %), zaměstnanost (– 16 %), pohyb peněžních prostředků (– 45 %).
(111) Výrobní odvětví Společenství jako celek ztratilo v posuzovaném období podíl na trhu v okamžiku, kdy značně vzrostly dumpingové dovozy, a to jak v objemech, tak v podílu na trhu.
V konfrontaci s tímto sílícím tlakem dumpingových dovozů se výrobní odvětví Společenství rozhodlo vylepšit produktivitu snížením zaměstnanosti.
Zároveň bylo třeba snížit investice, které se propadly velmi prudce.
Odrazilo se to ve vývoji některých ukazatelů v posuzovaném období.
Skutečně, ziskovost, stejně jako prodej a objem výroby po prudkém pádu v období let 2000–2002 se vyvíjela spíše pozitivně až do OŠ.
S ohledem na první období lze rozumně předpokládat, že zvyšující se tlak stále sílících dumpingových dovozů vedl k nižší aktivitě a slabším výsledkům výrobního odvětví Společenství.
Pokud jde o druhé období, relativní zlepšení těchto ukazatelů svědčí o úsilí výrobního odvětví Společenství reagovat na negativní dopady dumpingových dovozů na jeho krátkodobou finanční situaci zefektivněním výrobních zařízení a tím vyšším využitím kapacit a omezením investic a zaměstnanosti, čímž se snížily výrobní náklady.
To ovšem ohrožuje jeho dlouhodobou dobrou finanční situaci, neboť ztrácí podíl na trhu a zříká se investic nezbytných k udržení, a dokonce ke zlepšení produktivity a konkurenceschopnosti v dlouhodobém výhledu.
(112) Ve světle výše uvedených skutečností – a přestože se zdá, že se francouzský trh doposud nestal cílem agresivních dumpingových dovozů – lze závěrem konstatovat, že výrobní odvětví Společenství jako celek utrpělo podstatnou újmu.
Jeho ceny byly výrazně stlačovány, ztratilo objemy prodeje (– 10 %), podíl na trhu (– 3,8 %) a bylo nuceno snížit výrobu (– 7 %).
Výrobní odvětví Společenství si sice zachovalo určitou úroveň ziskovosti, avšak nikoli v úrovních, které by umožňovaly realizaci dlouhodobých investic.
Celková situace výrobního odvětví Společenství vykazuje známky těžkého úpadku.
Na základě toho se došlo k závěru, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst.
F. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
a) Úvod
(113) Aby Komise došla k závěrům o příčině újmy, které čelí výrobní odvětví Společenství, a v souladu s čl. 3 odst.
6 a 7 základního nařízení, zkoumala dopad všech známých faktorů a jejich důsledků na situaci v tomto výrobním odvětví. Známé faktory s výjimkou dumpingových dovozů, které mohly zároveň poškozovat výrobní odvětví Společenství, byly rovněž prověřeny, aby bylo zajištěno, že možná újma způsobená těmito jinými faktory nebude připisována dumpingovým dovozům.
b) Účinky dumpingových dovozů
(114) V průběhu posuzovaného období vzrostl značně objem dumpingových dovozů z ČLR (47 %) a jejich podíl na trhu (z 21,0 % v roce 2000 na 31,1 % v OŠ).
(115) Ceny dumpingových dovozů byly po celé posuzované období nižší než ceny výrobního odvětví Společenství.
Kromě toho vyvíjely nátlak, který nutil výrobní odvětví Společenství, aby zachovalo své vlastní ceny prakticky stabilní navzdory podstatnému zvýšení nákladů na suroviny.
Ceny dumpingových dovozů pocházejících z ČLR se výrazně podbízely cenám výrobního odvětví Společenství při rozpětí podbízení od 31 % do 60 %.
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že trh s odlitky je konkurenční a transparentní.
Cenové podbízení je na trhu s takovými vlastnostmi tedy škodlivým faktorem, který přesměrovává obchod na čínské dumpingové dovozy.
(116) Účinky dumpingových dovozů lze ilustrovat i rozhodnutím mnohých výrobců ve Společenství zastavit vlastní výrobní linky a stát se dovozci odlitků.
(117) Celková ztráta podílu na trhu výrobního odvětví Společenství od roku 2000 do OŠ ve výši 3,8 procentních bodů je naprosto pohlcena růstem podílu dumpingových dovozů pocházejících z ČLR na trhu.
(118) Ztráta podílu na trhu, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, se časově shoduje s dalším negativním vývojem jeho celkové ekonomické situace pokud jde o výrobu, využití výrobní kapacity, prodej, investice a zaměstnanost.
(119) Výrobní odvětví Společenství navíc vykázalo snížení ziskovosti, která klesla z 12,1 % v roce 2000 na 9,9 % během OŠ.
Tyto faktory spolu se skutečností, že výrobní odvětví Společenství nebylo v důsledku cenového tlaku dumpingových dovozů schopno zvýšit ceny, aby reagovalo na negativní dopad zvýšení cen surovin, měly za následek, že navzdory zhospodárnění a zlepšení produktivity odvětví se výrobní odvětví Společenství dostalo do nepříznivé situace.
Rozšiřování podílu dumpingových dovozů na trhu a pád cen se časově shodoval s prudkou změnou podmínek pro výrobní odvětví Společenství.
(120) Určitý počet spolupracujících dovozců tvrdil, že zatímco zvýšený objem čínských dovozů do Společenství je přímým důsledkem zvyšující se poptávky po dotčeném výrobku, trh výrobního odvětví Společenství zaznamenal obecně negativní trend v důsledku menší poptávky po odlitcích v oblasti telekomunikací v roce 2002.
Tento trh dosáhl svého maximálního rozvoje v letech před rokem 2002 a zkreslil tak analýzu újmy, neboť roky 2000 a 2001 byly mimořádně dobré.
Pokud jde o období po roce 2002, bylo zaznamenáno zlepšení ve výsledcích výrobního odvětví Společenství, což ukazuje na životaschopnost výrobního odvětví.
(121) V tomto ohledu je třeba nejdříve poznamenat, že šetření neukázalo rostoucí poptávku, ale spíše stabilní spotřebu oproti neustále rostoucím dovozům během celého posuzovaného období.
Pokud jde o dopad v oblasti telekomunikací v roce 2002, neprojevil se na čínských dovozech dotčeného výrobku, které stabilně rostly za dumpingové ceny.
Kromě toho toto tvrzení nebylo podloženo důkazy.
Navíc šetření ukázalo, že výrobní odvětví Společenství za posuzované období utrpělo podstatnou újmu.
Na tomto základě byly výše uvedené argumenty zamítnuty.
c) Dopad ostatních faktorů
Dovozy z ostatních třetích zemí
(122) Objemy dovozů z ostatních třetích zemí se snížily ze 70600 tun v roce 2000 na 49000 tun v OŠ, jejich podíl na trhu poklesl z 12 % v roce 2000 na 8,5 % v OŠ.
Většina těchto dovozů pocházela z Polska, České republiky a Indie.
Na základě údajů Eurostatu však průměrné ceny odlitků dovezených ze třetích zemí byly v průměru značně vyšší než odpovídající ceny dumpingových dovozů pocházejících z ČLR (z 12 % rozdílu v roce 2000 dosáhly 55 % rozdílu v OŠ).
Kromě toho se ceny z jiných zemí zvýšily v posuzovaném období v průměru o 16 procentních bodů.
Proto tyto dovozy nemohly výrobnímu odvětví Společenství způsobit újmu.
Výkonnost ostatních výrobců ve Společenství
(123) Pokud jde o objem výroby a prodeje, měli ostatní výrobci ve Společenství během OŠ podíl na trhu přibližně 18,5 %.
V posuzovaném období jejich prodej poklesl prudce co do objemu (21 %) a ztratili značnou část podílu na trhu (4,9 procentních bodů).
Nebyla nalezena žádná známka toho, že by ceny ostatních výrobců ve Společenství byly nižší než ceny spolupracujících výrobců výrobního odvětví Společenství.
Proto je možné učinit důvodný závěr, že výrobky vyráběné a prodávané ostatními výrobci ve Společenství nezpůsobily výrobnímu odvětví Společenství podstatnou újmu.
(124) Žádné jiné faktory, které by mohly výrobnímu odvětví Společenství zároveň způsobit újmu, nebyly zúčastněnými stranami uvedeny ani nebyly odhaleny v průběhu šetření.
d) Závěr o příčinných souvislostech
(125) Zranitelná situace výrobního odvětví Společenství se časově shodovala s prudkým nárůstem dovozů z ČLR a s významným cenovým podbízením díky těmto dovozům.
(126) Pokud jde o dovozy z ostatních třetích zemí, s ohledem na jejich klesající podíl na trhu v posuzovaném období a s ohledem na průměrné ceny, které byly shledány o mnoho vyšší než ceny dumpingových dovozů v průběhu OŠ, je možno učinit závěr, že není pravděpodobné, aby tyto faktory představovaly jakoukoli hrozbu pro situaci ve výrobním odvětví Společenství.
(127) Proto bylo závěrem konstatováno, že dumpingové dovozy pocházející z ČLR způsobily výrobnímu odvětví Společenství podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
G. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
(128) V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zvažovala, zda by zavedení antidumpingových opatření nebylo v rozporu se zájmy Společenství jako celku.
Stanovení zájmu Společenství se zakládalo na prověření všech různých zájmů, tj. zájmů výrobního odvětví Společenství, dovozců a obchodníků a uživatelů dotčeného výrobku.
(129) Aby mohla Komise vyhodnotit zájem Společenství, provedla průzkum pravděpodobných dopadů zavedení/nezavedení antidumpingových opatření na dotčené hospodářské subjekty.
Kromě výrobců a dovozců ve Společenství požádala Komise o informace všechny zainteresované strany, o nichž bylo známo, že mají na věci zájem, jako jsou uživatelé a sdružení spotřebitelů.
a) Zájem výrobního odvětví Společenství
(130) Výrobní odvětví Společenství se skládá jak z velkých, tak z malých a středních společností.
(131) Očekává se, že zavedení opatření bude prevencí před další deformací trhu a zhoršením cenové situace.
To by umožnilo výrobnímu odvětví Společenství získat zpět ztracený podíl na trhu při prodeji za ceny pokrývající náklady, což opětovně povede k nižším jednotkovým nákladům v důsledku vyšší produktivity.
Závěrem lze tedy říci, že se očekává, že zejména snížení jednotkových nákladů (v důsledku vyššího využití kapacity a následně vyšší produktivity) a do určité míry mírný cenový vzestup umožní výrobnímu odvětví Společenství vylepšit svou finanční situaci bez toho, aby byl deformován spotřebitelský trh.
(132) Na druhé straně, pokud nebudou antidumpingová opatření zavedena, je pravděpodobné, že negativní trend ohledně finanční situace výrobního odvětví Společenství bude pokračovat.
Situace výrobního odvětví Společenství je během OŠ zejména poznamenána ztrátou tržeb kvůli stlačeným cenám a dalším snižováním podílu na trhu.
S ohledem na klesající tržby je vysoce pravděpodobné, že finanční situace výrobního odvětví Společenství se ještě dále zhorší, pokud nebudou zavedena žádná opatření.
To by nakonec vedlo ke snížení výroby a k dalšímu zavírání výrobních závodů, což by ohrozilo zaměstnanost a investice ve Společenství.
(133) Proto lze učinit závěr, že zavedení antidumpingových opatření by výrobnímu odvětví Společenství umožnilo překonat účinky dumpingu působícího újmu.
b) Zájem nespřízněných dovozců/obchodníků ve Společenství
(134) Jak bylo uvedeno v 11. bodě odůvodnění, 15 společností poskytlo informace pro výběr vzorku požadované v oznámení o zahájení řízení ve lhůtě stanovené k tomuto účelu.
Z těchto společností byl vybrán reprezentativní vzorek čtyř dovozců.
Dotazník byl zaslán všem čtyřem společnostem.
- nespříznění dovozci/obchodníci ve Společenství zařazení do vzorku
(135) Z těchto čtyř společností ve vzorku jedna na dotazník neodpověděla, a byla proto z řízení vyřazena.
Všechny ostatní vybrané společnosti poskytly v dotazníku kompletní odpovědi.
Tyto společnosti představovaly 19 % objemu všech dovozů odlitků pocházejících z ČLR v průběhu OŠ.
(136) Určitý počet spolupracujících dovozců tvrdil, že jeden z dovozců ve vzorku neměl být vybrán, neboť jde o dceřinnou společnost jiné společnosti, která je údajně největším samostatným odběratelem žádající společnosti a dodavatelem této žádající společnosti.
Tento údajný vztah měl být dostatečný pro vyloučení tohoto dovozce ze vzorku, neboť představuje konflikt zájmů.
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že údajný vztah mezi tímto dovozcem a stěžující si společností nepřesahuje obchodní vztah mezi nezávislými hospodářskými subjekty, a jako takový by nemohl odůvodnit konflikt zájmů.
Kromě toho tvrzení nebylo doloženo.
Tento argument byl proto zamítnut.
(137) Dále tvrdili, že zavedení opatření by s největší pravděpodobností mělo vliv na zaměstnanost mezi uživateli a dovozci ve Společenství.
Prohlašovali, že jelikož dovozci nemají žádná rozpětí, aby mohli vstřebat cla, byli by okamžitě vytlačeni z podnikání a museli by ihned propouštět zaměstnance.
Kromě toho tvrdili, že ve Společenství výrazně stoupá poptávka a že je třeba vzít v úvahu zejména deset nových členských zemí, které ji v rámci rychlého rozvoje ještě více oživí.
V tomto ohledu by zavedení cel mohlo rovněž vést k nedostatečným dodávkám na evropský trh a následně k velkému zvýšení cen.
Kromě toho by poté výrobci ve Společenství mohli volně kontrolovat trh bez jakékoli významné konkurence.
(138) Negativní dopad opatření na zaměstnanost mezi uživateli a dovozci ve Společenství nebyl řádně doložen.
Pokud jde o negativní dopad na uživatele ve Společenství, jak je uvedeno výše ve 140. bodu odůvodnění, žádný uživatel ani sdružení uživatelů se v průběhu řízení nepřihlásili.
Pokud jde o negativní dopad na dovozce, v rozporu s jejich tvrzením odráží silné postavení, které si na trhu Společenství vybudovali, jejich zdravou a neotřesitelnou situaci spíše než slabou pozici.
Kromě toho je třeba poznamenat, že vstřebání cla by způsobilo neúčinnost skutečného účelu jeho zavedení, kterým je obnovit stejné podmínky pro všechny na trhu, který je zdeformovaný nesoutěžním chováním subjektů, které uplatňují dumpingové praktiky.
Pokud jde o údajné nedostatečné dodávky způsobené zvýšenou poptávkou deseti nových členských států, je třeba nejdříve uvést, že výrobní odvětví Společenství nevyrábí na plnou kapacitu, a že tedy jakýkoli nedostatek lze pokrýt zvýšením využití kapacity a snížením zásob.
Kromě toho, stávající výroba v některých nových členských státech společně s dovozy ze třetích zemí budou nadále zásobovat trh za příznivé ceny a budou přispívat k vytvoření průhledného a konkurenčního prostředí.
(139) Lze proto učinit závěr, že pravděpodobné účinky zavedení antidumpingových opatření na nespřízněné dovozce/obchodníky nebudou významné.
c) Zájem uživatelů a spotřebitelů
(140) Ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení se nepřihlásilo žádné sdružení uživatelů ani spotřebitelů.
Jelikož tyto strany nijak nespolupracují, lze učinit závěr, že zavedení jakýchkoli antidumpingových opatření by jejich situaci nijak nevhodně neovlivnilo.
d) Deformující účinky na hospodářskou soutěž a obchod
(141) S ohledem na účinky možných opatření na hospodářskou soutěž ve Společenství se zdá pravděpodobné, že dotčení vyvážející výrobci budou schopni nadále prodávat odlitky, i když za ceny, které nepředstavují hrozbu podstatné újmy výrobnímu odvětví Společenství, neboť mají silné postavení na trhu.
Toto, společně s velkým počtem výrobců ve Společenství a s dovozy z ostatních třetích zemí, zajistí, že uživatelé a maloobchodníci budou mít i nadále široký výběr různých dodavatelů odlitků za příznivé ceny.
Určitý počet spolupracujících dovozců tvrdil, že výrobní odvětví Společenství není konkurenční a že je pro ně typická přítomnost místních a regionálních trhů, které jsou ovládány monopoly či duopoly.
Dále namítali, že jeden ze spolupracujících výrobců ve Společenství byl v minulosti odsouzen za zneužití dominantního postavení k zabránění vstupu dotčeného výrobku na francouzský trh.
(142) V tomto ohledu je třeba nejprve poznamenat, že argument týkající se přítomnost místních a regionálních trhů ovládaných monopoly či duopoly nebyl řádně doložen žádným důkazem, a byl proto zamítnut.
Pokud jde o rozhodnutí o zneužití dominantního postavení, vztahuje se k situaci v minulosti, naprosto mimo posuzované období, a na výrobek mimo rámec výrobků v tomto šetření.
Kromě toho následné relevantní rozhodnutí v posuzovaném období o stížnosti podané jedním dovozcem proti témuž výrobci ve věci jeho protisoutěžního chování na francouzském trhu výrobce neodsoudilo a šetření bylo ukončeno.
Na tomto základě byl výše uvedený argument zamítnut.
(143) Na trhu tedy bude významný počet hráčů, kteří budou schopni uspokojit poptávku.
Na základě výše uvedeného lze tedy učinit závěr, že konkurence zůstane po zavedení antidumpingových opatření s největší pravděpodobností silná.
e) Závěr o zájmu Společenství
(144) Ve světle výše uvedených skutečností lze učinit závěr, že v tomto případě neexistují žádné pádné důvody proti zavedení opatření a že by zavedení opatření bylo v zájmu Společenství.
H. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň odstraňující újmu
(145) S ohledem na závěry týkající se dumpingu, následné újmy, příčinných souvislostí a zájmu Společenství by měla být zavedena opatření s cílem zabránit další újmě, kterou by mohly výrobnímu odvětví Společenství způsobit dumpingové dovozy.
(146) Za tímto účelem byly nejdříve porovnány dovozní ceny s cenami výrobního odvětví Společenství bez úprav pro odpovídající ziskové rozpětí.
Porovnání bylo provedeno u srovnatelných typů výrobků.
Rozdíl byl vyjádřen jako procento z odpovídajícího obratu vývozu.
Tato analýza ukázala u všech vyvážejících výrobců rozpětí, které bylo již větší než jejich dumpingové rozpětí.
K použití pravidla nižšího cla nebylo považováno za nezbytné stanovit ziskové rozpětí, které by výrobní odvětví Společenství mohlo dosáhnout, pokud by neexistovaly dumpingové dovozy, neboť odpovídající rozpětí újmy by bylo větší, než dumpingové rozpětí.
(147) Ve světle výše uvedeného soudíme, že v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení by měla být konečná antidumpingová opatření zavedena na dovozy odlitků pocházejících z ČLR na úrovni zjištěných dumpingových rozpětí, neboť ta by byla ve všech případech nižší než rozpětí újmy.
(148) Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti, jimž byl udělen status tržního hospodářství, uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě závěrů stávajícího šetření.
Odrážejí tedy situaci zjištěnou ohledně těchto společností během šetření.
Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu uplatňovanému na "všechny ostatní společnosti") jsou proto použitelné výhradně na dovozy výrobků pocházejících z ČLR a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétními právnickými osobami.
Dovezené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení s konkrétně uvedenými subjekty, nemohou tyto sazby využívat a podléhají celostátní celní sazbě.
(149) Každá žádost o použití těchto antidumpingových celních sazeb pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po zřízení nových výrobních nebo prodejních subjektů) se zasílá Komisi se všemi důležitými informacemi, zejména s informacemi o jakýchkoli změnách činnosti společnosti spojených s výrobou, domácími a vývozními prodeji souvisejícími např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů.
Nařízení bude potom případně pozměněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností využívajících individuálních celních sazeb.
(150) S ohledem na výše uvedená zjištění jsou sazby antidumpingových cel tyto:
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Antidumpingové clo _BAR_
ČLR _BAR_ Shijiazhuang Transun Metal Products Co. Ltd. _BAR_ 0,0 % _BAR_
Shaoshan Huanqiu Castings Foundry _BAR_ 0,0 % _BAR_
Fengtai Handan Alloy Casting Co. Ltd. _BAR_ 0,0 % _BAR_
Shanxi Jiaocheng Xinglong Casting Co. Ltd. _BAR_ 0,0 % _BAR_
Tianjin Jinghai Chaoyue Industrial and Commercial Co. Ltd. _BAR_ 0,0 % _BAR_
Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd. _BAR_ 18,6 % _BAR_
Botou City Simencum Town Bai fo Tang Casting Factory _BAR_ 28,6 % _BAR_
Hebei Shunda Foundry Co. Ltd. _BAR_ 28,6 % _BAR_
Changan Cast Limited Company of Yixian Hebei _BAR_ 31,8 % _BAR_
Shandong Huijin Stock Co. Ltd. _BAR_ 37,9 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 47,8 % _BAR_
(151) Všechny strany byly informovány o základních skutečnostech a kritériích, na jejichž základě bylo rozhodnuto doporučit zavedení konečných antidumpingových cel.
Byla jim rovněž poskytnuta doba potřebná k tomu, aby se k těmto informacím vyjádřily.
Ústní a písemná vyjádření, která strany předložily, byla důkladně zvážena a v případě potřeby byly závěry příslušným způsobem upraveny.
Všechny strany obdržely podrobné odpovědi na vyjádření, která předložily.
I. FORMA OPATŘENÍ
(152) Čtyři vyvážející výrobci, kterým bylo uděleno individuální zacházení, uvedli, že nabídnou cenový závazek, avšak ve stanovených lhůtách podle čl. 8 odst.
2 základního nařízení nepředložili dostatečně odůvodněnou nabídku závazku.
Komise proto nemohla žádné nabídky závazku přijmout. Nicméně vhledem k tomu, jak je daný problém pro zúčastněné hospodářské subjekty (převážně malé a střední podniky) složitý, a vzhledem k tomu, že konečnému poskytnutí informací nepředcházelo předběžné poskytnutí informací, se Rada domnívá, že by jim výjimečně mělo být povoleno své nabídky závazků dopracovat mimo výše uvedenou lhůtu.
(153) Čínské orgány rovněž požádaly, aby se uvážila možnost nalézt srovnatelné řešení pro četné spolupracující čínské vyvážející výrobce, kterých se dané řízení týká, tak jako tomu bylo v případě čtyř vyvážejících výrobců uvedených v předchozím bodě odůvodnění.
Pokud se v návaznosti na diskusi k tomu účelu zjistí, že je vhodné upravit formu opatření jiným způsobem než přijmutím závazků, bude co možná nejrychleji proveden prozatímní přezkum,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu odlitků z nekujné (netvárné) litiny používaných k zakrytí nebo k umožnění přístupu k podzemním nebo podpovrchovým systémům a jejich částí, strojově nebo jinak zpracovaných, natřených nebo lakovaných nebo pokrytých jinými materiály, s výjimkou požárních hydrantů, pocházejících z Čínské lidové republiky a v současné době zařaditelných do kódů KN 73251050, 73251092 a ex73251099 (kód Taric 7325109910).
2. Sazby konečného antidumpingového cla, které se vztahují na čistou cenu franko hranice Společenství před proclením, jsou pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené v Čínské lidové republice níže uvedenými společnostmi tyto:
Společnost _BAR_ Antidumpingové clo (%) _BAR_ Doplňkový kód Taric _BAR_
Shijiazhuang Transun Metal Products Co. Ltd., Xinongcheng,Liulintun, Luancheng County, Shijiazhuang City,Hebei Province, 051430, ČLR _BAR_ 0,0 _BAR_ A675 _BAR_
Shaoshan Huanqiu Castings Foundry, Fengjia Village,Yingtian Township, Shaoshan, Hunan, ČLR _BAR_ 0,0 _BAR_ A676 _BAR_
Fengtai Handan Alloy Casting Co. Ltd.,Beizhangzhuang Town, Handan County, Hebei, ČLR _BAR_ 0,0 _BAR_ A677 _BAR_
Shanxi Jiaocheng Xinglong Casting Co. Ltd.,Jiaocheng County, Shanxi Province, ČLR _BAR_ 0,0 _BAR_ A678 _BAR_
Tianjin Jinghai Chaoyue Industrial and Commercial Co. Ltd.,Guan Pu Tou Village, Yang Cheng Zhuang Town,Jinghai District, 301617 Tianjin, ČLR _BAR_ 0,0 _BAR_ A679 _BAR_
Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd.,No. 8 DiZangAn, Taiyuan, Shanxi, 030002, ČLR _BAR_ 18,6 _BAR_ A680 _BAR_
Botou City Simencum Town Bai fo Tang Casting Factory,Bai Fo Tang Village, Si Men Cum Town, Bo Tou City,062159, Hebei Province, ČLR _BAR_ 28,6 _BAR_ A681 _BAR_
Hebei Shunda Foundry Co. Ltd., Qufu Road, Quyang,073100, ČLR _BAR_ 28,6 _BAR_ A682 _BAR_
Changan Cast Limited Company of Yixian Hebei,Taiyuan main street, Yi County, Hebei Province, 074200, ČLR _BAR_ 31,8 _BAR_ A683 _BAR_
Shandong Huijin Stock Co. Ltd., North of Kouzhen Town,Laiwu City, Shandong Province, 271114, ČLR _BAR_ 37,9 _BAR_ A684 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 47,8 _BAR_ A999 _BAR_
3. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1213/2005
ze dne 28. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1214/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se opravuje estonské, finské, italské, lotyšské, litevské, nizozemské, portugalské, řecké, španělské a švédské znění nařízení (EHS) č. 1722/93, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 týkajícímu se produkčních náhrad v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V estonském, finském, italském, lotyšském, litevském, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském a švédském znění textu druhé věty čl. 9 odst. 2 prvního pododstavce nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [2], ve znění čl. 1 bodu 4 nařízení (ES) č. 1548/2004, se vyskytuje chyba.
(2) Tato chyba by měla být opravena, aby se zabránilo nesprávným výkladům a aby se zajistilo správné uplatňování opatření stanovených v nařízení (EHS) č. 1722/93.
(3) Jelikož tato oprava nevede k tomu, že by někteří producenti byli vůči jiným producentům znevýhodňováni nebo diskriminováni, měla by být použitelná ode dne vstupu nařízení (ES) č. 1548/2004 v platnost.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Týká se pouze estonského, finského, italského, lotyšského, litevského, nizozemského, portugalského, řeckého, španělského a švédského znění.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1215/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1990/2004, kterým se v důsledku přistoupení Maďarska k Evropské unii stanoví přechodná opatření v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 první pododstavec tohoto aktu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V čl. 27 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1] se stanoví, že fyzické či právnické osoby nebo seskupení osob, které prováděly vinifikaci, musejí nechat destilovat všechny vedlejší produkty vinifikace.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu [2], stanoví prováděcí pravidla pro tuto povinnost destilace a článek 49 uvedeného nařízení stanoví určité možnosti výjimek z této povinnosti.
(3) Maďarsko přijalo nezbytná opatření pro provádění této destilace, výstavba nových palíren, které by mohly vedlejší produkty vinifikace zpracovávat, se však zpozdila.
V důsledku toho se destilace vedlejších produktů hospodářského roku 2004/2005 uskuteční částečně až v hospodářském roce 2005/2006.
V současné době však není kapacita na destilaci všech vedlejších produktů ze dvou hospodářských roků najednou dostačující.
(4) Podle nařízení Komise (ES) č. 1990/2004 [3] je Maďarsko oprávněno osvobodit některé kategorie producentů od povinnosti destilovat vedlejší produkty vinifikace pro hospodářský rok 2004/2005.
Vzhledem k uvedeným skutečnostem by mělo být toto oprávnění prodlouženo na hospodářský rok 2005/2006.
(5) Nařízení (ES) č. 1990/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 1 nařízení (ES) č. 1990/2004 se slova "pro hospodářský rok 2004/2005" nahrazují slovy "pro hospodářské roky 2004/2005 a 2005/2006".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1216/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1227/2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají produkčního potenciálu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na čl. 80 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Několik členských států se setkalo s potížemi při uplatňování ustanovení čl. 2 odst.
3 nařízení (ES) č. 1493/1999, týkajících se postupu pro nápravu případů neoprávněné výsadby.
Tyto potíže souvisejí zejména s datem, ke kterému musí být uvedený postup zaveden. Použití různých ustanovení týkajících se udělení odchylky představuje totiž značné a komplikované administrativní zatížení, zejména pokud jde o kontroly a sankce.
(2) K vyřešení těchto potíží je nezbytné, aby byla ustanovení pro nápravu případů neoprávněné výsadby změněna.
Do doby, než Rada přijme příslušný návrh, by mělo být v zájmu řádného průběhu těchto administrativních úkolů definitivně odloženo nařízením Komise (ES) č. 1227/2000 [2], datum uzavření tohoto postupu na 31. prosinec 2007.
(3) Nařízení (ES) č. 1227/2000 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 2 nařízení (ES) č. 1227/2000 se odstavec 1a nahrazuje tímto:
"1a. Lhůta stanovená v čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 1493/1999 se posunuje na 31. prosinec 2007.".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1217/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro celní kvótu pro určitý živý skot pocházející z Bulharska stanovenou rozhodnutím Rady 2003/286/ES
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 32 odst. 1 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutí Rady 2003/286/ES ze dne 8. dubna 2003 o uzavření protokolu, kterým se upravují obchodní aspekty Evropské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé s ohledem na závěry jednání mezi stranami o nových vzájemných koncesích pro zemědělské produkty [2], stanovilo koncese pro otevření celních kvót pro dovoz určitého živého skotu pocházejícího z Bulharska.
(2) Rozhodnutí Rady a Komise 2005/430/ES ze dne 18. dubna 2005 o uzavření dodatkového protokolu k Evropské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii [3], stanoví dodatečné koncese, pokud jde o dovoz určitého živého skotu pocházejícího z Bulharska.
(3) Od 1. července 2005 je nutné přijmout na více let prováděcí pravidla k otevření a správě celní kvóty ohledně živého skotu.
(4) Aby se zabránilo spekulacím, je třeba množství dostupná v rámci kvóty zpřístupnit hospodářským subjektům, které jsou schopny prokázat, že se skutečně podílejí významnou měrou na obchodování se třetími zeměmi.
S ohledem na výše uvedené a kvůli zajištění účinné správy je třeba, aby dotčení obchodníci museli dovézt určitý minimální počet zvířat během roku předcházejícího dotyčnému ročnímu kvótovému období, což by mělo zároveň zajistit rovný přístup ke koncesím.
Vzhledem k tomu, že stávající koncese se vztahují pouze na dovoz zvířat z Bulharska, a při zohlednění stávajícího dovozu z této země by za běžný náklad měla být považována zásilka 50 zvířat.
Ze zkušenosti vyplývá, že zakoupení jediné zásilky je minimálním požadavkem pro to, aby transakce byla považována za skutečnou a rentabilní.
(5) Aby bylo možné tato kritéria ověřit, měly by být žádosti předloženy v členském státě, v němž je dovozce zapsán v registru plátců DPH.
(6) Aby se zabránilo spekulacím, měl by být navíc dovozcům, kteří s živým skotem neobchodovali ke dni 1. lednu přecházejícímu počátku dotyčného ročního kvótového období, zakázán přístup k uvedené kvótě.
V členských státech, kde je hospodářský subjekt zapsán ve vnitrostátním registru plátců DPH, by se navíc měla překládat jistota ve spojení s dovozními právy.
Dovozní licence by neměly být převoditelné a měly by být vydávány obchodníkům pouze v množstvích, pro která jim byla přidělena dovozní práva.
(7) S cílem zajistit rovnější přístup ke kvótě a současně zaručit obchodně rentabilní počet zvířat na žádost je třeba, aby byl v každé žádosti stanoven minimální a maximální počet kusů.
(8) Je třeba stanovit, že dovozní práva se mají přidělovat po lhůtě na rozmyšlení a případně s uplatněním pevně stanovené procentní sazby snížení.
(9) Podle čl. 29 odst. 1 nařízení (ES) č. 1254/1999 by měla být uvedená opatření spravována pomocí dovozních licencí. Proto je třeba stanovit pravidla pro předkládání žádostí a určit údaje, které je třeba v žádostech a licencích uvést, případně doplněním nebo odchylně od některých ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1445/95 ze dne 26. června 1995 o prováděcích pravidlech pro dovozní a vývozní licence v odvětví hovězího a telecího masa a o zrušení nařízení (EHS) č. 2377/80 [4] a nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [5].
(10) S cílem zajistit, aby hospodářské subjekty požádaly o dovozní licenci pro všechna přidělená dovozní práva, je třeba stanovit, že s ohledem na jistotu na dovozní práva taková žádost představuje zásadní požadavek ve smyslu nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty [6].
(11) S cílem zajistit řádnou správu kvóty je rovněž nezbytné, aby držitel licence byl skutečným dovozcem.
Takový dovozce se proto musí aktivně podílet na nákupu, přepravě a dovozu dotčených zvířat.
S ohledem na jistotu související s licencí je proto třeba, aby předložení důkazů o uvedených činnostech bylo jedním z hlavních požadavků.
(12) Kvůli zajištění přísné statistické kontroly zvířat dovážených v rámci kvóty se nepoužije přípustná odchylka podle čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1291/2000.
(13) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Počínaje 1. červencem 2005 se v každém dvanáctiměsíčním období do Společenství povoluje bezcelní dovoz 6600 kusů živého skotu o hmotnosti nejvýše 300 kilogramů kódů KN 01029005, 01029021, 01029029, 01029041 nebo 01029049 pocházejícího z Bulharska.
Kvótě uvedené v prvním pododstavci se přiděluje pořadové číslo 09.4783.
Kvóta uvedená v prvním pododstavci každoročně vzroste o 600 kusů.
Článek 2
1. Žádosti o dovozní práva v rámci kvóty stanovené v článku 1 mohou předložit pouze žadatelé, kteří jsou fyzickými nebo právnickými osobami.
V době předložení žádostí musí žadatelé příslušným orgánům dotčených členských států prokázat, že během roku předcházejícího dotyčnému ročnímu kvótovému období dovezli nejméně 50 kusů zvířat kódu KN 010290.
Žadatelé musí být vedeni ve vnitrostátním registru plátců DPH.
2. Důkaz o dovozu je třeba předložit výhradně v podobě celního dokladu o propuštění do volného oběhu, řádně vyplněného celními orgány a obsahujícího odkaz na dotčeného žadatele coby adresáta.
Členské státy mohou uznat i kopie dokumentů uvedených v prvním pododstavci, pokud budou řádně ověřené příslušným orgánem.
V případě, že tyto kopie budou uznány, je třeba to oznámit ve sdělení členského státu podle čl. 3 odst.
3. Hospodářské subjekty, které ke dni 1. ledna předcházejícímu ročnímu kvótovému období již ukončily svou obchodní činnost s třetími zeměmi v oblasti hovězího a telecího masa, nejsou pro účely přidělování způsobilé.
4. Společnost, která vznikne spojením společností, z nichž každá má referenční dovozy odpovídající minimálnímu množství podle odstavce 1, může tyto referenční dovozy použít jako základ pro svou žádost.
Článek 3
1. Žádosti o dovozní práva lze předkládat výhradně v členském státě, v němž je žadatel registrován pro účely DPH.
2. Žádosti o dovozní práva se musí týkat nejméně 50 kusů zvířat a nesmí přesáhnout 5 % dostupného množství.
Pokud žádost přesáhne procentní podíl podle prvního pododstavce, nebude množství nad limit bráno v úvahu.
3. Žádosti o dovozní práva se předkládají nejpozději do 13.00 hod. bruselského času 15. června předcházejícího dotyčnému ročnímu kvótovému období.
Na kvótové období od 1. července 2005 do 30. června 2006 se však žádosti o dovozní práva předloží do 13.00 hodin bruselského času desátého pracovního dne po datu vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Žadatelé mohou předložit pro kvótu uvedenou v článku 1 pouze jednu žádost.
Pokud stejný žadatel předloží více žádostí, budou všechny jeho žádosti nepřípustné.
5. Po ověření předložených dokumentů zašlou členské státy Komisi nejpozději do desátého pracovního dne po konci lhůty pro předkládání žádostí seznam žadatelů, jejich adres a požadovaných množství.
Veškerá oznámení, včetně oznámení "bezpředmětné", se zašlou faxem nebo elektronickou poštou na tiskopise z přílohy I nebo jiným způsobem, který Komise sdělí členským státům.
Článek 4
1. Po oznámení podle čl. 3 odst. 5 rozhodne Komise co nejdříve o tom, v jakém rozsahu lze žádostem vyhovět.
2. Pokud množství, na něž se vztahují žádosti podle článku 3, přesáhnou dostupná množství, stanoví Komise jednotný koeficient snížení, který se použije na požadovaná množství.
Pokud je po použití koeficientu snížení podle prvního pododstavce počet nižší než 50 kusů na žádost, dotčené členské státy přidělí dostupné množství losem o dovozní práva na partie po 50 kusech.
Pokud je poslední část menší než 50 kusů, bude pro toto množství přiděleno jediné dovozní právo.
Článek 5
1. Jistota na dovozní práva činí 3 EUR za kus.
Je složena u příslušného orgánu při podání žádosti o dovozní práva.
2. Pro přidělené množství se požádá o dovozní licenci. Tato povinnost představuje zásadní požadavek ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85.
3. Pokud v důsledku použití koeficientu snížení podle čl. 4 odst. 2 bude přiděleno méně dovozních práv, než o která bylo žádáno, složená jistota se úměrně a bez prodlení uvolní.
Článek 6
1. Přidělená množství se dováží na základě předložení jedné nebo více dovozních licencí.
2. Žádosti o licence mohou být podány výhradně ve členském státě, ve kterém žadatel podal žádost a získal dovozní práva v rámci kvóty.
Při každém vydání dovozní licence se odpovídajícím způsobem sníží získaná dovozní práva.
3. Dovozní licence se vydávají na základě žádosti a na jméno hospodářského subjektu, který dovozní práva získal.
4. V žádostech o licenci a v licencích se uvede:
a) v poli 8 země původu;
b) v kolonce 16 jeden nebo několik z těchto kódů kombinované nomenklatury:
01029005, 01029021, 01029029, 01029041 nebo 01029049;
c) v kolonce 20 pořadové číslo dotyčné kvóty a alespoň jedna z poznámek podle přílohy II.
Licence představuje pro držitele povinnost dovážet ze země uvedené v kolonce 8.
Článek 7
1. Odchylně od čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 jsou dovozní licence vydané podle tohoto nařízení nepřevoditelné a práva v rámci celní kvóty z ní plynou, jen pokud jsou na stejné jméno a adresu jako jméno a adresa adresáta v souvisejícím celním prohlášení o propuštění do volného oběhu.
2. Odchylně od článku 3 nařízení (ES) č. 1445/95 jsou ve smyslu čl. 6 odst. 3 uvedeného nařízení dovozní licence platné 150 dnů od jejich skutečného data vydání. Platnost všech dovozních licencí končí pro kvótové období každý rok dne 30. června.
3. Udělení dovozní licence je podmíněno složením jistoty ve výši 20 EUR za kus, která se sestává z:
a) jistoty ve výši 3 EUR uvedené v čl. 5 odst. 1 a
b) částky 17 EUR, kterou žadatel složí spolu s žádostí o licenci.
4. Vydané licence jsou platné v celém Společenství.
5. Ustanovení čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1291/2000 se nepoužije. Za tímto účelem se do kolonky 19 licence uvede číslo "0" (nula).
Bez ohledu na oddíl 4 hlavy III nařízení (ES) č. 1291/2000 o uvolnění jistoty se jistota uvedená v odstavci 3 neuvolní, dokud nebude předložen důkaz o tom, že držitel licence byl obchodně a logisticky odpovědný za nákup, přepravu a proclení dotčených zvířat pro volný oběh.
Tento důkaz se skládá alespoň z:
a) originálu obchodní faktury nebo její ověřené kopie vystavené na jméno držitele prodávajícím nebo jeho zástupcem, oba usazeni ve třetí zemi vývozu, a z dokladu o zaplacení držitelem nebo z důkazu o otevření neodvolatelného dokumentárního akreditivu držitelem ve prospěch prodávajícího;
b) nákladního listu nebo případně dokladu o přepravě pozemní nebo vzdušnou cestou na dotčená zvířata, který je vystaven na jméno držitele;
c) dokladu, podle něhož bylo zboží prohlášením propuštěno do volného oběhu, s uvedením jména a adresy držitele coby adresáta.
Článek 8
U dovezených zvířat se uplatňuje osvobození od cla v souladu s článkem 1 na základě předložení průvodního osvědčení EUR.1, které vydala vyvážející země v souladu s protokolem 4 přiloženým k Evropské dohodě s Bulharskem, nebo na základě prohlášení na faktuře, které vyhotovil vývozce v souladu s uvedeným protokolem.
Článek 9
Nařízení (ES) č. 1445/95 a (ES) č. 1291/2000 se použijí s výhradou podle tohoto nařízení.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1218/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro celní kvótu pro dovoz živého skotu o hmotnosti vyšší než 160 kg a pocházejícího ze Švýcarska stanovenou nařízením Rady (ES) č. 1182/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na článek 32 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 1182/2005 ze dne 18. července 2005, kterým se přijímají autonomní a přechodná opatření k otevření celní kvóty Společenství pro dovoz živého skotu pocházejícího ze Švýcarska [2] stanoví otevření celní kvóty Společenství s nulovou celní sazbou na autonomní a přechodné bázi pro dovoz 2300 kusů jakéhokoliv živého skotu o hmotnosti vyšší než 160 kg a pocházejícího ze Švýcarska, a to od data vstupu uvedeného nařízení v platnost do 31. prosince 2005.
(2) Pro přidělování celní kvóty vzhledem k dotčeným produktům je vhodné uplatnit způsob souběžného zkoumání uvedený v druhé odrážce čl. 32 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1254/1999.
(3) Tyto celní kvóty mohou být použity pouze pro živá zvířata pocházející ze Švýcarska v souladu s pravidly uvedenými v článku 4 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty [3] (dále jen "dohoda").
(4) Aby se zabránilo spekulacím, je třeba množství dostupné v rámci kvóty zpřístupnit hospodářským subjektům, které jsou schopny prokázat, že se skutečně podílejí významnou měrou na obchodování se třetími zeměmi.
S ohledem na výše uvedené a kvůli zajištění účinné správy je třeba, aby dotčení obchodníci dovezli alespoň 50 kusů zvířat v období od 1. května 2004 do 30. dubna 2005 vzhledem k tomu, že zásilku 50 kusů zvířat lze považovat za běžný náklad.
Ze zkušenosti vyplynulo, že zakoupení jediné zásilky je minimálním požadavkem pro to, aby transakce byla považována za skutečnou a rentabilní.
(5) Aby bylo možné tato kritéria ověřit, měly by být žádosti předloženy v členském státě, v němž je dovozce zapsán v registru plátců DPH.
(6) Aby se i v tomto případě zabránilo spekulacím, je třeba dovozcům, kteří ke dni 1. ledna 2005 již neobchodovali s živým skotem, zakázat přístup ke kvótě. Je rovněž třeba, aby byla stanovena jistota na dovozní práva, vyloučena převoditelnost licencí a aby dovozní licence byly vydávány pro hospodářské subjekty výlučně na množství, pro která jim byla přidělena dovozní práva.
(7) S cílem zajistit rovnější přístup ke kvótě a současně zaručit obchodně rentabilní počet zvířat na žádost je třeba, aby byl v každé žádosti stanoven minimální a maximální počet kusů.
(8) Je třeba stanovit, že dovozní práva se mají přidělovat po lhůtě na rozmyšlení a případně s uplatněním fixní procentní sazby snížení.
(9) Podle čl. 29 odst. 1 nařízení (ES) č. 1254/1999 musí být uvedená opatření spravována pomocí dovozních licencí. Proto je třeba stanovit pravidla pro předkládání žádostí a určit údaje, které je třeba v žádostech a licencích uvést, případně doplněním nebo odchylně od některých ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [4] a nařízení Komise (ES) č. 1445/95 ze dne 26. června 1995 o prováděcích pravidlech pro dovozní a vývozní licence v odvětví hovězího a telecího masa a o zrušení nařízení (EHS) č. 2377/80 [5].
(10) S cílem zajistit, aby každý hospodářský subjekt požádal o dovozní licenci pro všechna přidělená dovozní práva, je třeba stanovit, že s ohledem na jistotu na dovozní práva taková žádost představuje zásadní požadavek ve smyslu nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty [6].
(11) Ze zkušenosti plyne, že v zájmu řádné správy kvót je nutné, aby držitelem licence byl skutečný dovozce. Je tedy třeba, aby se takový dovozce aktivně podílel na nákupu, přepravě a dovozu dotčených zvířat.
S ohledem na jistotu spojenou s licencí je proto třeba, aby předložení důkazů o těchto činnostech bylo rovněž zásadním požadavkem.
(12) Kvůli zajištění přísné statistické kontroly zvířat dovážených v rámci kvóty se nepoužije přípustná odchylka podle čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1291/2000.
(13) K zaručení řádného fungování správy této kvóty by mělo být stanoveno, aby toto nařízení bylo použitelné ode dne, kdy vstoupí v platnost nařízení (ES) č. 1182/2005.
(14) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Celní kvóta Společenství s nulovou celní sazbou se otevírá na autonomní a přechodné bázi od data vstupu tohoto nařízení v platnost do 31. prosince 2005 pro dovoz 2300 kusů jakéhokoliv živého skotu o hmotnosti vyšší než 160 kg pocházejícího ze Švýcarska a spadajícího pod kódy KN 01029041, 01029049, 01029051, 01029059, 01029061, 01029069, 01029071 nebo 01029079.
Celní kvótě se přiděluje pořadové číslo 09.4203.
2. Pravidly původu použitelnými pro produkty, jež jsou uvedeny v prvním odstavci, jsou pravidla stanovená v článku 4 dohody.
Článek 2
1. Aby žadatelé byli v rámci kvóty způsobilí podle článku 1, musí se jednat o fyzické či právnické osoby a musí příslušným orgánům dotčeného členského státu při předložení žádosti uspokojivě prokázat, že v období od 1. května 2004 do 30. dubna 2005 dovezli alespoň 50 kusů zvířat spadajících pod kódy KN 010210 a 010290.
Žadatelé musí být vedeni ve vnitrostátním registru plátců DPH.
2. Důkaz o dovozu se předloží výhradně v podobě celního dokladu o propuštění do volného oběhu, řádně vyplněného celními orgány a obsahujícího údaje o dotčeném žadateli.
Členské státy mohou uznat kopie dokumentů uvedených v prvním pododstavci, pokud budou řádně ověřeny příslušným orgánem.
V případě, že jsou tyto kopie uznány, oznámí se tato skutečnost ve sdělení členského státu podle čl. 3 odst.
3. Hospodářské subjekty, které k 1. lednu 2005 již ukončily svou obchodní činnost s třetími zeměmi v oblasti hovězího a telecího masa, nejsou pro účely přidělování způsobilé.
4. Společnost, která vznikne fúzí společností, z nichž každá má referenční dovozy odpovídající minimálnímu množství podle odstavce 1, může tyto referenční dovozy použít jako podkladu pro svou žádost.
Článek 3
1. Žádosti o dovozní práva lze předkládat výhradně v členském státě, v němž je žadatel registrován pro účely DPH.
2. Žádosti o dovozní práva se musí týkat nejméně 50 kusů zvířat a nesmí přesáhnout 5 % dostupného množství.
Pokud žádost přesáhne procentuální podíl podle prvního pododstavce, nebude množství nad limit bráno v úvahu.
3. Žádosti o dovozní práva se předkládají do 13.00 hodin bruselského času desátého pracovního dne po datu vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Žadatelé mohou pro kvótu uvedenou v čl. 1 odst. 1 předložit pouze jednu žádost. Pokud stejný žadatel předloží více žádostí, jsou všechny jeho žádosti zamítnuty.
5. Po ověření předložených dokumentů zašlou členské státy Komisi nejpozději do desátého pracovního dne po konci lhůty pro předkládání žádostí seznam žadatelů, jejich adres a požadovaných množství.
Pokud dojde k předložení žádostí, zašlou se veškerá oznámení, včetně oznámení "bezpředmětné", faxem nebo elektronickou poštou na tiskopise z přílohy I.
Článek 4
1. Po oznámení podle čl. 3 odst. 5 rozhodne Komise co nejdříve o tom, v jakém rozsahu lze žádostem vyhovět.
2. Pokud množství, na něž se vztahují žádosti podle článku 3, přesáhnou dostupná množství, stanoví Komise jednotný koeficient snížení, který se použije na požadovaná množství.
Pokud výsledkem použití koeficientu snížení podle prvního pododstavce je počet nižší než 50 kusů na žádost, dotčené členské státy přidělí dostupné množství losem o dovozní práva na části po 50 kusech.
Pokud je poslední část menší než 50 kusů, bude pro toto množství přiděleno jediné dovozní právo.
Článek 5
1. Jistota na dovozní práva činí 3 EUR za kus. Jistota musí být složena u příslušného orgánu společně s žádostí o dovozní práva.
2. Pro přidělené množství se musí požádat o dovozní licenci. Tato povinnost představuje zásadní požadavek ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85.
3. Pokud v důsledku použití koeficientu snížení podle čl. 4 odst. 2 bude přiděleno méně dovozních práv, než bylo žádáno, složená jistota se úměrně a bez prodlení uvolní.
Článek 6
1. Přidělená množství se dováží na základě předložení jedné nebo více dovozních licencí.
2. Žádosti o licence mohou být podány výhradně ve členském státě, ve kterém žadatel podal žádost a získal dovozní práva v rámci kvóty.
Při každém vydání dovozní licence se odpovídajícím způsobem sníží získaná dovozní práva.
3. Dovozní licence se vydávají na základě žádosti a na jméno hospodářského subjektu, který dovozní práva získal.
4. V žádostech o licenci a v licencích se uvede:
a) v kolonce 8 země původu;
b) v kolonce 16 jeden nebo několik z těchto kódů kombinované nomenklatury:
01029041, 01029049, 01029051, 01029059, 01029061, 01029069, 01029071 nebo 01029079;
c) v kolonce 20 pořadové číslo kvóty (09.4203) a alespoň jedna z poznámek podle přílohy II.
Licence představuje pro držitele povinnost dovážet ze země uvedené v kolonce 8.
Článek 7
1. Bez ohledu na čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 nejsou dovozní licence vydané podle tohoto nařízení převoditelné a přiznávají práva v rámci celních kvót pouze v případě, že jsou vystaveny na stejné jméno a adresu, jako je jméno a adresa příjemce zapsaného v celním prohlášení o propuštění do volného oběhu, které je doprovází.
2. Platnost všech dovozních licencí končí dnem 31. prosince 2005.
3. Jistota související s dovozní licencí činí 20 EUR za kus a žadatel ji složí společně s žádostí o licenci.
4. Vydané licence jsou platné v celém Společenství.
5. Podle čl. 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 se ze všech dovezených množství přesahujících výši uvedenou na dovozní licenci vybere plné clo podle společného celního sazebníku použitelné v den přijetí celního prohlášení o propuštění do volného oběhu.
Bez ohledu na hlavu III oddíl 4 nařízení (ES) č. 1291/2000 se jistota uvolní až po předložení důkazu o tom, že držitel licence byl obchodně a logisticky odpovědný za nákup, přepravu a proclení dotčených zvířat pro volný oběh.
Takový důkaz se skládá alespoň z:
a) originálu obchodní faktury nebo její ověřené kopie vystavené na jméno držitele prodávajícím nebo jeho zástupcem, oba se sídlem ve třetí zemi vývozu, a z dokladu o zaplacení držitelem nebo z důkazu o otevření neodvolatelného dokumentárního akreditivu držitelem ve prospěch prodávajícího;
b) přepravního dokladu vystaveného na jméno držitele pro dotčená zvířata;
c) důkazu, že zboží bylo uvedeno v celním prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu, přičemž toto prohlášení musí obsahovat jméno a adresu držitele jako adresáta.
Článek 8
Nařízení (ES) č. 1291/2000 a (ES) č. 1445/95 se použijí s výhradou tohoto nařízení.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1219/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1623/2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na články 33 a 36 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V rámci režimu podpory pro mošt k obohacení vín stanoví článek 13 nařízení Komise (ES) č. 1623/2000 [2] odchylku pro mošt pocházející z jiných vinařských zón než zóna CIII, přičemž tato odchylka uplyne na konci hospodářského roku 2004/2005.
Než dojde v rámci reformy, kterou naplánovala společná organizace trhu s vínem, k zásadnější změně tohoto režimu podpory, je vhodné tuto odchylku prodloužit až do konce hospodářského roku 2006/2007.
(2) V článcích 45, 59 a 61 nařízení (ES) č. 1623/2000 jsou stanovena některá data související s destilací vedlejších produktů z výroby vína.
S ohledem na bohatou sklizeň v hospodářském roce 2004/2005 mají některé členské státy materiální problémy dokončit tuto destilaci ve stanovených lhůtách.
Proto je nezbytné uvedená data posunout.
(3) Článek 52 nařízení (ES) č. 1623/2000 stanoví odchylku od systému destilace pro vína z révy, která jsou zatříděna současně jako moštové odrůdy i jako odrůdy k výrobě vínovice s označením původu pro hospodářské roky 2001/2002 až 2004/2005.
Než dojde v rámci reformy, kterou naplánovala společná organizace trhu s vínem, k zásadnější změně tohoto režimu podpory, je vhodné tuto odchylku prodloužit až do konce hospodářského roku 2006/2007.
(4) Článek 63a nařízení (ES) č. 1623/2000, týkající se destilace konzumního alkoholu z vína, stanoví procento produkce, kterým se producent může podílet na uvedené destilaci.
Je nezbytné stanovit toto procento pro hospodářský rok 2005/2006.
(5) Proto je třeba pozměnit nařízení (ES) č. 1623/2000.
(6) Jelikož následující hospodářský rok začíná dne 1. srpna 2005, mělo by se toto nařízení začít používat od tohoto data.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1623/2000 se mění takto:
1. V čl. 13 odst. 1 druhém pododstavci se slova "pro hospodářské roky 2003/2004 až 2004/2005" nahrazují slovy "pro hospodářské roky 2003/2004 až 2006/2007".
2. V čl. 45 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Odchylně od prvního pododstavce se pro hospodářský rok 2004/2005 posouvá datum uvedené v prvním pododstavci na 31. srpna následujícího hospodářského roku.".
3. V čl. 52 odst. 1 čtvrtém pododstavci se slova "pro hospodářské roky 2001/2002 až 2004/2005" nahrazují slovy "pro hospodářské roky 2001/2002 až 2006/2007".
4. V článku 59 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Odchylně od prvního pododstavce se pro hospodářský rok 2004/2005 posouvá datum uvedené v prvním pododstavci na 15. září následujícího hospodářského roku.".
5. V čl. 61 odst. 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Odchylně od prvního pododstavce se pro hospodářský rok 2004/2005 posouvá datum uvedené v prvním pododstavci na 15. září následujícího hospodářského roku.".
6. V čl. 63a odst. 2 prvním pododstavci se poslední věta nahrazuje tímto:
"Pro hospodářské roky 2004/2005 až 2005/2006 je toto procento stanoveno na 25 %.".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1220/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1279/98, pokud jde o některé celní kvóty pro produkty z hovězího a telecího masa pocházející z Bulharska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 32 odst. 1 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutí Rady 2003/286/ES ze dne 8. dubna 2003 o uzavření protokolu, kterým se upravují obchodní aspekty Evropské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé s ohledem na závěry jednání mezi stranami o nových vzájemných koncesích pro zemědělské produkty [2], stanovilo koncese pro dovoz produktů z hovězího a telecího masa v rámci celní kvóty, která byla na základě této dohody otevřena.
(2) Prováděcí ustanovení k této celní kvótě byla přijata nařízením Komise (ES) č. 1279/98 ze dne 19. června 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro celní kvóty hovězího a telecího masa stanovené rozhodnutími Rady 2003/286/ES a 2003/18/ES pro Bulharsko a Rumunsko [3].
(3) Rozhodnutí Rady a Komise 2005/430/ES ze dne 18. dubna 2005 o uzavření dodatkového protokolu k Evropské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii [4] stanoví dodatečné koncese, pokud jde o produkty z hovězího a telecího masa.
(4) Měla by se přijmout opatření nutná k otevření koncesí pro produkty z hovězího a telecího masa a nařízení (ES) č. 1279/98 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Ustanovení čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1279/98 navíc stanoví, že žádosti o licence lze podat pouze během prvých deseti dní každého období uvedeného v článku 2 tohoto nařízení. S ohledem na vstup nařízení v platnost je nezbytné se na období od 1. července 2005 do 31. prosince 2005 od tohoto ustanovení odchýlit.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Odchylně od čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1279/98 se žádosti o dovozní licence na období od vstupu tohoto nařízení v platnost do 31. prosince 2005 předloží během prvých deseti pracovních dní po datu vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie, nejpozději však do 13.00 hod. bruselského času desátého pracovního dne.
2. Žádosti o licence podané během prvých deseti dnů července 2005 jsou v souladu s čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1279/98 považovány za žádosti uvedené v odstavci 1.
3. Přílohy I a II nařízení (ES) č. 1279/98 se nahrazují zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1221/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné na některé mléčné výrobky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 15. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že rozdíl mezi cenami, jež jsou v případě produktů uvedených v čl. 1 písm. a), b), c), d), e) a g) uvedeného nařízení uplatňovány v mezinárodním obchodě, a cenami v rámci Společenství lze pokrýt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) V případě některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, však existuje nebezpečí, že pokud se předem stanoví vysoké sazby náhrad, může to ohrozit závazky přijaté ohledně těchto náhrad.
Aby se tomuto nebezpečí předešlo, je nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by se tím však bránilo uzavírání dlouhodobých smluv.
V případě, že jsou sazby náhrad pro tyto produkty stanoveny předem, lze těchto dvou cílů dosáhnout stanovením zvláštních sazeb.
(5) Podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 jsou pro stanovení sazby náhrad vzaty v úvahu případně produkční náhrady, podpory nebo jiná opatření s rovnocenným účinkem, která jsou použitelná ve všech členských státech v souladu s nařízením o společné organizaci trhu s daným výrobkem, pokud jde o základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 nebo na roveň postavené produkty.
(6) Podle čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 se podpora poskytuje na odstředěné mléko vyrobené ve Společenství a zpracované na kasein a kaseináty, pokud toto mléko a kasein nebo kaseináty z něho vyrobené splňují určité podmínky.
(7) Nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [3], stanoví, že máslo a smetanu za snížené ceny je třeba poskytnout k dispozici odvětvím, která vyrábějí určité výrobky.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené na seznamu v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v článku 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 a vyvážené ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1222/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství produktů uvedených v článku 1 každého z uvedených nařízení mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady použitelná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, podle případu.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) S ohledem na dohodu mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovinových výrobků ze Společenství do Spojených států, schválenou rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4], je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 15 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1043/2005 musí být pro dotčený základní produkt stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], která se použije během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musejí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v článku nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1223/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné u některých produktů v odvětví cukru vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedenými v čl. 1 odst. 1 písm. a), c), d), f), g) a h) uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě, že se tyto produkty vyvážejí ve formě zboží uvedeného v příloze V uvedeného nařízení.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů pro každý z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Ustanovení čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro tentýž produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(5) Náhrady stanovené tímto nařízením lze stanovit předem, neboť v současnosti není možné odhadnout situaci na trzích v příštích několika měsících.
(6) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v čl. 1 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001 se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1224/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Při určování produktů a oblastí způsobilých pro náhrady je vhodné vzít v úvahu na jednu stranu skutečnost, že postavení určitých produktů Společenství na trhu neopodstatňuje podporování jejich vývozu, a na druhou stranu to, že zeměpisná blízkost některých oblastí by mohla usnadnit odklon obchodu a zneužití.
(10) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(11) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1225/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 26. července 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 26. července 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1226/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 26. července 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 26. července 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 15,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1227/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 29. července 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1228/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1229/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty z cukru vyvážené v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kotacemi nebo cenami na světovém trhu s výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, a cenami těchto výrobků ve Společenství, může být vyrovnán vývozní náhradou;
(2) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2], stanoví, že vývozní náhrada na 100 kilogramů výrobků, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001, se rovná základní částce násobené obsahem sacharosy, podle potřeby včetně ostatních cukrů vyjádřených jako sacharosa; obsah sacharosy v dotyčném výrobku se určuje v souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95;
(3) Čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že základní výše náhrady pro sorbózu vyvezenou v nezměněném stavu se musí rovnat základní výši náhrady snížené o jednu setinu použitelné výrobní náhrady podle nařízení Rady (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování výrobních náhrad pro cukr používaný v chemickém průmyslu [3] pro výrobky, jejichž seznam je zahrnut v příloze posledně uvedeného nařízení;
(4) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 se základní výše náhrady za ostatní výrobky, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, vyvážené v nezměněném stavu, musí rovnat jedné setině částky, která na jedné straně bere v úvahu rozdíl mezi intervenční cenou pro bílý cukr pro oblasti Společenství bez deficitu v měsíci, pro který je stanovena základní výše, a cenovými nabídkami nebo cenami bílého cukru na světovém trhu, a na straně druhé z důvodu potřeby vytvořit rovnováhu mezi využitím základních produktů Společenství při výrobě zpracovaných výrobků na vývoz do třetích zemí a využitím produktů třetích zemí dovezených v rámci aktivního zušlechťovacího styku;
(5) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 se použití základní výše může omezit na některé výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení;
(6) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 upravuje stanovení náhrad pro vývoz produktů v nezměněném stavu uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. f), g) a h) uvedeného nařízení; náhrada musí být stanovena na 100 kilogramů sušiny, přičemž se bere v úvahu vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód KN 17023091 a pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 a hospodářské aspekty předpokládaných vývozů; v případě produktů uvedených ve zmíněném čl. 1 písm. f) a g) se náhrada má poskytovat pro produkty, které splňují podmínky článku 5 nařízení (ES) č. 2135/95; pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. h) náhrada se poskytne pouze u těch, které splňují podmínky článku 6 nařízení (ES) č. 2135/95;
(7) Výše uvedených náhrad se musí stanovit každý měsíc, přičemž je lze měnit v intervenčním období;
(8) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení;
(9) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený;
(10) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu;
(11) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je třeba stanovit náhrady pro příslušné produkty v přiměřené výši;
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. d), f), g) a h) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážených v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1230/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 33. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1327/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1327/2004 ze dne 19. července 2004, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2004/05, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1327/2004 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 33. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1327/2004 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 39,870 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1231/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 1. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1138/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1138/2005 ze dne 15. července 2005, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2005/06, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1138/2005 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 1. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1138/2005 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 41,620 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1232/2005
ze dne 28. července 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 868/2005 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 868/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] se Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla. Přitom musí vzít v úvahu zejména kritéria stanovená v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá úrovni maximálního snížení nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 22. do 28. července 2005 v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 868/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 20,99 EUR/t pro maximální celkové množství 150 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1233/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 22. do 28. července 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 4,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1234/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 18,08 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 26,45 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1235/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 22. do 28. července 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1058/2005 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 0,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1236/2005
ze dne 27. června 2005
o obchodování s některým zbožím, které by mohlo být použito pro trest smrti, mučení nebo jiné kruté, nelidské či ponižující zacházení nebo trestání
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 6 Smlouvy o Evropské unii tvoří dodržování lidských práv a základních svobod jednu ze zásad, které jsou společné členským státům.
Vzhledem k tomu se Společenství v roce 1995 rozhodlo, že dodržování lidských práv a základních svobod bude tvořit základní prvek jeho vztahů se třetími zeměmi.
Bylo rozhodnuto, že se do každé nové obchodní dohody, dohody o spolupráci nebo dohody o přidružení obecné povahy, kterou uzavře se třetími zeměmi, bude vložena odpovídající doložka.
(2) Článek 5 Všeobecné deklarace lidských práv, článek 7 Mezinárodního paktu o občanských a politických právech a článek 3 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod stanoví bezvýhradný, všeobecný zákaz mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání.
Další akty, zejména deklarace Organizace spojených národů proti mučení [1] a Úmluva Organizace spojených národů proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání z roku 1984, zavazují státy, aby zabraňovaly mučení.
2 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie [2] nesmí být nikdo odsouzen k trestu smrti ani popraven.
Dne 29. června 1998 schválila Rada "Obecné zásady politiky EU vůči třetím zemím v otázce trestu smrti" a rozhodla, že Evropská unie bude usilovat o všeobecné zrušení trestu smrti.
(4) Článek 4 uvedené listiny stanoví, že nikdo nesmí být mučen ani podroben nelidskému či ponižujícímu zacházení anebo trestu.
Dne 9. dubna 2001 Rada schválila "Obecné zásady politiky EU vůči třetím zemím v otázce mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání".
Tyto obecné zásady se odvolávají na přijetí Kodexu chování EU pro vývoz zbraní v roce 1998 a na pokračující práci na zavedení kontroly vývozu polovojenského zařízení na celém území EU jako příklady opatření, jak v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky účinně pracovat na prevenci mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání.
Uvedené obecné zásady rovněž stanoví, že je třeba naléhat na třetí země, aby bránily užívání, výrobě a prodeji zařízení, které je určeno k mučení nebo jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání, a bránily zneužívání jakéhokoli dalšího zařízení k těmto účelům.
Zdůrazňují také myšlenku, že zákaz krutého, nelidského či ponižujícího trestání představuje jasná omezení pro používání trestu smrti.
V souladu s těmito dokumenty tudíž nesmí být trest smrti za žádných okolností považován za zákonný trest.
(5) V své rezoluci o mučení a jiném krutém, nelidském či ponižujícím zacházení nebo trestání, přijaté dne 25. dubna 2001 a podporované členskými státy EU, vyzvala Komise OSN pro lidská práva členy Organizace spojených národů, aby přijali vhodná opatření včetně legislativních k zabránění a zákazu mimo jiné vývozu zařízení, které je zvlášť určeno k mučení nebo jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání.
Tato výzva byla potvrzena rezolucemi přijatými dne 16. dubna 2002, 23. dubna 2003, 19. dubna 2004 a 19. dubna 2005.
(6) Dne 3. října 2001 přijal Evropský parlament usnesení [3] o druhé výroční zprávě Rady podle operativního ustanovení 8 Kodexu chování Evropské unie pro vývoz zbraní vyzývající Komisi, aby pohotově reagovala a zavedla vhodný nástroj Společenství zakazující propagaci, obchod a vývoz policejního a bezpečnostního zařízení, jehož použití je nutně kruté, nelidské či ponižující, a zajistila, aby nástroj Společenství zastavil převody policejního a bezpečnostního zařízení, jehož účinky na zdraví nejsou plně známy, nebo takového zařízení, jehož praktické využívání prokázalo vážné riziko zneužití nebo náhodného poranění.
(7) Proto je vhodné stanovit pravidla Společenství pro obchod se třetími zeměmi se zbožím, které by bylo možné použít pro účely trestu smrti, a zboží, které by bylo možné použít za účelem mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání.
Tato pravidla působí jako nástroj podpory úcty k lidskému životu a k základním lidským právům, a slouží tak k ochraně veřejné mravnosti.
Tato pravidla by měla zajistit, aby hospodářské subjekty Společenství neměly žádný prospěch z obchodu, který podporuje nebo jinak usnadňuje provádění politik v oblasti trestu smrti nebo mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání, které nejsou slučitelné s odpovídajícími obecnými zásadami EU, Listinou základních práv Evropské unie a s mezinárodními úmluvami a smlouvami.
(8) Pro účely tohoto nařízení se považuje za vhodné použít definice mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání uvedené v Úmluvě OSN proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání z roku 1984 a v rezoluci Valného shromáždění OSN 3452 (XXX).
Tyto definice by měly být vykládány s ohledem na judikaturu o výkladu odpovídajících pojmů v Evropské úmluvě o lidských právech a v odpovídajících aktech přijatých EU nebo jejími členskými státy.
(9) Je nezbytné zakázat vývoz a dovoz zařízení, které nemá jiné praktické využití než pro účely trestu smrti nebo pro účely mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání.
(10) Je rovněž nutné zavést kontroly vývozu některého zboží, které by mohlo být použito nejen pro účely mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání, ale také pro legitimní účely.
Tyto kontroly by se měly vztahovat na zboží, které se používá v prvé řadě za účelem vynucování práva, a neukáží-li se nepřiměřené, i na jakékoli další zařízení nebo výrobek, který by mohl být zneužit pro účely mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání, s přihlédnutím k jeho konstrukci a technickým vlastnostem.
(11) Pokud jde o zařízení určená pro vynucování práva, je třeba poznamenat, že článek 3 Kodexu chování pro příslušníky donucovacích orgánů [4] stanoví, že příslušníci donucovacích orgánů smějí používat síly, jen když je to nezbytně nutné, a v míře potřebné pro výkon svých povinností.
Základní zásady pro použití síly a střelných zbraní příslušníky donucovacích orgánů, přijaté osmým kongresem OSN o prevenci trestné činnosti a zacházení s pachateli z roku 1990, stanoví, že by příslušníci donucovacích orgánů měli při výkonu svých povinností co nejvíce používat neagresivní prostředky, a teprve poté se uchýlit k užití síly a střelných zbraní.
(12) Z tohoto hlediska obhajují uvedené základní zásady vývoj nesmrtonosných paralyzujících zbraní pro užívání ve vhodných situacích a současně připouštějí, že užívání těchto zbraní by mělo být pečlivě kontrolováno.
V této souvislosti byla některá zařízení tradičně používaná policií pro účely sebeobrany a zvládání nepokojů upravena tak, že je lze použít pro aplikaci elektrických šoků a podávání chemických látek ke zneškodnění osob.
Určité skutečnosti naznačují, že v několika zemích jsou tyto zbraně používány pro účely mučení nebo jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání.
(13) Uvedené základní zásady zdůrazňují, že by příslušníci donucovacích orgánů měli být vybaveni prostředky sebeobrany.
Toto nařízení by se proto nemělo vztahovat na obchod s tradičním zařízením určeným pro sebeobranu, jako jsou například štíty.
(14) Toto nařízení by se také mělo vztahovat na obchodování s některými zvláštními chemickými látkami používanými k paralyzaci osob.
(15) Pokud jde o okovy, spojené řetězy, pouta a želízka, je třeba poznamenat, že článek 33 Standardních minimálních pravidel OSN pro zacházení s vězni [5] stanoví, že omezovací nástroje nesmějí být nikdy používány k trestání.
Řetězů a želez se navíc nesmí používat jako omezovacích prostředků.
Je třeba rovněž uvést, že Standardní minimální pravidla OSN pro zacházení s vězni stanoví, že omezovací nástroje nesmějí být nikdy použity pro účely trestání a že tyto omezovací nástroje mohou být použity pouze jako preventivní opatření zabraňující útěku při převozu, ze zdravotních důvodů na základě pokynů lékaře, nebo jestliže selžou jiné metody sloužící k zajištění toho, aby vězeň nezranil sebe nebo ostatní nebo aby nepoškodil majetek.
(16) Vzhledem k tomu, že některé členské státy už vývoz a dovoz takového zboží zakázaly, je vhodné dát členským státům právo zakázat vývoz a dovoz okovů, spojených řetězů a přenosných zařízení pro aplikování elektrických šoků jiných než pásů vydávajících elektrické šoky.
Členské státy by rovněž měly být zmocněny k tomu, aby, pokud chtějí, uplatnily kontrolu vývozu i na pouta s celkovým rozměrem, včetně řetězu, přesahujícím v uzamčeném stavu 240 mm.
(17) Toto nařízení je třeba vykládat tak, že neovlivňuje stávající pravidla vývozu slzných plynů a látek určených pro zvládání nepokojů [6], střelných zbraní, chemických zbraní a jedovatých chemických látek.
(18) Je vhodné stanovit zvláštní výjimky z kontroly vývozu, aby se nenarušilo fungování policejních sil členských států a provádění mírových operací a operací na řešení krizí a aby byl s výhradou pozdějšího přezkumu umožněn tranzit zahraničního zboží.
(19) Obecné zásady politiky EU vůči třetím zemím v oblasti mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání mimo jiné stanoví, aby vedoucí misí ve třetích zemích do svých pravidelných zpráv zahrnuli rozbor výskytu mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání ve státě jejich působení a opatření přijatá k jejich potlačování.
Je vhodné, aby příslušné orgány braly při rozhodování o žádostech o povolení tyto a podobné zprávy příslušných mezinárodních organizací a organizací občanské společnosti v úvahu.
Tyto zprávy by měly také popisovat veškeré zařízení používané ve třetích zemích pro účely trestu smrti nebo pro účely mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání.
(20) Aby se přispělo ke zrušení trestu smrti ve třetích zemích a aby se zabránilo mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání, považuje se za nutné zakázat poskytování třetím zemím technické pomoci v oblasti zboží, které nemá jiné praktické využití než pro účely trestu smrti nebo pro účely mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání.
(21) Opatření tohoto nařízení mají za účel zabránit trestu smrti a mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání ve třetích zemích.
Zahrnují omezení kladená na obchodování se třetími zeměmi se zbožím, které by bylo možné použít pro účely trestu smrti nebo mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání.
Nepovažuje se za nutné zavádět podobné kontroly transakcí v rámci Společenství, protože v členských státech trest smrti neexistuje a členské státy přijmou vhodná opatření, aby zakázaly mučení a jiné kruté, nelidské či ponižující zacházení nebo trestání a bránily mu.
(22) Uvedené obecné zásady stanoví, že pro splnění cíle spočívajícího v přijetí účinných opatření proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání by měla být přijata opatření zabraňující používání, výrobě a prodeji zařízení, které je určeno k mučení a jinému krutému, nelidskému nebo ponižujícímu zacházení nebo trestání.
Je na členských státech, aby uplatňovaly a vymáhaly potřebná omezení používání a výroby takového zařízení.
(23) S přihlédnutím k novým údajům a technickému vývoji by měly být seznamy zboží, na které se toto nařízení vztahuje, stále revidovány a měl by být upraven zvláštní postup pro provádění změn těchto seznamů.
(24) Komise a členské státy by se měly navzájem informovat o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a o jiných důležitých informacích, které mají v souvislosti s tímto nařízením k dispozici.
(25) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7].
(26) Členské státy by měly stanovit pravidla o sankcích za porušení tohoto nařízení a zajistit jejich uplatňování.
Stanovené sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(27) Nic v tomto nařízení neomezuje pravomoci na základě nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. září 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [8], a prováděcích pravidel k němu stanovených v nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [9].
(28) Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
Předmět, oblast působnosti a definice
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví pravidla Společenství pro obchod se třetími zeměmi se zbožím, které by mohlo být použito pro účely výkonu trestu smrti nebo pro účely mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání, a pro poskytování související technické pomoci.
2. Toto nařízení se nevztahuje na poskytování související technické pomoci, pokud toto poskytování zahrnuje překračování hranic fyzickými osobami.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "mučením" jednání, jímž je člověku úmyslně působena silná bolest nebo tělesné či duševní utrpení pro takové účely jako získat od něj nebo od třetí osoby informace nebo přiznání, potrestat jej za jednání, jehož se dopustil on nebo třetí osoba nebo z něhož jsou podezřelí, nebo s cílem zastrašit nebo přinutit jej nebo třetí osobu nebo z jakéhokoli jiného důvodu založeného na jakékoli diskriminaci, jsou-li taková bolest nebo utrpení působeny veřejným činitelem nebo jinou osobou jednající z úředního pověření, anebo z jejich podnětu či s jejich výslovným nebo tichým souhlasem.
Tento pojem však nezahrnuje bolest nebo utrpení, které vznikají pouze v důsledku zákonných trestů, jsou od těchto trestů neoddělitelné nebo jsou k těmto trestům průvodní;
b) "jiným krutým, nelidským či ponižujícím zacházením nebo trestáním" jednání, jímž je člověku úmyslně působena značná bolest nebo tělesné či duševní utrpení, jsou-li tato bolest nebo utrpení působeny veřejným činitelem nebo jinou osobou jednající z úředního pověření, anebo z jejich podnětu či s jejich výslovným nebo tichým souhlasem.
Tento pojem však nezahrnuje bolest nebo utrpení, které vznikají pouze v důsledku zákonných trestů, jsou od těchto trestů neoddělitelné nebo jsou k těmto trestům průvodní;
c) "donucovacím orgánem" orgán v třetí zemi příslušný pro předcházení, odhalování, vyšetřování a stíhání trestných činů a jejich trestání včetně například policie, státního zastupitelství, soudů, státních nebo soukromých vězeňských orgánů a případně složek státní bezpečnosti a vojenských orgánů;
d) "vývozem" odeslání zboží z celního území Společenství, včetně odeslání zboží, u nějž se vyžaduje celní prohlášení, a odeslání zboží poté, co bylo uskladněno ve svobodném pásmu s kontrolním režimem I nebo ve svobodném skladu ve smyslu nařízení (EHS) č. 2913/92;
e) "dovozem" vstup zboží na celní území Společenství, včetně dočasného uskladnění, umístění do svobodného pásma nebo svobodného skladu, propuštění do režimu s podmíněným osvobozením od cla a propuštění do volného oběhu ve smyslu nařízení (EHS) č. 2913/92;
f) "technickou pomocí" technická podpora týkající se oprav, vývoje, výroby, zkoušek, údržby, nebo jakékoli jiné technické služby a může mít například podobu pokynů, rad, školení, předávání pracovních vědomostí či dovedností nebo poradenských služeb. Technická pomoc zahrnuje i verbální formu pomoci a pomoc poskytovanou elektronickými prostředky;
g) "muzeem" nezisková stálá instituce ve službách společnosti a jejího vývoje, která je otevřena veřejnosti a získává, uchovává, zkoumá, sděluje a vystavuje hmotné důkazy o lidech a jejich prostředí za účelem studia, vzdělávání a zábavy;
h) "příslušným orgánem" orgán jednoho z členských států uvedený v příloze I, který má podle čl. 8 odst. 1 právo rozhodnout o žádosti o udělení povolení;
i) "žadatelem":
1. v případě vývozu uvedeného v článcích 3 nebo 5 fyzická či právnická osoba, která je smluvní stranou smlouvy s příjemcem v zemi, do níž má být zboží vyvezeno, a která je oprávněna rozhodnout o odeslání zboží, na něž se vztahuje toto nařízení, z celního území Společenství v okamžiku přijetí celního prohlášení. Nebyla-li uzavřena smlouva o vývozu nebo nejedná-li tato osoba svým jménem, je rozhodující, kdo je oprávněn rozhodnout o odeslání zboží z celního území;
2. pokud v případě takového vývozu náleží právo nakládat s daným zbožím v souladu se smlouvou, na níž je vývoz založen, osobě usazené mimo Společenství, smluvní strana usazená ve Společenství;
3. v případě poskytování technické pomoci uvedené v článku 3 fyzická nebo právnická osoba, která má službu poskytnout; a
4. v případě dovozu a poskytování technické pomoci uvedených v článku 4 muzeum, které bude zařízení vystavovat.
KAPITOLA II
Zboží, které nemá jiné praktické využití než pro účely trestu smrti, mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání
Článek 3
Zákaz vývozu
1. Veškerý vývoz zařízení, které nemá žádné jiné praktické využití než pro účely trestu smrti, mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání, uvedeného v příloze II je zakázán, bez ohledu na jeho původ.
Úplatné i neúplatné poskytování technické pomoci vztahující se ke zboží uvedenému v příloze II z celního prostoru Společenství jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu ve třetí zemi je zakázáno.
2. Odchylně od odstavce 1 může příslušný orgán povolit vývoz zboží uvedeného v příloze II a poskytnutí související technické pomoci, pokud se prokáže, že se toto zboží ve třetí zemi, do které má být vyvezeno, použije výhradně pro účely veřejného vystavení v muzeu z důvodu jeho historického významu.
Článek 4
Zákaz dovozu
1. Veškerý dovoz zboží uvedeného v příloze II je zakázán, bez ohledu na jeho původ.
Osobám, subjektům nebo orgánům na celním území Společenství je zakázáno přijímat úplatnou i bezúplatnou technickou pomoc související se zbožím uvedeným v příloze II poskytovanou ze třetí země jakoukoliv osobou, subjektem nebo orgánem.
2. Odchylně od odstavce 1 může příslušný orgán povolit dovoz zboží uvedeného v příloze II a poskytnutí související technické pomoci, pokud se prokáže, že se toto zboží v členském státě určení použije výhradně pro účely veřejného vystavení v muzeu z důvodu jeho historického významu.
KAPITOLA III
Zboží, které by mohlo být použito za účelem mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání
Článek 5
Požadavek vývozního povolení
1. Pro každý vývoz zboží, které je možné použít za účelem mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání, uvedeného v příloze III je nutné požádat o povolení bez ohledu na jeho původ.
Pro zboží, které se přes celní území Společenství pouze prováží, totiž zboží, kterému není přiděleno jiné celně schválené určení než režim vnějšího tranzitu podle článku 91 nařízení (EHS) č. 2913/92, včetně skladování zboží jiného než zboží Společenství ve svobodném pásmu s kontrolním režimem I nebo ve svobodném skladu, se však povolení nevyžaduje.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na vývoz do těch oblastí členských států, které jsou uvedeny v příloze IV a současně nejsou součástí celního území Společenství, za předpokladu, že zboží používá donucovací orgán jak v zemi nebo na území určení, tak i na metropolitním území členského státu, k němuž dotyčné území náleží.
Celní nebo jiné příslušné orgány mají právo prověřovat, zda je tato podmínka splněna, a mohou rozhodnout, že se vývoz neuskuteční, dokud není prověřování ukončeno.
3. Odstavec 1 se nevztahuje na vývoz do třetích zemí za předpokladu, že zboží používají vojenští nebo civilní pracovníci členského státu, kteří se účastní operace EU nebo OSN, jejímž cílem je udržení míru nebo řešení krize v dotyčné třetí zemi, nebo operace založené na dohodách mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti obrany.
Celní a jiné příslušné orgány mají právo prověřovat, zda je tato podmínka splněna.
Vývoz se neuskuteční, dokud není prověřování ukončeno.
Článek 6
Kritéria pro udělení vývozního povolení
1. Rozhodnutí o žádostech o vývozní povolení pro zboží uvedené v příloze III přijímá příslušný orgán na základě individuálního posouzení, přičemž bere v úvahu všechny důležité okolnosti, zejména to, zda nebyla v předchozích třech letech v jiném členském státě zamítnuta žádost o povolení v podstatě stejného vývozu.
2. Příslušný orgán neudělí povolení, pokud jsou oprávněné důvody se domnívat, že by zboží uvedené v příloze III mohlo být použito k mučení nebo jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání, včetně soudem nařízených tělesných trestů, vykonávanému donucovacím orgánem nebo kteroukoli fyzickou nebo právnickou osobou ve třetí zemi.
Příslušný orgán přihlíží k:
- dostupným rozsudkům mezinárodních soudů,
- zjištění příslušných orgánů OSN, Rady Evropy a Evropské unie a zprávy Evropského výboru Rady Evropy pro zabránění mučení, nelidskému či ponižujícímu zacházení a trestání a zvláštního zpravodaje OSN pro mučení a jiné kruté, nelidské či ponižující zacházení nebo trestání.
Je možné zohlednit i další důležité informace, včetně dostupných vnitrostátních rozsudků, zpráv nebo jiných informací připravených organizacemi občanské společnosti a informací o omezeních vývozu zboží uvedeného v přílohách II a III uplatňovaných zemí určení.
Článek 7
Vnitrostátní opatření
1. Bez ohledu na články 5 a 6 může členský stát přijmout nebo zachovat zákaz vývozu a dovozu okovů, spojených řetězů a přenosných zařízení pro aplikaci elektrických šoků.
2. Členský stát může uložit povinnost povolení k vývozu pout, která mají v uzamčeném stavu celkovou velikost včetně řetězu, měřeno od vnějšího okraje jednoho pouta k vnějšímu okraji pouta druhého, větší než 240 mm.
Daný členský stát na taková pouta uplatňuje kapitoly III a IV.
3. Členské státy oznamují veškerá opatření přijatá podle odstavců 1 a 2 Komisi.
Stávající opatření oznámí do 30. července 2006.
Následná opatření se oznamují před svým vstupem v platnost.
KAPITOLA IV
Postupy pro udělování povolení
Článek 8
Žádosti o povolení
1. Vývozní a dovozní povolení a povolení poskytnutí technické pomoci uděluje pouze příslušný orgán uvedený v příloze I členského státu, v němž je žadatel usazen.
2. Žadatelé poskytnou příslušnému orgánu veškeré důležité informace o činnostech, pro které je povolení požadováno.
Článek 9
Povolení
1. Vývozní a dovozní povolení se vystavuje na tiskopise, který se shoduje se vzorem uvedeným v příloze V, a je platné na území celého Společenství.
Doba platnosti povolení činí od tří do dvanácti měsíců s možností prodloužení až o dvanáct měsíců.
2. Povolení je možné vystavit elektronicky.
Konkrétní postupy budou stanoveny na vnitrostátní úrovni.
Členské státy, které této možnosti využijí, o tom uvědomí Komisi.
3. Vývozní a dovozní povolení podléhá veškerým požadavkům a podmínkám, které příslušný orgán považuje za přiměřené.
4. Příslušné orgány, které jednají v souladu s tímto nařízením, mohou udělení vývozního povolení odmítnout a mohou zrušit, pozastavit, změnit nebo odvolat vývozní povolení, které již bylo uděleno.
Článek 10
Celní formality
1. Při plnění celních formalit je vývozce nebo dovozce povinen předložit řádně vyplněný tiskopis uvedený v příloze V jako důkaz, že pro daný vývoz nebo dovoz získal nutné povolení.
Není-li tiskopis vyplněn v úředním jazyce členského státu, ve kterém jsou celní formality plněny, může být po vývozci nebo dovozci požadováno, aby zajistil překlad do tohoto úředního jazyka.
2. Je-li na zboží uvedené v přílohách II nebo III učiněno celní prohlášení a potvrdí-li se, že pro zamýšlený vývoz nebo dovoz nebylo vydáno povolení podle tohoto nařízení, zadrží celní orgány deklarované zboží a upozorní na možnost požádat o povolení podle tohoto nařízení.
Jestliže žádost o povolení není podána do šesti měsíců po zadržení nebo jestliže příslušný orgán tuto žádost zamítne, celní orgány se zadrženým zbožím naloží v souladu s platnými vnitrostátními předpisy.
Článek 11
Požadavek na oznamování a konzultace
1. Orgány členských států uvedené v příloze I oznámí všem ostatním orgánům členských států a Komisi, uvedeným v téže příloze, přijmou-li rozhodnutí, kterým zamítnou žádost o povolení podle tohoto nařízení, a zruší-li povolení, které udělily.
Toto oznámení provedou ve lhůtě 30 pracovních dnů ode dne rozhodnutí.
2. Příslušný orgán konzultuje orgán nebo orgány, které během předchozích tří let zamítly žádost o vývozní nebo dovozní povolení nebo povolení poskytnutí technické pomoci na základě tohoto nařízení, obdrží-li žádost týkající se dovozu, vývozu nebo poskytnutí technické pomoci týkající se téže transakce, která byla uvedena v dotyčné dřívější žádosti, a domnívá-li se, že by povolení mělo být přesto uděleno.
3. Pokud se po těchto konzultacích příslušný orgán rozhodne povolení udělit, uvědomí o tomto rozhodnutí okamžitě všechny orgány uvedené v příloze I, vysvětlí důvody svého rozhodnutí a případně předloží všechny podpůrné informace.
4. Odmítnutí udělit povolení, pokud je založeno na vnitrostátním zákazu v souladu s čl. 7 odst. 1, není rozhodnutím zamítajícím žádost ve smyslu odstavce 1.
KAPITOLA V
Obecná a závěrečná ustanovení
Článek 12
Změna příloh
1. Komise je oprávněna měnit přílohu I. Změny údajů týkajících se příslušných orgánů členských států jsou prováděny na základě informací dodaných členskými státy.
2. Komise je oprávněna měnit přílohy II, III, IV a V postupem podle čl. 15 odst. 2.
Článek 13
Výměna informací mezi orgány členských států a Komisí
1. Aniž je dotčen článek 11, informují se Komise a členské státy na požádání navzájem o opatřeních přijatých na základě tohoto nařízení a poskytují si navzájem veškeré důležité informace, které mají v souvislosti s tímto nařízením k dispozici, zejména informace o udělených a odmítnutých povoleních.
2. Důležité informace o udělených a odmítnutých povoleních zahrnují přinejmenším typ rozhodnutí, důvody pro rozhodnutí nebo jejich shrnutí, jména příjemců, a nejsou-li totožná, také jména konečných uživatelů a název dotyčného zboží.
3. Členské státy vypracují každý rok, pokud možno ve spolupráci s Komisí, veřejnou zprávu o činnosti, která obsahuje informace o počtu obdržených žádostí, o zboží a zemích, kterých se tyto žádosti týkaly, a o rozhodnutích, která v případě těchto žádostí přijaly.
Tato zpráva neobsahuje informace, jejichž vyzrazení členský stát považuje za neslučitelné se svými základními bezpečnostními zájmy.
4. S výjimkou poskytování informací uvedených v odstavci 2 orgánům ostatních členských států a Komisi se tento článek nedotýká platných vnitrostátních pravidel týkajících se utajení a profesního tajemství.
5. Odmítnutí udělit povolení, pokud je založeno na vnitrostátním zákazu v souladu s čl. 7 odst. 1, není odmítnutím povolení ve smyslu odstavců 1, 2 a 3 tohoto článku.
Článek 14
Použití informací
Aniž je dotčeno nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise [10] a vnitrostátní právní předpisy týkající se přístupu veřejnosti k dokumentům, smějí být informace získané podle tohoto nařízení použity pouze pro účel, pro který byly vyžádány.
Článek 15
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro společná pravidla pro vývoz výrobků, zřízený čl. 4 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2603/69 [11].
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je dva měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 16
Provedení
Výbor uvedený v článku 15 projednává otázky týkající se provádění tohoto nařízení, které mu přednese jeho předseda z vlastního podnětu nebo na návrh zástupce členského státu.
Článek 17
Sankce
1. Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření pro zajištění jejich uplatňování.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy oznámí tato pravidla Komisi do 29. srpna 2006 a neprodleně jí oznámí veškeré jejich následné změny.
Článek 18
Územní působnost
1. Toto nařízení se vztahuje na:
- celní území Společenství, jak je vymezeno v nařízení (EHS) č. 2913/92,
- španělská území Ceutu a Melillu,
- německé území Helgoland.
2. Pro účely tohoto nařízení se Ceuta, Helgoland a Melilla považují za součást celního území Společenství.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. července 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1237/2005
ze dne 29. července 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1238/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 85/2004, kterým se stanoví obchodní norma pro jablka
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 2 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 85/2004 [2] zejména stanoví snížení minimální velikosti ke dni 1. srpna 2005, přičemž velikost je shodná s velikostí podle normy Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) FFV-50.
(2) Pracovní skupině pro normy jakosti zemědělských produktů EHK/OSN bylo navrženo zařazení kritéria zralosti, které se zakládá na obsahu cukru, do normy EHK/OSN FFV-50.
(3) Jelikož je minimální velikost zároveň i kritériem zralosti, je třeba prostudovat možnost zařadit nejlépe obě dvě kritéria zralosti do obchodní normy pro jablka.
(4) Jelikož by tato studie měla být prováděna v průběhu nejméně tří hospodářských roků, je vhodné odložit uplatňování menší velikosti až po 1. červnu 2008 a prodloužit přechodná opatření týkající třídění podle velikosti až do 31. května 2008.
(5) Je však nutné chránit zákonnou důvěru hospodářských subjektů, které uzavřely smlouvy na základě domněnky, že se nové normy, kterými se stanoví snížení velikosti, uplatňují ode dne 1. srpna 2005.
(6) Ve snaze o jasnost je třeba upřesnit, že když se při prodeji produktu používá jedna obchodní značka, musí být rovněž uveden název odrůdy nebo jeho synonymum.
(7) V seznamu odrůd uvedených v dodatku normy jsou některé chyby.
(8) Nařízení (ES) č. 85/2004 by proto mělo být změněno.
(9) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 85/2004 se mění takto:
1. V úvodní větě článku 2 se datum " 31. července 2005" nahrazuje datem " 31. května 2008".
2. V druhém pododstavci článku 4 se datum " 1. srpna 2005" nahrazuje datem " 1. června 2008".
3. Příloha se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. srpna 2005.
Nicméně hospodářské subjekty, které ke spokojenosti orgánů členských států uzavřely před 1. srpnem 2005 smlouvy na základě druhého a třetího pododstavce bodu III přílohy nařízení (ES) č. 85/2004, mohou v souladu s uvedenými pododstavci uvádět na trh jablka, která jsou předmětem smlouvy.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1239/2005
ze dne 29. července 2005
o změně nařízení (ES) č. 581/2004, kterým se zahajuje stálé nabídkové řízení pro vývozní náhrady týkající se některých druhů másla, a nařízení (ES) č. 582/2004, kterým se zahajuje stálé nabídkové řízení na vývozní náhrady týkající se sušeného odstředěného mléka
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 písm. b) a odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s čl. 1 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 581/2004 [2] a čl. 1 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 582/2004 [3] jsou některá místa určení vyloučena z poskytování vývozních náhrad.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 909/2005 ze dne 16. června 2005, kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [4], zařadilo Ceutu a Melillu ode dne 17. června 2005 do oblastí určení L 01 a L 03, tj. do seznamu míst určení, která nesplňují podmínky pro poskytování vývozních náhrad, a uvedlo sazbu náhrady u másla pro Rusko v soulad se sazbou používanou pro všechna ostatní místa určení. Je proto zapotřebí z poskytování vývozních náhrad uvedená místa určení vyloučit na základě nařízení (ES) č. 581/2004 a (ES) č. 582/2004.
(3) Nařízení (ES) č. 581/2004 a (ES) č. 582/2004 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 581/2004 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Výrobky uvedené v prvním pododstavci jsou určeny k vývozu do všech míst určení kromě Andorry, Ceuty a Melilly, Gibraltaru, Spojených států amerických a Vatikánu.".
Článek 2
V článku 1 nařízení (ES) č. 582/2004 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Vypisuje se stálé nabídkové řízení na stanovení vývozní náhrady pro sušené odstředěné mléko uvedené v oddíle 9 přílohy I nařízení Komise (EHS) č. 3846/87 [5] v pytlích o čisté hmotnosti nejméně 25 kg a o obsahu přidaných nemléčných látek nejvýše 0,5 % hmotnostních, patřící pod kód výrobku ex 0402 10 19 9000, určené k vývozu do všech zemí určení kromě Andorry, Bulharska, Ceuty a Melilly, Gibraltaru, Spojených států amerických a Vatikánu.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1240/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1279/98, pokud jde o některé celní kvóty pro produkty z hovězího a telecího masa pocházející z Rumunska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 32 odst. 1 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutí Rady 2003/18/ES ze dne 19. prosince 2002 o uzavření protokolu, kterým se upravují obchodní aspekty Evropské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Rumunskem na straně druhé s ohledem na závěry jednání mezi stranami o nových vzájemných koncesích pro zemědělské produkty [2], stanovilo koncese pro dovoz produktů z hovězího a telecího masa v rámci celní kvóty, která byla na základě této dohody otevřena.
(2) Prováděcí ustanovení k této celní kvótě byla přijata nařízením Komise (ES) č. 1279/98 ze dne 19. června 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro celní kvóty hovězího a telecího masa stanovené rozhodnutími Rady 2003/286/ES a 2003/18/ES pro Bulharsko a Rumunsko [3].
(3) Rozhodnutí Rady a Komise 2005/431/ES ze dne 25. dubna 2005 o uzavření dodatkového protokolu k Evropské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Rumunskem na straně druhé, s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii [4], stanoví koncese, pokud jde o produkty z hovězího a telecího masa.
(4) Měla by se přijmout opatření nutná k otevření koncesí pro produkty z hovězího a telecího masa a nařízení (ES) č. 1279/98 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Ustanovení čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1279/98 navíc stanoví, že žádosti o licence lze podat pouze během prvých deseti dní každého období uvedeného v článku 2 tohoto nařízení. S ohledem na datum vstupu dodatkového protokolu v platnost je nezbytné se od tohoto ustanovení odchýlit na období od vstupu uvedeného nařízení v platnost do 31. prosince 2005.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Odchylně od čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1279/98 se žádosti o dovozní licence na období od vstupu tohoto nařízení v platnost do 31. prosince 2005 předloží během prvých deseti pracovních dní po datu vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie, nejpozději však do 13.00 hod. bruselského času desátého pracovního dne.
2. Žádosti o licence podané během prvých deseti dnů července 2005 jsou v souladu s čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1279/98 považovány za žádosti uvedené v odstavci 1.
3. Přílohy I a II nařízení (ES) č. 1279/98 se nahrazují zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1241/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro celní kvótu pro určitý živý skot pocházející z Rumunska stanovenou rozhodnutím Rady 2003/18/ES
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 32 odst. 1 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutí Rady 2003/18/ES ze dne 19. prosince 2002 o uzavření protokolu, kterým se upravují obchodní aspekty Evropské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Rumunskem na straně druhé s ohledem na závěry jednání mezi stranami o nových vzájemných koncesích pro zemědělské produkty [2], stanovilo koncese pro otevření celních kvót pro dovoz určitého živého skotu pocházejícího z Rumunska.
(2) Rozhodnutí Rady a Komise 2005/431/ES ze dne 25. dubna 2005 o uzavření dodatkového protokolu k Evropské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Rumunskem na straně druhé, s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii [3], stanoví dodatečné koncese, pokud jde o dovoz určitého živého skotu pocházejícího z Rumunska.
(3) Od 1. srpna je nutné přijmout na více let prováděcí pravidla k otevření a správě celní kvóty ohledně živého skotu.
(4) Aby se zabránilo spekulacím, je třeba množství dostupná v rámci kvóty zpřístupnit hospodářským subjektům, které jsou schopny prokázat, že se skutečně podílejí významnou měrou na obchodování se třetími zeměmi.
S ohledem na výše uvedené a kvůli zajištění účinné správy je třeba, aby dotčení obchodníci museli dovézt určitý minimální počet zvířat během roku předcházejícího dotyčnému ročnímu kvótovému období, což by mělo zároveň zajistit rovný přístup ke koncesím.
Vzhledem k tomu, že stávající koncese se vztahují pouze na dovoz zvířat z Rumunska, a při zohlednění stávajícího dovozu z této země by za běžný náklad měla být považována zásilka 50 zvířat.
Ze zkušenosti vyplývá, že zakoupení jediné zásilky je minimálním požadavkem pro to, aby transakce byla považována za skutečnou a rentabilní.
(5) Aby bylo možné tato kritéria ověřit, měly by být žádosti předloženy v členském státě, v němž je dovozce zapsán v registru plátců DPH.
(6) Aby se zabránilo spekulacím, měl by být navíc dovozcům, kteří s živým skotem neobchodovali ke dni 1. lednu přecházejícímu počátku dotyčného ročního kvótového období, zakázán přístup k uvedené kvótě.
V členských státech, kde je hospodářský subjekt zapsán ve vnitrostátním registru plátců DPH, by se navíc měla překládat jistota ve spojení s dovozními právy.
Dovozní licence by neměly být převoditelné a měly by být vydávány obchodníkům pouze v množstvích, pro která jim byla přidělena dovozní práva.
(7) S cílem zajistit rovnější přístup ke kvótě a současně zaručit obchodně rentabilní počet zvířat na žádost je třeba, aby byl v každé žádosti stanoven minimální a maximální počet kusů.
(8) Je třeba stanovit, že dovozní práva se mají přidělovat po lhůtě na rozmyšlení a případně s uplatněním pevně stanovené procentní sazby snížení.
(9) Podle čl. 29 odst. 1 nařízení (ES) č. 1254/1999 by měla být uvedená opatření spravována pomocí dovozních licencí. Proto je třeba stanovit pravidla pro předkládání žádostí a určit údaje, které je třeba v žádostech a licencích uvést, případně doplněním nebo odchylně od některých ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1445/95 ze dne 26. června 1995 o prováděcích pravidlech pro dovozní a vývozní licence v odvětví hovězího a telecího masa a o zrušení nařízení (EHS) č. 2377/80 [4] a nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [5].
(10) S cílem zajistit, aby hospodářské subjekty požádaly o dovozní licenci pro všechna přidělená dovozní práva, je třeba stanovit, že s ohledem na jistotu na dovozní práva taková žádost představuje zásadní požadavek ve smyslu nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty [6].
(11) S cílem zajistit řádnou správu kvóty je rovněž nezbytné, aby držitel licence byl skutečným dovozcem.
Takový dovozce se proto musí aktivně podílet na nákupu, přepravě a dovozu dotčených zvířat.
S ohledem na jistotu související s licencí je proto třeba, aby předložení důkazů o uvedených činnostech bylo jedním z hlavních požadavků.
(12) Kvůli zajištění přísné statistické kontroly zvířat dovážených v rámci kvóty se nepoužije přípustná odchylka podle čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1291/2000.
1143/98 ze dne 2. června 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro celní kvótu nejatečných krav a jalovic některých horských plemen pocházejících z některých třetích zemí a kterým se mění nařízení (ES) č. 1012/98 [7] se nakonec po přijetí rozhodnutí Rady a Komise 2005/430/ES ze dne 18. dubna 2005 o uzavření dodatkového protokolu k Evropské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii stalo nadbytečným [8].
Uvedené nařízení by proto mělo být zrušeno.
(14) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro období od 1. července do 30. června následujícího roku se na více let povoluje bezcelní dovoz 46000 kusů živého skotu kódů KN 01029005, 01029021, 01029029, 01029041, 01029049, 01029051, 01029059, 01029061 nebo 01029071 a pocházejícího z Rumunska.
Pro kvótový rok 2005 – 2006 však bude kvótové období uvedené v prvním pododstavci trvat od 1. srpna 2005 do 30. června 2006.
Kvótě uvedené v prvním pododstavci se přiděluje pořadové číslo 09.4769.
Článek 2
1. Žádosti o dovozní práva podle v rámci kvóty stanovené v článku 1 mohou předložit pouze žadatelé, kteří jsou fyzickými nebo právnickými osobami.
V době předložení žádostí musí žadatelé příslušným orgánům dotčených členských států prokázat, že během roku předcházejícího dotyčnému ročnímu kvótovému období dovezli nejméně 50 kusů zvířat kódu KN 010290.
Žadatelé musí být vedeni ve vnitrostátním registru plátců DPH.
2. Důkaz o dovozu je třeba předložit výhradně v podobě celního dokladu o propuštění do volného oběhu, řádně vyplněného celními orgány a obsahujícího odkaz na dotčeného žadatele coby adresáta.
Členské státy mohou uznat i kopie dokumentů uvedených v prvním pododstavci, pokud budou řádně ověřené příslušným orgánem.
V případě, že tyto kopie budou uznány, je třeba to oznámit ve sdělení členského státu podle čl. 3 odst.
3. Hospodářské subjekty, které ke dni 1. ledna předcházejícímu ročnímu kvótovému období již ukončily svou obchodní činnost s třetími zeměmi v oblasti hovězího a telecího masa, nejsou pro účely přidělování způsobilé.
4. Společnost, která vznikne spojením společností, z nichž každá má referenční dovozy odpovídající minimálnímu množství podle odstavce 1, může tyto referenční dovozy použít jako základ pro svou žádost.
Článek 3
1. Žádosti o dovozní práva lze předkládat výhradně v členském státě, v němž je žadatel registrován pro účely DPH.
2. Žádosti o dovozní práva se musí týkat nejméně 50 kusů zvířat a nesmí přesáhnout 5 % dostupného množství.
Pokud žádost přesáhne procentní podíl podle prvního pododstavce, nebude množství nad limit bráno v úvahu.
3. Žádosti o dovozní práva se předkládají nejpozději do 13.00 hod. bruselského času 15. června předcházejícího dotyčnému ročnímu kvótovému období.
Na kvótové období od 1. srpna 2005 do 30. června 2006 se však žádosti o dovozní práva předloží do 13.00 hodin bruselského času desátého pracovního dne po datu vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Žadatelé mohou předložit pro kvótu uvedenou v článku 1 pouze jednu žádost.
Pokud stejný žadatel předloží více žádostí, budou všechny jeho žádosti nepřípustné.
5. Po ověření předložených dokumentů zašlou členské státy Komisi nejpozději do desátého pracovního dne po konci lhůty pro předkládání žádostí seznam žadatelů, jejich adres a požadovaných množství.
Veškerá oznámení, včetně oznámení "bezpředmětné", se zašlou faxem nebo elektronickou poštou na tiskopise z přílohy I nebo jiným způsobem, který Komise sdělí členským státům.
Článek 4
1. Po oznámení podle čl. 3 odst. 5 rozhodne Komise co nejdříve o tom, v jakém rozsahu lze žádostem vyhovět.
2. Pokud množství, na něž se vztahují žádosti podle článku 3, přesáhnou dostupná množství, stanoví Komise jednotný koeficient snížení, který se použije na požadovaná množství.
Pokud je po použití koeficientu snížení podle prvního pododstavce počet nižší než 50 kusů na žádost, dotčené členské státy přidělí dostupné množství losem o dovozní práva na partie po 50 kusech.
Pokud je poslední část menší než 50 kusů, bude pro toto množství přiděleno jediné dovozní právo.
Článek 5
1. Jistota na dovozní práva činí 3 EUR za kus.
Je složena u příslušného orgánu při podání žádosti o dovozní práva.
2. Pro přidělené množství se požádá o dovozní licenci. Tato povinnost představuje zásadní požadavek ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85.
3. Pokud v důsledku použití koeficientu snížení podle čl. 4 odst. 2 bude přiděleno méně dovozních práv, než o která bylo žádáno, složená jistota se úměrně a bez prodlení uvolní.
Článek 6
1. Přidělená množství se dováží na základě předložení jedné nebo více dovozních licencí.
2. Žádosti o licence mohou být podány výhradně ve členském státě, ve kterém žadatel podal žádost a získal dovozní práva v rámci kvóty.
Při každém vydání dovozní licence se odpovídajícím způsobem sníží získaná dovozní práva.
3. Dovozní licence se vydávají na základě žádosti a na jméno hospodářského subjektu, který dovozní práva získal.
4. V žádostech o licenci a v licencích se uvede:
a) v poli 8 země původu;
b) v kolonce 16 jeden nebo několik z těchto kódů kombinované nomenklatury:
01029005, 01029021, 01029029, 01029041, 01029049, 01029051, 01029059, 01029061 nebo 01029071;
c) v kolonce 20 pořadové číslo dotyčné kvóty a alespoň jedna z poznámek podle přílohy II.
Licence představuje pro držitele povinnost dovážet ze země uvedené v kolonce 8.
Článek 7
1. Odchylně od čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 jsou dovozní licence vydané podle tohoto nařízení nepřevoditelné a práva v rámci celních kvót z nich plynou, jen pokud jsou na stejné jméno a adresu jako jméno a adresa adresáta v souvisejícím celním prohlášení o propuštění do volného oběhu.
2. Odchylně od článku 3 nařízení (ES) č. 1445/95 jsou ve smyslu čl. 6 odst. 3 uvedeného nařízení dovozní licence platné 150 dnů od jejich skutečného data vydání. Platnost všech dovozních licencí končí pro kvótové období každý rok dne 30. června.
3. Udělení dovozní licence je podmíněno složením jistoty ve výši 20 EUR za kus, která se sestává z:
a) jistoty ve výši 3 EUR uvedené v čl. 5 odst. 1 a
b) částky 17 EUR, kterou žadatel složí spolu s žádostí o licenci.
4. Vydané licence jsou platné v celém Společenství.
5. Ustanovení čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1291/2000 se nepoužije. Za tímto účelem se do kolonky 19 licence uvede číslo "0" (nula).
Bez ohledu na oddíl 4 hlavy III nařízení (ES) č. 1291/2000 o uvolnění jistoty se jistota uvedená v odstavci 3 neuvolní, dokud nebude předložen důkaz o tom, že držitel licence byl obchodně a logisticky odpovědný za nákup, přepravu a proclení dotčených zvířat pro volný oběh.
Tento důkaz se skládá alespoň z:
a) originálu obchodní faktury nebo její ověřené kopie vystavené na jméno držitele prodávajícím nebo jeho zástupcem, oba se sídlem ve třetí zemi vývozu, a z dokladu o zaplacení držitelem nebo z důkazu o otevření neodvolatelného dokumentárního akreditivu držitelem ve prospěch prodávajícího;
b) nákladního listu nebo případně dokladu o přepravě pozemní nebo vzdušnou cestou na dotčená zvířata, který je vystaven na jméno držitele;
c) dokladu, podle něhož bylo zboží prohlášením propuštěno do volného oběhu, s uvedením jména a adresy držitele coby adresáta.
Článek 8
U dovezených zvířat se uplatňuje osvobození od cla v souladu s článkem 1 na základě předložení průvodního osvědčení EUR.1, které vydala vyvážející země v souladu s protokolem 4 přiloženým k Evropské dohodě s Rumunskem, nebo na základě prohlášení na faktuře, které vyhotovil vývozce v souladu s uvedeným protokolem.
Článek 9
Nařízení (ES) č. 1445/95 a (ES) č. 1291/2000 se použijí s výhradou podle tohoto nařízení.
Článek 10
Zrušuje se nařízení (ES) č. 1143/1998.
Článek 11
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1242/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 168. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 168. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1243/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 168. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 168. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 1244/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 340. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 340. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 48 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 53 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1245/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se pozastavují nákupy másla v některých členských státech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení (ES) č. 2771/1999 stanoví, že Komise zahajuje nebo pozastavuje nákupy v členském státě, jakmile bylo zjištěno, že se tržní cena v tomto členském státě nacházela po dva týdny za sebou podle případu buď na úrovni, která je nižší, nebo na úrovni, která se rovná 92 % intervenční ceny nebo je vyšší.
(2) Komise vypracovala poslední seznam členských států, v nichž byla intervence pozastavena, v nařízení Komise (ES) č. 1186/2005 [3].
Tento seznam musí být upraven, aby bral v úvahu nové tržní ceny, které oznámilo Polsku podle článku 8 nařízení (ES) č. 2771/1999.
Z důvodů jasnosti je vhodné tento seznam nahradit a zrušit nařízení (ES) č. 1186/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nákupy másla podle čl.
6 odst.
1 nařízení (ES) č.
1255/1999 se pozastavují
Nařízení Komise (ES) č. 1246/2005
ze dne 29. července 2005,
které se týká 87. dílčího nabídkového řízení uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 nařízení (ES) č. 2799/1999 se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ve 87. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek uplynula dne 26. července 2005, se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1247/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 24. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 24. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 26. července 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 265 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 30. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1248/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka pro 23. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 23. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 26. července 2005, se stanovuje minimální prodejní cena odstředěného mléka ve výši 195,24 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 30. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1249/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se stanoví opravná částka použitelná při poskytování náhrady pro obiloviny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci, uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle jejich místa určení.
(4) Opravnou částku je třeba stanovit zároveň s náhradou a dle stejného postupu, přičemž je možné ji v období mezi dvěma stanoveními změnit.
(5) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se stanovuje dle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1250/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro slad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory stanovené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995 o určitých prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Náhradu použitelnou pro slad je třeba vypočítat s ohledem na množství obilovin nezbytné k výrobě uvažovaných produktů.
Tato množství byla stanovena nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle země jejich určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto předpisů v současné situaci na trzích s obilovinami, zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
(7) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1784/2003 se stanovují ve výši uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1251/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se stanoví opravná částka pro poskytnutí náhrady u sladu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravnou částku uvedenou v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003, použitelnou pro předem stanovené vývozní náhrady pro slad, je třeba stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1252/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro krmné směsi z obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1517/95 ze dne 29. června 1995 o prováděcích pravidlech k nařízení (ES) č. 1784/2003, co se týče dovozního a vývozního režimu pro krmné směsi z obilovin a kterým se mění nařízení (ES) č. 1162/95 o zvláštních prováděcích pravidlech k režimu dovozních a vývozních licencí pro obiloviny a rýži [2], stanovuje v článku 2 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady poskytované pro tyto produkty.
(3) Při tomto výpočtu musí být vzat v úvahu také obsah produktů z obilovin.
Za účelem zjednodušení by náhrada měla být vyplácena pro dvě kategorie "produktů z obilovin", totiž kukuřici, nejběžněji používanou obilovinu pro výrobu krmných směsí určených na vývoz, a produkty z kukuřice na jedné straně a pro jiné obiloviny na straně druhé; druhá kategorie zahrnuje libovolné produkty z obilovin kromě kukuřice a produkty vyrobené z kukuřice.
Náhrada musí být poskytnuta pro množství produktů obilovin obsažené v daném krmivu.
(4) Výše náhrady musí zohlednit možnosti a podmínky prodeje těchto produktů na světovém trhu, potřebu zamezit narušení trhu Společenství a ekonomický aspekt vývozu.
(5) S ohledem na současnou situaci na trhu s obilovinami, především na vyhlídky v oblasti dodávek, je třeba zrušit vývozní náhrady.
(6) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro krmné směsi uvedené v nařízení (ES) č. 1784/2003 a podléhající nařízení (ES) č. 1517/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1253/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se stanoví náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže určené pro potravinovou pomoc Společenství a vnitrostátní potravinovou pomoc
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1] a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení Rady (EHS) č. 2681/74 ze dne 21. října 1974, týkající se financování výdajů vzniklých v souvislosti s dodávkou zemědělských produktů jako potravinové pomoci [3] ze strany Společenství, stanoví, že část výdajů odpovídající dle pravidel Společenství vývozním náhradám pro dané produkty je třeba naúčtovat Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu, oddělení záruk.
(2) Za účelem jednoduššího stanovení a řízení rozpočtu pro opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci a ve snaze informovat členské státy o míře účasti Společenství na financování vnitrostátních opatření potravinové pomoci je třeba určit výši náhrad poskytovaných pro tato opatření.
(3) Obecná a prováděcí pravidla stanovená článkem 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článkem 13 nařízení (ES) č. 3072/95 pro vývozní náhrady jsou přiměřeně použitelná pro výše uvedená opatření.
(4) Specifická kritéria, která je třeba vzít v úvahu při výpočtu vývozní náhrady pro rýži, jsou definována v článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
U vnitrostátních opatření a opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci prováděných v rámci mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i v rámci ostatních opatření Společenství ve formě bezplatných dodávek, se náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže stanovují podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1254/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se pro období od 1. do 31. srpna 2005 stanoví produkční náhrada pro bílý cukr používaný v chemickém průmyslu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 pátou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že může být rozhodnuto poskytnout produkční náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) a písm. f) uvedeného nařízení, pro sirupy uvedené v písm. d) uvedeného odstavce, jakož i pro chemicky čistou fruktózu (levulózu) kódu KN 17025000 jako meziprodukt, pokud se tyto produkty nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 23 odst. 2 Smlouvy a používají se k výrobě určitých výrobků chemického průmyslu;
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování produkční náhrady pro některé výrobky z odvětví cukru používané v chemickém průmyslu [2], stanoví, že tyto náhrady jsou určovány v závislosti na náhradě stanovené pro bílý cukr.
(3) Článek 9 nařízení (ES) č. 1265/2001 stanoví, že produkční náhrada pro bílý cukr se stanovuje měsíčně na období od prvního dne každého měsíce.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkční náhrada pro bílý cukr uvedená v článku 4 nařízení (ES) č. 1265/2001 se stanoví ve výši 31,325 EUR/100 kg netto na období od 1. do 31. srpna 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1255/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze přijímat žádosti o dovozní licence podané v července 2005 pro některé mléčné výrobky v rámci některých kvót otevřených nařízením (ES) č. 2535/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2535/2001 ze dne 14. prosince 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o dovozní režim pro mléko a mléčné výrobky a otevření celních kvót [2], a zejména na čl. 16 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na množství, o něž bylo požádáno v dovozních licencích na období od 1. do 10. července 2005 ohledně produktů, které spadají do kvót uvedených v částech I.A a I.B, body 1 a 2, částech I.C, I.D, I.E, částech I.F, I.G a I.H přilohy I nařízení (ES) č. 2535/2001, se použijí koeficienty přidělení stanovené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. července 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1256/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 1. srpen 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1257/2005
ze dne 29. července 2005
o vydávání vývozních licencí režimu B pro ovoce a zeleninu (broskve)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 ze dne 8. října 2001 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 2200/96 týkajícímu se vývozních náhrad pro ovoce a zeleninu [2], a zejména na čl. 6 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 951/2005 [3] stanovilo směrná množství, pro něž lze vydat vývozní licence režimu B.
(2) Podle informací, které má Komise k dnešnímu datu k dispozici, hrozí, že brzy dojde k překročení směrných množství stanovených pro broskve ve stávajícím vývozním období.
Toto překročení by narušilo řádné fungování systému vývozních náhrad pro ovoce a zeleninu.
(3) Aby se předešlo této situaci, měly by být žádosti o vydání vývozní licence režimu B pro broskve podané po 1. srpna 2005 zamítány, a to až do konce stávajícího vývozního období,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádosti o vydání vývozní licence režimu B pro broskve podle článku 1 nařízení (ES) č. 951/2005, jejichž příslušná vývozní prohlášení byla přijata po 1. srpna 2005 a před 16. zářím 2005, se zamítají.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1258/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 20,850 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1259/2005
ze dne 27. července 2005,
kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovozy kyseliny vinné pocházející z Čínské lidové republiky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. Zahájení řízení
(1) Dne 24. září 2004 obdržela Komise podnět podaný v souladu s článkem 5 nařízení Rady (ES) č. 384/96 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen "základní nařízení"), od těchto výrobců (dále jen "žadatel"): Legré-Mante SA, Industria Chimica Valenzana S.p.A, Distilleries Mazzari S.p.a., Alcoholera Vinicola Europea S.A. a Comercial Quimica Sarasa s.l., kteří zastupují významný podíl, v tomto případě více než 50 %, výroby kyseliny vinné ve Společenství.
(2) Tento podnět obsahoval důkazy o dumpingových dovozech kyseliny vinné z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR") a o podstatných újmách, které z nich vyplývají, což bylo považováno za dostatečný důvod k zahájení řízení.
(3) Řízení bylo zahájeno dne 30. října 2004 zveřejněním oznámení o zahájení řízení [2] v Úředním věstníku Evropské unie.
1.2. Strany dotčené řízením
(4) Komise oficiálně informovala žadatele, ostatní výrobce ve Společenství, vyvážející výrobce, dovozce, dodavatele a uživatele i sdružení uživatelů, o kterých je známo, že se jich řízení týká, a zástupce ČLR, že bylo řízení zahájeno.
Zúčastněným stranám byla dána možnost, aby své názory sdělily písemně a aby požádaly o slyšení v termínech uvedených v oznámení o zahájení řízení.
(5) Stěžující si výrobci, ostatní spolupracující výrobci ve Společenství, vyvážející výrobci, dovozci, dodavatelé a uživatelé i sdružení uživatelů své názory předložili.
Všem zúčastněným stranám, které o to v rámci výše uvedených termínů požádaly a prokázaly, že mají konkrétní důvody, proč by se jim mělo dostat slyšení, byla tato příležitost poskytnuta.
(6) Aby mohli vyvážející výrobci v ČLR podat žádost o status tržního hospodářství nebo o individuální zacházení, pokud si to přejí, zaslala Komise formuláře žádosti těm čínským vyvážejícím výrobcům, o kterých je známo, že se jich řízení týká.
Žádosti o status tržního hospodářství nebo o individuální zacházení v případě, že bylo šetřením zjištěno, že nesplňují podmínky pro udělení statusu tržního hospodářství, zaslali tři vyvážející výrobci.
(7) Všem stranám, o kterých je známo, že se jich řízení týká, a všem ostatním společnostem, které se přihlásily v termínu uvedeném v oznámení o zahájení řízení, byly zaslány dotazníky.
Odpovědi poskytli tři vyvážející výrobci v ČLR, jeden výrobce ze srovnatelné země, v tomto případě Argentiny, sedm výrobců ve Společenství a dva uživatelé ve Společenství.
(8) Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro prozatímní určení dumpingu, následných újem a zájmu Společenství, a provedla ověření v prostorách těchto společností:
a) Výrobci ve Společenství
- Alcoholera Vinicola Europea "Alvinesa" SA, Ciudad Real, Španělsko
- Comercial Quimica Sarasa "Tydsa" SL, Girona, Španělsko
- Distillerie Bonollo Srl, Frosinone, Itálie
- Distillerie Mazzari SpA, Ravenna, Itálie
- Etablissements Legré-Mante SA, Marseille, Francie
- Industria Chimica Valenzana "I.C.V."
SpA, Palermo, Itálie
- Tartarica Treviso Srl, Faenza, Itálie
b) Vyvážející výrobci v ČLR
- Hangzou Bioking Biochemical Engineering Co., Ltd, Hangzou, ČLR.
- Changmao Biochemical Engineering Co., Ltd, Changzou City, ČLR.
- Ninghai Organic Chemical Factory, Ninghai, ČLR.
(9) Vzhledem k tomu, že bylo nezbytné určit běžnou hodnotu pro vyvážející výrobce v ČLR, jímž by nemusel být udělen status tržního hospodářství, uskutečnilo se ověření k zjištění běžné hodnoty na základě údajů ze srovnatelné země, v tomto případě Argentiny, v prostorách této společnosti:
c) Výrobci ve srovnatelné zemi
- Tarcol S.A., Buenos Aires, Argentina.
1.3. Období šetření
(10) Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2003 do 30. června 2004 (dále jen "období šetření").
Pokud jde o trendy významné pro posouzení újmy, analyzovala Komise údaje týkající se období od 1. ledna 2001 do 30. června 2004 (dále jen "posuzované období").
Obdobím, kdy probíhalo šetření cenového podbízení, prodeje pod cenou a odstranění újmy, je právě výše uvedené období šetření.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(11) Dotčeným výrobkem je kyselina vinná.
Tento výrobek patří do kódu KN 29181200.
Dotčený výrobek se používá hlavně při výrobě vín a v potravinářském průmyslu a v řadě dalších odvětví buď jako složka konečného produktu nebo jako přísada urychlující či zpomalující chemické procesy.
Výrobek se získává buď jako vedlejší produkt při výrobě vína nebo chemickou syntézou petrochemických složek.
Vzhledem ke svým fyzikálním vlastnostem, výrobnímu postupu a zaměnitelnosti různých druhů výrobku z hlediska uživatele se má za to, že kyselina vinná je pro účely tohoto řízení jediným výrobkem.
2.2. Obdobný výrobek
(12) Šetřením bylo zjištěno, že základní fyzikální vlastnosti kyseliny vinné vyráběné a prodávané výrobním odvětvím Společenství ve Společenství, kyseliny vinné vyráběné a prodávané na domácím čínském trhu a kyseliny vinné dovážené do Společenství z ČLR i kyseliny vinné vyráběné a prodávané v Argentině jsou totožné a že tyto výrobky mají do značné míry stejné použití.
(13) Proto bylo předběžně rozhodnuto, že dotčený výrobek a kyselina vinná prodávaná na domácím trhu v ČLR, kyselina vinná vyráběná a prodávaná v Argentině i kyselina vinná vyráběná a prodávaná ve Společenství výrobním odvětvím Společenství mají stejné fyzikální vlastnosti a použití, a proto se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1. Status tržního hospodářství
(14) V souladu s čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se v rámci antidumpingových šetření týkajících se dovozů pocházejících z ČLR stanoví běžná hodnota v souladu s odstavci 1 až 6 řečeného článku pro ty výrobce, v jejichž případě bylo zjištěno, že splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(15) Kritéria statusu tržního hospodářství jsou ve stručnosti a pouze k usnadnění odkazování shrnuta níže:
1. Podnikatelská rozhodnutí a náklady vyplývají z podmínek na trhu, a to bez podstatných zásahů státu,
2. Účetní záznamy jsou nezávisle kontrolovány v souladu s mezinárodními účetními standardy a používají se pro všechny účely,
3. Nepřežívají žádné podstatné deformace z předcházejícího netržního hospodářského systému,
4. Právní jistotu a stabilitu zajišťují právní předpisy o úpadku a vlastnictví,
5. Převody měn se uskutečňují podle tržních kurzů.
(16) V rámci stávajícího šetření se ohlásili tři vyvážející výrobci v ČLR a požádali v souladu s čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení o status tržního hospodářství. Jednotlivé žádosti o status tržního hospodářství byly podrobeny analýze a bylo uskutečněno šetření na místě u těchto spolupracujících společností (viz bod odůvodnění 7).
Na tomto základě bylo zjištěno, že všichni tři výrobci splňují podmínky pro status tržního hospodářství.
(17) Na tomto základě jsou vyvážející výrobci v ČLR, kteří získali status tržního hospodářství, tito:
1. Hangzou Bioking Biochemical Engineering Co., Ltd, Hangzou,
2. Changmao Biochemical Engineering Co., Ltd, Changzou City,
3. Ninghai Organic Chemical Factory, Ninghai.
3.2. Běžná hodnota
3.2.1. Stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, kterým byl udělen status tržního hospodářství
(18) Pokud jde o stanovení běžné hodnoty, Komise nejprve zjišťovala, zda je celkový domácí prodej kyseliny vinné jednotlivých dotčených vyvážejících výrobců reprezentativní ve srovnání s jejich celkovým vývozem do Společenství. V souladu s čl.
2 odst. 2 základního nařízení se domácí prodej považuje za reprezentativní, pokud celkový domácí prodej jednotlivých vyvážejících výrobců činí alespoň 5 % jejich celkového vývozu do Společenství.
(19) Aby měli vyvážející výrobci celkově reprezentativní domácí prodej, Komise následně zjišťovala druhy kyseliny vinné prodávané na domácím trhu, které byly totožné nebo přímo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Společenství.
(20) Pro tyto jednotlivé druhy se zjišťovalo, zda je domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst.
2 základního nařízení. Domácí prodej konkrétního druhu se považoval za dostatečně reprezentativní, jestliže objem domácího prodeje tohoto druhu během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného druhu vyváženého do Společenství.
(21) Dále bylo zkoumáno, zda domácí prodej každého jednotlivého druhu dotčeného výrobku lze považovat za prodej uskutečněný v rámci běžného obchodního styku, a to na základě zjištění podílu ziskového prodeje zkoumaného druhu nezávislým odběratelům.
(22) V tom případě, kdy objem prodeje daného druhu kyseliny vinné prodávaného za čistou prodejní cenu rovnající se výrobním nákladům nebo převyšující je představoval více než 80 % celkového objemu odbytu tohoto druhu a pokud se vážená průměrná cena tohoto druhu rovnala výrobním nákladům nebo je převyšovala, vycházela běžná hodnota ze skutečné ceny na domácím trhu.
Tato cena byla vypočítána jako vážený průměr cen za veškerý domácí prodej tohoto druhu během období šetření, bez ohledu na to, zda tyto prodeje byly ziskové nebo ne.
(23) Pokud objem ziskového prodeje nějakého druhu kyseliny vinné činil 80 % celkového objemu prodeje tohoto druhu či méně nebo pokud vážená průměrná cena tohoto druhu nedosahovala výše výrobních nákladů, vycházela běžná hodnota ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr pouze ziskových prodejů tohoto druhu, pokud tento prodej činil 10 % objemu prodeje tohoto druhu nebo více.
(24) Konečně, když objem ziskového prodeje jakéhokoli druhu kyseliny vinné činil méně než 10 % celkového objemu prodeje tohoto druhu, mělo se za to, že tento konkrétní druh nebyl prodáván v dostatečném množství, aby mohla domácí cena poskytnout odpovídající základ pro stanovení běžné hodnoty.
(25) Tam, kde nebylo možno použít domácí cenu konkrétního druhu prodávaného vyvážejícím výrobcem, použila se početně zjištěná běžná hodnota.
2 odst. 3 základního nařízení běžná hodnota vypočítala jako součet výrobních nákladů vývozce na vyvážený druh, přiměřeného podílu prodejních, správních a režijních nákladů a přiměřeného ziskového rozpětí.
Proto Komise zjišťovala, zda jsou údaje o prodejních, správních a režijních nákladech a o zisku, který vytvářejí jednotliví dotčení vyvážející výrobci na domácím trhu, spolehlivé.
(27) Skutečné prodejní, správní a režijní náklady na domácím trhu se považovaly za spolehlivé, jestliže objem celkového domácího prodeje dotčené společnosti bylo možno považovat za reprezentativní ve srovnání s objemem vývozu do Společenství.
Ziskové rozpětí na domácím trhu bylo stanoveno na základě domácího prodeje těchto druhů, které se prodávaly v rámci běžného obchodního styku.
Pro tyto účely byla použita metodika v souladu s 21. a 23. bodem odůvodnění.
(28) Všechny společnosti měly celkově reprezentativní prodej a bylo zjištěno, že většina druhů dotčeného výrobku, které se vyvážejí, byly prodávány na domácím trhu v rámci běžného obchodního styku.
Pokud tomu tak v případě některých druhů nebylo, byla běžná hodnota početně zjištěna pomocí metodiky v souladu s 26. bodem odůvodnění pomocí informací o prodejních, správních a režijních nákladech a zisku jednotlivých dotčených společností.
3.2.2. Stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, kterým nebyl udělen status tržního hospodářství.
a) Srovnatelná země
(29) V souladu s čl. 2 odst. 7 základního nařízení běžná hodnota pro společnosti, jimž nemohl být udělen status tržního hospodářství, byla stanovena na základě cen nebo na základě početně zjištěné hodnoty ve srovnatelné zemi.
(30) V oznámení o zahájení řízení oznámila Komise záměr použít jako vhodnou srovnatelnou zemi pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR Argentinu a zúčastněné strany byly vyzvány, aby se k tomu vyjádřily.
(31) Žádný vyvážející výrobce v ČLR, kterému nebyl udělen status tržního hospodářství, proti tomuto návrhu neměl námitky.
Mimoto bylo v rámci šetření zjištěno, že Argentina je konkurenčním trhem pro dotčené výrobky s nejméně dvěma domácími výrobci různé velikosti a též s dovozy z třetích zemí.
Bylo zjištěno, že tito domácí výrobci vyrábějí kyselinu vinnou podobnou druhu, který se vyrábí v ČLR, i když používají jiné výrobní metody.
Proto se mělo za to, že argentinský trh je pro účely stanovení běžné hodnoty dostatečně reprezentativní.
(32) Byli kontaktováni všichni známí vyvážející výrobci v Argentině a jedna společnost souhlasila se spoluprací.
Tomuto výrobci byl tedy zaslán dotazník a poskytnuté údaje byly ověřeny na místě.
b) Běžná hodnota
2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla stanovena běžná hodnota pro vyvážející výrobce, kterým nebyl udělen status tržního hospodářství, na základě ověřených informací získaných od výrobce v této srovnatelné zemi, tj. na základě cen zaplacených nebo splatných na domácím trhu v Argentině za dané druhy výrobku, o nichž bylo zjištěno, že platí v rámci běžného obchodního styku, v souladu s metodikou podle 23. bodu odůvodnění.
Tyto ceny byly podle potřeby upraveny, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání s těmi druhy výrobku, které vyvážejí do Společenství dotčení čínští výrobci.
(34) Tak byla stanovena běžná hodnota jako vážená průměrná cena za domácí prodej nespřízněným odběratelům v případě spolupracujícího výrobce v Argentině.
3.3. Vývozní cena
(35) Ve všech případech byl dotčený výrobek vyvážen pro nezávislé odběratele ve Společenství. Vývozní cena tedy byla stanovena v souladu s čl.
2 odst. 8 základního nařízení, tedy na základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen.
3.4. Srovnání
(36) Běžná hodnota a vývozní ceny byly srovnávány podle jejich úrovně ze závodu.
V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly provedeny příslušné úpravy týkající se rozdílů, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny v souladu s čl. 2 odst.
10 základního nařízení. Byly povoleny odpovídající úpravy týkající se dopravy a pojištění, úvěrů, provize a bankovních poplatků ve všech případech, pokud byly přiměřené, přesné a doložené ověřenými důkazy.
(37) Úpravy byly též provedeny ohledně rozdílů ve výši úhrady DPH, protože bylo zjištěno, že v případě vývozu byly hrazeny nižší částky DPH než tomu bylo v případě domácího prodeje.
3.5. Dumpingové rozpětí
3.5.1. V případě spolupracujících vyvážejících výrobců, kterým byl udělen status tržního hospodářství
(38) V případě tří společností, kterým byl udělen status tržního hospodářství, byla vážená průměrná běžná hodnota každého jednotlivého druhu dotčeného výrobku vyváženého do Společenství srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího druhu dotčeného výrobku v souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení.
(39) Takto byla určena následující prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF na hranice Společenství před zaplacením cla:
Společnost _BAR_ Prozatímní dumpingové rozpětí _BAR_
Hangzou Bioking Biochemical Engineering Co., Ltd, Hangzou _BAR_ 2,4 % _BAR_
Changmao Biochemical Engineering Co., Ltd, Changzou City _BAR_ 13,8 % _BAR_
Ninghai Organic Chemical Factory, Ninghai _BAR_ 6,6 % _BAR_
3.5.2. V případě všech ostatních vyvážejících výrobců
(40) Aby bylo možno vypočítat celostátní dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vývozce v ČLR, stanovila Komise nejprve úroveň spolupráce.
Bylo provedeno srovnání mezi celkovou hodnotou vývozů dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR vypočítanou na základě údajů Eurostatu a skutečných odpovědí na dotazník získaných od vývozců v ČLR.
Tak bylo stanoveno, že úroveň spolupráce je nízká, tj. 63 % veškerých čínských vývozů do Společenství.
(41) Dumpingové rozpětí bylo následně vypočítáno pomocí vývozních cen a objemů, které byly získány od Eurostatu, po předchozím odečtení vývozních cen a objemů, jak je oznámili spolupracující vývozci, jimž byl udělen status tržního hospodářství.
Použití dostupných údajů Eurostatu v souladu s článkem 18 základního nařízení bylo nezbytné vzhledem k nedostatku podrobnějších informací o vývozních cenách, aby bylo možno stanovit výši celostátních cel.
Takto získané vývozní ceny byly srovnány s váženou průměrnou běžnou hodnotou stanovenou pro srovnatelnou zemi a pro srovnatelné druhy výrobků.
(42) Tak byla prozatímně stanovena celostátní úroveň dumpingu na 34,9 % ceny CIF na hranice Společenství.
4. ÚJMA
4.1. Výroba ve Společenství
(43) Šetřením se zjistilo, že obdobný výrobek v současnosti vyrábí osm výrobců ve Společenství.
Jeden z nich ale v rámci šetření dále nespolupracoval.
Mimoto je známo, že během posuzovaného období další čtyři výrobci ve Společenství výrobu zastavili a nejsou součástí šetření.
(44) Proto byl objem výroby Společenství pro účely čl. 4 odst. 1 základního nařízení prozatímně vypočítán jako součet objemu výroby těchto sedmi spolupracujících výrobců ve Společenství a objemu výroby dalších výrobců v souladu s odhadem žadatelů.
4.2. Definice výrobního odvětví Společenství
(45) Podnět podpořilo sedm výrobců ve Společenství, kteří plně v rámci šetření spolupracovali. Odhaduje se, že tito výrobci vyrábějí více než 95 % kyseliny vinné vyráběné ve Společenství. Proto se má za to, že tvoří výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
4.3. Spotřeba Společenství
(46) Spotřeba byla odhadnuta jako součet prodejů v ES uskutečněných spolupracujícími výrobci v ES, odhadu prodejů uskutečněných nespolupracujícími výrobci v ES a celkových dovozů.
Prodej nespolupracujících výrobců v ES, včetně několika společností, které již výrobu zastavily, vycházel vzhledem k nedostatku jiných zdrojů z informací z podnětu.
Ten ukazuje, že za posuzované období vzrostla ve Společenství poptávka po dotčeném výrobku o 15 %.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Spotřeba Společenství _BAR_ 20930 _BAR_ 21016 _BAR_ 21717 _BAR_ 24048 _BAR_
Index 2001 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 104 _BAR_ 115 _BAR_
4.4. Dovozy do Společenství z dotčené země
4.4.1. Objem a podíl dotčených dovozů na trhu
(47) Vývoj dovozů z dotčené země byl zkoumán na základě údajů Eurostatu, jelikož objemy, které oznámili spolupracující vyvážející výrobci, byly podstatně nižší než údaje Eurostatu za posuzované období.
(48) Z hlediska objemu a podílu na trhu byl vývoj dovozů následující:
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Objem dovozu ČLR _BAR_ 1769 _BAR_ 1266 _BAR_ 1570 _BAR_ 2763 _BAR_
Index 2001 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 72 _BAR_ 89 _BAR_ 156 _BAR_
Podíly na trhu ČLR _BAR_ 8,5 % _BAR_ 6,0 % _BAR_ 7,2 % _BAR_ 11,5 % _BAR_
(49) Zatímco spotřeba kyseliny vinné se během posuzovaného období zvýšila o 15 %, dovozy z dotčené země vzrostly za totéž období o více než 50 %.
Po relativně vysokém objemu dovozu v roce 2001 se kvůli vysokým cenám a nedostatku na evropském trhu v roce 2002 dovoz z ČLR vrátil na nižší úroveň, ale od té doby se díky agresivně nízkým cenám více než zdvojnásobil.
Proto se podíl ČLR na trhu během posuzovaného období za méně než dva roky zvýšil z 6,0 % na 11,5 %.
4.4.2. Dovozní ceny a cenové podbízení
(50) V této tabulce jsou uvedeny hodnoty ukazující vývoj průměrných dovozních cen z ČLR.
Během posuzovaného období tyto ceny poklesly téměř o 50 %.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Dovozní ceny z ČLR EUR/kg _BAR_ 3,49 _BAR_ 1,74 _BAR_ 1,83 _BAR_ 1,78 _BAR_
Index 2001 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 50 _BAR_ 52 _BAR_ 51 _BAR_
(51) Pokud jde o prodejní ceny dotčeného výrobku na trhu Společenství během období šetření, bylo provedeno srovnání cen výrobního odvětví Společenství a cen vyvážejících výrobců v ČLR.
Za relevantní prodejní ceny výrobního odvětví Společenství byly považovány ceny pro nezávislé odběratele, podle potřeby upravené na úroveň ze závodu, tj. bez přepravních nákladů ve Společenství a po odečtení slev a rabatů.
Tyto ceny byly srovnány s cenami, které účtují čínští vyvážející výrobci bez slev a rabatů, a podle potřeby upravenými na cenu CIF na hranice Společenství, s dalším nutným očištěním o náklady na celní odbavení a náklady po dovozu.
(52) Srovnání ukázalo, že během období šetření byly dovozy dotčeného výrobku prodávány ve Společenství za ceny, které byly oproti cenám výrobního odvětví Společenství o 22 % nižší, vyjádřeno jako procento z ceny výrobního odvětví Společenství.
4.5. Situace výrobního odvětví Společenství
(53) V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo zkoumání dopadu dumpingových dovozů z ČLR na výrobní odvětví Společenství analýzu všech ekonomických faktorů a indexů, které měly vliv na stav odvětví od roku 2001 až do období šetření.
(54) Následující údaje poskytnuté výrobním odvětvím Společenství představují souhrnné informace od daných sedmi spolupracujících výrobců ve Společenství.
Ovšem dvě z těchto společností zahájily provoz až během posuzovaného období, v roce 2001, respektive v roce 2003. Mělo se za to, že vzhledem k jejich konkrétní situaci by údaje pro tyto společnosti mohly zkreslit celkové trendy, zvláště pokud jde o náklady, ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic.
Proto údaje týkající se těchto dvou společností tam, kde to bylo vhodné, nebyly započítány do odpovídajících souhrnných ukazatelů a hodnotily se zvlášť, aby byl zajištěn správný a reprezentativní obrázek.
4.5.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(55) Vývoj výroby, výrobní kapacity a využití kapacity v případě daných sedmi spolupracujících společností:
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Výroba (v tunách) _BAR_ 25341 _BAR_ 23576 _BAR_ 25602 _BAR_ 27324 _BAR_
Index 2001 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 93 _BAR_ 101 _BAR_ 108 _BAR_
Výrobní kapacita (v tunách) _BAR_ 31350 _BAR_ 33000 _BAR_ 36000 _BAR_ 35205 _BAR_
Index 2001 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 105 _BAR_ 115 _BAR_ 112 _BAR_
Využití kapacity _BAR_ 81 % _BAR_ 71 % _BAR_ 71 % _BAR_ 78 % _BAR_
Index 2001 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 88 _BAR_ 88 _BAR_ 96 _BAR_
(56) Celková výroba se mezi rokem 2001 a obdobím šetření zvýšila o 8 %.
Je však třeba připomenout, že toto zvýšení lze přičíst výhradně uvedeným dvěma novým společnostem, zatímco výroba ve zbývajících pěti společnostech za totéž období poklesla o 6 %.
(57) Výrobní kapacita se zvýšila o 12 %, též díky těmto novým společnostem.
Tato čísla však neodrážejí snížení o několik tisíc tun způsobené čtyřmi výrobci ve Společenství, o nichž je známo, že zastavili výrobu během posuzovaného období (viz bod odůvodnění 43).
Přestože v rámci šetření nebyly zjištěny žádné přesné údaje týkající s těchto výrobců, na základě údajů z podnětu lze odhadnout, že celková kapacita ve Společenství zůstala od roku 2001 do období šetření zhruba konstantní.
(58) Využití kapacity se za toto období snížilo z 81 % v roce 2001 na 78 % v období šetření.
4.5.2. Zásoby
(59) Následující údaje ukazují objem zásob na konci každého období.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Zásoby (v tunách) _BAR_ 3464 _BAR_ 2743 _BAR_ 3967 _BAR_ 4087 _BAR_
Index 2001 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 79 _BAR_ 115 _BAR_ 118 _BAR_
(60) Zásoby se během posuzovaného období zvýšily o 18 %.
Je však třeba připomenout, že hodnoty vztahující se k období šetření částečně odrážejí nejvyšší sezónní hodnotu zásob v letním období.
Ovšem v případě alespoň jedné této společnosti, jíž se týkalo šetření, tu byly neobvykle vysoké zásoby, což společnost zdůvodňovala svým obchodním rozhodnutí neprodávat za tržní cenu bez zisku.
4.5.3. Objem prodeje, podíly na trhu, růst a průměrné jednotkové ceny ve Společenství
(61) Následující hodnoty ukazují prodej výrobního odvětví Společenství nezávislým odběratelům ve Společenství.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Objem prodeje na trhu ES (v tunách) _BAR_ 16148 _BAR_ 16848 _BAR_ 18294 _BAR_ 20034 _BAR_
Index 2001 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 104 _BAR_ 113 _BAR_ 124 _BAR_
Podíl na trhu (pět zavedených společností) _BAR_ 71,0 % _BAR_ 66,9 % _BAR_ 66,3 % _BAR_ 60,9 % _BAR_
Index 2001 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 94 _BAR_ 93 _BAR_ 86 _BAR_
Podíl na trhu (všech sedm společností) _BAR_ 77,2 % _BAR_ 80,2 % _BAR_ 84,2 % _BAR_ 83,3 % _BAR_
Index 2001 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 104 _BAR_ 109 _BAR_ 108 _BAR_
Průměrné prodejní ceny (EUR/t) _BAR_ 5392 _BAR_ 3214 _BAR_ 2618 _BAR_ 2513 _BAR_
Index 2001 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 60 _BAR_ 49 _BAR_ 47 _BAR_
(62) Objem prodeje výrobního odvětví Společenství se během posuzovaného období zvýšil o 24 % a jeho podíl na trhu o 8 %.
(63) Podíl pěti zavedených společností na trhu podstatně poklesl, a to o více než 10 procentních bodů během posuzovaného období.
Pokud se přidají dvě společnosti, které zahájily výrobu během tohoto období, zvýší se celkový podíl na trhu o 6 %.
Jak je však uvedeno v 57. bodu odůvodnění, nezahrnují tato čísla uvedené čtyři výrobce ve Společenství, kteří během téhož období zastavili výrobu.
Přestože o tom nejsou k dispozici přesné údaje, žadatelé odhadují, že tito výrobci by bývali mohli vyrobit několik tisíc tun.
To ukazuje, že v případě započítání výrobců, kteří zastavili výrobu, celkový podíl výrobců ve Společenství na trhu poklesl od roku 2001 do období šetření nejméně o 2,5 %.
(64) Průměrné prodejní ceny pro nespřízněné kupující na trhu Společenství zaznamenaly od roku 2001 do období šetření prudký pokles o více než 50 %.
(65) Jeden dovozce poukázal na to, že v minulosti, a to po období delší, než je posuzované období, docházelo k podobnému pohybu cen kyseliny vinné a že tyto ceny dosáhly nevyšší úrovně v letech 2000–2001.
Po prověření však bylo zjištěno, že i z historického hlediska byla po odečtení inflace úroveň cen v období šetření extrémně nízká.
(66) Vzhledem k poklesu podílu na trhu i s ohledem na výrobce ve Společenství, kteří přestali vyrábět, a též k prudkému poklesu prodejních cen bylo zjištěno, že se výrobní odvětví Společenství nemohlo podílet na růstu trhu, který nastal důsledkem zvýšení spotřeby Společenství o 15 % během posuzovaného období.
4.5.4. Ziskovost
(67) Níže uvedená ziskovost je vyjádřena jako procento obratu prodeje nezávislým kupujícím na trhu Společenství.
Uvedeny jsou i hodnoty týkající se pěti spolupracujících společností, které již působily na počátku posuzovaného období (dále jen "zavedené společnosti").
Během tohoto období se další dvě společnosti nacházely ohledně nákladů a příjmů v přechodné situaci, což má velký vliv na celkovou ziskovost.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Ziskovost prodeje (pět zavedených společností) _BAR_ 1,9 % _BAR_ – 3,5 % _BAR_ – 3,6 % _BAR_ – 6,7 % _BAR_
Ziskovost prodeje (všech sedm společností) _BAR_ 1,8 % _BAR_ – 9,7 % _BAR_ 0,5 % _BAR_ – 5,9 % _BAR_
(68) V případě pěti zavedených společností poklesla mezi lety 2001 a 2003 ziskovost podstatným způsobem vzhledem k výrazně sníženým cenám v souvislosti se zvýšením dumpingových dovozů z ČLR.
Trendy v celém výrobním odvětví Společenství, tj. včetně dvou výrobců založených během posuzovaného období, jsou zhruba stejné.
Po podstatném poklesu zisků v roce 2002 došlo ve výrobním odvětví v roce 2003 ke zlepšení, když už byli výrobci založení v roce 2001 dobře zavedeni a na trh vstoupil další výrobce.
Jenže během období šetření tito dva noví výrobci zjistili, že se jejich zisk mění na ztrátu v poměru srovnatelném s ostatními pěti zavedenými společnostmi.
(69) Tento pokles cen se též do značné míry odrazil v cenách dodavatelů surovin, protože smlouvy o dodávkách surovin jsou obvykle indexované k ceně kyseliny vinné.
Ovšem toto snížení nákladů na suroviny nemohlo vyrovnat pokles ziskovosti výrobního odvětví Společenství, která se během posuzovaného období snížila z 1,9 % na –6,7 %.
4.5.5. Návratnost investic, peněžní tok, investice a schopnost získávat kapitál
(70) Trendy návratnosti investic (v tomto případě čistých aktiv), peněžních toků a investic jsou uvedeny v této tabulce.
Z důvodů uvedených v 67. bodu odůvodnění se údaje vztahují k pěti spolupracujícím výrobcům působícím v roce 2001.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Návratnost čistých aktiv (pět zavedených společností) _BAR_ 4,2 % _BAR_ – 4,4 % _BAR_ – 3,9 % _BAR_ – 7,0 % _BAR_
Návratnost čistých aktiv (všech sedm společností) _BAR_ 3,4 % _BAR_ – 11,7 % _BAR_ 0,5 % _BAR_ – 6,3 % _BAR_
Peněžní tok (EUR) (pět zavedených společností) _BAR_ 2076591 _BAR_ 6020127 _BAR_ 6413005 _BAR_ – 278607 _BAR_
Peněžní tok (EUR) (všech sedm společností) _BAR_ 2076591 _BAR_ 788732 _BAR_ 9045219 _BAR_ 22835 _BAR_
Investice (EUR) (pět zavedených společností) _BAR_ 5285432 _BAR_ 7078796 _BAR_ 8794719 _BAR_ 7255251 _BAR_
Investice (EUR) (všech sedm společností) _BAR_ 14394918 _BAR_ 7390503 _BAR_ 9282258 _BAR_ 8944785 _BAR_
(71) Trend návratnosti čistých aktiv vykazuje do značné míry trend ziskovosti prodeje.
Peněžní toky se od roku 2001 do období šetření zhoršily, přestože i zde docházelo k jistému kolísání díky odchylkám ve stavu zásob.
Pokud jde o dvě nové společnosti, jejich peněžní toky zvláště silně kolísaly vzhledem k tomu, že při zahájení činnosti došlo k rychlé změně situace na trhu.
V případě všech společností pak pokles návratnosti investic a peněžních toků vyplýval ze skutečnosti, že průměrné prodejní ceny klesaly ještě rychleji než průměrné náklady na prodávané výrobky.
(72) Výrobní odvětví Společenství si udrželo vysokou úroveň investic po celé posuzované období a u pěti zavedených společností dokonce došlo ve srovnání s rokem 2001 ke zvýšení.
Investice se většinou soustředily na modernizaci, náhradu zastaralého vybavení a technickou modernizaci vyžadovanou právními předpisy na ochranu životního prostředí.
Pokud jde o fixní investice dvou nových společností, ty od roku 2001 do období šetření v podstatě poklesly.
(73) Schopnost výrobního odvětví Společenství získávat kapitál, buď od externích poskytovatelů financí nebo od mateřských společností, nebyla během posuzovaného období podstatným způsobem ovlivněna. Ve většině případů, a zvláště v případě dvou nových společností, tomu tak bylo proto, že tyto společnosti jsou součástí větších skupin, které mají dlouhodobé obchodní perspektivy a věří v možnost oživení ze stávající obtížné situace, v níž se odvětví nachází.
4.5.6. Zaměstnanost, produktivita a mzdy
(74) V této tabulce je zobrazen vývoj zaměstnanosti, produktivity a nákladů práce sedmi výrobců ve Společenství, jichž se týkalo šetření.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Počet zaměstnanců _BAR_ 210 _BAR_ 203 _BAR_ 220 _BAR_ 217 _BAR_
Produktivita (tuna/zaměstnanec) _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 105 _BAR_ 103 _BAR_
Náklady práce _BAR_ 29717 _BAR_ 34297 _BAR_ 31822 _BAR_ 34323 _BAR_
(75) Jak je vidět výše, počet zaměstnanců u sedmi výrobců ve Společenství, jichž se týkalo šetření, se od roku 2001 do období šetření zvýšil.
Toto zvýšení je v souladu s odstavci 5.1. a 5.3. zdůvodněno tím, že tyto hodnoty zahrnují i dvě společnosti, které zahájily výrobu během posuzovaného období, a naopak nezahrnují čtyři výrobce ve Společenství, kteří výrobu v tomtéž období ukončili.
I tak začalo ke konci období šetření docházet k poklesu zaměstnanosti.
(76) Produktivita byla během tohoto období relativně stabilní, dokonce se celkově poněkud od roku 2001 do období šetření zvýšila.
Náklady práce od roku 2001 do období šetření vzrostly, a to i přes určité kolísání.
Toto kolísání vyplývalo z dočasných nákladů souvisejících s restrukturalizací některých společností.
4.5.7. Velikost skutečného dumpingového rozpětí
(77) Dumpingové rozpětí je popsáno výše v kapitole o dumpingu.
Toto rozpětí je zjevně vyšší než de minimis.
Mimoto, vzhledem k objemu a ceně dumpingových dovozů nelze považovat vliv skutečného dumpingového rozpětí za zanedbatelný.
4.5.8. Závěr o újmě
(78) Připomíná se, že se objemy dovozů z ČLR podstatně zvýšily, a to jak z hlediska objemu, tak tržního podílu.
Mimoto se průměrná jednotková cena těchto dovozů snížila téměř o 50 %, což se projevilo ve formě cenového podbízení, jak bylo zjištěno v rámci šetření.
(79) Zatímco objem i tržní podíl ve Společenství v případě sedmi společností, kterých se šetření týkalo, rostly, zůstávaly relativně stabilní, pokud se nezahrnou dvě nově příchozí společnosti.
Na druhé straně během posuzovaného období zaznamenalo výrobní odvětví Společenství pokles průměrných cen o 51 %.
Bez ohledu na pokles cen surovin a na úsilí vynaložené na zvýšení produktivity byla úroveň zisku během období šetření hluboce v záporu.
(80) Zhoršení situace výrobního odvětví Společenství během posuzovaného období je též potvrzeno nepříznivým vývojem ukazatelů využití kapacity, úrovně zásob, návratnosti investic a peněžního toku.
Dále se poznamenává, že čtyři výrobci ve Společenství přestali v posledních letech podnikat. Ačkoli v roce 2001 začali působit dva noví výrobci, tito výrobci vznikli na základě podnikatelských plánů, které vycházely z rostoucí spotřeby ve Společenství.
Ovšem zjistilo se, že pokud jde o vývoj cen, ziskovosti a návratnosti investic, je stav těchto společností srovnatelný se situací ostatních výrobců ve Společenství.
(81) K výše popsanému nepříznivému vývoji došlo v době poměrně stabilní produktivity, zvýšených investic a zvyšující se spotřeby v ES.
(82) Vzhledem ke všem ukazatelům se dochází k závěru, že výrobní odvětví Společenství utrpělo během období šetření podstatnou újmu ve smyslu článku 3 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
5.1. Předběžná poznámka
3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda existuje příčinná souvislost mezi dumpingovými dovozy z ČLR a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
Byly prozkoumány i jiné známé faktory, které by mohly vedle dumpingových dovozů současně způsobit újmu výrobnímu odvětví Společenství, aby se zajistilo, že tato případná újma způsobená těmito jinými faktory nebude připsána dumpingovým dovozům.
5.2. Dopad dovozů z ČLR
(84) Objem dovozů z ČLR se během posuzovaného období zvýšil o 56 % a jejich tržní podíl vzrostl o 3 procentní body.
Mimoto ceny dovozů z ČLR klesly asi o 50 % a došlo k podstatnému cenovému podbízení.
Výrobní odvětví Společenství muselo odpovědět na tyto dovozy souběžným snížením cen o 53 %, aby si udrželo objem prodejů.
Snížení nákladů na suroviny nestačilo zabránit poklesu ziskovosti výrobního odvětví Společenství o zhruba 8 % na zápornou hodnotu –6 %.
Tato ziskovost je podstatně nižší, než se pro tento druh odvětví očekávalo, a především vzhledem k záporné hodnotě není nadále udržitelná.
(85) Proto byl přijat prozatímní závěr v tom smyslu, že tlak vyvinutý dumpingovými dovozy, jejichž objem a tržní podíl od roku 2001 podstatně vzrostl a které se uskutečňovaly za prudce klesající dumpingové ceny, hrál rozhodující úlohu při snižování cen a cenovém poklesu na straně výrobního odvětví Společenství, a vedl tedy k záporné ziskovosti a výslednému zhoršení finanční situace.
5.3. Dopad dovozů ze třetích zemí
(86) Vedle ČLR byly dalšími dvěma největšími dodavateli kyseliny vinné na trh Společenství Argentina a Chile.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ Období šetření _BAR_
Podíl Argentiny na trhu _BAR_ 1,9 % _BAR_ 1,8 % _BAR_ 0,1 % _BAR_ 0,8 % _BAR_
Jednotková prodejní cena Argentiny (EUR/tuna) _BAR_ 5,33 _BAR_ 2,75 _BAR_ 2,47 _BAR_ 2,09 _BAR_
Podíl Chile na trhu _BAR_ 0,5 % _BAR_ 0,4 % _BAR_ 1,1 % _BAR_ 0,9 % _BAR_
Jednotková prodejní cena Chile (EUR/tuna) _BAR_ 6,21 _BAR_ 3,24 _BAR_ 3,39 _BAR_ 3,55 _BAR_
Podíl jiných zemí na trhu _BAR_ 0,1 % _BAR_ 0,7 % _BAR_ 1,4 % _BAR_ 0,2 % _BAR_
Jednotková prodejní cena dalších zemí (EUR/tuna) _BAR_ 10,82 _BAR_ 2,91 _BAR_ 4,78 _BAR_ 5,36 _BAR_
(87) Tato čísla ukazují, že všichni dodavatelé mimo ČLR dohromady pokrývají jen 2,5 % spotřeby Společenství a že jejich tržní podíl od roku 2001 do období šetření poklesl.
Též jejich průměrné ceny byly vyšší než ceny dovozů z ČLR, přestože argentinské ceny během období šetření propadly dost nízko.
Tlak čínských dovozů na trh určitě hraje úlohu v poklesu cen těchto vyvážejících zemí.
(88) Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že vývoj dovozů pocházejících z jiných třetích zemí, například z Argentiny a Chile, nebyl dostatečně významný, aby přispěl k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
5.4. Dopad regulačního rámce
(89) Některé zúčastněné strany poukazují na to, že ziskovost výrobního odvětví Společenství ovlivňuje i regulační rámec ES, kterým se v rámci společné zemědělské politiky v tomto odvětví stanovují minimální nákupní ceny surovin i prodejní ceny alkoholu.
I když parametry regulace mohou ovlivnit výrobní odvětví Společenství jako celek, byly v průběhu celého období stabilní, a tedy nemohly způsobit zhoršení stavu výrobního odvětví Společenství.
5.5. Dopad vývozů uskutečněných výrobním odvětvím Společenství
(90) Během období šetření bylo okolo 25 % výroby výrobního odvětví Společenství vyvezeno mimo Společenství.
Během posuzovaného období objem vývozu lehce vzrostl.
(91) Bylo zjištěno, že ziskovost těchto vývozů byla poněkud vyšší než v případě prodeje na trhu Společenství, a to přesto, že vývoz též utrpěl poklesem cen a konkurencí čínských vývozů na trzích ve třetích zemích.
(92) Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že vývoj výsledků v oblasti vývozu nemůže mít podstatný vliv na újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
5.6. Dopad prodejů uskutečněných jinými výrobci ve Společenství
(93) Objem prodejů dalších výrobců ve Společenství, včetně těch, kteří během posuzovaného období přestali obchodovat, od roku 2001 do období šetření prudce poklesl. Proto tyto prodeje nemohou být odpovědné za újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
5.7. Závěr o příčinných souvislostech
(94) Je třeba zdůraznit, že újma byla v tomto případě ve formě cenového poklesu, který způsobil snížení ziskovosti.
Tento vývoj byl doprovázen rychle rostoucími dovozy za dumpingové ceny z ČLR, které podstatným způsobem poškodily ceny výrobního odvětví Společenství.
Neexistuje žádný náznak, že by výše uvedené další faktory mohly mít podstatný vliv na vznik újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
V rámci šetření nebyly objeveny žádné další faktory, které by bývaly mohly způsobit podstatnou újmu.
(95) Na základě výše uvedené analýzy vlivu všech známých faktorů na situaci výrobního odvětví Společenství je učiněn prozatímní závěr, že existuje příčinná souvislost mezi dumpingovými dovozy z ČLR a závažnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
6. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
6.1. Obecné úvahy
(96) Bylo provedeno šetření v tom smyslu, zda existují pádné důvody pro to, že by nebylo v zájmu Společenství, aby bylo na dovozy z dotčené země uloženo antidumpingové clo.
Komise rozeslala dotazníky dovozcům, obchodníkům a průmyslovým uživatelům.
Částečné odpovědi na dotazník přišly od dvou uživatelů.
Ostatní uživatelé nepředložili odpovědi na dotazník, ale poskytli své odpovědi písemně.
(97) Na základě informací od spolupracujících stran byly přijaty následující závěry.
6.2. Zájem výrobního odvětví Společenství
(98) Připomíná se, že výrobní odvětví Společenství zahrnovalo sedm výrobců, kteří při výrobě a odbytu dotčeného výrobku zaměstnávali více než 200 lidí.
Dále se připomíná, že podle ekonomických ukazatelů výrobního odvětví Společenství došlo během posuzovaného období ke zhoršení finančních výsledků, což během posledních let vedlo k uzavření čtyř výrobců ve Společenství.
(99) Pokud nebudou přijata opatření, pravděpodobně se bude v důsledku cenových tlaků vyplývajících z dumpingových dovozů finanční situace výrobního odvětví Společenství nadále zhoršovat a ještě více výrobců ve Společenství bude nuceno zastavit výrobu, což bude mít nepříznivé důsledky na širší odvětví výroby vína (viz níže).
Pokud však dojde k přijetí opatření, lze očekávat, že ceny a ziskovost dosáhnou udržitelnější úrovně a že bude zaručena hospodářská životaschopnost evropského výrobního odvětví.
(100) Proto je zřejmé, že přijetí antidumpingových opatření by bylo v zájmu výrobního odvětví Společenství.
6.3. Zájem dodavatelů
(101) Komisi napsali dva dodavatelé surovin, kteří podpořili řízení.
Někteří ze žadatelů mají též spřízněné společnosti ve vinařském odvětví a ti využili této příležitosti, aby vyjádřili zájem těchto společností v rámci šetření.
(102) Všechny tyto strany zdůraznily hospodářský význam odvětví výroby kyseliny vinné z pohledu výrobců vína ve Společenství.
(103) Za prvé, vinařské odvětví potřebuje spolehlivý zdroj kyseliny vinné se zaručenou kvalitou.
(104) Za druhé, díky využívání takových vedlejších produktů, jako jsou matoliny a vinné kaly, je výroba kyseliny vinné významným zdrojem příjmů pro vinařské odvětví.
Připomíná se, že se na toto odvětví vztahuje společná zemědělská politika a že v současné době zápolí s významnými hospodářskými potížemi.
(105) Za třetí, pokud by v rámci Společenství nebyla žádná výroba kyseliny vinné, vinařskému odvětví by tak vznikly další dodatečné náklady týkající se likvidace těchto vedlejších produktů, a to i vzhledem k stále přísnějším nařízením v oblasti životního prostředí.
(106) Proto byl přijat závěr, že uložení antidumpingových opatření by bylo v zájmu dodavatelů ve Společenství.
6.4. Zájem uživatelů
(107) Původně byly rozeslány dotazníky všem stranám uvedeným v podnětu jako uživatelé.
Díky informacím získaným v rámci šetření mohla Komise zjistit nejdůležitější výrobní odvětví, která využívají kyselinu vinnou.
Proto byly rozeslány další dotazníky řadě výrobců potravin, nápojů a sádry a dále federaci farmaceutických výrobců.
(108) Jeden výrobce sádry a jeden výrobce potravin odpověděli, že kyselina vinná je pro ně příliš nepodstatným nákladem, aby museli reagovat na dotazník.
(109) Jeden výrobce sádry se rozhodl spolupracovat a předložil odpovědi na dotazník. Jiný výrobce sádry zaslal částečné odpovědi.
Z těchto údajů lze dovodit, že dotčený výrobek znamená jen méně než 2 % nákladů na sádrové výrobky, které vyrábějí spolupracující společnosti.
Proto lze uzavřít, že navrhovaná antidumpingová cla by jen málo ovlivnila náklady a konkurenční postavení těchto uživatelských odvětví.
Vzhledem k tomu, že se jedná o významnou skupinu výrobců sádry, lze tuto informaci považovat za reprezentativní pro celé odvětví.
Dále je třeba poznamenat, že stavební materiály se vyrábějí hlavně pro místní a vnitrostátní trhy a nejsou vystaveny celosvětové hospodářské soutěži, takže společnosti působící ve stavebnictví mohou přenést jakékoli zvýšené náklady na své odběratele.
(110) Připomínky dále zaslaly dvě společnosti působící v potravinářském průmyslu, které vyrábějí emulgátory pro pekárenský průmysl.
Tyto společnosti se vyslovily proti šetření a prohlásily, že kyselina vinná je v jejich výrobcích významným nákladem.
Jenže tyto společnosti nepředložily odpovědi na dotazník, takže jejich tvrzení nebylo možno ověřit na základě měřitelných údajů.
(111) V zaslaných připomínkách uživatelé zdůraznili, že trh s přírodní kyselinou vinnou je nestabilní a že v minulosti byl na evropských trzích nedostatek tohoto výrobku.
Zdá se, že spíše než cena je v případě kyseliny vinné hlavním zájmem těchto odvětví zabezpečení stabilních dodávek.
(112) Vzhledem k výše uvedenému je nepravděpodobné, že by zavedení antidumpingových opatření vedlo k nedostatečným dodávkám nebo ke vzniku nesoutěžního prostředí v uživatelských odvětvích.
Navrhovaná opatření by pouze přispěla k tomu, že se ceny na evropském trhu vrátí na úroveň spíše odpovídající dlouhodobým trendům a že se zabrání tomu, aby přestaly podnikat další společnosti.
Pokud jde o vyšší náklady, bylo zjištěno, že by šlo jen o nepodstatné zvýšení, které podstatně neovlivní konkurenceschopnost uživatelských odvětví.
Proto byl přijat prozatímní závěr, že zájem uživatelů nebrání uložení opatření.
6.5. Závěr o zájmu Společenství
(113) Uložení opatření týkajících se dovozů kyseliny vinné pocházející z ČLR by zjevně bylo v zájmu výrobního odvětví Společenství.
Pokud jde o dovozce i o obchodníky a uživatelská odvětví, očekává se, že na ceny kyseliny vinné to bude mít jen nepatrný vliv.
Naopak, ztráty, které utrpělo výrobní odvětví Společenství a dodavatelé, a riziko dalších uzavření podniků mají zřejmě vyšší důležitost.
(114) Proto byl přijat prozatímní závěr, že neexistují pádné důvody pro to, aby nebyla na dovozy kyseliny vinné pocházející z ČLR uložena antidumpingová cla.
7. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1. Úroveň odstraňující újmu
(115) S ohledem na závěry týkající se dumpingu, následné újmy a zájmů Společenství je třeba uložit opatření, aby se zabránilo další újmě způsobené výrobnímu odvětví Společenství dumpingovými dovozy.
(116) Tato opatření by měla být uložena na takové úrovni, která je dostatečná k odstranění újmy způsobené těmito dovozy, aniž by došlo k překročení zjištěného dumpingového rozpětí.
Při výpočtu cla nezbytného k odstranění vlivu dumpingu způsobujícího újmu bylo nutno vzít v úvahu to, že případná opatření by měla umožnit, aby výrobní odvětví Společenství pokrylo své náklady a vytvořilo si celkový hrubý zisk, kterého by přiměřeně dosáhlo za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. při neexistenci dumpingových dovozů, v případě prodeje obdobného výrobku ve Společenství.
Hrubé ziskové rozpětí použité při tomto výpočtu činilo 8 % obratu na základě výše zisku dosahovaného před tím, než začaly dumpingové dovozy.
Na tomto základě byla vypočítána cena obdobného výrobku pro výrobní odvětví Společenství, při které nedochází k újmě.
Tato cena, při které nedochází k újmě, byla získána přičtením výše uvedeného ziskového rozpětí ve výši 8 % k výrobním nákladům.
Jeden druh výrobku, který byl v průběhu období šetření vyvážen z ČLR, výrobní odvětví Společenství během období šetření nevyrábělo ani neprodávalo.
Při výpočtu dostatečné úrovně k odstranění újmy, kterou působí dovozy, aniž by došlo k překročení zjištěného dumpingového rozpětí, byly vzaty v úvahu i vztahy mezi cenou tohoto druhu a cenou dalších druhů, které vyvážejí čínští vývozci.
(117) Nezbytné zvýšení ceny pak bylo stanoveno na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny a vážené průměrné ceny nezpůsobující újmu obdobného výrobku, který prodává výrobní odvětví Společenství na trzích ve Společenství.
(118) Případné rozdíly vyplývající z tohoto srovnání pak byly vyjádřeny jako procento průměrné dovozní hodnoty CIF.
7.2. Prozatímní opatření
(119) Ve světle výše uvedeného se má za to, že by mělo být uloženo prozatímní antidumpingové clo ve výši zjištěného dumpingového rozpětí, ale v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení by nemělo být vyšší než výše vypočítané rozpětí újmy.
(120) Sazby antidumpingových cel platné pro jednotlivé společnosti, jak je uvedeno v tomto nařízení, byly stanoveny na základě zjištění stávajícího šetření.
Odrážejí tedy situaci zjištěnou během šetření týkajícího se těchto společností.
Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátních sazeb, které platí pro "všechny ostatní společnosti") se tedy výlučně vztahují na dovozy výrobků pocházejících z dotčené země, které vyrobily tyto společnosti, tedy uvedené konkrétní právnické osoby.
Dovážené výrobky, které vyrábějí jiné společnosti, jejichž jméno a adresa není konkrétně uvedena v normativní části tohoto dokumentu, včetně subjektů ve spojení s konkrétně uvedenými společnostmi, nemohou tyto sazby využívat a podléhají celní sazbě platné pro "všechny ostatní společnosti".
(121) Veškeré žádosti týkající se použití těchto antidumpingových celních sazeb platných pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po ustanovení nových výrobních nebo prodejních subjektů) je třeba bezodkladně zaslat Komisi [3], včetně veškerých podstatných informací, zvláště pokud jde o změny týkající se činností společnosti souvisejících s výrobou, prodejem na domácím trhu i na vývoz, pokud například souvisejí s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů.
Komise, pokud to bude vhodné, změní po konzultaci s poradním výborem příslušným způsobem nařízení tak, že aktualizuje seznam společností, které mohou využívat individuální celní sazby.
(122) Na základě výše uvedeného prozatímní celní sazby činí:
Hangzou Bioking Biochemical Engineering Co., Ltd, Hangzou _BAR_ 2,4 % _BAR_
Changmao Biochemical Engineering Co., Ltd, Changzou City _BAR_ 13,8 % _BAR_
Ninghai Organic Chemical Factory, Ninghai. _BAR_ 6,6 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 34,9 % _BAR_
8. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(123) V zájmu řádné správy by mělo být stanoveno období, v jehož rámci mohou zúčastněné strany, které se přihlásily v termínu uvedeném v oznámení o zahájení řízení, písemně sdělit své názory a požádat o slyšení.
Mimoto je třeba poznamenat, že zjištění vztahující se k uložení cla uskutečněná pro účely tohoto nařízení jsou prozatímní a je možné, že budou pro účely konečného cla přehodnoceny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Na dovozy kyseliny vinné kódu KN 29181200 pocházející z Čínské lidové republiky se ukládá prozatímní antidumpingové clo.
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství před proclením, činí:
Společnost _BAR_ Antidumpingové clo _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Hangzou Bioking Biochemical Engineering Co., Ltd, Hangzou, Čínská lidová republika. _BAR_ 2,4 % _BAR_ A687 _BAR_
Changmao Biochemical Engineering Co., Ltd, Changzou City, Čínská lidová republika. _BAR_ 13,8 % _BAR_ A688 _BAR_
Ninghai Organic Chemical Factory, Ninghai, Čínská lidová republika. _BAR_ 6,6 % _BAR_ A689 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 34,9 % _BAR_ A999 _BAR_
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu ve Společenství je podmíněno složením jistoty ve výši částky prozatímního cla.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 384/96, mohou zúčastněné strany požádat o sdělení podstatných skutečnosti a úvah, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, písemně předložit své názory a požádat o slyšení před Komisí do jednoho měsíce ode dne, kdy toto nařízení vstoupí v platnost.
V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 384/96 mohou dotčené strany poskytnout připomínky k uplatňování tohoto nařízení do jednoho měsíce ode dne, kdy vstoupí v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost v den vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1260/2005
ze dne 1. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 1261/2005,
ze dne 20. července 2005
kterým se mění nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [1], a zejména na článek 183 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Evropským parlamentem, Radou, Soudním dvorem Evropských společenství, Účetním dvorem, Evropským hospodářským a sociálním výborem, Výborem regionů, veřejným ochráncem práv a evropským inspektorem ochrany údajů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 (dále jen "finanční nařízení") stanoví, že orgány Společenství dodržují u svých vlastních zakázek pravidla obsažená ve směrnicích vztahujících se na členské státy.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/CE ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby [2] tato pravidla upravila.
Do nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 [3], které provádí zejména pravidla směrnice Rady 92/50/EHS [4] týkající se zadávání veřejných zakázek na služby do vnitřních finančních předpisů orgánů by proto měly být zapracovány změny přijaté směrnicí 2004/18/ES, pokud se k němu vztahují.
(2) Tyto změny se týkají zejména nových možností elektronického zadávání zakázek, včetně nového dynamického nákupního systému pro nákupy pro běžné použití, postupu soutěžního dialogu, pravidel, která je nutno sledovat v otázce zakázek, které jsou prohlášeny za tajné, a používání rámcových dohod, které bude z praktických důvodů i nadále třeba považovat za rámcovou smlouvu v kontextu plnění rozpočtu Společenství a které napříště umožní při poskytování zvláštních smluv vyhlášení soutěže pro strany rámcové dohody a také posilování sociálního a environmentálního rozměru při hodnocení nabídek.
Pro zakázky na služby, které nepodléhají dohodě Světové obchodní organizace, byly přepracovány použitelné limity.
Směrnice 2004/18/ES mimo jiné harmonizuje ustanovení týkající se tří velikých kategorií zakázek, zejména v oblasti zveřejňování, technických specifikací nebo výpočtu hodnot zakázek.
(3) Ustanovení o způsobech výpočtu úroků z předběžného financování se ukázala jako příliš omezující.
Je třeba povolit, aby bylo možné tyto úroky identifikovat jakoukoli účetní metodou.
(4) Článek 31 nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002 vymezuje seznam základních aktů ve smyslu článku 49 finančního nařízení, ale nezahrnuje celou škálu právních nástrojů, které má Rada v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky k dispozici.
Je proto třeba tento seznam rozšířit a doplnit jej o rozhodnutí týkající se uzavření mezinárodních dohod a o rozhodnutí o naléhavých a časově omezených akcích s cílem čelit krizovým situacím.
(5) Dále je třeba stanovit postup informování zájemců a uchazečů vyloučených v rámci zakázek zadávaných orgány Společenství na vlastní účet.
K tomuto informování by mělo dojít před podpisem smlouvy a vyloučeným zájemcům a uchazečům umožnit seznámit se s důvody odmítnutí jejich přihlášky nebo nabídky.
Zavedením takového postupu informování budou orgány Společenství podléhat závazku, který Soudní dvůr Evropských společenství ukládá členským státům.
(6) Zkušenost ukázala, že závazky stanovené nyní pro postupy zadávání zakázek nízké hodnoty a závazky týkající se zakázek právních služeb, které jsou přísnější než požadavky směrnice 2004/18/ES, jsou v praxi velice těžkopádné.
Měly by proto být uvolněny, zejména v oblasti zveřejňování a, s výhradou analýzy rizik provedené schvalující osobou, dodávaných podkladů.
Zadavatel musí být v tomto případě vždy schopen svou volbu zdůvodnit.
(7) Na základě liberalizace odvětví pošt je vhodné odstranit historickou diskriminaci mezi zasláním jako doporučený dopis a zasláním kurýrní službou, jelikož u obou dochází k předání potvrzení o převzetí, kterým se může dokázat datum odeslání nabídek.
(8) Bylo by vhodné, aby orgány Společenství dodržovaly slovník stanovený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2195/2002 ze dne 5. listopadu 2002 o společném slovníku pro veřejné zakázky (CPV) [5].
(9) V otázce grantů se datum 31. ledna jeví pro přijetí ročního pracovního programu jako příliš brzké, dokonce že není možno ho dodržet, zejména v případech základních aktů nebo pilotních projektů, které byly přijaty se zpožděním nebo z důvodů projednávání ve výboru.
Bylo by tedy vhodné zmírnit přísnost tohoto termínu a zároveň zachovat uvedenému programu jeho rozměr zveřejnění ex ante a nezbytné podmínky, nutné pro plnění rozpočtu.
(10) Ustanovení týkající se povahy požadovaných auditů na podporu žádostí o vyplacení i použitelné limity v této oblasti se ukázaly jako nejasné nebo zbytečně složité. Je proto nutné je zjednodušit a racionalizovat.
(11) V oblasti humanitární pomoci jsou příjemci grantů obvykle propojeni s Komisí dohodami o partnerství, které stanoví pravidla auditu a obecné a pravidelné kontroly.
Schvalující osoba může v závislosti na své analýze rizik správy usoudit, že taková pravidla nabízejí záruky odpovídající zárukám nabízeným auditem účtů v dané záležitosti, který je prováděn na podporu platby konečného zůstatku.
Za takovýchto podmínek, a aby došlo ke zjednodušení správy, je vhodné umožnit schvalující osobě, aby nemusela žádat o audit pro vyplacení konečného zůstatku.
(12) Aby došlo ke zlepšení efektivity využívání fondů Společenství, bylo by vhodné rozšířit podmínky použití paušálního financování, a to posílením odpovědnosti příjemců a jejich závazkem k výsledku.
(13) Nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002 se mění takto:
1. V čl. 4 odst. 2 se návětí a písm. a) nahrazují tímto:
"Schvalující osoby zajistí, aby v dohodách uzavřených s příjemci a zprostředkovateli:
a) bylo toto předběžné financování poskytnuto na účty nebo podúčty umožňující identifikovat finanční prostředky a odpovídající úroky; jinak musejí účetní metody příjemců nebo zprostředkovatelů umožnit identifikovat finanční prostředky poskytnuté Společenstvím a úroky nebo jiná plnění vyplývající z těchto finančních prostředků."
2. V článku 31 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. V oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky může mít základní právní akt jednu z forem uvedených v čl. 13 odst. 2, článku 14, čl. 23 odst. 2 a článku 24 Smlouvy o Evropské unii.
V krizových situacích uvedených v čl. 168 odst. 2 tohoto nařízení a pro případ časově omezených akcí může mít základní právní akt rovněž formu uvedenou v čl. 13 odst. 3 a čl. 23 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii."
3. Článek 116 se mění takto:
a) V odstavci 2 se druhá věta nahrazuje tímto:
"Zakázka, jejímž předmětem je dodávka výrobků a která vedle těchto dodávek zahrnuje umísťovací a instalační práce, se považuje za zakázku na dodávky."
b) V odstavci 3 se první věta nahrazuje tímto:
"Předmětem veřejné zakázky na stavební práce je buď provedení prací, nebo jak návrh, tak provedení stavebních prací týkajících se činností uvedených v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES [6], nebo provedení stavebních prací jakýmikoli prostředky podle požadavků zadavatele.
c) V odstavci 4 se druhá věta nahrazuje tímto:
"Tyto služby jsou uvedeny v přílohách II A a II B směrnice 2004/18/ES."
d) V odstavci 5 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
"Zakázka, jejímž předmětem jsou služby a která zahrnuje stavební práce pouze jako vedlejší předmět vzhledem k předmětu zakázky, se považuje za zakázku na služby.
Zakázka, která zahrnuje jak služby spadající do přílohy II A, tak služby spadající do přílohy II B směrnice 2004/18/ES, je považována za spadající do přílohy II A, pokud hodnota služeb uvedených v této příloze překračuje hodnotu služeb uvedených v příloze II B."
e) Vkládá se odstavec 5a, který zní:
"5a. Kvalifikace různých typů zakázek vychází z referenční nomenklatury, která tvoří společný slovník pro veřejné zakázky (CPV) ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2195/2002 [7].
V případě rozdílů mezi nomenklaturou CPV a statistickou klasifikací ekonomických činností v Evropském společenství (NACE) uvedenou v příloze I směrnice 2004/18/ES nebo mezi nomenklaturou CPV a nomenklaturou ústřední klasifikace produkce (CPC) (dočasná verze) uvedenou v příloze II uvedené směrnice se použije nomenklatura NACE nebo případně nomenklatura CPC.
f) Odstavce 6 a 7 se nahrazují tímto:
"6. Výrazy "zhotovitel", "dodavatel" a "poskytovatel služeb" označují jakoukoli fyzickou či právnickou osobu nebo veřejný subjekt nebo seskupení těchto osob a/nebo subjektů, které na trhu nabízejí provedení stavebních prací a/nebo díla, výrobky nebo služby.
Pojem "hospodářský subjekt" zahrnuje rovnocenně zhotovitele, dodavatele i poskytovatele služeb.
Hospodářský subjekt, který podal nabídku, se označuje jako "uchazeč".
Hospodářský subjekt, který požádal o účast v omezeném řízení, včetně soutěžního dialogu, nebo vyjednávacím řízení, se označuje jako "zájemce".
Seskupení hospodářských subjektů mohou podávat nabídky nebo vystupovat jako zájemci.
Zadavatelé nesmějí od takových seskupení vyžadovat, aby měly určitou právní formu proto, aby mohly podat nabídku nebo žádost o účast, od vybraného seskupení však může být vyžadováno nabytí právní formy, jestliže mu byla zadána zakázka, pokud je tato přeměna nezbytná pro řádné plnění zakázky.
7. Útvary orgánů Společenství jsou považovány za zadavatele kromě případů, kdy mezi sebou uzavřou správní dohody týkající se poskytování služeb, dodávky výrobků nebo provedení stavebních prací."
4. Články 117 a 118 se nahrazují tímto:
"Článek 117
Rámcové a zvláštní smlouvy(článek 88 finančního nařízení)
1. Rámcová smlouva je dohoda uzavřená mezi jedním nebo více zadavateli a jedním nebo více hospodářskými subjekty za účelem stanovení podstatných podmínek, které upravují řadu zakázek, které mohou být zadány během určitého období, zejména pokud jde o ceny a případně plánovaná množství.
Jestliže je rámcová smlouva uzavřena s více hospodářskými subjekty, musí být počet hospodářských subjektů nejméně roven třem, existuje-li dostatečný počet hospodářských subjektů, které splňují kritéria pro výběr a/nebo přípustných nabídek, které splňují kritéria pro zadání.
Rámcová smlouva s více hospodářskými subjekty může mít podobu různých smluv, ale uzavřených ve stejném znění.
Doba platnosti rámcových smluv nesmí překročit čtyři roky, výjimečných, řádně, zejména předmětem rámcové smlouvy, odůvodněných případů.
Zadavatelé nesmějí rámcové smlouvy zneužívat nebo je používat způsobem, který by bránil hospodářské soutěži, omezoval ji nebo ji narušoval.
Rámcové smlouvy se pro účely zadávacího řízení, včetně zveřejnění, považují za zakázky.
2. Zvláštní smlouvy založené na rámcových smlouvách se uzavírají v souladu s podmínkami stanovenými v těchto rámcových smlouvách mezi zadavateli a hospodářskými subjekty, které jsou stranami rámcové smlouvy.
Při uzavírání zvláštních smluv nemohou strany provádět podstatné změny v podmínkách stanovených v dané rámcové smlouvě, zejména v případě uvedeném v odstavci 3.
3. Je-li rámcová smlouva uzavřena pouze s jedním hospodářským subjektem, jsou zvláštní smlouvy uzavírány v rámci podmínek stanovených v rámcové smlouvě.
Při uzavírání těchto zvláštních smluv se zadavatelé mohou písemně obrátit na hospodářský subjekt, který je stranou rámcové smlouvy, se žádostí o případné doplnění jeho nabídky, je-li nutné.
4. Uzavírání zvláštních smluv založených na rámcových smlouvách uzavřených s několika hospodářskými subjekty se provádí následujícím způsobem:
a) použitím podmínek stanovených v rámcové smlouvě bez opětovného vyhlášení soutěže;
b) nejsou-li všechny podmínky stanoveny v rámcové smlouvě, opětovným vyhlášením soutěže pro strany smlouvy na základě stejných, a pokud nutno, přesněji formulovaných podmínek a případně na základě dalších podmínek uvedených v zadávací dokumentaci rámcové smlouvy.
U každé zvláštní smlouvy, jež má být uzavírána způsobem uvedeným v prvním pododstavci písm. b), zadavatelé písemně osloví hospodářské subjekty, které jsou schopny dosáhnout cílů zakázky a stanoví jim dostatečnou lhůtu na předložení jejich nabídek.
Nabídky jsou předkládány písemně.
Zadavatelé uzavřou každou zvláštní smlouvu s uchazečem, který předložil nejlepší nabídku na základě kritérií pro zadání zakázky uvedených v zadávací dokumentaci rámcové smlouvy.
5. Pouze zvláštním smlouvám, které jsou založeny na rámcových smlouvách, předchází rozpočtový závazek.
Článek 118
Opatření pro vyhlašování zakázek spadajících do působnosti směrnice 2004/18/ES s výjimkou zakázek uvedených v její příloze II B(článek 90 finančního nařízení)
1. Vyhlašování zakázek, jejichž hodnota je stejná nebo vyšší než hodnoty uvedené v článcích 157 a 158, zahrnuje oznámení předběžných informací, oznámení o zakázce nebo zjednodušené oznámení o zakázce a oznámení o zadání zakázky.
2. Oznámení předběžných informací je oznámení, kterým zadavatel dává na vědomí celkovou odhadovanou hodnotu zakázek podle kategorií služeb nebo skupin výrobků a podstatné znaky zakázek na stavební práce, které má v úmyslu zadat v rozpočtovém roce, s výjimkou zakázek ve vyjednávacím řízení bez předchozího zveřejnění oznámení o zakázce. Je povinné pouze tehdy, pokud je celková odhadovaná výše zakázek rovna nebo vyšší než limity stanovené v článku 157 a pokud zadavatel hodlá v souladu s čl. 140 odst. 4 využít zkrácených lhůt pro přijímání nabídek.
Oznámení předběžných informací zveřejňuje buď Úřad pro úřední tisky Evropských společenství (OPOCE) nebo samotní zadavatelé na svém "profilu kupujícího", jak je uvedeno v bodu 2 písm. b) přílohy VIII směrnice 2004/18/ES.
Oznámení předběžných informací se zasílá Úřadu pro úřední tisky Evropských společenství (OPOCE) nebo se zveřejňuje na profilu kupujícího, a to co nejdříve, nejpozději však do 31. března každého rozpočtového roku, pokud jde o zakázky na dodávky a služby, a co nejdříve po rozhodnutí o schválení programu, pokud jde o zakázky na stavební práce.
Zadavatelé, kteří zveřejní oznámení předběžných informací na svém profilu kupujícího elektronicky, zašlou Úřadu pro úřední tisky Evropských společenství (OPOCE) oznámení o zveřejnění oznámení předběžných informací na profilu kupujícího a při tom dodrží formát a způsoby zasílání uvedené v bodu 3 přílohy VIII směrnice 2004/18/ES.
Oznámením o zakázce umožňuje zadavatelům dát na vědomí jejich úmysl zahájit postup zadávání zakázek nebo uzavřít rámcovou smlouvu nebo zavést dynamický nákupní systém podle článku 125a. Toto oznámení je povinné pro zakázky, jejichž celková odhadovaná hodnota se rovná limitům uvedeným v čl.
158 odst. 1 písm. a) a c), aniž jsou dotčeny zakázky uzavřené na základě vyjednávacího řízení stanovené v článku 126.
Není povinné pro zvláštní smlouvy, které jsou založeny na rámcových smlouvách.
Zadavatelé, kteří hodlají zadat zvláštní zakázku založenou na dynamickém nákupním systému, sdělí svůj úmysl prostřednictvím zjednodušeného oznámení o zakázce.
V otevřeném řízení uvádí oznámení o zakázce datum, dobu a případně místo zasedání komise pro otevření nabídek, které je přístupné uchazečům.
Zadavatelé upřesní, zda povolí nebo nikoli varianty a minimální dané požadavky, jestliže uplatní možnost stanovenou v čl. 135 odst. 2 druhý pododstavec. Uvedou kritéria pro výběr uvedená v článku 135, která mají v úmyslu použít, minimální počet zájemců, které zamýšlejí předvolat, a případně jejich maximální počet, a dále objektivní a nediskriminující kritéria, která zamýšlejí uplatnit na omezení tohoto počtu, v souladu s čl. 123 odst. 1 druhým pododstavcem.
Pokud jsou všechny dokumenty týkající se zakázky volně, přímo a zcela přístupné elektronickými prostředky, zejména v dynamických nákupních systémech podle článku 125a, v oznámení o zakázce je uvedena internetová adresa, na které se lze s těmito dokumenty seznámit.
Zadavatel, který hodlá uspořádat soutěž, sdělí svůj úmysl prostřednictvím oznámení.
4. Oznámení o zadání zakázky sděluje výsledky zadávacího řízení v případě zakázek, rámcových smluv nebo dynamického nákupního systému.
Oznámení o zadání zakázky je povinné pro zakázky, jejichž hodnota se rovná limitům uvedeným v článku 158 nebo je přesahuje.
Není povinné pro zvláštní smlouvy, které jsou založeny na rámcových smlouvách.
Oznámení o zadání zakázky se zasílá Úřadu pro úřední tisky Evropských společenství do 48 kalendářních dní po ukončení řízení, tj. ode dne podpisu smlouvy nebo rámcové smlouvy.
Oznámení týkající se zakázek založených na dynamickém nákupním systému však mohou být souhrnně zasílána čtvrtletně.
Jsou tedy zaslány do OPOCE nejpozději čtyřicet osm dní po konci každého čtvrtletí.
Zadavatelé, kteří pořádali veřejnou soutěž, zašlou OPOCE oznámení týkající se výsledků.
5. Oznámení se vypracují podle standardních formulářů přijatých Komisí podle směrnice 2004/18/ES."
5. Článek 119 se mění takto:
a) Název se nahrazuje tímto:
"Článek 119
Opatření pro vyhlašování zakázek nespadajících do působnosti směrnice 2004/18/ES a zakázek uvedených v její příloze II B(článek 90 finančního nařízení)"
b) Odstavec 1 se mění takto:
i) První věta se nahrazuje touto:
"Zakázky, jejichž hodnota je nižší než limity uvedené v článku 158, a zakázky na služby uvedené v příloze II B směrnice 2004/18/ES, jsou vyhlašovány způsobem, který zajišťuje otevřenost zakázek pro soutěž a objektivitu postupů zadávání zakázek."
ii) Písmeno b) nahrazuje tímto:
"b) každoroční zveřejnění seznamu dodavatelů s uvedením předmětu a hodnoty zadané zakázky pro zakázky v hodnotě alespoň 13800 EUR."
iii) Doplňuje se nový pododstavec, který zní:
"Zveřejnění podle prvního pododstavce písm. b) není povinné pro zvláštní smlouvy, které jsou založeny na rámcové smlouvě."
c) Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Seznam dodavatelů, kterým byly zadány stavební práce, a zakázky, které jsou označeny jako tajné podle čl. 126 odst. 1 písm. j), se každoročně zveřejňují s uvedením předmětu a hodnoty zadané zakázky. Tento seznam se předá rozpočtovému orgánu. V případě Komise se přiloží ke shrnutí výročních zpráv o činnosti uvedeném v čl. 60 odst. 7 finančního nařízení."
6. V čl. 120 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Lhůta uvedená v prvním pododstavci se v případě zrychlených řízení uvedených v článku 142 zkracuje na pět kalendářních dní."
7. V článku 122 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Řízení je otevřené, pokud mohou nabídku podat všechny zúčastněné hospodářské subjekty.
Toto platí i pro dynamické nákupní systémy uvedené v článku 125a.
Řízení je omezené, pokud všechny hospodářské subjekty mohou požádat o účast, avšak připuštěni mohou být pouze zájemci, kteří splňují kritéria pro výběr uvedená v článku 135 a kteří jsou zároveň písemně vyzváni zadavatelem k předložení nabídky nebo řešení v rámci postupu soutěžního dialogu podle článku 125b.
Výběrová fáze se může uskutečnit buď pro každou jednotlivou zakázku, a to i v rámci soutěžního dialogu, nebo k vypracování seznamu možných zájemců v rámci omezeného řízení podle článku 128."
8. Článek 123 se mění takto:
a) Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Při vyjednávacích řízeních a při omezeném řízení po soutěžním dialogu nesmí být počet zájemců vyzvaných k vyjednávání nebo k podávání nabídek nižší než tři, za předpokladu, že existuje dostatečný počet zájemců, kteří splňují kritéria pro výběr.
Počet zájemců musí být dostatečný k zajištění skutečné soutěže.
Ustanovení prvního a druhého pododstavce se nepoužijí na:
a) zakázky velmi nízké hodnoty podle čl. 129 odst. 3;
b) zakázky právních služeb podle přílohy II B směrnice 2004/18/ES;
c) zakázky označené jako tajné uvedené v čl. 126 odst. 1 písm. j)."
b) Doplňuje se odstavec 3, který zní:
"3. Pokud je počet zájemců, kteří splňují kritéria pro výběr minimálních daných požadavků, nižší než minimální počet stanovený v odstavcích 1 a 2, může zadavatel i nadále oslovovat jednoho nebo více zájemců, kteří splňují dané požadavky.
Naproti tomu sem nemůže zahrnout další hospodářské subjekty, které nepožádaly o účast, nebo zájemce, kteří nesplňují dané požadavky."
9. V článku 124 se doplňuje se nový pododstavec, který zní:
"Jakmile zadavatelé po zveřejnění oznámení o zakázce mohou zadat zakázky a podle článku 127 při tom využijí vyjednávacího řízení, mohou stanovit, že vyjednávací řízení proběhne v navazujících fázích, aby se snížil počet nabídek, jež je třeba projednat na základě kritérií pro zadání zakázky uvedených v oznámení o zakázce nebo v zadávací dokumentaci.
Uplatnění této možnosti se uvede v oznámení o zakázce nebo v zadávací dokumentaci."
10. V čl. 125 odst. 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Zájemci mohou být vyzváni výběrovou komisí, aby odpověděli na otázky uvedené v zápisu v zájmu vyjasnění projektu.
Je vypracován úplný zápis tohoto dialogu."
11. Vkládají se nové články 125a a 125b, které znějí:
"Článek 125a
Dynamický nákupní systém(článek 91 finančního nařízení)
1. Dynamický nákupní systém uvedený v čl. 1 odst. 6 a v článku 33 směrnice 2004/18/ES je proces plně elektronického nákupu pro nákupy pro běžné použití otevřený po celou dobu svého trvání každému hospodářskému subjektu, který splňuje kritéria pro výběr a který předložil předběžnou nabídku v souladu se zadávací dokumentací a s případnými doplňujícími dokumenty. Předběžné nabídky mohou být kdykoli zlepšeny, pokud jsou stále v souladu se zadávací dokumentací.
2. Za účelem zavedení dynamického nákupního systému zadavatelé zveřejní oznámení o zakázce, které upřesňuje, že se jedná o dynamický nákupní systém a které obsahuje odkaz na internetovou adresu, na které je možno se volně, přímo a zcela seznámit se zadávací dokumentací a všemi doplňujícími dokumenty po zveřejnění oznámení a až do ukončení systému.
V zadávací dokumentaci upřesní mimo jiné povahu předpokládaných nákupů v rámci tohoto systému, jakož i všechny nezbytné informace, které se týkají nákupního systému, použitého elektronického zařízení a technických opatření pro spojení a technické specifikace spojení.
3. Zadavatelé umožní v celém průběhu dynamického nákupního systému každému hospodářskému subjektu předložit předběžnou nabídku, aby byl do systému přijat za podmínek podle odstavce 1.
Hodnocení dokončí nejpozději do 15 dní ode dne předložení předběžné nabídky.
Mohou však prodloužit období hodnocení, pokud mezitím nedojde k vyhlášení soutěže.
Zadavatel informuje uchazeče co nejdříve o jeho přijetí do dynamického nákupního systému nebo o odmítnutí jeho nabídky.
4. Každá zvláštní zakázka je předmětem soutěže.
Před jejím vyhlášením zveřejní zadavatelé zjednodušené oznámení o zakázce, které vyzývá všechny zúčastněné hospodářské subjekty k předložení předběžné nabídky ve lhůtě, která nemůže být kratší než 15 dní ode dne odeslání zjednodušeného oznámení.
Zadavatelé zahájí soutěž až po ukončení hodnocení všech předběžných nabídek předložených v této lhůtě.
Zadavatelé poté vyzvou všechny uchazeče přijaté do systému, aby v rozumné lhůtě předložili nabídku.
Přidělí zakázku uchazeči, který předložil hospodářsky nejvýhodnější nabídku na základě kritérií pro zadání zakázky uvedených v oznámení o zakázce pro zavedení dynamického nákupního systému.
Tato kritéria mohou být případně upřesněna ve výzvě k podávání nabídek.
5. Dynamický nákupní systém nesmí trvat déle než čtyři roky, kromě výjimečných a náležitě odůvodněných případů.
Zadavatelé nesmějí tento systém používat způsobem, který by bránil hospodářské soutěži, omezoval ji nebo ji narušoval.
Zúčastněným hospodářským subjektům nebo účastníkům systému nesmějí být účtovány žádné poplatky.
Článek 125b
Soutěžní dialog(článek 91 finančního nařízení)
1. Pokud je zakázka zvláště složitá, může zadavatel použít soutěžní dialog podle článku 29 směrnice 2004/18/ES, pokud usoudí, že přímé použití otevřeného řízení nebo současná pravidla omezeného řízení neumožní přidělit zakázku hospodářsky nejvýhodnější nabídce.
Zakázka je považována za zvláště složitou, pokud zadavatel není objektivně schopen definovat technické prostředky, které by mohly odpovídat jeho potřebám nebo cílům nebo stanovit právní nebo finanční podobu projektu.
2. Zadavatelé zveřejní oznámení o zakázce, ve kterém dají na vědomí své potřeby a požadavky, jež definují v samotném oznámení nebo v popisu.
3. Zadavatelé zahájí se zájemci, kteří splňují kritéria pro výběr podle článku 135, dialog, aby určili a definovali vhodné prostředky, které co nejlépe vyhoví jejich potřebám.
V průběhu tohoto dialogu zajistí zadavatelé rovnost zacházení se všemi uchazeči a důvěrnost navrhovaných řešení nebo jiných informací sdělených zájemcem, který se účastní dialogu, neobdrží-li jeho souhlas k jejich šíření.
Zadavatelé mohou stanovit, že postup probíhá v navazujících fázích tak, aby byl snížen počet probíraných řešení ve fázi dialogu za použití kritérií pro zadání uvedených v oznámení o zakázce nebo v popisu, pokud je tato možnost stanovena v oznámení o zakázce nebo v popisu.
4. Poté, co zadavatelé informují účastníky o uzavření dialogu, vyzvou je, aby předali své konečné nabídky na základě jednoho nebo více řešení předložených a blíže určených v průběhu dialogu.
Tyto nabídky musí obsahovat všechny prvky vyžadované a nutné pro uskutečnění projektu.
Na základě žádosti zadavatele mohou být tyto nabídky vyjasněny, upřesněny a zdokonaleny, aniž by tím ovšem došlo ke změně základních prvků nabídky nebo výzvy k podávání nabídek, která by mohla narušit hospodářskou soutěž nebo by měla diskriminační účinek.
Na základě žádosti zadavatele může být uchazeč, jehož nabídka je považována za hospodářsky nejvýhodnější, požádán, aby vyjasnil určité body své nabídky nebo aby potvrdil závazky, které jsou v ní uvedené, za podmínek, že tím nedojde ke změně základních prvků nabídky nebo výzvy k podávání nabídek, narušení hospodářské soutěže nebo k diskriminaci.
5. Zadavatelé mohou stanovit ceny nebo platby účastníkům dialogu."
12. Článek 126 se mění takto:
a) Odstavec 1 se mění takto:
i) Návětí a písmeno a) se nahrazují tímto:
"Zadavatelé mohou bez ohledu na odhadovanou hodnotu zakázky použít vyjednávací řízení bez předchozího zveřejnění oznámení o zakázce v následujících případech:
a) pokud v otevřeném nebo omezeném řízení po uzavření zahajovacího řízení nebyla předložena žádná nabídka nebo žádná vhodná nabídka nebo přihláška, pokud původní podmínky zakázky stanovené v dokumentech týkajících se zakázky uvedených v článku 130 nejsou podstatně změněny;".
ii) Bod c) se nahrazuje tímto:
"c) pokud z nezbytně naléhavých důvodů způsobených nepředvídatelnými událostmi, za které zadavatel neodpovídá, není možné dodržet lhůty platné pro ostatní řízení a uvedené v článcích 140, 141 a 142;".
iii) Písmena e) a f) se nahrazují tímto:
"e) pro dodatečné služby a stavební práce, které nejsou zahrnuty v původně zamýšleném projektu ani v původní smlouvě a které se následkem nepředvídatelných okolností staly nezbytnými pro provedení služeb nebo prací za podmínek stanovených v odstavci 2;
f) pro nové služby nebo stavební práce, které spočívají v opakování podobných služeb nebo stavebních prací svěřených stejným zadavatelem hospodářskému subjektu vybranému pro původní zakázku, za předpokladu, že tyto služby nebo stavební práce odpovídají základnímu projektu a že tento projekt byl předmětem původní zakázky, která byla zadána v otevřeném nebo omezeném řízení za podmínek stanovených v odstavci 3;".
iv) V písmenu g) se vkládají nové body, které znějí:
"iii) v případě dodávek kotovaných a nakoupených na burze surovin,
iv) v případě zvláště výhodných nákupů, buď u dodavatele, který s konečnou platností ukončuje své obchodní aktivity, nebo u správců nebo likvidátorů konkursní podstaty, v rámci soudního vyrovnání nebo obdobného postupu dle vnitrostátních právních předpisů,".
v) Písmeno i) se nahrazuje tímto:
"i) pro zakázky na právní služby podle přílohy II B směrnice 2004/18/ES, které jsou nicméně vyhlašovány vhodným způsobem;".
vi) Doplňuje se písmeno j), které zní:
"j) pro zakázky označené jako tajné orgánem nebo jím pověřeným subjektem, nebo u zakázek, jejichž plnění musí být doprovázeno zvláštními bezpečnostními opatřeními, v souladu s platnými správními předpisy, nebo pokud to vyžaduje ochrana základních zájmů Společenství nebo Unie."
vii) Doplňuje se nový pododstavec, který zní:
"Zadavatelé mohou také použít vyjednávací řízení bez předchozího zveřejnění oznámení o zakázce u všech zakázek, jejichž hodnota je nižší než 13800 EUR."
b) V odstavci 3 se první věta nahrazuje tímto:
"V případech uvedených v odst. 1 prvním pododstavci písm. f) musí být možnost použít vyjednávací řízení uvedena již od okamžiku zahájení soutěže pro první zakázku a při výpočtu limitů uvedených v článku 158 se vezmou v úvahu celkové odhadované náklady dalších služeb a stavebních prací."
13. Článek 127 se mění takto:
a) Odstavec 1 se mění takto:
i) Návětí a písmena a) a b) nahrazují tímto:
"Zadavatelé mohou bez ohledu na odhadovanou hodnotu zakázky použít vyjednávací řízení po předchozím zveřejnění oznámení o zakázce v následujících případech:
a) pokud do skončení otevřeného nebo omezeného řízení nebo soutěžního dialogu byly předloženy neregulérní nebo nepřijatelné nabídky, zejména z hlediska kritérií pro výběr nebo kritérií pro zadání zakázky, pokud původní podmínky zakázky stanovené v dokumentech týkajících se zakázky uvedených v článku 130 nejsou podstatně změněny, aniž jsou dotčena ustanovení odstavce 2;
b) ve výjimečných případech, jedná-li se o stavební práce, dodávky nebo služby, jejichž povaha nebo rizika s nimi spojená nepřipouštějí předběžné stanovení celkové ceny uchazečem;".
ii) Písmeno e) se nahrazuje tímto:
"e) u zakázek na služby uvedené v příloze II B směrnice 2004/18/ES s výhradou čl. 126 odst. 1 prvního pododstavce písm. i) a j) a druhého pododstavce tohoto nařízení."
b) Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. V případech uvedených v odst. 1 písm. a) nemusí zadavatelé zveřejnit oznámení o zakázce, pokud do vyjednávacího řízení zahrnou pouze všechny ty uchazeče, kteří v předchozím řízení předložili nabídky v souladu s formálními požadavky zadávacího řízení."
14. V článku 129 se odstavce 3 a 4 nahrazují tímto:
"3. Zakázky o hodnotě nižší než 3500 EUR mohou být zadány na základě jediné nabídky.
4. Platby prováděné do výše 200 EUR mohou spočívat v pouhém uhrazení faktury bez předchozího přijetí nabídky."
15. Článek 130 se mění takto:
a) V odstavci 1 se písmena a) a b) nahrazují tímto:
"a) výzvu k podávání nabídek nebo k vyjednávání nebo účasti na dialogu v rámci postupu podle článku 125b;
b) připojenou zadávací dokumentaci, v případě soutěžního dialogu podle článku 125b popis potřeb a požadavků zadavatele nebo uvedení internetové adresy, kde je možno se s nimi seznámit;".
b) Odstavec 2 se mění takto:
i) Návětí a písmena a) a b) se nahrazují tímto:
"Výzva k podávání nabídek nebo k vyjednávání nebo účasti na dialogu uvádí alespoň:
a) pravidla, která upravují podobu a podávání nabídek, včetně zejména lhůty k podání a doby uzavření nabídek, požadavky na vyplnění standardního dotazníku, dokumenty, které je třeba přiložit, včetně průvodních dokladů o finanční, hospodářské, technické a odborné způsobilosti uvedených v článku 135, pokud nejsou uvedeny v oznámení o zakázce, a adresu, na kterou má být nabídka zaslána;
b) že podání nabídky znamená přijetí zadávací dokumentace uvedené v odstavci 1, na kterou se nabídka odvolává, a že toto podání nabídky zavazuje uchazeče ke splnění zakázky, bude-li mu zakázka zadána;".
ii) Doplňuje se písmeno e), které zní:
"e) v případě soutěžního dialogu stanovené datum a adresa pro začátek fáze konzultace."
c) Odstavec 3 se mění takto:
i) Písmena a) a b) se nahrazují tímto:
"a) kritéria pro vyloučení a kritéria pro výběr vztahující se na zakázku, kromě omezeného řízení, a to i po soutěžním dialogu, a vyjednávacího řízení, po zveřejnění oznámení uvedeného v článku 127; v takových případech se kritéria uvádějí pouze v oznámení o zakázce nebo ve výzvě k projevení zájmu;
b) kritéria pro zadání zakázky a jejich relativní důležitost, nebo případně sestupně podle důležitosti těchto kritérií, pokud nejsou uvedeny v oznámení o zakázce;".
ii) Písmeno d) se nahrazuje tímto:
"d) minimální požadavky na varianty, které musí splňovat v zadávacích řízeních stanovených v čl. 138 odst. 2, v jejichž rámci je zakázka zadána hospodářsky nejvýhodnější nabídce, pokud zadavatel uvedl v oznámení o zakázce, že takové varianty jsou povoleny;".
iii) Doplňuje se písmeno g), které zní:
"g) v dynamickém nákupním systému podle článku 125a je povaha předpokládaných nákupů i všechny informace, které se týkají nákupního systému, použitého elektronického vybavení a technických opatření pro spojení a technické specifikace spojení."
16. Článek 131 se mění takto:
a) V odstavci 2 se písmeno c) nahrazuje tímto:
"c) pokaždé, když je to možné, kritéria přístupu pro zdravotně postižené osoby nebo záměr pro všechny uživatele;".
b) V odstavci 3 se písmeno b) nahrazuje tímto:
"b) nebo formou technických údajů nebo požadavků na fungování, které mohou zahrnovat vliv na životní prostředí a musí být dostatečně přesné, aby umožnily uchazeči poznat předmět zakázky a zadavateli udělit zakázku;".
c) V odstavci 4 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Vhodným prostředkem může být technická dokumentace výrobce nebo protokol o zkoušce uznaného subjektu."
d) V odstavci 5 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Uchazeč musí jakýmikoli vhodnými prostředky prokázat ke spokojenosti zadavatele, že jeho nabídka odpovídá technickým údajům nebo požadavkům na fungování stanoveným zadavatelem.
Vhodným prostředkem může být technická dokumentace výrobce nebo protokol o zkoušce uznaného subjektu."
e) Vkládají se odstavce 5a a 5b, které znějí:
"5a. Pokud zadavatelé stanoví vlivy na životní prostředí formou technických údajů nebo požadavků na fungování, mohou použít detailní specifikace nebo v případě potřeby jejich části, jak jsou vymezeny evropskými, mezinárodními, vnitrostátními nebo jakýmikoli jinými ekoznačkami, pokud jsou splněny následující podmínky:
a) užité specifikace jsou vhodné k tomu, aby definovaly vlastnosti dodávek nebo služeb, které jsou předmětem zakázky;
b) požadavky značky jsou vypracovány na základě vědeckých informací;
c) ekoznačky jsou přijímány postupem, kterého se mohou účastnit všechny zúčastněné strany, tedy vládní subjekty, spotřebitelé, výrobci, distributoři a ekologická sdružení;
d) ekoznačky jsou přístupné všem zúčastněným stranám.
Zadavatelé mohou uvést, že u výrobků nebo služeb, které mají ekoznačku, se předpokládá, že splňují technické specifikace vymezené v zadávací dokumentaci. Přijmou jakékoli jiné vhodné prostředky, jako například technickou dokumentaci výrobce nebo protokol o zkoušce uznaného subjektu.
5b. Uznaným subjektem pro účely odstavce 4, 5 a 5a je zkušební nebo kalibrovací laboratoř nebo inspekční a certifikační subjekty v souladu s platnými evropskými normami."
17. Článek 134 se nahrazuje tímto:
"Článek 134
Důkazy(články 93 a 96 finančního nařízení)
1. Zadavatel přijme jako dostatečný důkaz, že se zájemce nebo uchazeč nenachází v některé ze situací uvedených v čl. 93 odst. 1 písm. a), b) nebo e) finančního nařízení, nejnovější výpis z trestního rejstříku, nebo pokud neexistuje, aktuální rovnocenný doklad vydaný soudním nebo správním orgánem země původu nebo provenience, ze kterého vyplývá, že jsou tyto požadavky splněny. Zadavatel přijme jako dostatečný důkaz, že se zájemce nebo uchazeč nenachází v situaci uvedené v čl. 93 odst. 1 písm. d) finančního nařízení, nejnovější osvědčení vydané příslušným orgánem dotyčného státu.
2. Není-li dokument nebo osvědčení podle odstavce 1 v dotyčné zemi vydáváno a v dalších případech vyloučení podle článků 93 a 94 finančního nařízení, může být nahrazeno místopřísežným, nebo pokud neexistuje, čestným prohlášením učiněným zúčastněnou osobou u soudního nebo správního orgánu, notáře nebo příslušné profesní organizace země jejího původu nebo provenience.
U zakázek s hodnotou nižší než 50000 EUR může zadavatel v závislosti na své analýze rizik požadovat po zájemcích nebo uchazečích pouze čestné prohlášení, že se nenacházejí v jedné ze situací uvedených v článcích 93 a 94 finančního nařízení.
3. V souladu s vnitrostátními právními předpisy země, ve které je uchazeč nebo zájemce usazen, se doklady uvedené v odstavcích 1 a 2 týkají právnických nebo fyzických osob včetně, pokud to zadavatel považuje za nezbytné, ředitelů podniků nebo jiných osob se zastupujícími, rozhodovacím nebo kontrolními pravomocemi ve vztahu k zájemcům nebo uchazečům.
4. Pokud mají pochyby o postavení zájemců nebo uchazečů, mohou se sami zadavatelé obrátit na příslušné orgány uvedené v odstavci 1, aby získali informace, které v dané situaci považují za nezbytné."
18. Článek 135 se mění takto:
a) Odstavec 5 se nahrazuje tímto:
"5. Rozsah informací požadovaných zadavatelem k prokázání finanční, hospodářské, technické a odborné způsobilosti zájemce nebo uchazeče a minimální dané požadavky vyžadované v souladu s odstavcem 2 nesmí překračovat rámec předmětu zakázky a musí brát v úvahu oprávněné zájmy hospodářských subjektů, zejména pokud jde o ochranu technických a obchodních tajemství podniku."
b) Doplňuje se odstavec 6, který zní:
"6. U zakázek s hodnotou nižší než 50000 EUR nemusí zadavatel v závislosti na své analýze rizik požadovat dokumenty dokládající hospodářské, finanční, technické a odborné způsobilosti zájemce nebo uchazeče.
V takovémto případě nemůže dojít k žádnému předběžnému financování nebo průběžné platbě."
19. Článek 136 se mění takto:
a) V odstavci 1 se návětí nahrazuje tímto:
"Hospodářská a finanční způsobilost může být prokázána zejména jedním nebo několika z těchto dokladů:".
b) V odstavci 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Za stejných podmínek může seskupení hospodářských subjektů uvedené v čl. 116 odst. 6 využít schopnosti účastníků seskupení nebo jiných subjektů."
20. Článek 137 se mění takto:
a) Odstavec 2 se mění takto:
i) Návětí se nahrazuje tímto:
"Technická a odborná způsobilost hospodářských subjektů může být prokázána podle druhu, množství nebo důležitosti a účelu použití dodávek, služeb nebo stavebních prací na základě jednoho nebo více následujících dokladů:".
ii) Písmeno d) se nahrazuje tímto:
"d) popisem technického zařízení a opatření použitých pro zajištění kvality dodávek a služeb a popis vybavení podniku pro studium a výzkum;".
iii) Doplňuje se písmeno i), které zní:
"i) pro veřejné zakázky stavebních prací a služeb a pouze ve vhodných případech, uvedení opatření řízení z hlediska životního prostředí, které bude moci hospodářský subjekt použít při uskutečňování zakázky."
b) Vkládají se odstavce 3a a 3b, které znějí:
"3a. Pokud zadavatelé vyžadují předložení osvědčení vydaného nezávislými subjekty za účelem potvrzení, že hospodářský subjekt splňuje určité normy pro zajištění jakosti, odkážou na systém zajištění jakosti na základě evropských norem řady z této oblasti, schválených subjekty v souladu s řadou evropských norem týkajících se osvědčení.
Pokud zadavatelé vyžadují předložení osvědčení vydaného nezávislými subjekty za účelem potvrzení, že hospodářský subjekt splňuje určité normy řízení z hlediska životního prostředí, odkazují na systém správy podniků a auditu (EMAS) uvedený v nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 761/2001 [8] nebo normy řízení z hlediska životního prostředí založené na evropských nebo mezinárodních normách v této oblasti a schválenými subjekty v souladu právními předpisy Společenství a s řadou evropských nebo mezinárodních norem týkajících se osvědčení.
Uznají rovněž osvědčení se stejnou platností od subjektů z členských států.
Přijímají i jiné důkazy o rovnocenných opatřeních řízení z hlediska životního postředí předložené hospodářskými subjekty.
c) V odstavci 4 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Za stejných podmínek může seskupení hospodářských subjektů uvedené v čl. 116 odst. 6 využít schopnosti účastníků seskupení nebo jiných subjektů."
21. V čl. 138 odst. 3 se první a druhý pododstavce nahrazují tímto:
"Zadavatel uvede v oznámení o zakázce nebo v zadávací dokumentaci nebo v popisu důležitost, kterou přisuzuje jednotlivým kritériím pro stanovení hospodářsky nejvýhodnější nabídky.
Tato důležitost může být vyjádřena pomocí rozpětí, jehož největší velikost musí být vhodná.
Relativní důležitost přisouzená ceně ve vztahu k ostatním kritériím nesmí vést ke ztrátě významu ceny při výběru dodavatele zakázky, aniž by byly dotčeny stupnice stanovené orgánem pro odměňování určitých služeb, jako jsou služby poskytované odborníky na hodnocení."
22. Vkládá se článek 138a, který zní:
"Článek 138a
Používání elektronických dražeb(čl. 97 odst. 2 finančního nařízení)
1. V otevřeném, omezeném nebo vyjednávacím řízení podle čl. 127 odst. 1 písm. a) mohou zadavatelé rozhodnout o tom, že pokud mohou být specifikace zakázky stanoveny přesně, bude před přidělením veřejné zakázky provedena elektronická dražba uvedená v článku 54 směrnice 2004/18/ES.
Za stejných podmínek může být elektronická dražba použita při vyhlášení soutěže pro strany rámcové smlouvy uvedené v čl. 117 odst. 4 písm. b) a při vyhlášení soutěže na zakázky, jež mají být zadány v rámci dynamického nákupního systému uvedeného v článku 125a.
Elektronická dražba se týká buď pouze samotných cen, pokud je zakázka přidělena nejnižší ceně, nebo cen a/nebo hodnot uvedených v zadávací dokumentaci, pokud je zakázka přidělena hospodářsky nejvýhodnější nabídce.
2. Zadavatelé, kteří rozhodují o použití elektronické dražby, to uvedou v oznámení o zakázce.
Zadávací dokumentace mimo jiné obsahuje tyto informace:
a) položky, jejichž hodnoty budou předmětem elektronické dražby, pokud tyto položky budou měřitelné tak, aby bylo možné je vyjádřit v číslech nebo v procentech;
b) případné limity hodnot, které budou moci být předloženy tak, jak vyplývají ze specifikací předmětu zakázky;
c) informace, které budou poskytnuty uchazečům v průběhu elektronické aukce a v kterém okamžiku jim budou případně poskytnuty;
d) relevantní informace o průběhu elektronické aukce;
e) podmínky, za jakých budou moci uchazeči dražit, a zejména minimální odchylky, které budou případně vyžadovány při dražbě;
f) relevantní informace o použitém elektronickém zařízení a o způsobech a technických specifikacích připojení.
3. Před zahájením elektronické dražby provedou zadavatelé první úplné hodnocení nabídek v souladu s kritérii pro přidělení a jejich stanovené důležitosti.
Všichni uchazeči, kteří podali vyhovující nabídky, jsou zároveň vyzváni elektronickými prostředky k podání nových cen a/nebo nových hodnot; výzva obsahuje všechny příslušné informace pro jednotlivé připojení k používaným elektronickým prostředkům a upřesňuje den a hodinu začátku elektronické dražby.
Elektronická dražba může probíhat v několika navazujících fázích.
Elektronická dražba může začít nejdříve dva pracovní dny po datu odeslání výzev.
4. Pokud se zadá hospodářsky nejvýhodnější nabídce, je výzva doprovázena výsledkem úplného hodnocení nabídky uvedeného uchazeče provedeným v souladu s důležitostí stanovenou v čl. 138 odst. 3 prvním pododstavci.
Výzva obsahuje i matematický vzorec, který při elektronické dražbě určí automatické řazení v závislosti na nových cenách a/nebo nových předložených hodnotách.
Tento vzorec zahrnuje důležitost všech kritérií stanovených pro určení hospodářsky nejvýhodnější nabídky, jak je uvedena v oznámení o zakázce nebo v zadávací dokumentaci; za tímto účelem musí být jakákoli případná rozpětí dopředu vyjádřena určitou hodnotou.
V případě, kdy jsou varianty přípustné, musí být vzorce dodány zvlášť pro každou variantu.
5. V průběhu každé fáze elektronické dražby sdělují zadavatelé okamžitě všem uchazečům alespoň informace, které jim kdykoli umožní seznámit se s pořadím.
Mohou sdělovat i další informace týkající se jiných cen nebo jiných předložených hodnot, pokud to je uvedeno v zadávací dokumentaci.
Kdykoli také mohou oznámit počet účastníků dané fáze dražby.
V žádném případě však nesmí odhalit totožnost uchazečů v průběhu jednotlivých fází elektronické dražby.
6. Zadavatelé uzavřou elektronickou dražbu jedním nebo více uvedenými způsoby:
a) do výzvy k účasti na dražbě uvedou předem stanovené datum a čas;
b) pokud již nedostávají nové ceny nebo nové hodnoty, které odpovídají požadavkům na minimální odchylky.
V takovémto případě ve výzvě k účasti na dražbě zadavatelé stanoví lhůtu, po jejímž uběhnutí od posledního předložení uzavřou elektronickou dražbu;
c) pokud se uskutečnil počet fází stanovený ve výzvě k účasti na dražbě.
Pokud zadavatelé rozhodli o uzavření elektronické dražby podle písmene c), případně v kombinaci se způsobem uvedeným v písmeni b), výzva k účasti na dražbě uvádí časový rozvrh každé fáze dražby.
7. Po uzavření elektronické dražby zadavatelé zadají zakázku podle článku 138 v souladu s výsledky elektronické dražby.
Zadavatelé nesmějí elektronickou dražbu zneužívat nebo ji používat způsobem, který by bránil hospodářské soutěži, omezoval ji nebo ji narušoval, nebo aby měnili předmět zakázky, na nějž byla vyhlášena soutěž zveřejněním oznámení o zakázce a jak byl vymezen v zadávací dokumentaci."
23. V čl. 139 odst. 1 první pododstavec se doplňuje nová věta, která zní:
"Tato upřesnění se mohou týkat zejména dodržování ustanovení týkajících se ochrany zaměstnanců a pracovních podmínek platných v místě, kde je služba poskytována."
24. Článek 140 se mění takto:
a) Odstavce 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:
"2. V otevřených řízeních pro zakázky, jejichž hodnota je stejná nebo vyšší než limity stanovené v článku 158, činí lhůta pro přijetí nabídek alespoň 52 dny ode dne odeslání oznámení o zakázce.
3. V omezených řízeních, včetně použití soutěžního dialogu podle článku 125b a ve vyjednávacích řízeních, kde bylo zveřejněno oznámení o zakázce pro zakázky, jejichž hodnota je stejná nebo vyšší než limity uvedené v článku 158, činí lhůta pro přijetí žádostí o účast alespoň 37 dní ode dne odeslání oznámení o zakázce.
V omezených řízeních pro zakázky, jejichž hodnota je stejná nebo vyšší než limity stanovené v článku 158, činí lhůta pro přijetí nabídek alespoň 40 dní ode dne odeslání výzvy k podávání nabídek.
V omezených řízeních po výzvě k projevení zájmu uvedených v článku 128 však činí lhůta pro přijetí nabídek alespoň 21 den ode dne odeslání výzvy k podávání nabídek.
4. V případech, kdy podle čl. 118 odst. 2 zadavatelé odeslali ke zveřejnění oznámení předběžných informací nebo sami na svém profilu kupujícího oznámení předběžných informací zveřejnili, minimální lhůta pro přijetí nabídek může být obecně změněna na 36 dní a v žádném případě není kratší než 22 dny ode dne odeslání oznámení o zakázce nebo výzvy k podávání nabídek.
Zkrácení lhůty uvedené v prvním pododstavci je možné pouze pokud oznámení předběžných informací splňuje následující podmínky:
a) obsahuje všechny informace požadované ve oznámení o zakázce, pokud tyto informace jsou dostupné v okamžiku zveřejnění oznámení;
b) ke zveřejnění bylo odesláno v rozmezí nejméně 52 dny a nejvýše 12 měsíců přede dnem odeslání oznámení o zakázce."
b) Doplňuje se odstavec 5, který zní:
"5. Lhůty pro přijetí nabídek mohou být zkráceny o pět dní, pokud jsou všechny dokumenty týkající se zakázky volně a přímo přístupné elektronickými prostředky od data zveřejnění oznámení o zakázce nebo výzvy k projevení zájmu."
25. Článek 141 se mění takto:
a) Odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto:
"1. Je-li o to požádáno s dostatečným předstihem před uplynutím lhůty pro podávání nabídek, jsou zadávací dokumentace nebo popisy podle článku 125b a doplňující dokumenty zaslány všem hospodářským subjektům, které požádají o zadávací dokumentaci nebo projeví zájem podílet se na dialogu nebo o účast v nabídkovém řízení, do šesti kalendářních dní od obdržení žádosti, s výhradou ustanovení odstavce 4.
Zadavatelé nejsou povinni odpovídat na žádosti o zaslání, které byly podány méně než pět pracovních dnů před uplynutím lhůty pro podávání nabídek.
2. Je-li o to požádáno s dostatečným předstihem před lhůtou stanovenou pro podávání nabídek, jsou zároveň všem hospodářským subjektům, které požádaly o zadávací dokumentaci nebo projevily zájem podílet se na dialogu nebo o účast v nabídkovém řízení, podány doplňující informace týkající se zadávací dokumentace nebo popisů nebo doplňujících dokumentů nejpozději do šesti kalendářních dní před lhůtou pro přijetí nabídek nebo, v případě žádostí o informace obdržených méně než osm kalendářních dní před lhůtou pro přijetí nabídek, co nejdříve po obdržení žádosti o informace.
Zadavatelé nejsou povinni odpovídat na žádosti o doplňující informace, které byly podány méně než pět pracovních dnů před uplynutím lhůty pro podávání nabídek."
b) Odstavec 4 se nahrazuje tímto:
"4. V otevřeném řízení, včetně dynamických nákupních systémů podle článku 125a, se nepoužijí ustanovení odstavce 1, pokud veškerá zadávací dokumentace a doplňující dokumenty jsou volně, zcela a přímo přístupné elektronickými prostředky. Oznámení o zakázce podle čl. 118 odst. 3 uvádí i internetovou adresu, na které se lze s těmito dokumenty seznámit."
26. Článek 142 se nahrazuje tímto:
"Článek 142
Lhůty v naléhavých případech(čl. 98 odst. 1 finančního nařízení)
1. Nelze-li v řádně odůvodněných naléhavých případech dodržet lhůty uvedené v čl. 140 odst. 3, mohou zadavatelé pro omezená řízení a pro vyjednávací řízení s oznámením o zakázce stanovit tyto lhůty vyjádřené v kalendářních dnech:
a) lhůtu pro doručení žádostí o účast, která nesmí činit méně než 15 dní ode dne odeslání oznámení o zakázce, nebo méně než 10 dní, jestliže oznámení bylo do OPOCE odesláno elektronickými prostředky;
b) lhůtu pro doručení nabídek, která nesmí činit méně než 10 dní ode dne výzvy k podávání nabídek.
2. Je-li o to požádáno s dostatečným předstihem, jsou v rámci omezených řízení a zrychlených vyjednávacích řízení doplňující informace týkající se zadávací dokumentace sděleny všem zájemcům a uchazečům nejpozději čtyři kalendářní dny před uplynutím lhůty pro přijetí nabídek."
27. Článek 143 se mění takto:
a) Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Způsoby předání nabídek a žádostí o účast jsou určeny zadavatelem, který může zvolit jeden výhradní způsob komunikace.
Nabídky a žádosti o účast mohou být zaslány dopisem nebo elektronickými prostředky. Žádosti o účast mohou být rovněž sděleny faxem.
Zvolené komunikační prostředky jsou nediskriminační povahy a jejich cílem nemůže být omezení přístupu hospodářských subjektů k zadávacímu řízení.
Zvolené komunikační prostředky umožňují zaručit tyto podmínky:
a) že každé podání nabídky obsahuje veškeré informace nutné k jejímu hodnocení;
b) že bude zachována celistvost údajů;
c) že bude zachována důvěrnost nabídek a že zadavatel se s těmito nabídkami seznámí až po vypršení lhůty stanovené na jejich předložení.
Pokud je to nezbytné pro účely právního dokazování, mohou zadavatelé vyžadovat, aby žádosti o účast zaslané faxem byly potvrzeny co nejdříve a v každém případě před termínem stanoveným v článcích 140 a 251 dopisem nebo elektronickými prostředky.
Zadavatelé mohou vyžadovat, aby nabídky zaslané elektronickou poštou byly podepsány zaručeným elektronickým podpisem ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES [9].
b) Vkládá se odstavec 1a, který zní:
"1a. Pokud zadavatel povolí předávání nabídek a žádostí o účast elektronickými prostředky, musejí být použité nástroje i jejich technické specifikace nediskriminační povahy, běžně přístupné veřejnosti a slučitelné s obvykle používanými informačními a komunikačními technologiemi.
Informace, které se týkají specifikací nezbytných pro podávání nabídek a žádostí o účast, včetně šifrování, musí být uchazečům nebo žadatelům k dispozici.
Nástroje pro přijímání nabídek a žádostí o účast musejí být dále v souladu s požadavky přílohy X směrnice 2004/18/ES."
c) Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Pokud se nabídky podávají dopisem, uchazeči je mohou podávat:
a) buď poštou nebo kurýrní službou, v takovém případě bude v dokumentech týkajících se zakázky uvedeno, že rozhodným datem je den odeslání zásilky, datum poštovního razítka nebo datum potvrzení o převzetí;
b) nebo přímo či uchazečem zplnomocněnou osobou v podatelně orgánu; v druhém případě bude v dokumentech týkajících se zakázky vedle informací uvedených v čl. 130 odst. 2 písm. a) zmíněn rovněž útvar, u kterého se nabídky podávají proti vyhotovení datovaného a podepsaného potvrzení o přijetí."
28. Článek 145 se mění takto:
a) Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Všechny žádosti o účast a nabídky, které splňují požadavky článku 143, jsou otevřeny."
b) V odstavci 2 se druhý a třetí pododstavec nahrazuje tímto:
"Komise pro otevření nabídek je složena nejméně ze tří osob, které zastupují alespoň dvě organizační jednotky dotyčného orgánu, mezi nimiž není vztah nadřízenosti a podřízenosti, a alespoň jedna z nich není závislá na schvalující osobě.
Aby nedošlo ke střetu zájmů, vztahují se na tyto osoby povinnosti uvedené v článku 52 finančního nařízení.
V zastoupeních a místních jednotkách uvedených v článku 254 nebo oddělených v členském státě, pokud neexistují oddělené jednotky, se požadavek organizačních jednotek, mezi nimiž není vztah nadřízenosti a podřízenosti, nepoužije."
c) V odstavci 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"V případě zaslání nabídek dopisem parafuje jeden nebo více členů komise pro otevření nabídek doklady, na kterých je uvedeno datum a doba odeslání nabídek."
29. Článek 146 se mění takto:
a) V odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Všechny žádosti o účast a nabídky prohlášené za splňující požadavky jsou zhodnoceny a roztříděny hodnotícím výborem, který je vytvořen pro každou ze dvou etap, a to na základě předem vyhlášených kritérií pro vyloučení a výběr na jedné straně a na straně druhé kritérií pro přidělení zakázky."
b) Odstavec 2 se mění takto:
i) První a druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
"Hodnotící výbor je složen nejméně ze tří osob, které zastupují alespoň dvě organizační jednotky dotyčného orgánu, mezi nimiž není vztah nadřízenosti a podřízenosti, a alespoň jedna z nich není závislá na schvalující osobě.
Aby nedošlo ke střetu zájmů, vztahují se na tyto osoby povinnosti uvedené v článku 52 finančního nařízení.
V zastoupeních a místních jednotkách uvedených v článku 254 nebo oddělených v členském státě, pokud neexistují oddělené jednotky, se požadavek organizačních jednotek, mezi nimiž není vztah nadřízenosti a podřízenosti, nepoužije."
iii) Doplňuje se čtvrtý pododstavec, který zní:
"Na základě rozhodnutí příslušné schvalující osoby mohou být tomuto výboru nápomocni externí odborníci.
Příslušná schvalující osoba se ujistí, že tito odborníci dodržují povinnosti stanovené v článku 52 finančního nařízení."
c) Odstavec 3 se mění takto:
i) Druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
"Hodnotící výbor nebo zadavatel však mohou v souvislosti s kritérii pro vyloučení a výběr vyzvat zájemce nebo uchazeče o doplnění nebo vyjasnění předložených podkladů ve lhůtě, kterou stanoví."
ii) Doplňuje se třetí pododstavec, který zní:
"Za přípustné se považují nabídky zájemců nebo uchazečů, kteří nejsou vyloučeni a splňují kritéria pro výběr."
30. Článek 147 se mění takto:
a) Název se nahrazuje tímto:
"Článek 147
Výsledky hodnocení(článek 99 finančního nařízení)"
b) V odstavci 2 se návětí a písmeno a) nahrazují tímto:
"Protokol uvedený v odstavci 1 obsahuje alespoň:
a) jméno a adresu zadavatele, předmět a hodnotu zakázky, rámcové smlouvy nebo dynamického nákupního systému;".
c) Odstavec 3 se mění takto:
i) Písmeno a) se nahrazuje tímto:
"a) jeho jméno a adresu a předmět a hodnotu zakázky, rámcové smlouvy nebo dynamického nákupního systému;".
ii) Písmeno f) se nahrazuje tímto:
"f) v případě vyjednávacích řízení a soutěžního dialogu okolnosti uvedené v článcích 125a, 126, 127, 242, 244, 246 a 247, které odůvodňují jejich použití;".
31. V článku 148 se doplňuje odstavec 5, který zní:
"5. V případě zakázek právních služeb podle přílohy II B směrnice 2004/18/ES může zadavatel s uchazeči udržovat styk nutný pro kontrolu kritérií pro výběr a/nebo přidělení."
32. Článek 149 se mění takto:
a) Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Zadavatelé sdělí zájemcům a uchazečům co nejdříve rozhodnutí o jejich nabídce, nebo rámcové smlouvě, nebo přijetí do dynamického nákupního systému, včetně důvodů pro každé rozhodnutí nezadat zakázku nebo rámcovou smlouvu nebo zavést dynamický nákupní systém, pro které byla vyhlášena soutěž, nebo znovu zahájit řízení."
b) Doplňuje se odstavec 3, který zní:
"3. U zakázek zadávaných orgány Společenství na vlastní účet podle článku 105 finančního nařízení zadavatelé oznamují co nejdříve po rozhodnutí o zadání zakázky a nejpozději následující týden každému vyloučenému uchazeči nebo zájemci současně a jednotlivě dopisem a faxem nebo e–mailem, že jejich nabídka nebo přihláška nebyla vybrána a v každém jednotlivém případě udají důvody odmítnutí nabídky nebo přihlášky.
Zadavatel oznámí současně s oznámeními o odmítnutí, která jsou vyloučeným zájemcům nebo uchazečům zasílána, vybranému zájemci či uchazeči rozhodnutí o zadání zakázky a uvede, že oznámené rozhodnutí daného zadavatele nijak nezavazuje.
Na základě písemné žádosti mohou vyloučení uchazeči nebo zájemci dopisem, faxem nebo e–mailem obdržet doplňující informace o důvodech odmítnutí a všichni uchazeči, kteří předložili vyhovující nabídku, mohou obdržet doplňující informace o vlastnostech a přednostech vybrané nabídky a jméno uchazeče, jemuž byla zakázka zadána, aniž jsou dotčen čl. 100 odst.
2 druhý pododstavec finančního nařízení. Zadavatelé odpovědí nejpozději do 15 kalendářních dnů ode dne přijetí žádosti.
Zadavatelé mohou s osobou, které byla přidělena zakázky nebo rámcová smlouva, podepsat smlouvu pouze během dvou kalendářních týdnů ode dne, který následuje po současném oznámení rozhodnutí o odmítnutí a rozhodnutí o zadání zakázky.
Případně mohou z důvodu dodatečného posouzení podpis smlouvy odložit, pokud je tento odklad odůvodněn žádostmi nebo připomínkami, které vyloučení uchazeči nebo zájemci ve lhůtě dvou kalendářních týdnů po oznámení rozhodnutí o odmítnutí nebo zadání zakázky předložili, nebo jakýmikoli jinými relevantními informacemi obdrženými během tohoto období.
V tomto případě jsou zájemci nebo uchazeči informováni během tří pracovních dnů po rozhodnutí o odkladu."
33. Název článku 154 se nahrazuje tímto:
"Článeku 154
Zjištění odpovídající úrovně pro výpočet limitů(články 104 a 105 finančního nařízení)"
34. V článku 155 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Pokud je předmět zakázky na služby, na dodávky nebo na stavební práce rozdělen do několika položek a každá je předmětem samostatné zakázky, vezme se při celkovém hodnocení použitelného limitu v úvahu hodnota každého dílčího plnění.
Pokud se celková hodnota dílčích plnění rovná limitům stanoveným v článku 158 nebo je přesahuje, použijí se na každé dílčí plnění čl. 90 odst. 1 a čl. 91 odst. 1 a 2 finančního nařízení, s výjimkou dílčích plnění, jejichž odhadovaná hodnota je nižší než 80000 EUR u zakázek na služby nebo dodávky nebo nižší než 1000000 EUR u zakázek na stavební práce, přičemž souhrnná hodnota všech těchto dílčích plnění nepřekročí 20 % souhrnné hodnoty všech položek, které tvoří dotyčnou zakázku."
35. Článek 156 se mění takto:
a) Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Pro účely výpočtu odhadované částky zakázky zahrne zadavatel celkovou odhadovanou odměnu uchazeče.
Pokud jsou součástí zakázky přednostní práva nebo možnost jejího obnovení, je základem pro výpočet nejvyšší povolená částka zahrnující přednostní práva a obnovení.
Tento odhad se provádí v okamžiku odeslání oznámení o zakázce, nebo, pokud se s takovým zveřejněním nepočítá, v okamžiku, kdy zadavatel zahajuje zadávací řízení."
b) Vkládá se nový odstavec 1a, který zní:
"1a. U rámcových smluv a dynamických nákupních systémů je brána v úvahu maximální hodnota všech zakázek plánovaných v průběhu celého trvání rámcové smlouvy nebo dynamického nákupního systému."
c) Odstavec 2 se mění takto:
i) Písmeno a) se nahrazuje tímto:
"a) v případě pojišťovacích služeb pojistné, které je třeba zaplatit a další druhy odměn;".
ii) Písmeno c) se nahrazuje tímto:
"c) v případě zakázek zahrnujících projekt, poplatky nebo provize a podobné odměny."
36. Článek 157 se nahrazuje tímto:
"Článek 157
Limity pro zveřejnění oznámení předběžných informací(článek 105 finančního nařízení)
Limity uvedené v článku 118 pro zveřejnění oznámení předběžných informací činí:
a) 750000 EUR u zakázek na dodávky a služby uvedené v příloze II A směrnice 2004/18/ES;
b) 5923000 EUR pro zakázky na stavební práce."
37. V článku 158 se název a odstavec 1 nahrazuje tímto:
"Článek 158
Limity pro použití postupů podle směrnice 2004/18/ES(článek 105 finančního nařízení)
1. Limity uvedené v článku 105 finančního nařízení činí:
a) 154000 EUR u zakázek na dodávky a služby uvedené v příloze II A směrnice 2004/18/ES, s výjimkou zakázek na výzkum a vývoj uvedených v kategorii 8 uvedené přílohy;
b) 236000 EUR u zakázek na služby uvedené v příloze II B směrnice 2004/18/ES a u zakázek na služby ve výzkumu a vývoji uvedené v kategorii 8 přílohy II A směrnice 2004/18/ES;
c) 5923000 EUR pro zakázky na stavební práce."
38. Čl. 164 odst. 1 se mění takto:
a) V písmenu d) se bod ii) nahrazuje tímto:
"ii) nejvyšší sazby financování nákladů akce nebo přijatého pracovního programu, kromě případů příspěvků paušální částkou a stupnice jednotkových nákladů uvedených v čl. 181 odst. 1,".
b) písmeno g) se nahrazuje tímto:
"g) odhadovaný celkový rozpočet a podrobné údaje o financovatelných nákladech akce nebo schváleného pracovního programu, kromě případů příspěvků paušální částkou a stupnice jednotkových nákladů uvedených v čl. 181 odst. 1;".
39. V článku 165 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Odstavec 1 se nepoužije na stipendia na studium, výzkum nebo odborné vzdělávání placené fyzickým osobám ani na ceny udělované v soutěžích ani v případech příspěvků paušální částkou a stupnice jednotkových nákladů uvedených v čl. 181 odst. 1."
40. Článek 166 se nahrazuje tímto:
"Článek 166
Roční programování(čl. 110 odst. 1 finančního nařízení)
1. Roční pracovní program pro granty připravuje každá příslušná schvalující osoba a přijímá Komise.
Je zveřejňován na internetových stránkách Komise věnované grantům co možná nejdříve na začátku rozpočtového roku a do 31. března každého rozpočtového roku.
Pracovní program obsahuje údaje o základním právním aktu, cíle, časový plán výzev k podávání návrhů s uvedením orientačních částek a očekávaných výsledků.
2. Každá podstatná změna pracovního programu v průběhu rozpočtového roku se dodatečně přijímá a zveřejňuje v souladu s postupy podle odstavce 1."
41. V čl. 168 odst. 1 se písmeno d) nahrazuje tímto:
"d) ve prospěch subjektů uvedených v základním právním aktu, ve smyslu článku 49 finančního nařízení upřesněného článkem 31 tohoto nařízení, jako příjemci grantu."
42. V článku 169 odst. 2 se písm. c) nahrazuje tímto:
"c) poskytnutá částka a kromě případů příspěvků paušální částkou a stupnice jednotkových nákladů uvedených v čl. 181 odst. 1 sazba financování nákladů akce nebo schváleného pracovního programu."
43. V článku 172 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Příjemce prokazuje výši spolufinancování buď z vlastních zdrojů, nebo ve formě finančních převodů ze strany třetích osob, nebo také věcným plněním, kromě případů příspěvků paušální částkou a stupnice jednotkových nákladů uvedených v čl. 181 odst. 1."
44. Článek 180 se mění takto:
a) Vkládá se nový odstavec 1a, který zní:
"1a. Příjemce potvrzuje na svou čest úplnost, spolehlivost a věrohodnost informací obsažených v žádostech o platbu, aniž by byl dotčen článek 104.
Potvrzuje rovněž, že vzniklé náklady mohou být v souladu s ustanoveními dohody o grantu považovány za financovatelné a že k žádostem o platbu lze dodat náležité podklady, které mohou být podrobeny kontrole."
b) Odstavec 2 se mění takto:
i) První a druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
"Příslušná schvalující osoba může na základě analýzy rizik požadovat ke každé platbě externí audit finančních výkazů a v nich obsažených účtů provedený schváleným auditorem.
Zpráva o auditu se v rámci grantu na provozní náklady nebo na akci připojuje k žádosti o platbu a má potvrdit, že náklady, které příjemce ve finančních výkazech uvedl a ze kterých vychází žádost o platbu, jsou v souladu s ustanoveními dohody o grantu reálné přesné a financovatelné.
Při průběžných platbách za rozpočtový rok a při platbách konečného zůstatku je povinný externí audit v těchto případech:
a) granty na akci 750000 EUR nebo více;
b) granty na provozní náklady 100000 EUR nebo více."
ii) Třetí pododstavec se zrušuje.
iii) Čtvrtý pododstavec se nahrazuje tímto:
"Na základě své analýzy rizik může příslušná schvalující osoba navíc osvobodit od povinnosti externího auditu:
a) veřejné subjekty a mezinárodní organizace uvedené v článku 43;
b) příjemce grantů v oblasti humanitární pomoci a řízení krizových situací, s výjimkou platby konečného zůstatku;
c) pro platby konečného zůstatku příjemce grantů v oblasti humanitární pomoci, kteří podepsali rámcovou dohodu o partnerství podle článku 163 a mají zaveden kontrolní systém, který pro tyto platby skýtá odpovídající záruky."
45. Článek 181 se nahrazuje tímto:
"Článek 181
Paušální financování(článek 117 finančního nařízení)
1. Kromě případů stipendií a cen může Komise povolit využití příspěvků paušální částkou, která je nižší nebo rovna 10000 EUR, a stupnice jednotkových nákladů.
Dále může povolit na základě stupnice, která je uvedena v příloze služebního řádu nebo kterou Komise každoročně schvaluje, denní diety za výdaje na služební cesty.
2. Různé formy financování uvedené v odstavci 1 mohou být kumulovány ve prospěch stejného příjemce, aby byly pokryty různé kategorie financovatelných nákladů.
Rozhodnutí Komise uvedené v odstavci 1 stanovuje maximální částku týkající se všech povolených financování podle grantu nebo podle typu grantu.
3. Dohoda o grantu může povolit paušální financování nepřímých nákladů příjemce do maximální výše 7% celkových přímých financovatelných nákladů akce, ledaže příjemce obdrží grant na provozní náklady financovaný z rozpočtu Společenství.
Strop 7% může být překročen odůvodněným rozhodnutím Komise.
4. Pro zajištění dodržování zásad spolufinancování, neziskovosti a řádného finančního řízení Komise hodnotí a určuje formy financování uvedené v odstavci 1 a podmínky, za nichž lze tyto formy kombinovat.
Příslušná schvalující osoba je nejméně každé dva roky přezkoumává.
Komise v důsledku toho potvrzuje nebo mění své původní rozhodnutí uvedené v odstavci 1."
46. Článek 182 se mění takto:
a) V odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Taková jistota může být také požadována příslušnou schvalující osobou podle její analýzy rizik s ohledem na způsob financování zvolený při dohodě o grantu."
b) V odstavci 3 se první a druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Jistotu poskytuje povolená banka nebo finanční instituce usazená v některém členském státě.
Pokud je příjemce usazen ve třetí zemi, příslušná schvalující osoba může přistoupit na to, že banka nebo finanční instituce usazená v této třetí zemi poskytne takovou jistotu, pokud se domnívá, že tato jistoty představuje pojistky a charakteristiky odpovídající jistotám, které byly poskytnuty bankou nebo finanční institucí usazenou v členském státě.
Na žádost příjemce může být tato jistota nahrazena osobním společným a nerozdílným ručením třetí osoby nebo společným a nerozdílným ručením příjemců zúčastněných na jedné akci, kteří jsou stranami stejné dohody o grantu, poté co ji přijala příslušná schvalující osoba."
c) V odstavci 4 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"V případech uvedených v odstavci 1 druhém pododstavci je uvolněna pouze při zaplacení konečného zůstatku."
47. Článek 183 se nahrazuje tímto:
"Článek 183
Pozastavení a snížení grantů(článek 119 finančního nařízení)
Příslušná schvalující osoba pozastaví platby v následujících případech:
a) pokud akce nebo schválený pracovní program nejsou prováděny nebo nejsou prováděny řádně, zcela nebo včas;
b) pokud byly poskytnuty částky, které překračují stropy financování stanovené dohodou;
c) pokud jsou částky placené v souladu s dohodou o grantu vyšší než skutečné náklady, které příjemce na akci vynaložil, nebo pokud provozní rozpočet dodatečně vykazuje přebytek.
V závislosti na dosaženém stadiu řízení poté, co umožní příjemci (příjemcům) předložit jeho nebo jejich připomínky, zadavatel buď sníží grant, nebo požaduje vrácení v poměrné výši od příjemce nebo příjemců."
48. V čl. 234 odst. 1 se první věta nahrazuje tímto:
"Pro platby v měně přijímajícího státu budou u finanční instituce v přijímajícím státě nebo v některém členském státě otevřeny jménem Komise nebo, po vzájemné dohodě, jménem příjemce účty vedené v eurech."
49. Čl. 241 odst. 3 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
"Pokud zadavatel neobdrží alespoň tři platné nabídky, musí být řízení zrušeno a znovu zahájeno.
Pokud druhé řízení neumožní získat tři platné nabídky, zadavatel může přidělit zakázku na základě jediné platné nabídky."
Článek 2
Postupy zadávání veřejných zakázek a poskytování grantů, které byly zavedeny před vstupem v platnost tohoto nařízení, se i nadále řídí pravidly používanými v době jejich zavedení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1262/2005
ze dne 1. srpna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 27/2005, pokud jde o rybolovná práva na sledě obecného v oblastech I a II
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [1] a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 27/2005 stanoví možnost rozšířit rybolovná práva Společenství na tresku modravou a sledě obecného, pokud třetí země neprovádějí odpovědné řízení těchto populací.
(2) Navzdory přidělení rybolovných práv v oblasti I a II, které platí pro dotčené pobřežní státy od roku 1997, rozšířilo nedávno Norsko svá rybolovná práva na sledě obecného o dodatečné množství ve výši 14 %.
Proto se zdá, že Norsko neprovádí odpovědné řízení populace sledě obecného.
Do doby, než bude přijata dlouhodobá dohoda o populaci sledě obecného s dotčenými pobřežními státy, je vhodné, aby Společenství prozatímně také zvýšilo svoji kvótu o 14 % na 89537 tun v oblastech I, II (vody ES a mezinárodní vody).
Z vědeckého hlediska je velmi nepravděpodobné, že by to mělo jakýkoli nevratný nepříznivý vliv na zachování této populace.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro rybolov a akvakulturu.
(4) Nařízení (ES) č. 27/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha IC nařízení (ES) č. 27/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1263/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se popáté mění nařízení Rady (ES) č. 798/2004, kterým se obnovují omezující opatření vůči Barmě/Myanmaru a zrušuje nařízení (ES) č. 1081/2000
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 798/2004 ze dne 26. dubna 2004, kterým se obnovují omezující opatření vůči Barmě/Myanmaru a zrušuje nařízení (ES) č. 1081/2000 [1], a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha II nařízení (ES) č. 798/2004 obsahuje seznam příslušných orgánů, které jsou pověřeny specifickými úlohami souvisejícími s prováděním uvedeného nařízení.
(2) Belgie, Itálie, Nizozemsko a Spojené království požádaly o změnu údajů v adresách jejich příslušných orgánů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 798/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1264/2005
ze dne 28. července 2005,
kterým se po čtyřicáté deváté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 25. července 2005 rozhodl o změně seznamu osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů. Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1265/2005
ze dne 29. července 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu smáčkovitých v oblastech ICES IIa, IIIa a IV ve vodách Společenství plavidly plujícími pod vlajkou Dánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1266/2005
ze dne 29. července 2005
kterým se stanoví zákaz rybolovu ďasovitých v oblastech ICES VIII c, IX, X, CECAF 34.1.1 plavidly plujícími pod vlajkou Francie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1267/2005
ze dne 1. srpna 2005,
kterým se povoluje podávání žádostí o osvědčení o náhradě podle čl. 38 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], a zejména na čl. 38 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Po přidělení osvědčení podle článku 36 nařízení (ES) č. 1043/2005 zůstávají k dispozici částky stanovené podle čl. 35 odst. 2 uvedeného nařízení.
(2) Aby se zajistilo rozdělení těchto částek, je vhodné oprávnit hospodářské subjekty k podávání žádostí o osvědčení o náhradě pro zboží, které má být vyvezeno před 1. říjnem 2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Podle čl. 38 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 mohou být žádosti o osvědčení o náhradě pro zboží, které má být vyvezeno před 1. říjnem 2005, podávány od pondělí 8. srpna 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 2. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1268/2005
ze dne 1. srpna 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2191/81 o poskytování podpory pro nákup másla neziskovými institucemi a organizacemi
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2191/81 [2] stanoví poskytování podpory pro nákup másla neziskovými institucemi a organizacemi.
S ohledem na snížení intervenční ceny másla a následného snížení úrovní podpor v jiných režimech podpor by se výše podpory měla snížit.
(2) Vzhledem k povaze konečných příjemců tohoto režimu, je nezbytné poskytnout určité časové období mezi vstupem nařízení v platnost a jeho používáním, aby se příjemcům umožnilo přizpůsobit se nové úrovni podpory.
(3) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V ustanovení čl. 2 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (EHS) č. 2191/81 se výše "80 EUR" nahrazuje výší "60 EUR".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1269/2005
ze dne 1. srpna 2005
o dovozních licencích pro mražený hovězí bok
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 996/97 ze dne 3. června 1997 o otevření a správě celních kvót pro dovoz mraženého hovězího boku spadajícího pod kód KN 02062991 [2], a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 996/97 stanovuje v čl. 1 odst. 3 písm. b) množství mraženého hovězího boku, které může být v období 2005/2006 za zvláštních podmínek dovezeno, na 800 tun.
3 nařízení (ES) č. 996/97 uvádí, že požadovaná množství mohou být snížena.
Podané žádosti se vztahují na celková množství, která přesahují množství jsoucí k dispozici.
Za těchto okolností a ve snaze zajistit spravedlivé rozdělení množství, která jsou k dispozici, je nutné požadovaná množství úměrně snížit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozní licence podané v souladu s článkem 8 nařízení (ES) č. 996/97 se vyhovuje v rozsahu 0,53871 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 2. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1270/2005
ze dne 1. srpna 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní licence pro dovoz mladého skotu samčího pohlaví určeného na výkrm, podaným v červenci 2005 v rámci celní kvóty dle nařízení (ES) č. 992/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 992/2005 ze dne 29. června 2005 o otevření a správě celní kvóty pro dovoz mladého skotu samčího pohlaví určeného na výkrm (od 1. července 2005 do 30. června 2006) [2], a zejména na čl. 1 odst. 4 a článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 1 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 992/2005 stanoví počet kusů mladého skotu samčího pohlaví určeného na výkrm, který lze dovézt za zvláštních podmínek v období od 1. července do 30. září 2005. Množství určitých produktů z hovězího a telecího masa, pro něž byly podány žádosti o dovozní licence, jsou taková, že žádostem může být vyhověno v plném rozsahu.
(2) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. října 2005 v rámci celkového množství 169000 kusů možné podat žádost o licenci podle čl. 1 odst. 4 směrnice (ES) č. 992/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozních licencí podaných během července 2005 podle čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 992/2005 se vyhovuje v plném rozsahu.
2. Množství na období uvedené v čl. 1 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) č. 992/2005 je 84280 kusů zvířat.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Oprava nařízení Komise (ES) č. 1270/2005 ze dne 1. srpna 2005, kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní licence pro dovoz mladého skotu samčího pohlaví určeného na výkrm, podaným v červenci 2005 v rámci celní kvóty dle nařízení (ES) č. 992/2005
(Úřední věstník Evropské unie L 201 ze dne 2. srpna 2005)
- 1. bod odůvodnění:
místo: "Čl. 1 odst. 3 písm. b)…",
má být: "Čl. 1 odst. 3 písm. a)…";
- čl. 1 odst. 2:
místo: "… na období uvedené v čl.
1 odst. 3 písm. d)…",
má být: "… na období uvedené v čl. 1 odst. 3 písm. b)…".
--------------------------------------------------
Nařízení Komise (ES) č. 1271/2005
ze dne 1. srpna 2005,
kterým se stanoví množství, na něž lze podávat žádosti o dovozní licence na období od července 2005 v rámci celních kvót pro dovoz hovězího a telecího masa podle nařízení Rady (ES) č. 1279/98 pro Bulharsko a Rumunsko
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1279/98 ze dne 19. června 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla k celním kvótám hovězího a telecího masa stanoveným v rozhodnutích Rady 2003/286/ES a 2003/18/ES pro Bulharsko a Rumunsko [2], a zejména na čl. 4 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
Článek 1 nařízení Komise (ES) č. 1279/98 stanoví množství určitých produktů z hovězího a telecího masa pocházejících z Rumunska a Bulharska, které je možno dovážet za zvláštních podmínek v období od 1. července 2005 do 30. června 2006.
Množství určitých produktů z hovězího a telecího masa pocházejících z Bulharska a Rumunska, pro něž byly podány žádosti o dovozní licence, jsou taková, že žádostem může být vyhověno v plném rozsahu.
Žádosti podané pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Bulharska musejí být ale dle čl. 4 odst.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro následující množství byly podány žádosti o dovozní licence na období od 1. července do 31. prosince 2005 v rámci celních kvót uvedených v nařízení (ES) č. 1279/98, kterým se vyhovuje v plném rozsahu.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost 2. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1272/2005
ze dne 1. srpna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 314/2004 o některých omezujících opatřeních vůči Zimbabwe
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 314/2004 ze dne 19. února 2004 o některých omezujících opatřeních vůči Zimbabwe [1], a zejména na čl. 11 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha III nařízení (ES) č. 314/2004 obsahuje seznam osob, kterých se týká zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Rozhodnutí Rady 2005/592/SZBP [2] mění přílohu společného postoje 2004/161/SZB [3]. Příloha III nařízení (ES) č.
314/2004 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, mělo by toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha III nařízení (ES) č. 314/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1273/2005
ze dne 1. srpna 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 3. do 17. srpna 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1274/2005
ze dne 1. srpna 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly pozměněny nařízením (ES) č. 1069/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1275/2005
ze dne 26. července 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2268/2004 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu karbidu wolframu a taveného karbidu wolframu pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PLATNÁ OPATŘENÍ
(1) Nařízením (ES) č. 771/98 [2] uložila Rada konečné antidumpingové clo ve výši 33 % z dovozu karbidu wolframu a taveného karbidu wolframu pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR").
V návaznosti na přezkum před pozbytím platnosti bylo uvedené clo opětovně uloženo nařízením (ES) č. 2268/2004 [3].
B. SOUČASNÉ ŠETŘENÍ
(2) V průběhu výše uvedeného přezkumu před pozbytím platnosti obdržela Komise žádost o prozatímní přezkum podle čl. 11 odst.
3 základního nařízení. Žádost podalo Evropské sdružení pro kovy (Eurometaux) (dále jen "žadatel") jménem tří výrobců, kteří společně představují významný podíl (více než 80 %) na celkové výrobě karbidu wolframu a taveného karbidu wolframu ve Společenství.
Podle tvrzení žadatele se na trhu objevil nový typ výrobku, který spadá do definice výrobku pro stávající opatření týkající se karbidu wolframu a taveného karbidu wolframu. Podle tvrzení žadatele má nový typ výrobku stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a konečné využití jako výrobek, na který se vztahují platná opatření.
Za těchto okolností by se tedy podle tvrzení žadatele měl výrobek, na který se vztahují platná opatření, a nový typ výrobku považovat za tentýž výrobek a platná opatření by se měla vztahovat také na dovoz tohoto nového typu výrobku.
(3) Komise po konzultaci s poradním výborem stanovila, že existují dostatečné důkazy pro zahájení částečného prozatímního přezkumu, a dne 31. března 2004 proto zahájila šetření podle čl. 11 odst.
3 základního nařízení [4]. Šetření bylo omezeno na definici výrobku, na který se vztahují platná opatření, aby bylo možné posoudit potřebu upravit oblast působnosti platných opatření.
(4) Šetření se týkalo období od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2003.
(5) Komise informovala o zahájení přezkumu žádajícím výrobce ve Společenství, všechny známé dovozce ve Společenství, všechny známé uživatele ve Společenství a všechny známé vývozce v ČLR.
(6) Komise si vyžádala informace od všech výše uvedených stran a od všech dalších, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení šetření.
Komise také poskytla zúčastněným stranám příležitost, aby písemně předložily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(7) Od dovozců, obchodníků ani vývozců nebyly obdrženy žádné odpovědi na dotazník.
Ovšem pět nejvýznamnějších vývozců karbidu wolframu a taveného karbidu wolframu předložilo písemnou formou připomínky.
(8) Na dotazník Komise odpověděly tyto tři společnosti výrobního odvětví Společenství:
- H.C. Starck GmbH, Německo,
- Wolfram Bergbau- und Hütten-GmbH, Rakousko,
- Eurotungstène Poudres S.A., Francie.
(9) Na dotazník odpovědělo také těchto sedm uživatelů v EU:
- Boart Longyear, GmbH & Co KG, Německo,
- Ceratizit S.à.r.l., Lucembursko,
- Ceratizit GmbH, Německo,
- F.I.L.M.S. s.p.a., Itálie,
- MISCELE s.r.l, Itálie,
- Harditalia s.r.l., Itálie,
- TRIBO Hartmetall GmbH, Německo.
C. DOTČENÝ VÝROBEK
(10) Dotčeným výrobkem je, jak se uvádí v nařízení, kterým se ukládají platná opatření, karbid wolframu a tavený karbid wolframu pocházející z ČLR a spadající pod kód KN 28499030.
Karbid wolframu a tavený karbid wolframu jsou sloučeniny uhlíku a wolframu vyrobené tepelným zpracováním (v prvním případě nauhličováním a v druhém případě tavením).
U obou výrobků se jedná o meziprodukty používané jako vstupní materiály při výrobě součástek z těžkých kovů, jako například řezných nástrojů a vysoce odolných součástek ze "slinutého karbidu", povlaků odolných proti opotřebení, hrotů nástrojů pro ropné vrty a těžbu nerostných surovin a lisovacích forem a hrotů pro tažení a tvarování kovů.
D. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
1. Úvodní poznámka
(11) Vývozci ve svých písemných připomínkách tvrdí, že zahájení tohoto šetření je z právního hlediska nedůsledné, a z toho důvodu na dotazník Komise neodpověděli.
Podle jejich názoru by se tvrzení o tom, že se na trhu objevil nový typ výrobku, nemělo prošetřovat v rámci přezkumu omezeného na definici dotčeného výrobku podle čl. 11 odst.
3 základního nařízení, nýbrž by bylo potřeba provést úplné antidumpingové šetření podle článku 5 základního nařízení. Avšak záměrem probíhajícího přezkumu je právě posoudit, zda je třeba považovat nový typ výrobku a výrobek, na který se vztahují platná opatření, za dotčený výrobek, tj. zda mají oba stejné vlastnosti a konečné využití, a zda je tedy možné je považovat za tentýž výrobek.
To je možné posoudit pouze v rámci přezkumu platných opatření týkajících se dovozu dotčeného výrobku.
Podle článku 5 základního nařízení by bylo možné provést šetření týkající se pouze jiného výrobku.
Připomínky vývozců jsou tedy neodůvodněné a musí se zamítnout. Je nutno uvést, že v důsledku nedostatečné spolupráce ze strany vývozců nebyly k dispozici některé relevantní informace, a proto se vycházelo z dostupných údajů podle článku 18 základního nařízení.
2. Nový typ výrobku
(12) Nový typ výrobku se převážně skládá z výrobku, na který se vztahují platná opatření, s příměsí malého podílu jiného kovového prášku (většinou kobaltu, ale k dotčenému výrobku je možné přidat i jiné kovové prášky jako nikl, chrom a další složky, podle konkrétních požadovaných vlastností).
Uvedený nový typ výrobku je v současné době zařazen pod kód KN 38243000, do podpoložky označené jako "neaglomerované karbidy kovů smíšené navzájem nebo s kovovým pojidlem", a skládá se z nejrůznějších směsí v různých fázích zpracování.
Podobně jako výrobek, na který se vztahují platná opatření (viz 10. bod odůvodnění), je nový typ výrobku meziproduktem používaným jako vstupní materiál při výrobě součástek z těžkých kovů.
3. Srovnání výrobku, na který se vztahují platná opatření, s novým typem výrobku
(13) V zájmu posouzení, zda by se měl nový typ výrobku považovat za dotčený výrobek, a zda se na něj proto vztahují platná opatření, se zkoumalo, jestli má nový typ výrobku stejné fyzikální a chemické vlastnosti a konečné využití jako výrobek, na který se vztahují platná opatření.
Dále se zkoumalo, jak uživatelé ve Společenství nový typ výrobku vnímají.
a) Fyzikální a chemické vlastnosti
(14) Jak bylo vysvětleno ve 12. bodu odůvodnění, nový typ výrobku je meziproduktem, který se skládá z výrobku, na který se vztahují platná opatření, jednoduše smíšeného s jiným kovovým práškem.
(15) Ze šetření vyplynulo, že pouhé smíšení výrobku, na který se vztahují platná opatření, s kovovým práškem, nemění vlastnosti výrobku, na který se vztahují platná opatření.
Ačkoli je pravda, že se kvůli malému množství přidaného kobaltu mírně liší struktura nového typu výrobku od struktury výrobku, na který se vztahují stávající opatření, bylo zjištěno, že si oba výrobky ponechávají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich zpracování probíhá v úplně stejných fázích vedoucích ke stejnému konečnému využití.
Totiž až v následujících fázích zpracování (viz též 18. bod odůvodnění) kupříkladu kobalt slouží jako pojidlo, tj. zajišťuje přilnavost přidávaných pečlivě smíšených složek.
Až v této fázi je dosaženo nových fyzikálních a chemických vlastností (viz též 24. bod odůvodnění).
Dále bylo zjištěno, že podobně jako v případě přidaného kobaltu pouhé přidání jiných látek (například niklu, chromu nebo jiných složek) nemění jen z důvodu těchto látek samotných vlastnosti výrobku, na který se vztahují stávající opatření.
Přidání těchto dalších látek ve fázi zpracovávání je odvislé od konkrétních požadovaných vlastností (viz 18. bod odůvodnění).
(16) Navíc se zjistilo, že žádný výrobce ve Společenství uvedený nový typ výrobku nevyrábí.
(17) Proto neexistuje žádný rozdíl v základních fyzikálních a chemických vlastnostech nového typu výrobku a výrobku, na který se vztahují platná opatření.
b) Konečné využití
(18) Výrobek, na který se vztahují platná opatření, i nový typ výrobku vstupují do stejné fáze výrobního řetězce wolframu.
Podobně jako výrobek, na který se vztahují platná opatření, je třeba nový typ výrobku pečlivě umlít (společně s dalšími kovovými přísadami nebo přísadami karbidů a s organickými pojidly) a vysušit vakuovým nebo sprejovým sušením (homogenní tvarování částic), než z něj vznikne prášek připravený k lisování ("ready to press").
Prášek připravený k lisování ("ready to press") je prekurzorem k výrobě součástek z tvrdého kovu (konečný výrobek, který vznikne lisováním a slinováním, tj. tvarováním při vysokých teplotách), kde se přidaný kovový prášek nakonec stane pojivovou matricí.
Výrobek, na který se vztahují platná opatření, i nový typ výrobku se proto musí podobným procesem přeměnit na prášek připravený k lisování ("ready to press").
Složení prášku připraveného k lisování ("ready to press") musí splňovat velice konkrétní požadavky ze strany odběratelů, tj. odvětví zabývajících se hornictvím, kovodělnou výrobou a povrchovou úpravou.
(19) Z výše uvedených skutečností vyplývá, že výrobek, na který se vztahují platná opatření, i nový typ výrobku vstupují výlučně do stejné fáze výrobního řetězce a pouhé přidání malého množství kobaltu či jiné látky uvedené v 15. bodu odůvodnění nezmění vlastnosti výrobku, na který se vztahují platná opatření.
Oba mají stejné konečné využití, tj. musí být dále zpracovány.
c) Vnímání ze strany uživatelů
(20) Uživatelé dotčeného výrobku jsou převážně drobní výrobci široké škály součástek z tvrdého kovu.
Spolupracující uživatelé, kterých nebylo mnoho, potvrdili výše uvedená zjištění, tj. že se na trhu EU zpracovává jak výrobek, na který se vztahují platná opatření, tak i nový typ výrobku.
(21) Šetření dále ukázalo, že omezený počet uživatelů, z nichž spolupracoval pouze jediný, dovezl nový typ výrobku z ČLR.
Uživatel, který spolupracoval, uvedl, že se nový typ výrobku používá k úplně stejným účelům jako výrobek, na který se vztahují platná opatření.
(22) Vzhledem ke zjištění, že se nový typ výrobku dovážený z ČLR používá ke stejným účelům jako výrobek, na který se vztahují platná opatření, je možné usuzovat, že uživatelé nespatřují mezi oběma výrobky rozdíl.
d) Rozdíl mezi novým typem výrobku a ostatními výrobky kódu KN 38243000
(23) Nový typ výrobku spadá pod stejný kód KN jako prášky připravené k lisování ("ready to press"), tj. pod kód 38243000, tj. dále zpracovávaný výrobek.
(24) K rozlišení nového typu výrobku od prášků připravených k lisování ("ready to press") kódu KN 38243000 je možné uplatnit tato kritéria: makroskopický vzhled, velikost částic, chemické složení a tekutost.
Pokud jde o makroskopický vzhled, na pohled je patrný rozdíl.
Částice nového typu výrobku nejsou viditelné pouhým okem, zatímco částice prášků připravených k lisování ("ready to press") viditelné jsou.
Pokud jde o chemické složení, na rozdíl od nového typu výrobku se u prášků připravených k lisování ("ready to press") každá částice skládá z dobře definované a homogenní disperze všech daných chemických složek.
Navíc je tvar částic nového typu výrobku nepravidelný, zatímco tvar částic ostatních směsí je kulovitý.
Nový typ výrobku má také velice špatnou tekutost, zatímco prášek připravený k lisování ("ready to press") je dobře tekutý a jeho složení je homogenní.
Špatnou tekutost je možné změřit a stanovit použitím kalibrované nálevky, například průtokoměru HALL podle normy ISO 4490.
e) Závěr
(25) Ze šetření vyplynulo, že údajně nový typ výrobku je v zásadě stejný jako výrobek, na který se vztahují platná opatření.
Přidáním kovového prášku, jak se uvádí v 15. bodu odůvodnění, se nemění vlastnosti ani využití výrobku.
(26) Na základě těchto výsledků a vzhledem k tomu, že oba výrobky mají stejné základní fyzikální a chemické složení a že podle uživatelů je jejich užití stejné, se považuje výrobek, na který se vztahují platná opatření, a nový typ výrobku za tentýž výrobek, tj. za "obdobný výrobek" k předchozímu dotčený ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
E. OPATŘENÍ
(27) S ohledem na výše uvedená zjištění je vhodné zdůraznit, že platná antidumpingová opatření, která se vztahují na dotčený výrobek, se vztahují i na nový typ výrobku, který je v současné době dovážen pod kódem KN ex38243000,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 1 nařízení (ES) č. 2268/2004 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu karbidu wolframu, karbidu wolframu jednoduše smíšeného s kovovým práškem a taveného karbidu wolframu pocházejícího z Čínské lidové republiky, zařazeného pod kódy KN 28499030 a ex38243000 [5] (kód Taric 3824300010).
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1276/2005
ze dne 2. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1277/2005
ze dne 27. července 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 o prekursorech drog a k nařízení Rady (ES) č. 111/2005, kterým se stanoví pravidla pro sledování obchodu s prekursory drog mezi Společenstvím a třetími zeměmi
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 ze dne 11. února 2004 o prekursorech drog [1], a zejména na čl. 14 písm. a) a f) uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 111/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se stanoví pravidla pro sledování obchodu s prekursory drog mezi Společenstvím a třetími zeměmi [2], a zejména na čl. 6 odst. 1 třetí pododstavec, čl. 7 odst. 2, čl. 8 odst. 2, čl. 9 odst. 2, čl. 11 odstavce 1 a 3, čl. 12 odst. 1 třetí pododstavec, článek 19 a článek 28 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (EHS) č. 3677/90 ze dne 13. prosince 1990 o opatřeních, která mají být přijata za účelem zamezení zneužívání určitých látek k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek [3], provedené nařízením Komise (EHS) č. 3769/92 ze dne 21. prosince 1992, kterým se provádí a mění nařízení Rady (EHS) č. 3677/90 o opatřeních, která mají být přijata za účelem zamezení zneužívání určitých látek k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek [4], bylo nahrazeno nařízením (ES) č. 111/2005. Je třeba uvést v soulad prováděcí opatření obsažená v nařízení (EHS) č. 3769/92 s novým souborem pravidel stanoveným v nařízení (ES) č. 111/2005. Proto by se mělo nařízení (EHS) č. 3769/92 zrušit.
(2) Nařízení (ES) č. 273/2004 o prekursorech drog, kterým se nahrazuje směrnice Rady 92/109/EHS [5], harmonizuje ustanovení týkající se uvádění určitých látek používaných při nezákonné výrobě omamných a psychotropních látek na trh v rámci Společenství.
Pro zlepšení hladkého fungování vnitřního trhu, co se týče obchodu s prekursory drog, by měla být na úrovni Společenství harmonizována ustanovení týkající se podání žádosti o licenci, udělení licence nebo zamítnutí licence, jejího pozastavení nebo zrušení.
(3) Je důležité zabránit neoprávněnému odcizení látek kategorie 1, a proto by měly být provozovny, kde se tyto látky skladují nebo používají, zabezpečeny proti neoprávněnému odcizení.
(4) Kromě toho by měly být stanoveny typy hospodářských subjektů zabývajících se obchodem v rámci Společenství, které mohou mít prospěch ze zvláštních licencí a zvláštních registrací.
Měly by být stanoveny případy, v kterých mohou být hospodářské subjekty zabývající se obchodem mezi Společenstvím a třetími zeměmi osvobozeny od požadavku udělení licence a registrace.
(5) Ustanovení upravující podmínky pro udělení licence a povinnosti oznamování hospodářských subjektů zabývajících se obchodem v rámci Společenství a obchodem mezi Společenstvím a třetími zeměmi by se měla co nejvíce shodovat.
(6) Měla by být stanovena opatření umožňující ověřovat dovolené účely všech zásilek prekursorů drog vstupujících na celní území Společenství, počítaje v to zejména tranzitní a překladní zásilky a citlivá místa, jakými jsou svobodná pásma Společenství.
(7) Jsou zapotřebí zvláštní postupy udělování dovozního povolení, aby bylo možné sledovat jednotlivé dovozní zásilky látek kategorie 1 za účelem včasného zamezení zneužívání a zejména s cílem reagovat na rostoucí problém stimulujících látek na bázi amfetaminu.
(8) Prováděcí pravidla týkající se předběžného oznámení o vývozu by měla umožnit upravovat přenos informací a patřičný způsob reakce na citlivost vývozní zásilky.
Za účelem úplného využití předběžného oznámení o vývozu a systému vývozního povolení by se mělo úsilí v zásadě zaměřovat na vysoce rizikové zásilky.
Prováděcí pravidla pro zjednodušené používání předběžného oznámení o vývozu a udělování vývozního povolení zjednodušeným postupem by měla umožnit snižování administrativní zátěže v případě hromadně dodávaných chemických látek s běžným dovoleným účelem použití.
(9) V zájmu účinného sledování obchodu by měly členské státy umožnit příslušným orgánům účinně vykonávat jejich úkoly a vzájemně si vyměňovat informace.
(10) Pro zlepšení koordinace sledování prekursorů drog je vhodné, aby členské státy poskytovaly Komisi pravidelně informace o zamezení zneužívání prekursorů drog.
(11) Toto nařízení by se mělo používat od stejného dne jako nařízení (ES) č. 273/2004 a nařízení (ES) č. 111/2005.
(12) Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru pro prekursory drog,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Toto nařízení stanoví pravidla pro provádění nařízení (ES) č. 273/2004 a (ES) č. 111/2005, co se týče odpovědné osoby, udělování licence a registrace hospodářských subjektů, poskytování informací, předběžných oznámení o vývozu a vývozních a dovozních povolení v oblasti prekursorů drog.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se kromě definic obsažených v nařízeních (ES) č. 273/2004 a (ES) č. 111/2005 "provozovnami" rozumí budova (budovy) spolu s pozemkem užívané hospodářským subjektem na jednom místě.
KAPITOLA II
ODPOVĚDNÁ OSOBA
Článek 3
Hospodářské subjekty zabývající se dovozem, vývozem nebo zprostředkovatelskými činnostmi zmíněnými v článku 2 nařízení (ES) č. 111/2005 týkajícími se uvedených látek kategorie 1 nebo 2 jmenují osobu odpovědnou za obchod s uvedenými látkami, oznamují příslušným orgánům jméno a podrobné kontaktní údaje této osoby a neprodleně je informují o jakékoliv pozdější změně těchto údajů.
Článek 4
Odpovědná osoba jmenovaná v článku 3 zajišťuje, aby dovoz, vývoz nebo zprostředkovatelské činnosti byly v souladu s příslušnými právními předpisy a je zplnomocněna k zastupování hospodářského subjektu a k vydávání rozhodnutí potřebných k zajišťování daného úkolu.
KAPITOLA III
UDĚLOVÁNÍ LICENCE A REGISTRACE HOSPODÁŘSKÝCH SUBJEKTŮ
Článek 5
1. Za účelem získání licence podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 273/2004 podá příslušný hospodářský subjekt písemnou žádost.
Tato žádost bude obsahovat:
a) plné jméno a adresu žadatele;
b) plné jméno odpovědné osoby;
c) popis pracovního postavení a úkolů odpovědné osoby;
d) plné adresy provozoven;
e) popis všech míst skladování, produkce, výroby a zpracovávání uvedených látek;
f) údaje dokládající, že byla učiněna příslušná opatření proti neoprávněnému odcizení uvedených látek z míst jmenovaných v bodě e);
g) název a kód KN uvedených látek podle přílohy I nařízení (ES) č. 273/2004;
h) v případě směsi nebo přírodního produktu uvedení těchto údajů:
i) název směsi nebo přírodního produktu,
ii) název a kód KN uvedených látek, jak jsou uvedeny v příloze I nařízení (ES) č. 273/2004, ve směsi nebo v přírodním produktu,
iii) maximální procentní podíl takových uvedených látek ve směsi nebo v přírodním produktu;
i) popis předpokládaného druhu činností uvedených v článku 3 nařízení (ES) č. 273/2004;
j) v příslušných případech ověřená kopie výpisu z obchodního rejstříku nebo registru činností;
k) osvědčení o dobrém chování žadatele a odpovědné osoby nebo vhodný doklad o tom, že poskytují nezbytné záruky řádného provádění činností.
Žadatel poskytne příslušným orgánům na jejich žádost přístup k důležitým dodatečným informacím a dokumentům.
2. Odstavec 1 se použije v souvislosti s vydáváním licencí uvedeným v čl. 6. odst. 1 nařízení (ES) č. 111/2005.
Pro účely odst. 1 písm. e) musí žádost obsahovat popis všech míst skladování, provozu, zpracovávání, obvyklých způsobů manipulace a používání uvedených látek.
Pro účely odst. 1 písm. g) a písm. h) bodu ii) se uvede název a kód KN uvedených látek, jak jsou uvedeny v příloze nařízení (ES) č. 111/2005.
Pro účely odst. 1 písm. i) se uvede popis předpokládaných druhů činností podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 111/2005.
Článek 6
Hospodářské subjekty učiní dostatečná opatření k zabezpečení provozoven proti neoprávněnému odcizení uvedených látek zařazených do kategorie 1.
Článek 7
1. Příslušný orgán rozhodne o žádosti o licenci podle článku 5 do 60 pracovních dnů ode dne obdržení dané žádosti.
V případě prodloužení licence bude rozhodnutí vydáno do 30 pracovních dnů.
2. Příslušný orgán může pozastavit lhůty uvedené v odstavci 1, aby umožnil žadateli dodat všechny chybějící údaje.
V takovém případě začíná pozastavení dnem, kdy příslušný orgán informuje žadatele o chybějících údajích.
3. Licence může zahrnovat činnosti uvedené v nařízení (ES) č. 273/2004 a v nařízení (ES) č. 111/2005.
4. Příslušné orgány udělují licenci pomocí vzorového tiskopisu obsaženého v příloze I.
5. Příslušné orgány mohou udělit licenci některým z těchto způsobů:
a) licenci, která zahrnuje všechny uvedené látky a všechny činnosti na provozovnu;
b) licenci, která zahrnuje všechny uvedené látky a všechny činnosti na členský stát.
Článek 8
1. Za předpokladu, že nejsou dotčena opatření přijatá v souladu s článkem 10 nařízení (ES) č. 273/2004, zamítnou příslušné orgány udělení licence, nejsou-li splněny podmínky stanovené v čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení nebo existuje-li důvodné podezření, že jsou uvedené látky určeny pro nezákonnou výrobu omamných nebo psychotropních látek.
2. S výhradou čl. 5 odst. 2 se odstavec 1 tohoto článku použije v souvislosti se žádostmi podle nařízení (ES) č. 111/2005, pokud nejsou dotčena opatření přijatá v souladu s čl. 26 odst. 3 uvedeného nařízení.
Článek 9
V případě obchodu mezi Společenstvím a třetími zeměmi podle nařízení (ES) č. 111/2005 mohou příslušné orgány buď omezit platnost licence na dobu nepřekračující tři roky nebo mohou hospodářským subjektům uložit, aby alespoň každé tři roky prokazovaly, že jsou stále splněny podmínky, za nichž byla licence udělena.
Platnost licencí vydaných před nabytím účinnosti nařízení (ES) č. 111/2005 není dotčena.
Článek 10
1. Licence je nepřenosná.
2. Držitel licence požádá v souladu s článkem 5 o novou licenci, pokud se předpokládá:
a) přidání uvedené látky;
b) zahájení nové činnosti;
c) změna umístění provozovny, kde se uskutečňují činnosti.
Stávající licence v takových případech pozbývá platnosti dřívějším z níže uvedených dní:
i) dnem vypršení platnosti, pokud byla doba platnosti stanovena v souladu s článkem 9 tohoto nařízení nebo v souladu s čl. 3 odst. 5 nařízení (ES) č. 273/2004;
ii) dnem začátku platnosti nové licence.
3. V případech změn údajů dodaných v souladu s článkem 5 jiných než uvedených v odstavci 2 tohoto článku, především jména odpovědné osoby, uvědomí držitel licence příslušné orgány do 10 pracovních dnů následujících po takové změně.
Jsou-li podmínky uvedené v článku 5 i po změně splněny, pozmění příslušné orgány licenci odpovídajícím způsobem.
4. Držitelé licencí vrátí příslušným orgánům licence, které již nejsou platné.
5. Odstavec 2 se použije na licence vydané před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 273/2004 a nařízení (ES) č. 111/2005.
Článek 11
1. Nejsou-li dotčena opatření přijatá v souladu s článkem 10 nařízení (ES) č. 273/2004, mohou příslušné orgány pozastavit nebo zrušit licence v těchto případech:
a) nejsou-li již splněny podmínky stanovené v čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení;
b) existuje-li důvodné podezření, že uvedené látky jsou určeny pro nedovolenou výrobu omamných nebo psychotropních látek;
c) jestliže držitel licence nepoužívá licenci po dobu tří let.
2. S výhradou čl. 5 odst. 2 se odstavec 1 tohoto článku použije v případě licencí podle nařízení (ES) č. 111/2005 a za předpokladu, že nejsou dotčena opatření přijatá v souladu s čl. 26 odst. 3 uvedeného nařízení.
Článek 12
1. Články 5 až 11 se nepoužijí pro zvláštní licence uvedené v čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 273/2004.
2. K orgánům veřejné moci zmíněným v čl. 3 odst. 2 a 6 nařízení (ES) č. 273/2004 patří celní úřady, policie a úřední laboratoře příslušných orgánů.
Článek 13
Lékárny, veterinární ordinace, celní úřady, policie, úřední laboratoře příslušných orgánů a ozbrojené síly jsou osvobozeny od požadavku udělení licence a registrace podle nařízení (ES) č. 111/2005 pouze tehdy, pokud tyto hospodářské subjekty používají prekursory drog v rámci svých úředních povinností.
Hospodářské subjekty zmíněné v prvním pododstavci jsou rovněž osvobozeny od povinnosti:
a) poskytovat dokumentaci uvedenou v článku 3 nařízení (ES) č. 111/2005;
b) jmenovat odpovědnou osobu podle článku 3 tohoto nařízení.
Článek 14
1. Hospodářské subjekty zabývající se vývozem uvedených látek zařazených do kategorie 3 na seznamu v příloze nařízení (ES) č. 111/2005 jsou vyňaty z požadavku na registraci stanoveného v čl. 7 odst. 1 zmíněného nařízení, pokud součet jimi vyvezeného množství látek v předcházejícím kalendářním roce (1. ledna–31. prosince) nepřekročil množství stanovené v příloze II tohoto nařízení.
Jakmile je však toto množství během probíhajícího kalendářního roku překročeno, musí hospodářský subjekt požadavek na registraci neprodleně splnit.
2. Hospodářské subjekty zabývající se vývozem směsí obsahujících uvedené látky zařazené do kategorie 3 v příloze nařízení (ES) č. 111/2005 jsou vyňaty z požadavků na registraci stanovených v čl. 7 odst. 1 zmíněného nařízení, pokud množství uvedené látky obsažené ve směsích nepřesáhlo v průběhu předcházejícího kalendářního roku množství stanovená v příloze II tohoto nařízení.
Jakmile jsou však tato množství během probíhajícího kalendářního roku překročena, musí hospodářský subjekt požadavek na registraci neprodleně splnit.
Článek 15
Pro účely článku 6 nařízení (ES) č. 273/2004 informují odběratelé své dodavatele o tom, zda je uvedený článek pro ně použitelný.
Článek 16
Jestliže příslušné orgány vyžadují prokazování dovolených účelů transakce podle čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 111/2005, poskytne hospodářský subjekt pomocí vzoru uvedeného v příloze III tohoto nařízení písemné prohlášení umožňující, aby se příslušné orgány ujistily o tom, že zásilka opustila zemi vývozu v souladu s platnými vnitrostátními předpisy přijatými podle článku 12 Úmluvy Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami (dále jen "úmluva OSN").
Hospodářský subjekt však může také předložit dovozní povolení uvedené v článku 20 nařízení (ES) č. 111/2005 nebo prohlášení odběratele uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 273/2004.
KAPITOLA IV
POSKYTOVÁNÍ ÚDAJŮ
Článek 17
Pro účely čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 273/2004 poskytují hospodářské subjekty příslušným orgánům souhrnně údaje o množstvích používaných nebo dodávaných uvedených látek a v případě dodávky o množství dodaném každé třetí straně.
První pododstavec se použije na uvedené látky kategorie 3 pouze na žádost příslušných orgánů.
Článek 18
1. Pro účely čl. 9 odst. 2 nařízení ES č. 111/2005 poskytují hospodářské subjekty, které jsou držitelem licence nebo registrace, příslušným orgánům tyto údaje:
a) vývozy uvedených látek, na něž se vztahuje vývozní povolení;
b) všechny dovozy uvedených látek kategorie 1 vyžadující dovozní povolení nebo všechny případy, kdy uvedené látky kategorie 2 vstupují do svobodného pásma podléhajícího kontrole typu II nebo jsou umístěny do režimu s podmíněným osvobozením od cla s výjimkou tranzitního režimu nebo jsou propuštěny do volného oběhu;
c) všechny zprostředkovatelské činnosti týkající se uvedených látek kategorií 1 a 2.
2. Údaje uvedené v odst. 1 písm. a) se uspořádají s uvedením zemí určení, vyvezených množství, a identifikačních čísel vývozních povolení, podle situace.
3. Údaje uvedené v odst. 1 písm. b) se uspořádají s uvedením třetí země vývozu a identifikačního čísla dovozních povolení, podle situace.
Údaje uvedené v odst. 1 písm. c) se uspořádají s uvedením třetích zemí dotčených těmito zprostředkovatelskými činnostmi a podle situace vývozního a dovozního povolení.
Na žádost příslušných orgánů poskytnou hospodářské subjekty další údaje.
Článek 19
Údaje uvedené v článcích 17 a 18 se poskytují jedenkrát za rok do 15. února.
Hospodářský subjekt informuje příslušné orgány také v případě, že se žádné operace neuskutečnily.
S údaji se nakládá jako s důvěrnými obchodními informacemi.
KAPITOLA V
PŘEDBĚŽNÉ OZNÁMENÍ O VÝVOZU
Článek 20
Seznamy uvedené v čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 111/2005 musejí obsahovat alespoň tyto údaje:
a) země, s kterými Společenství uzavřelo zvláštní dohodu o prekursorech drog;
b) třetí země, které požádaly o zasílání předběžných oznámení o vývozu v souladu s čl. 12 odst. 10 úmluvy OSN.
Tyto seznamy jsou obsaženy v příloze IV.
Článek 21
1. V případě vývozů se zjednodušeným postupem udělení vývozního povolení uvedeným v článku 19 nařízení (ES) č. 111/2005 a v článcích 25, 26 a 27 tohoto nařízení mohou příslušné orgány zaslat zjednodušené předběžné oznámení o vývozu zahrnující několik vývozních operací prováděných v přesně stanovené době buď šesti nebo dvanácti měsíců.
2. Příslušné orgány poskytnou údaje popsané v čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 111/2005 a oznámí příslušným orgánům třetí země určení, že předběžné oznámení o vývozu zahrnuje několik vývozních operací prováděných v přesně stanovené době buď šesti nebo dvanácti měsíců.
3. Příslušné orgány zašlou zemi určení předběžné oznámení o vývozu prostřednictvím tiskopisu "oznámení o mnohostranném hlášení chemických látek" stanoveného v příloze V.
KAPITOLA VI
VÝVOZNÍ/DOVOZNÍ POVOLENÍ
Článek 22
Země určení vývozu uvedených látek zařazených do kategorie 3, které vyžadují vývozní povolení, jsou stanoveny v příloze IV.
Článek 23
1. Vývozní a dovozní povolení se vyhotovují na tiskopisech uvedených v příloze VI, popřípadě v příloze VII.
Formát tiskopisů je závazný.
Vývozní nebo dovozní povolení je možné udělit také elektronickými prostředky.
V takovém případě členské státy mohou přizpůsobit kolonku týkající se čísla povolení.
2. Vývozní povolení se vystavuje ve čtyřech vyhotoveních označených čísly 1 až 4.
Vyhotovení č. 1 si ponechá orgán, který povolení vystavil.
Vyhotovení č. 2 a č. 3 doprovázejí uvedené látky a předloží se celnímu úřadu, kde je učiněno vývozní celní prohlášení, a následně příslušnému orgánu v místě výstupu z celního území Společenství. Příslušné orgány v místě výstupu vrátí vyhotovení č. 2 vydávajícímu orgánu. Vyhotovení č. 3 doprovází uvedené látky k příslušnému orgánu dovážející země.
Vyhotovení č. 4 si ponechá vývozce.
3. Dovozní povolení se vystavuje ve čtyřech vyhotoveních označených čísly 1 až 4.
Vyhotovení č. 1 si ponechá orgán, který povolení vydal.
Vyhotovení č. 2 zašle vydávající orgán příslušnému orgánu vyvážející země.
Vyhotovení č. 3 doprovází uvedené látky z místa vstupu na celní území Společenství do provozovny dovozce, který zašle toto vyhotovení vydávajícímu orgánu.
Vyhotovení č. 4 si ponechá dovozce.
4. Vývozní nebo dovozní povolení se uděluje nejvýše na dvě uvedené látky.
Článek 24
1. Tiskopisy povolení se tisknou v jednom nebo více úředních jazycích Společenství.
2. Tiskopisy mají formát A4.
Jsou vytištěny na pozadí s gilošovaným vzorem, na kterém je okem viditelné jakékoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
3. Členské státy si mohou vyhradit právo vytisknout si tiskopisy povolení samy nebo je mohou zadat k vytištění tiskárnám, které schválí.
V případě zadání tisku musí každý tiskopis povolení obsahovat odkaz na toto schválení.
Kromě toho musí tiskopis povolení obsahovat název a adresu tiskárny nebo označení, podle kterého je možné tiskárnu identifikovat.
Článek 25
Na žádost dotyčného hospodářského subjektu může příslušný orgán udělit vývozní povolení zjednodušeným postupem, jak je uvedeno v článku 19 nařízení (ES) č. 111/2005, v případě častých vývozů jedné specifické uvedené látky zařazené do kategorie 3, které se týkají stejného vývozce usazeného ve Společenství a stejného dovozce ve stejné třetí zemi určení na přesně stanovenou dobu buď šesti nebo dvanácti měsíců.
Uvedené zjednodušené vývozní povolení může být uděleno pouze v těchto případech:
a) jestliže hospodářský subjekt prokázal při předcházejících vývozech schopnost plnit všechny povinnosti související s těmito vývozy a nedopustil se žádného porušení příslušných právních předpisů;
b) jestliže se může příslušný orgán ujistit o dovolených účelech příslušných vývozních operací.
Článek 26
1. Žádost o zjednodušené vývozní povolení podle článku 25 musí obsahovat alespoň tyto údaje:
a) jména a adresy vývozce, dovozce ve třetí zemi a konečného příjemce;
b) název uvedené látky, jak je uveden v příloze nařízení (ES) č. 111/2005, nebo v případě směsi či přírodního produktu, jejich název a kód KN a název každé uvedené látky, jak je uveden v příloze nařízení (ES) č. 111/2005, kterou tato směs nebo přírodní produkt obsahuje;
c) maximální množství uvedené látky určené na vývoz;
d) zamýšlené přesně stanovené časové období pro vývozní operace.
2. Příslušný orgán rozhodne o žádosti o zjednodušené vývozní povolení do 15 pracovních dnů ode dne, kdy obdrží požadované údaje.
Článek 27
1. Vývozní povolení udělované zjednodušeným postupem se vystavuje na vyhotoveních č. 1, 2 a 4 tiskopisu uvedeného v příloze VI.
Vyhotovení č. 1 si ponechá orgán, který povolení vydal.
Vyhotovení č. 2 a vyhotovení č. 4 si ponechá vývozce.
Vývozce uvede podrobné údaje o každé vývozní operaci na zadní straně vyhotovení č. 2, zejména množství uvedené látky každé vývozní operace a zbývající množství.
Vyhotovení č. 2 se předloží celnímu úřadu při provádění celního prohlášení.
Tento celní úřad potvrdí údaje a vrátí uvedené vyhotovení vývozci.
2. Hospodářský subjekt uvede na celním prohlášení pro každou vývozní operaci číslo povolení a slova "zjednodušený postup vývozního povolení".
Pokud se v místě výstupu z celního území Společenství výstupní celní úřad nenachází, uvedou se údaje zmíněné v prvním pododstavci na dokladech doprovázejících vývozní zásilku.
3. Vývozce vrátí vyhotovení č. 2 vydávajícímu orgánu nejpozději do 10 pracovních dnů po vypršení lhůty platnosti vývozního povolení uděleného zjednodušeným postupem.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 28
1. Každý členský stát přijme opatření nezbytná k tomu, aby příslušné orgány mohly vykonávat své povinnosti v oblasti kontroly a sledování včetně inspekcí za účelem posouzení vhodnosti provozoven.
2. Členské státy zajistí výměnu informací mezi všemi dotčenými orgány.
Článek 29
1. V měsíci následujícím po každém kalendářním čtvrtletí zašle každý členský stát Komisi přehled údajů o případech pozastavení propuštění uvedených látek nebo zadržení uvedených látek.
Tyto údaje musejí obsahovat:
a) název uvedených látek; jejich původ, provenienci a určení, jsou-li známy;
b) množství uvedených látek, jejich celní status a použité dopravní prostředky.
2. Komise sdělí všem členským státům tyto údaje obdržené podle odstavce 1 koncem každého kalendářního roku.
Článek 30
Nařízení (EHS) č. 3769/92 se zrušuje s účinností od 18. srpna 2005.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 31
Příslušné orgány zruší otevřená individuální vývozní povolení udělená podle čl. 5 odst. 3 a čl. 5a odst. 3 nařízení (EHS) č. 3677/90 nejpozději do 31. prosince 2005. Tímto zrušením však nejsou dotčeny uvedené látky, které byly navrženy k vývozu před 1. lednem 2006.
Článek 32
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení komise (ES) č. 1278/2005
ze dne 2. srpna 2005,
kterým se po padesáté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 29. července 2005 rozhodl o změně seznamu osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů. Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1279/2005
ze dne 2. srpna 2005,
kterým se mění dovozní cla v odvětví obilovin použitelná od 3. srpna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dovozní cla v odvětví obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 1150/2005 [3].
(2) Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1249/96 stanoví, že pokud se vypočtený průměr dovozních cel odchýlí během doby jejich použití o 5 EUR/t od stanoveného cla, je třeba provést příslušnou úpravu. Vzhledem k tomu, že k této odchylce došlo, je nutné upravit dovozní cla stanovená nařízením (ES) č. 1150/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (ES) č. 1150/2005 se nahrazují přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. srpna 2005.
Použije se ode dne 3. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1280/2005
ze dne 3. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1281/2005
ze dne 3. srpna 2005
o správě licencí k rybolovu a nejnutnějších údajích, které musejí být v licencích k rybolovu obsaženy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 a čl. 22 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Je nezbytné zavést na úrovni Společenství pravidla týkající se nejnutnějších údajů, které musejí být obsaženy v licencích k rybolovu, aby se usnadnila a zajistila jednotná kontrola rybolovných činností, a zejména údajů o držiteli licence, plavidle, rybolovné kapacitě a rybolovném zařízení.
(2) Licence k rybolovu představuje vhodný nástroj k řízení loďstva, zejména pokud jde o omezení kapacity stanovená v článcích 12 a 13 nařízení (ES) č. 2371/2002 a nařízení Rady (ES) č. 639/2004 ze dne 30. března 2004 o řízení rybářského loďstva zapsaného v nejvzdálenějších regionech Společenství [2]. Celková kapacita loďstva členských států uvedená ve vydaných licencích nesmí přesáhnout uvedená omezení, a zejména nesmí přesáhnout úrovně podle nařízení Komise (ES) č. 1438/2003 ze dne 12. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k politice Společenství týkající se loďstva, definované v kapitole III nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 [3] a (ES) č. 2104/2004 ze dne 9. prosince 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 639/2004 o řízení rybářského loďstva zapsaného v nejvzdálenějších regionech Společenství.
(3) S ohledem na význam licence k rybolovu jakožto nástroje pro řízení, kontrolu a inspekce rybolovných činností musejí členské státy zajistit, aby údaje obsažené v licencích byly jasné a jednoznačné a v každém případě odpovídaly skutečnému stavu.
(4) Podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 2371/2002 se nepovoluje výstup z loďstva podporovaný veřejnou podporou, ledaže by mu předcházelo odebrání licence k rybolovu. Kapacita odpovídající licenci se nenahrazuje. Na druhou stranu, pokud výstup plavidla z loďstva nebyl podporován veřejnou podporou, jsou kapacita a licence týkající se kapacity nahraditelné, jsou-li přitom dodržena ustanovení článků 12 a 13 nařízení (ES) č. 2371/2002 o referenčních úrovních a režimu vstupu/výstupu pro rybářské loďstvo.
(5) Údaje obsažené v licenci by měly odpovídat údajům obsaženým v rejstříku rybářského loďstva Společenství.
(6) Údaje obsažené v licenci by se měly stanovit v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 2930/86 ze dne 22. září 1986 o vymezení charakteristických znaků rybářských plavidel [4] a nařízením Komise (ES) č. 26/2004 ze dne 30. prosince 2003 o rejstříku rybářského loďstva Společenství [5].
(7) Nařízením Rady (ES) č. 3690/93 [6] byl zřízen systém Společenství, který stanoví pravidla pro nejnutnější údaje, které musejí být obsaženy v licencích k rybolovu.
Toto nařízení se použije ode dne zrušení uvedeného nařízení.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví pravidla pro správu licencí k rybolovu uvedená v článku 22 nařízení (ES) č. 2371/2002 a pro nejnutnější údaje, které musejí být v licencích k rybolovu obsaženy.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení propůjčuje "licence k rybolovu" svému držiteli právo, omezené vnitrostátními právními předpisy, používat určitou rybolovnou kapacitu k obchodnímu využívání živých vodních zdrojů.
Článek 3
Využívání vodních zdrojů
Rybářské plavidlo Společenství lze používat pro komerční využívání živých mořských zdrojů pouze tehdy, má-li na palubě platnou licenci k rybolovu.
Článek 4
Povinnosti členských států
Členský stát vlajky bude vydávat, spravovat a odebírat licence k rybolovu v souladu s tímto nařízením.
Článek 5
Nejnutnější údaje, které musejí být obsaženy v licencích k rybolovu
1. Licence k rybolovu musí obsahovat alespoň údaje uvedené v příloze tohoto nařízení.
2. V případě změn členský stát vlajky údaje obsažené v licenci k rybolovu aktualizuje.
3. Členský stát vlajky zajistí, že údaje obsažené v licenci k rybolovu jsou přesné a v souladu s údaji obsaženými v rejstříku rybářského loďstva Společenství uvedeném v článku 15 nařízení (ES) č. 2371/2002.
Článek 6
Pozastavení a odebrání
1. Členský stát vlajky dočasně pozastaví licenci k rybolovu plavidlu, na které se podle rozhodnutí tohoto členského státu vztahuje dočasné odstavení z provozu.
2. Členský stát vlajky s konečnou platností odebere licenci k rybolovu plavidlu, na které se vztahuje opatření pro úpravu kapacity uvedené v čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 2371/2002.
Článek 7
Soudržnost s opatřeními pro řízení kapacity loďstva
V žádném okamžiku nesmí být celková kapacita odpovídající licenci k rybolovu vydané členským státem, vyjádřená v hrubé prostornosti a v kW, vyšší než maximální úrovně kapacity pro daný členský stát zavedené v souladu s článkem 12 a 13 nařízení (ES) č. 2371/2002 a nařízeními (ES) č. 639/2004, 1438/2003 a (ES) č. 2104/2004.
Článek 8
1. Každý stát vlajky zajistí, aby nejpozději do 12 měsíců po datu použitelnosti tohoto nařízení byly všechny licence v souladu s tímto nařízením.
2. Dokud nebudou členským státem vlajky vydány všechny licence v souladu s tímto nařízením, považují se za platné licence vydané v souladu s nařízením (ES) č. 3690/93.
Článek 9
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1282/2005
ze dne 3. srpna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2007/2000 s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1789/2003 a nařízení Komise (ES) č. 1810/2004, kterými se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2007/2000 ze dne 18. září 2000, kterým se zavádějí mimořádná obchodní opatření pro země a území účastnící se procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií či s tímto procesem spjaté, kterým se mění nařízení (ES) č. 2820/98 a kterým se zrušují nařízení (ES) č. 1763/1999 a (ES) č. 6/2000 [1], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1789/2003 ze dne 11. září 2003, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [2], pozměnilo kódy kombinované nomenklatury některých produktů rybolovu, na které se vztahuje nařízení (ES) 2007/2000.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1810/2004 ze dne 7. září 2004, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [3], pozměnilo kódy kombinované nomenklatury některých vinařských produktů, na které se vztahuje nařízení (ES) 2007/2000.
(3) Z důvodu srozumitelnosti by nařízení (ES) č. 2007/2000 mělo být odpovídajícím způsobem upraveno.
(4) Úpravy kódů kombinované nomenklatury by se měly použít ode dne vstupu nařízení (ES) č. 1789/2003 v platnost, tj. ode dne 1. ledna 2004, a ode dne vstupu nařízení (ES) č. 1810/2004 v platnost, tj. ode dne. 1. ledna 2005.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ve druhém sloupci přílohy I nařízení (ES) č. 2007/2000 se provádějí tyto úpravy:
1. u pořadových čísel 09.1571 a 09.1573:
- kód KN "ex03055990" se nahrazuje kódem KN "ex03055980",
- kód KN "ex03056990" se nahrazuje kódem KN "ex03056980".
2. u pořadových čísel 09.1575 a 09.1577:
- kód KN "ex03042095" se nahrazuje kódem KN "ex03042094",
- kód KN "ex03055990" se nahrazuje kódem KN "ex03055980",
- kód KN "ex03056990" se nahrazuje kódem KN "ex03056980".
3. u pořadového čísla 09.1515:
- kód KN "22042183" se nahrazuje kódem KN "22042184",
- kód KN "ex22042184" se nahrazuje kódem KN "ex22042185".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1283/2005
ze dne 3. srpna 2005,
kterým se mění příloha I nařízení Rady (ES) č. 866/2004 o režimu podle článku 2 protokolu č. 10 k aktu o přistoupení
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol č. 10 o Kypru k Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 866/2004 ze dne 29. dubna 2004 o režimu podle článku 2 protokolu č. 10 k aktu o přistoupení [2], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení Rady (ES) č. 866/2004 stanoví seznam hraničních přechodů, na kterých smí osoby a zboží překročit hranici mezi oblastmi, nad nimiž vláda Kyperské republiky vykonává skutečnou kontrolu a oblastmi nad nimiž vláda Kyperské republiky nevykonává skutečnou kontrolu.
(2) V důsledku dohody o otevření nových hraničních přechodů Kato Pyrgos a Kokkina, je nezbytné přizpůsobit přílohu I.
(3) Vláda Kyperské republiky vyjádřila s tímto přizpůsobením souhlas.
(4) Obchodní komora turecké části Kypru byla v této věci konzultována,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha 1 nařízení (ES) č. 866/2004 se nahrazuje tímto:
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1284/2005
ze dne 3. srpna 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Článek 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování celních kvót s nulovým clem u produktů kódu KN 17011110, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(3) Článek 22 nařízení (ES) č. 1159/2003 otevírá pro dovozy produktů kódu KN 17011110, z Brazílie, Kuby a ostatních třetích zemí celní kvóty s clem 98 EUR/t.
(4) V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 byly v týdnu od 25. do 29. července 2005 příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující množství dodávkové povinnosti dotčené země stanovené podle článku 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 pro preferenční cukr AKT-Indie.
(5) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství a uvést, že bylo dosaženo příslušného limitu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 25. do 29. července 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1285/2005
ze dne 3. srpna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2368/2002, kterým se provádí Kimberleyský systém certifikace pro mezinárodní trh se surovými diamanty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2368/2002, ze dne 20. prosince 2002, kterým se provádí Kimberleyský systém certifikace pro mezinárodní trh se surovými diamanty [1], a zejména na článek 20 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 20 nařízení (ES) č. 2368/2002 upravuje změny seznamu členů Kimberleyského systému certifikace uvedeného v příloze II.
(2) V oznámení ze dne 27. července 2005 rozhodlo předsednictvo Kimberleyského systému certifikace o zařazení Indonésie na seznam členů systému ode dne 1. srpna 2005.
Příloha II by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 2368/2002 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1286/2005
ze dne 3. srpna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1210/2003 o některých zvláštních omezeních hospodářských a finančních vztahů s Irákem
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1210/2003 o některých zvláštních omezeních hospodářských a finančních vztahů s Irákem a o zrušení nařízení (ES) č. 2465/96 [1], a zejména na čl. 11 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha IV nařízení (ES) č. 1210/2003 obsahuje seznam fyzických a právnických osob, orgánů a subjektů spojených s režimem bývalého prezidenta Sadáma Husajna, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 27. července 2005 rozhodl o změně seznamu zahrnujícího Sadáma Husajna a další vysoce postavené představitele bývalého iráckého režimu, jejich nejbližší rodinné příslušníky a subjekty, které vlastní či ovládají sami nebo prostřednictvím osob jednajících jejich jménem či podle jejich pokynů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů.
Proto je třeba odpovídajícím způsobem změnit přílohu IV.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha IV nařízení (ES) č. 1210/2003 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1287/2005
ze dne 4. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 5. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1288/2005
ze dne 4. srpna 2005
o zahájení šetření možného obcházení antidumpingových opatření uložených nařízením Rady (ES) č. 964/2003 na dovoz některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky dovozem některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli zasílaných z Filipín bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Filipín, a o zavedení evidence těchto dovozů
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1], (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 13 odst. 3, čl. 14 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŽÁDOST
(1) Komise obdržela žádost podle čl. 13 odst. 3 základního nařízení, aby prošetřila možné obcházení antidumpingových opatření uložených na dovoz některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky.
(2) Žádost podal dne 23. června 2005 Výbor na obranu výrobního odvětví Evropské unie vyrábějícího ocelové tvarovky pro svařování na tupo jménem čtyř výrobců ze Společenství.
B. VÝROBEK
(3) Výrobkem dotčeným možným obcházením jsou potrubní tvarovky (kromě litých tvarovek, přírub a tvarovek se závity) ze železa nebo oceli (nikoliv však nerezavějící oceli) o maximálním vnějším průměru nepřesahujícím 609,6 mm používané ke svařování na tupo a jiným účelům, běžně deklarované pod kódy KN ex73079311, ex73079319, ex73079930 a ex73079990 pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen "dotčený výrobek").
Tyto kódy KN se uvádějí pouze pro informaci.
(4) Výrobkem, kterého se týká šetření jsou potrubní tvarovky (kromě litých tvarovek, přírub a tvarovek se závity) ze železa nebo oceli (nikoliv však nerezavějící oceli) o maximálním vnějším průměru nepřesahujícím 609,6 mm používané ke svařování na tupo a jiné účely zasílané z Filipín (dále jen "prošetřovaný výrobek"), běžně deklarované pod stejnými kódy jako dotčený výrobek pocházející z Čínské lidové republiky
C. STÁVAJÍCÍ OPATŘENÍ
(5) Stávajícími platnými opatřeními, která mohou být obcházena, jsou antidumpingová opatření uložená nařízením Rady (ES) č. 964/2003 [2] naposledy pozměněném nařízením (ES) č. 2212/2003 [3].
D. DŮVODY
(6) Žádost obsahuje dostatečné zřejmé důkazy, že antidumpingová opatření na dovoz některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky jsou obcházena překládkou některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli na Filipínách a nesprávným prohlášením o původu.
(7) Předloženy byly následující důkazy:
Žádost prokazuje, že po uložení opatření na dotčený výrobek došlo k významné změně obchodních toků, které zahrnují vývozy z Čínské lidové republiky a Filipín do Společenství, a že kromě uložení cla neexistuje pro takovou změnu dostatečné opodstatnění nebo důvod.
Zdá se, že tato změna obchodních toků vyplývá z překládky na Filipínách některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky a z nesprávných prohlášení o původu.
Žádost dále obsahuje dostatečné zřejmé důkazy, že jsou mařeny vyrovnávací účinky stávajících antidumpingových opaření na dotčený výrobek, pokud se jedná o množství.
Zdá se, že významný objem dovozů některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli z Filipín nahradil dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Čínské lidové republiky.
Navíc žádost obsahuje dostatečné zřejmé důkazy, že ceny některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli jsou dumpingové ve vztahu k běžné hodnotě, která byla dříve stanovena pro dotčený výrobek.
Budou-li v průběhu šetření zjištěny kromě překládky a nesprávného prohlášení o původu i jiné praktiky obcházení přes Filipíny ve smyslu článku 13 základního nařízení, může být šetření rozšířeno i na tyto praktiky.
E. POSTUP
(8) S ohledem na výše uvedené došla Komise k závěru, že existují dostatečné důkazy k zahájení šetření podle článku 13 základního nařízení a k zavedení celní evidence dovozu některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli zasílaných z Filipín bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Filipín v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení.
a) Dotazníky
(9) K získání informací, jež pro šetření považuje za nezbytné, zašle Komise dotazníky vývozcům/výrobcům a sdružením vývozců/výrobců na Filipínách, vývozcům/výrobcům a sdružením vývozců/výrobců v Čínské lidové republice, dovozcům a sdružením dovozců ve Společenství, kteří spolupracovali na šetření vedoucím ke stávajícím opatřením a orgánům Čínské lidové republiky a Filipín.
V případě potřeby mohou být informace vyžádány také od výrobního odvětví Společenství.
(10) Všechny zúčastněné strany by v každém případě měly neprodleně kontaktovat Komisi, nejpozději však ve lhůtě stanovené v článku 3 tohoto nařízení, aby zjistily, zda jsou uvedeny v žádosti, a případně si ve lhůtě stanovené v čl. 3 odst. 1 tohoto nařízení vyžádaly dotazník, přičemž na všechny zúčastněné strany se vztahuje lhůta stanovená v čl. 3 odst. 2 tohoto nařízení.
(11) Orgány Čínské lidové republiky a Filipín budou informovány o zahájení šetření.
b) Shromažďování informací a konání slyšení
(12) Všechny zúčastněné strany se tímto vyzývají, aby písemně sdělily svá stanoviska a předložily podpůrné důkazy.
Komise dále může zúčastněným stranám poskytnout slyšení, pokud o to písemně požádají a prokáží, že pro slyšení existují zvláštní důvody.
c) Osvobození od evidence dovozů nebo opatření
(13) V souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení může být dovoz prošetřovaného výrobku osvobozen od evidence a opatření, pokud jím není obcházeno žádné opatření.
(14) Protože k možnému obcházení dochází mimo Společenství, mohou být v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení udělena osvobození výrobcům dotčeného výrobku, kteří mohou prokázat, že nejsou ve vztahu k žádnému výrobci, na kterého se opatření vztahují, a u kterých bylo zjištěno, že nejsou do obcházení zapojeni, jak je uvedeno v čl. 13 odst. 1 a čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Výrobci, kteří chtějí získat osvobození, by měli podat žádost řádně doloženou důkazy ve lhůtě uvedené v čl. 3 odst. 3 tohoto nařízení.
F. EVIDENCE
(15) Podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení by měla být u dovozu prošetřovaného výrobku zavedena celní evidence, aby v případě, že šetření prokáže obcházení, mohla být následně na dovozy zasílané z Filipín uložena antidumpingová cla v příslušné výši se zpětnou platností ode dne celní evidence.
G. LHŮTY
(16) V zájmu řádné správy by měly být stanoveny lhůty, během nichž:
- zúčastněné strany mohou samy kontaktovat Komisi, zaslat písemně svá stanoviska, odpovědi na dotazník nebo poskytnout další informace, které by měly být při šetření vzaty v úvahu,
- výrobci na Filipínách mohou požádat o osvobození od evidence dovozů nebo opatření,
- zúčastněné strany mohou písemně požádat Komisi o slyšení.
(17) Je třeba věnovat pozornost skutečnosti, že výkon většiny procesních práv stanovených v základním nařízení závisí na tom, zda se zúčastněná strana sama přihlásí ve lhůtě uvedené v článku 3 tohoto nařízení.
H. NEDOSTATEČNÁ SPOLUPRÁCE
(18) Pokud účastník řízení odmítne umožnit přístup k nezbytným informacím nebo je neposkytne ve stanovené lhůtě nebo pokud klade závažným způsobem překážky šetření, lze dospět podle článku 18 základního nařízení ke zjištěním, ať již pozitivním či negativním, na základě dostupných údajů.
(19) Pokud se zjistí, že účastník řízení předložil nepravdivé nebo zavádějící informace, nepřihlédne se k nim, a v souladu s článkem 18 základního nařízení se bude vycházet z dostupných údajů.
Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně, a zjištění se proto podle článku 18 základního nařízení zakládají na dostupných údajích, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
V souladu s čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 384/96 se zahajuje šetření za účelem zjištění, zda dovozy do Společenství potrubních tvarovek (kromě litých tvarovek, přírub a tvarovek se závity) ze železa nebo oceli (nikoliv však nerezavějící oceli) o maximálním vnějším průměru nepřesahujícím 609,6 mm používaných ke svařování na tupo a jiným účelům spadajících pod kódy KN ex73079311 (kód TARIC 7307931195), ex73079319 (kód TARIC 7307931995), ex73079930 (kód TARIC 7307993095) a ex73079990 (kód TARIC 7307999095), zasílaných z Filipín bez ohledu na to, zda pochází z Filipín, obcházejí opatření uložená nařízením (ES) č. 964/2003.
Článek 2
Celní orgány se podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 nařízení (ES) č. 384/96 vyzývají, aby přijaly vhodná opatření k zavedení celní evidence dovozů do Společenství uvedených v článku 1 tohoto nařízení.
Celní evidence končí uplynutím devíti měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Komise může nařízením vyzvat celní orgány, aby ukončily evidenci dovozů do Společenství u výrobků vyráběných výrobci, kteří požádali o osvobození od evidence a u kterých bylo shledáno, že neobcházejí antidumpingová cla.
Článek 3
1. Žádosti o dotazníky se Komisi podávají do patnácti dnů od vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Zúčastněné strany, na jejichž stanoviska má být v průběhu šetření brán ohled, se musí přihlásit Komisi, předložit svá písemná stanoviska a odpovědi na dotazník nebo jakékoli jiné informace, není-li stanoveno jinak, do čtyřiceti dnů ode dne vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Výrobci na Filipínách požadující osvobození od evidence dovozů nebo opatření by měli ve stejné čtyřicetidenní lhůtě předložit žádost řádně doloženou důkazy.
4. Všechny zúčastněné strany mohou také ve stejné čtyřicetidenní lhůtě písemně požádat Komisi o slyšení.
5. Veškeré informace týkající se šetření, žádosti o slyšení nebo o dotazník a žádosti o osvobození, musí být podány písemně (nikoli v elektronické podobě, není-li uvedeno jinak), a musí v nich být uveden název, poštovní a e-mailová adresa a telefonní, faxová a/nebo telexová čísla zúčastněné strany. Veškerá písemná podání včetně informací vyžadovaných tímto nařízením, odpovědí na dotazník a korespondence, jež zúčastněné strany poskytují jako důvěrné, se označí poznámkou "Limited" [4] a v souladu s čl. 19 odst. 2 základního nařízení se k nim přiloží verze, která není důvěrná a je označena poznámkou "For inspection by interested parties".
Korespondenční adresa Komise:
Evropská komise
Generální ředitelství pro obchod
Ředitelství B
Kancelář: J-79 5/16
B-1049 Brusel
Fax (+32 2) 295 65 05
.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1289/2005
ze dne 4. srpna 2005
o zahájení šetření možného obcházení antidumpingových opatření uložených nařízením Rady (ES) č. 408/2002 na dovoz některých oxidů zinečnatých pocházejících z Čínské lidové republiky dovozem některých oxidů zinečnatých zasílaných z Kazachstánu bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Kazachstánu, a o zavedení evidence těchto dovozů
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen "základní nařízení") [1] a zejména na čl. 13 odst. 3, čl. 14 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŽÁDOST
(1) Komise obdržela žádost podle čl. 13 odst. 3 základního nařízení, aby prošetřila možné obcházení antidumpingových opatření uložených na dovoz některých oxidů zinečnatých pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2) Žádost byla podána dne 27. června 2005 společností Eurometaux jménem výrobců, kteří představují více než 45 % výroby některých oxidů zinečnatých ve Společenství.
B. VÝROBEK
(3) Výrobkem dotčeným možným obcházením je oxid zinečnatý (chemický vzorec: ZnO) s čistotou nejméně 93 %, pocházející z Čínské lidové republiky, běžně deklarovaný pod kódem KN 28170000 (dále jen "dotčený výrobek").
Tento kód je uveden pouze pro informaci.
(4) Výrobkem, kterého se týká šetření je oxid zinečnatý (chemický vzorec: ZnO) s čistotou nejméně 93 % zasílaný z Kazachstánu (dále jen "prošetřovaný výrobek"), běžně deklarovaný pod stejnými kódy jako dotčený výrobek.
C. STÁVAJÍCÍ OPATŘENÍ
(5) Stávajícími platnými opatřeními, která mohou být obcházena, jsou antidumpingová opatření uložená nařízením Rady (ES) č. 408/2002 [2] naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 1623/2003 [3].
D. DŮVODY
(6) Žádost obsahuje dostatečné zřejmé důkazy, že antidumpingová opatření na dovoz některých oxidů zinečnatých pocházejících z Čínské lidové republiky jsou obcházena překládkou některých oxidů zinečnatých v Kazachstánu.
(7) Předloženy byly následující důkazy:
Žádost prokazuje, že po uložení opatření na dotčený výrobek došlo k významné změně obchodních toků, které zahrnují vývozy z Čínské lidové republiky a Kazachstánu do Společenství, a že kromě uložení cla neexistuje pro takovou změnu dostatečné opodstatnění nebo důvod.
Zdá se, že tato změna obchodních toků vyplývá z překládky některých oxidů zinečnatých pocházejících z Čínské lidové republiky v Kazachstánu.
Žádost dále obsahuje dostatečné zřejmé důkazy, že jsou mařeny vyrovnávací účinky stávajících antidumpingových opaření na dovoz dotčeného výrobku, pokud se jedná o množství i ceny.
Zdá se, že významný objem dovozů některých oxidů zinečnatých z Kazachstánu nahradil dovoz dotčeného výrobku.
Navíc žádost obsahuje dostatečné zřejmé důkazy, že ceny některých oxidů zinečnatých jsou dumpingové ve vztahu k běžné hodnotě, jež byla dříve stanovena pro některé oxidy zinečnaté.
Budou-li v průběhu šetření zjištěny kromě překládky i jiné praktiky obcházení přes Kazachstán ve smyslu článku 13 základního nařízení, může být šetření rozšířeno i na tyto praktiky.
E. POSTUP
(8) S ohledem na výše uvedené došla Komise k závěru, že existují dostatečné důkazy k zahájení šetření podle článku 13 základního nařízení a k zavedení celní evidence dovozu některých oxidů zinečnatých zasílaných z Kazachstánu bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Kazachstánu, v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení.
a) Dotazníky
(9) K získání informací, jež pro šetření považuje za nezbytné, zašle Komise dotazníky vývozcům/výrobcům a sdružením vývozců/výrobců v Kazachstánu, vývozcům/výrobcům a sdružením vývozců/výrobců v Čínské lidové republice, dovozcům a sdružením dovozců ve Společenství, kteří spolupracovali na šetření vedoucím ke stávajícím opatřením, jakož i orgánům Čínské lidové republiky a Kazachstánu.
V případě potřeby mohou být informace vyžádány také od výrobního odvětví Společenství.
(10) Všechny zúčastněné strany by v každém případě měly neprodleně kontaktovat Komisi, nejpozději však ve lhůtě stanovené v článku 3, aby si ve lhůtě stanovené v čl. 3 odst. 1 tohoto nařízení vyžádaly dotazník, přičemž na všechny zúčastněné strany se vztahuje lhůta stanovená v čl. 3 odst. 2 tohoto nařízení.
(11) Orgány Čínské lidové republiky a Kazachstánu budou informovány o zahájení šetření.
b) Shromažďování informací a konání slyšení
(12) Všechny zúčastněné strany se tímto vyzývají, aby písemně oznámily svá stanoviska a poskytly důkazy.
Komise dále může zúčastněným stranám poskytnout slyšení, pokud o to písemně požádají a prokáží, že pro slyšení existují zvláštní důvody.
c) Osvobození od evidence dovozů nebo opatření
(13) Protože k možnému obcházení dochází mimo Společenství, mohou být v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení udělena osvobození výrobcům dotčeného výrobku, kteří mohou prokázat, že nejsou ve vztahu k žádnému výrobci, na kterého se opatření vztahují, a u kterých bylo zjištěno, že nejsou do obcházení zapojeni, jak je uvedeno v čl. 13 odst. 1 a čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Výrobci, kteří chtějí získat osvobození, by měli podat žádost řádně doloženou důkazy ve lhůtě uvedené v čl. 3 odst. 3 tohoto nařízení.
(14) Vzhledem k tomu, že osvobození může být uděleno pouze společnostem, kterým lze přiznat individuální zacházení, výrobci, kteří si přejí získat osvobození by měli prokázat, že splňují kritéria individuálního zacházení uvedené v čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Za tím účelem by měly být předloženy řádně odůvodněné žádosti na základě formulářů žádostí poskytnutých Komisí a ve zvláštní lhůtě stanovené v čl. 3 odst. 3 tohoto nařízení.
(15) Budou-li podle výše uvedeného ustanovení v průběhu šetření zjištěny kromě překládky i jiné praktiky obcházení přes Kazachstán ve smyslu článku 13 základního nařízení, může být šetření rozšířeno i na tyto praktiky. V případě zjištění montážních činností, je nutné tyto montážní činnosti v souladu s ustanoveními čl. 13 odst. 2 základního nařízení podrobit šetření, s cílem stanovit, zda společnost žádající o osvobození podniká za podmínek tržního hospodářství podle kritérií stanovených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Za tím účelem se předloží řádně odůvodněné žádosti na základě formulářů žádostí poskytnutých Komisí a ve zvláštní lhůtě stanovené v čl. 3 odst. 3 tohoto nařízení.
F. REGISTRACE
(16) Podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení by měla být u dovozu prošetřovaného výrobku zavedena celní evidence, aby v případě, že šetření prokáže obcházení, mohla být následně na některé oxidy zinečnaté zasílané z Kazachstánu uložena antidumpingová cla v příslušné výši se zpětnou platností ode dne celní evidence.
G. LHŮTY
(17) V zájmu řádné správy by měly být stanoveny lhůty, během nichž:
- zúčastněné strany mohou samy kontaktovat Komisi, zaslat písemně svá stanoviska, odpovědi na dotazník nebo poskytnout další informace, které by měly být při šetření vzaty v úvahu,
- výrobci v Kazachstánu mohou požádat o osvobození od evidence dovozů nebo opatření a předložit řádně vyplněné formuláře žádostí i) o individuální zacházení podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení a ii) prokazující, že společnost podniká za podmínek tržního hospodářství podle kritérií stanovených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Pouze společnosti, které provádí montážní činnosti, jsou povinny předložit druhý uvedený formulář žádosti,
- zúčastněné strany mohou písemně požádat Komisi o slyšení.
(18) Je třeba věnovat pozornost skutečnosti, že výkon většiny procesních práv stanovených v základním nařízení závisí na tom, zda se zúčastněná strana sama přihlásí ve lhůtě uvedené v článku 3 tohoto nařízení.
H. NEDOSTATEČNÁ SPOLUPRÁCE
(19) Pokud účastník řízení odmítne umožnit přístup k nezbytným informacím nebo je neposkytne v příslušné lhůtě nebo klade závažným způsobem překážky šetření, lze dospět podle článku 18 základního nařízení ke zjištění, ať již pozitivním či negativním, na základě dostupných údajů.
(20) Pokud se zjistí, že účastník předložil nepravdivé nebo zavádějící informace, pak na tyto informace nebude brán zřetel a bude použito informací, které jsou k dispozici.
Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně, a zjištění se proto podle článku 18 základního nařízení zakládají na dostupných údajích, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V souladu s čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 384/96 se zahajuje šetření za účelem zjištění, zda dovozy některých oxidů zinečnatých (chemický vzorec: ZnO) s čistotou nejméně 93 % spadajících pod kód KN 28170000 (kód TARIC 2817000013), zasílaných z Kazachstánu bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Kazachstánu, obcházejí opatření uložená nařízením Rady (ES) č. 408/2002.
Článek 2
Celní orgány se podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 nařízení (ES) č. 384/96 vyzývají, aby přijaly vhodná opatření k zavedení celní evidence dovozů uvedených v článku 1 tohoto nařízení do Společenství.
Celní evidence končí uplynutím devíti měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Komise může nařízením vyzvat celní orgány, aby ukončily evidenci dovozů do Společenství u výrobků vyráběných výrobci, kteří požádali o osvobození od evidence a u kterých bylo shledáno, že neobcházejí antidumpingová cla.
Článek 3
1. Žádosti o dotazníky a jiné formuláře se Komisi podávají do patnácti dnů od vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Zúčastněné strany, na jejichž stanoviska má být v průběhu šetření brán ohled, se musí přihlásit Komisi, předložit svá písemná stanoviska a odpovědi na dotazník nebo jakékoli jiné informace, není-li stanoveno jinak, do čtyřiceti dnů ode dne vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Výrobci v Kazachstánu požadující osvobození od evidence dovozů nebo opatření by měli předložit žádost řádně doloženou důkazy do 40 dnů ode dne zveřejnění tohoto oznámení v Úředním věstníku Evropské unie.
Odůvodněné žádosti o individuální zacházení a v případě potřeby žádosti, o status tržního hospodářství, by měly být předloženy rovněž během čtyřicetidenní lhůty.
4. Všechny zúčastněné strany mohou rovněž ve stejné čtyřicetidenní lhůtě písemně požádat Komisi o slyšení.
5. Veškeré informace týkající se šetření, žádosti o slyšení nebo o dotazník a žádosti o osvobození musí být podány písemně (nikoli v elektronické podobě, není-li uvedeno jinak), a musí v nich být uveden název, poštovní a e-mailová adresa a telefonní, faxová a/nebo telexová čísla zúčastněné strany. Veškeré písemně předložené informace, včetně informací vyžadovaných tímto oznámením, odpovědí na dotazník a korespondence, jež účastníci řízení poskytují na bázi důvěrnosti, se označí poznámkou "Limited" [4] a v souladu s čl. 19 odst. 2 základního nařízení je doprovází verze, která není důvěrná a je označena poznámkou "For inspection by interested parties".
Kontaktní adresa Komise:
Evropská komise
Generální ředitelství pro obchod
Ředitelství B
Kancelář J-79 5/16
B-1049 Brusel
Fax: (32-2) 295 65 05
.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005
ze dne 21. června 2005
o financování společné zemědělské politiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 37 odst. 2 třetí pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Společná zemědělská politika obsahuje řadu opatření, včetně opatření pro rozvoj venkova.
Je nutné zajistit jejich financování s cílem přispět k uskutečnění cílů společné zemědělské politiky.
Vzhledem k tomu, že tato opatření mají sice některé prvky společné, avšak v několika ohledech jsou přesto rozdílné, je vhodné dát jejich financování jeden právní rámec umožňující případně různé postupy.
Aby byly tyto rozdíly zohledněny, měly by být zřízeny dva evropské zemědělské fondy, a to Evropský zemědělský záruční fond (dále jen "EZZF") pro financování tržních a dalších opatření a Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (dále jen "EZFRV") pro financování programů rozvoje venkova.
(2) Z rozpočtu Společenství by měly být výdaje na společnou zemědělskou politiku včetně výdajů na rozvoj venkova financovány prostřednictvím dvou výše uvedených fondů, a to buď na ústřední úrovni, nebo v rámci řízení sdíleného mezi členskými státy a Společenstvím, v souladu s článkem 53 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [2].
Je vhodné vyčerpávajícím způsobem vyjmenovat opatření, která je možno z těchto fondů financovat.
(3) Nemá-li Komise při schvalování účetní závěrky dostatečnou jistotu, že vnitrostátní kontroly jsou přiměřené a průhledné a že platební agentury kontrolují zákonnost a přípustnost výkazů výdajů, nemůže určit v přiměřené lhůtě celkovou výši výdajů, které je třeba připsat k tíži evropských zemědělských fondů.
Je tedy vhodné upravit akreditaci platebních agentur členskými státy, zavádění postupů členskými státy umožňujících získání nezbytných prohlášení o věrohodnosti a ověřování řídicích a kontrolních systémů, jakož i ověřování ročních účetních závěrek nezávislými subjekty.
(4) Aby byl zajištěn soulad mezi normami pro akreditaci v členských státech, poskytne Komise informace o kritériích, jež mají být uplatňována.
Aby byla zajištěna průhlednost vnitrostátních kontrol, pokud jde o postupy schvalování, potvrzování a plateb, je rovněž třeba podle potřeby omezit počet úřadů a subjektů, které jsou výkonem těchto funkcí pověřeny, s přihlédnutím k ústavním předpisům každého členského státu.
(5) Pokud některý z členských států akredituje více platebních agentur, měl by určit jediný koordinační subjekt pověřený zajištěním soudržnosti řízení fondů, navázáním styků mezi Komisí a jednotlivými akreditovanými platebními agenturami a obstaráváním neprodleného poskytování informací o činnosti jednotlivých platebních agentur požadovaných Komisí.
(6) Aby byla zajištěna harmonická spolupráce mezi Komisí a členskými státy v oblasti financování výdajů společné zemědělské politiky, a zejména aby bylo Komisi umožněno zblízka sledovat finanční řízení členských států a schvalovat účetní závěrky akreditovaných platebních agentur, je nezbytné, aby členské státy některé informace sdělovaly Komisi nebo aby je pro její potřebu uchovávaly.
K tomu účelu je třeba využívat v co největším rozsahu informačních technologií.
(7) Pro vypracování informací, které mají být předány Komisi, a k zajištění úplného a okamžitého přístupu Komise k údajům o výdajích jak v papírové, tak v elektronické podobě, by měly být stanoveny podmínky pro sdělování a předávání údajů a způsob jejich sdělování, jakož i odpovídající lhůty.
(8) Financování opatření a akcí nezbytných v rámci společné zemědělské politiky probíhá částečně v rámci sdíleného řízení.
Aby bylo zajištěno dodržování řádného finančního řízení finančních prostředků Společenství, měla by Komise provádět opatření zaměřená na kontrolu řádného řízení fondů orgány členských států, které jsou pověřeny prováděním plateb.
Je třeba vymezit povahu kontrol, které má provádět Komise, a upřesnit podmínky umožňující Komisi nést odpovědnost za plnění rozpočtu, jakož i objasnit povinnost spolupracovat, kterou mají členské státy.
(9) Pouze platební agentury akreditované členskými státy poskytují dostatečnou záruku, že jsou před poskytnutím podpory Společenství příjemcům provedeny nezbytné kontroly.
Proto je třeba upřesnit, že jedině výdaje uskutečněné akreditovanými platebními agenturami mohou být následně uhrazeny z rozpočtu Společenství.
(10) Rozpočtové prostředky na úhradu výdajů uskutečněných akreditovanými platebními agenturami jménem EZZF by měla Komise členským státům poskytovat formou následné úhrady na základě vyúčtování výdajů uskutečněných těmito agenturami.
Než dojde k následné úhradě formou měsíčních plateb, měly by členské státy mobilizovat nezbytné prostředky na základě potřeb svých akreditovaných platebních agentur.
Náklady na zaměstnance a správní náklady, které vzniknou členským státům a příjemcům zapojeným do provádění společné zemědělské politiky, by měly nést tyto státy a příjemci sami.
(11) Podpora Společenství by měla být příjemcům vyplácena včas, aby ji mohli účinně využít.
Nedodržování platebních lhůt stanovených v právních předpisech Společenství členskými státy by mohlo způsobit příjemcům vážné problémy a ohrozit roční rámec rozpočtu Společenství.
Proto by měly být z financování Společenstvím vyloučeny výdaje, při jejichž uskutečnění nebyly dodrženy platební lhůty.
Aby byla dodržena zásada přiměřenosti, měla by mít Komise možnost upravit výjimky z tohoto obecného pravidla.
(12) Je nezbytné stanovit správní řízení umožňující Komisi rozhodnout o snížení nebo dočasném pozastavení měsíčních plateb, jestliže jí informace sdělené členskými státy neumožní potvrdit, že byly dodrženy platné předpisy Společenství, a jestliže odhalují zjevné zneužití prostředků Společenství.
V přesně určených případech by mělo být takové snížení nebo pozastavení měsíčních plateb rovněž možné i bez použití tohoto řízení.
V obou případech by o tom Komise měla vyrozumět příslušný členský stát s poukazem na to, že přijetím jakéhokoli rozhodnutí o snížení nebo pozastavení měsíčních plateb nejsou dotčena rozhodnutí, která budou učiněna při schvalování účetní závěrky.
(13) V rámci rozpočtové kázně je třeba stanovit roční strop výdajů financovaných z EZZF, přičemž je třeba vzít v úvahu maximální částky stanovené pro tento fond ve finančním výhledu, částky stanovené Komisí podle čl. 10 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce [3], a částky stanovené v článcích 143d a 143e uvedeného nařízení.
(14) Rozpočtová kázeň rovněž vyžaduje, aby byl roční strop výdajů financovaných z EZZF dodržován za všech okolností a ve všech etapách rozpočtového procesu a plnění rozpočtu. Proto je vhodné, aby byl vnitrostátní strop přímých plateb pro jednotlivý členský stát upravený podle článku 10 nařízení (ES) č. 1782/2003 pokládán za finanční strop těchto přímých plateb pro dotyčný členský stát a aby následná úhrada těchto plateb tento strop nepřekročila. Rozpočtová kázeň rovněž vyžaduje, aby veškerá legislativní opatření navrhovaná Komisí nebo přijatá Radou nebo Komisí v rámci společné zemědělské politiky a v rámci rozpočtu EZZF nepřekročila roční strop výdajů financovaných z tohoto fondu. Obdobně by měla být Komise zmocněna stanovit úpravy uvedené v čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003, jestliže je Rada nestanoví do 30. června kalendářního roku, pro který se tyto úpravy použijí. Nejpozději 1. prosince může Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou na základě nových informací, které má k dispozici, přizpůsobit sazbu úpravy plateb.
(15) Opatření přijatá ke stanovení finančního příspěvku z EZZF a EZFRV, která se týkají výpočtu finančních stropů, se nedotýkají pravomocí rozpočtového orgánu určeného Smlouvou.
Tato opatření by se proto měla zakládat na referenčních částkách stanovených v souladu s interinstitucionální dohodou mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 6. května 1999 o rozpočtové kázni a o zdokonalení rozpočtového procesu [4](dále jen "interinstitucionální dohoda") a s finančním výhledem obsaženým v příloze I uvedené dohody.
(16) Rozpočtová kázeň vyžaduje rovněž průběžné posuzování rozpočtové situace ve střednědobém výhledu.
Proto je při předkládání předběžného návrhu rozpočtu na daný rok důležité, aby Komise předložila svou rozpočtovou prognózu a analýzu Evropskému parlamentu a Radě a aby případně navrhla Radě vhodná opatření.
Dále by Komise měla v plném rozsahu a neustále využívat svých řídicích pravomocí s cílem zajistit dodržování ročního stropu a měla by případně navrhnout Radě vhodná opatření pro vyrovnání rozpočtové situace.
Neumožní-li na konci některého z rozpočtových roků žádosti o následnou úhradu předkládané členskými státy dodržet roční strop, měla by mít Komise možnost přijmout opatření zajišťující na jedné straně prozatímní rozdělení dostupných rozpočtových prostředků mezi členské státy úměrně k jejich dosud neuhrazeným žádostem o následnou úhradu a na straně druhé dodržení stropu stanoveného pro daný rok.
Platby pro daný rok by měly být zaúčtovány v následujícím rozpočtovém roce a s konečnou platností by měla být stanovena celková výše financování Společenstvím pro jednotlivé členské státy, jakož i vyrovnání mezi členskými státy, aby byla dodržena stanovená částka.
(17) Komise by měla v průběhu plnění rozpočtu zavést měsíční systém včasného varování a sledování zemědělských výdajů, aby mohla v případě nebezpečí, že dojde k překročení ročního stropu, co nejrychleji přijmout vhodná opatření v rámci řídicích pravomocí, které jí jsou svěřeny, a aby mohla, pokud by se ukázalo, že jsou tato opatření nedostatečná, navrhnout Radě jiná opatření, která by měla být co nejrychleji provedena.
Aby byl takový systém účinný, musí umožňovat srovnání skutečných výdajů a odhadovaných výdajů stanovených na základě výdajů v předchozích letech.
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě předkládat měsíční zprávu srovnávající vývoj výdajů uskutečněných ke dni předložení zprávy s odhadovanými výdaji, jakož i hodnocení předpokládaného plnění ve zbytku rozpočtového roku.
(18) Je třeba, aby směnný kurs, který Komise používá při vypracování rozpočtových dokumentů předkládaných Radě, vycházel z nejnovějších dostupných informací s ohledem na dobu, která uplyne mezi vypracováním dokumentů a jejich předložením Komisí.
(19) Programy rozvoje venkova jsou financovány z rozpočtu Společenství na základě závazků uskutečňovaných v ročních splátkách.
Aby mohly členské státy disponovat vyčleněnými prostředky Společenství již od počátku provádění programů rozvoje venkova, musí být tyto prostředky v členských státech k dispozici.
Je tedy nezbytné zavést předběžné financování s cílem zajistit pravidelný tok umožňující provádět vhodným způsobem platby příjemcům a stanovit omezení takového opatření.
(20) Vedle předběžného financování by se u plateb Komise akreditovaným platebním agenturám mělo rozlišovat mezi průběžnými platbami a platbami zůstatku a je třeba stanovit způsoby provádění těchto plateb.
(21) Aby byly chráněny finanční zájmy Společenství, musí být Komise schopna pozastavit nebo snížit průběžné platby v případech neoprávněných výdajů.
Měl by být zaveden postup umožňující členským státům odůvodnit své platby.
(22) Pravidlo automatického zrušení závazků by mělo přispívat ke zrychlení provádění programů a k řádnému finančnímu řízení.
(23) Pro navázání finančního vztahu mezi akreditovanými platebními agenturami a rozpočtem Společenství by měla Komise každoročně schválit účetní závěrky těchto agentur.
Rozhodnutí o schválení účetní závěrky by se mělo týkat úplnosti, přesnosti a věcné správnosti předkládaných účtů, nikoliv však soulad výdajů s právními předpisy Společenství.
(24) Komise, jež má v souladu s článkem 211 Smlouvy dbát na řádné provádění právních předpisů Společenství, by měla rozhodovat, zda jsou výdaje uskutečněné členskými státy v souladu s právními předpisy Společenství.
Členské státy by měly mít právo odůvodnit svá rozhodnutí o platbách a v případě neshody mezi nimi a Komisí využít dohodovací řízení.
Aby byly členským státům poskytnuty právní a finanční záruky, pokud jde o výdaje uskutečněné v minulosti, měla by být stanovena maximální lhůta, ve které může Komise usoudit, z nedodržení předpisů plynou finanční důsledky.
(25) Aby byly chráněny finanční zájmy rozpočtu Společenství, měly by členské státy přijmout opatření s cílem ověřit, že operace financované z fondů opravdu probíhají a že jsou řádně prováděny.
Rovněž je nutné, aby členské státy předcházely veškerým nesrovnalostem způsobeným příjemci a účinně je odstraňovaly.
(26) V případě zpětného získávání částek vyplacených z EZZF by částky získané zpět měly být vráceny do fondu, jedná-li se o výdaje, jež nejsou v souladu s právními předpisy Společenství a na něž neexistuje žádné právo.
Měl by být stanoven systém finanční odpovědnosti v případě, že dojde k nesrovnalostem a celá částka není získána zpět.
K tomuto účelu je vhodné upravit postup umožňující Komisi chránit zájmy rozpočtu Společenství přijetím rozhodnutí o tom, že dotyčnému členskému státu bude připsána k tíži část částek, k jejichž ztrátě došlo z důvodu nesrovnalostí a jež nebyly získány zpět v přiměřené lhůtě.
V některých případech nedbalosti ze strany členského státu by mělo být odůvodněné přičíst dotyčnému členskému státu k tíži celou částku.
Aniž jsou dotčeny povinnosti, které mají členské státy na základě svých vnitrostátních postupů, je nicméně vhodné, aby byla finanční zátěž rozdělena spravedlivě mezi Společenství a členské státy.
(27) Řízení o zpětnému získání částek zahájená členskými státy mohou mít za následek zpoždění zpětného získání částek o několik let, a to bez jakékoli jistoty jejich úspěšného dokončení.
Náklady na tato řízení mohou být také neúměrné vzhledem k částkám, které již byly nebo ještě mohou být inkasovány.
Členským státům by proto mělo být v určitých případech umožněno řízení o zpětném získání částek zastavit.
(28) Pokud jde o EZFRV, měly by částky inkasované při zpětném získávání nebo zrušené v důsledku nesrovnalostí zůstat k dispozici pro schválené programy rozvoje venkova v daném členském státě, vzhledem k tomu, že byly tomuto státu přiděleny.
Aby byly chráněny finanční zájmy rozpočtu Společenství, je třeba přijmout vhodná ustanovení pro případy, kdy by členský stát, který by zjistil nesrovnalosti, nepřijal nezbytná opatření.
(29) Aby bylo umožněno opětovné použití prostředků v rámci EZZF a EZFRV, mělo by být stanoveno, jak budou přidělovány částky získané zpět členskými státy v rámci schvalování souladu a v rámci řízení zahájených v návaznosti na zjištění nesrovnalostí a nedbalosti, jakož i doplňkové dávky v odvětví mléka a mléčných výrobků.
(30) Aby mohla Komise plnit svou povinnost ověřovat řádné fungování systémů pro řízení a kontrolu výdajů Společenství v členských státech a aniž jsou dotčeny kontroly prováděné členskými státy, by měly být zavedeny kontroly osobami pověřenými Komisí a mělo by být stanoveno, že Komise může požádat členské státy o pomoc.
(31) Při vypracování informací, které mají být předány Komisi, je třeba používat v co nejširším rozsahu výpočetní techniku.
Komise by při provádění kontrol měla mít neomezený a bezprostřední přístup k údajům týkajícím se výdajů, a to jak v papírové, tak v elektronické podobě.
(32) Je vhodné, aby bylo stanoveno datum pro poslední platby na programy rozvoje venkova schválené pro období 2000 — 2006 a financované ze záruční sekce Evropského záručního a orientačního zemědělského fondu (dále jen "EZOZF"). Aby mohly být členským státům následně uhrazeny platby uskutečněné po tomto datu, je třeba stanovit zvláštní přechodná opatření. Tato opatření by měla rovněž obsahovat ustanovení o zpětném získávání záloh vyplacených Komisí na základě čl. 5 odst. 1 druhého pododstavce nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky [5], a ustanovení o částkách, které byly předmětem dobrovolného odlišení uvedeného v článcích 4 a 5 nařízení Rady (ES) č. 1259/1999 ze dne 17. května 1999, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky [6].
(33) Je třeba stanovit datum, počínaje kterým může Komise automaticky zrušit závazky pro přidělené, avšak nevyplacené částky v rámci programů rozvoje venkova financovaných ze záruční sekce EZOZF, jestliže nejsou k tomuto datu Komisi doručeny nezbytné dokumenty o uzavření operací.
Je třeba určit dokumenty nezbytné k tomu, aby Komise zjistila, zda byla opatření ukončena.
(34) Řízením fondů je pověřena Komise a úzká spolupráce mezi členskými státy a Komisí je stanovena v rámci Výboru zemědělských fondů.
(35) Rozsah financování Společenstvím vyžaduje, aby Evropský parlament a Rada byly pravidelně informovány formou finančních zpráv.
(36) Vzhledem k tomu, že v rámci uplatňování vnitrostátních kontrolních systémů a systémů schvalování souladu může dojít ke sdělení osobních údajů nebo obchodních tajemství, měly by členské státy a Komise zajistit důvěrnost informací obdržených v této souvislosti.
(37) Aby bylo zajištěno řádné finanční řízení rozpočtu Společenství a spravedlivé zacházení jak na úrovni členských států, tak zemědělců, je nezbytné upřesnit pravidla týkající se používání eura.
(38) Je třeba zrušit nařízení Rady č. 25 o financování společné zemědělské politiky [7], nařízení Rady (ES) č. 723/97 ze dne 22. dubna 1997 o provádění programů činnosti členských států v oblasti kontroly výdajů záruční sekce EZOZF [8] a nařízení (ES) č. 1258/1999. Je rovněž třeba zrušit některé články nařízení Rady (EHS) č. 595/91 ze dne 4. března 1991 o nesrovnalostech a zpětném získávání částek neoprávněně vyplacených v rámci financování společné zemědělské politiky, o organizaci informačního systému v této oblasti [9] vzhledem k tomu, že toto nařízení stanoví odpovídající ustanovení.
(39) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [10] a u těchto opatření by se mělo rozlišovat mezi opatřeními, u kterých se použije postup projednávání v řídících výborech, a těmi, u kterých se použije postup projednávání v poradních výborech, přičemž v některých případech je v zájmu zvýšené účinnosti nejvhodnější postup projednávání v poradních výborech.
(40) Nahrazení ustanovení obsažených v nařízeních zrušených ustanoveními toho nařízení by mohlo způsobit některé praktické a konkrétní obtíže, zejména obtíže související s přechodem na nová ustanovení, která nejsou upravena tímto nařízením.
Aby bylo možné tyto obtíže řešit, mělo by být Komisi umožněno přijímat nezbytná a řádně odůvodněná opatření.
Tato opatření by se měla moci odchýlit od ustanovení tohoto nařízení, avšak pouze v nezbytném rozsahu a po omezenou dobu.
(41) Vzhledem k tomu, že programové období pro programy rozvoje venkova financované na základě tohoto nařízení začíná dne 1. ledna 2007, je třeba, aby toto nařízení bylo použitelné od uvedeného dne.
Nicméně je vhodné, aby některá ustanovení byla použitelná již od dřívějšího data.
(42) Účetní dvůr vydal stanovisko [11].
(43) Evropský hospodářský a sociální výbor vydal stanovisko [12],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
Obecná ustanovení
Článek 1
Účel a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví zvláštní podmínky a pravidla použitelné na financování výdajů v rámci společné zemědělské politiky, včetně výdajů na rozvoj venkova.
Článek 2
Fondy pro financování zemědělských výdajů
1. Pro dosažení cílů společné zemědělské politiky definovaných Smlouvou a pro zajištění financování jednotlivých opatření této politiky, včetně opatření pro rozvoj venkova, se zřizují:
a) Evropský zemědělský záruční fond (dále jen "EZZF"),
b) Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (dále jen "EZFRV").
2. EZZF a EZFRV jsou součástmi souhrnného rozpočtu Evropských společenství.
Článek 3
Výdaje EZZF
1. Z EZZF jsou v rámci řízení sdíleného mezi členskými státy a Společenstvím financovány následující výdaje uskutečněné v souladu s právem Společenství:
a) náhrady při vývozu zemědělských produktů do třetích zemí;
b) intervenční opatření zaměřená na regulaci zemědělských trhů;
c) přímé platby zemědělcům stanovené v rámci společné zemědělské politiky;
d) finanční příspěvek Společenství na informační a propagační opatření ve prospěch zemědělských produktů na vnitřním trhu Společenství a ve třetích zemích, uskutečňovaná prostřednictvím členských států na základě programů vybraných Komisí jiných než těch, které jsou uvedeny v článku 4.
2. Z EZZF se financují na ústřední úrovni následující výdaje uskutečněné v souladu s právem Společenství:
a) finanční příspěvek Společenství na konkrétní veterinární opatření, kontrolní opatření ve veterinární oblasti a v oblasti potravin a krmiv, na programy pro eradikaci a tlumení nákaz zvířat (veterinární opatření), jakož i na rostlinolékařská opatření;
b) propagace zemědělských produktů prováděná přímo Komisí nebo prostřednictvím mezinárodních organizací;
c) opatření přijatá v souladu s právními předpisy Společenství, jejichž cílem je zajištění zachování, popisu, sběru a využití genetických zdrojů v zemědělství;
d) zavedení a údržba účetních informačních systémů v zemědělství;
e) systémy zjišťování v zemědělství, včetně zjišťování o struktuře zemědělských podniků;
f) výdaje na trhy s produkty rybolovu.
Článek 4
Výdaje EZFRV
Z EZFRV jsou v rámci řízení sdíleného mezi členskými státy a Společenstvím financovány příspěvky Společenství na programy rozvoje venkova prováděné v souladu s právními předpisy společenství týkajícími se podpory rozvoje venkova.
Článek 5
Jiné druhy financování včetně technické pomoci
Z EZZF a EZFRV mohou být financovány na ústřední úrovni z podnětu Komise nebo jejím jménem opatření zaměřená na přípravu, sledování, správní a technickou pomoc, hodnocení, audit a kontrolu, která jsou nezbytná pro provádění společné zemědělské politiky, včetně rozvoje venkova.
Tato opatření zahrnují zejména:
a) opatření nezbytná pro analýzu, řízení, sledování, výměnu informací a provádění společné zemědělské politiky a opatření zaměřená na zavádění kontrolních systémů a technickou a správní pomoc;
b) opatření nezbytná pro zachovávání a rozvoj metod a technických prostředků pro informace, vzájemné propojení, sledování a kontrolu finančního řízení prostředků použitých na financování společné zemědělské politiky;
c) informování o společné zemědělské politice, prováděné z podnětu Komise;
d) studie o společné zemědělské politice a hodnocení opatření financovaných z EZZF a EZFRV, včetně zdokonalování metod hodnocení a výměny informací o praktických postupech v oblasti hodnocení;
e) případně výkonné agentury zřízené v souladu s nařízením Rady (ES) č. 58/2003 ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství [13], působící v rámci společné zemědělské politiky;
f) opatření pro šíření informací, zvyšování povědomí, podporu spolupráce a výměnu zkušeností na úrovni Společenství, uskutečňovaná v rámci rozvoje venkova, včetně vytváření sítí zúčastněných stran.
Článek 6
Akreditace platebních agentur a koordinačních subjektů a odnímání akreditace
1. Platební agentury jsou úřady nebo subjekty členských států, které, pokud jde o platby, které provádějí, a o sdělování a uchovávání informací, poskytují dostatečné záruky, že:
a) oprávněnost žádostí a v rámci rozvoje venkova postup přidělování podpory, jakož i soulad žádostí s pravidly Společenství jsou kontrolovány před schválením platby;
b) provedené platby jsou správně a plně zaúčtovány;
c) kontroly stanovené právními předpisy Společenství jsou prováděny;
d) požadované doklady jsou předloženy ve lhůtách a ve formě stanovené pravidly Společenství;
e) doklady jsou přístupné a uchovávané tak, že je zaručena jejich úplnost, platnost a dohledatelnost v čase, včetně dokladů uchovávaných v elektronické podobě ve smyslu pravidel Společenství.
S výjimkou plateb podpor Společenství může být výkon těchto úkolů přenesen na jiné subjekty.
2. Členské státy akreditují jako platební agentury úřady nebo subjekty, které splňují podmínky stanovené v odstavci 1.
Každý členský stát omezí s ohledem na své ústavní předpisy a institucionální uspořádání počet svých akreditovaných platebních agentur na nejnižší možnou úroveň, která zabezpečí, že výdaje uvedené v čl. 3 odst. 1 a v článku 4 jsou uskutečňovány za uspokojivých správních a účetních podmínek.
3. Je-li akreditováno více platebních agentur, sdělí členský stát Komisi bližší údaje o úřadu nebo subjektu, který pověří těmito úkoly:
a) shromažďovat informace, které je třeba poskytnout Komisi, a předávat jí je;
b) podporovat harmonizované uplatňování pravidel Společenství.
Tento úřad nebo subjekt (dále jen "koordinační subjekt") podléhá zvláštní akreditaci členskými státy s ohledem na zacházení s finančními informacemi, na které se vztahuje písmeno a).
4. Pokud akreditovaná platební agentura neplní nebo přestala plnit jednu nebo více podmínek stanovených v odstavci 1, členský stát jí akreditaci odejme, nezjedná-li platební agentura nápravu ve lhůtě stanovené s ohledem na závažnost nedostatku.
Článek 7
Certifikační subjekty
Certifikační subjekt je veřejnoprávní nebo soukromoprávní subjekt určený členským státem, aby ověřoval účty akreditovaných platebních agentur, co se týče jejich pravdivosti, úplnosti a přesnosti, s přihlédnutím k zavedenému systému řízení a kontroly.
Článek 8
Poskytování informací a přístup k dokumentům
1. Vedle ustanovení odvětvových nařízení předávají členské státy Komisi tyto údaje, výkazy a doklady:
a) pro akreditované platební agentury a akreditované koordinační subjekty:
i) jejich akreditační listinu,
ii) jejich funkci (akreditovaná platební agentura nebo akreditovaný koordinační subjekt),
iii) případně odnětí jejich akreditace;
b) pro certifikační subjekty:
i) jejich název,
ii) jejich adresu;
c) pro opatření související s operacemi financovanými z EZZF a EZFRV:
i) výkazy výdajů, které slouží zároveň jako žádost o platby, potvrzené akreditovanou platební agenturou nebo akreditovaným koordinačním subjektem, k nimž jsou přiloženy požadované informace,
ii) pokud jde o EZZF, odhad jejich finančních potřeb, a pokud jde o EZFRV, aktualizaci odhadu výkazů výdajů, které budou předloženy v průběhu roku, a odhad výkazů výdajů na příští rozpočtový rok,
iii) roční účetní závěrku akreditovaných platebních agentur spolu s prohlášením o věrohodnosti podepsaným odpovědným pracovníkem akreditované platební agentury a spolu s přiloženými informacemi nezbytnými k jejímu schválení, jakož i zprávou o osvědčení vydanou certifikačním subjektem uvedeným v článku 7.
Roční účetní závěrka akreditovaných platebních agentur týkající se výdajů EZFRV se sděluje za každý jednotlivý program.
2. Akreditované platební agentury shromažďují podklady k provedeným platbám a doklady týkající se provádění správních a fyzických kontrol předepsaných právními předpisy Společenství a poskytují tyto doklady a údaje Komisi.
Uchovává-li tyto doklady orgán, který jedná v přenesené pravomoci akreditované platební agentury a který pověřen schvalováním výdajů, předává tento orgán akreditované platební agentuře zprávy o počtu provedených kontrol, jejich obsahu a opatřeních přijatých na základě jejich výsledků.
Článek 9
Ochrana finančních zájmů Společenství a záruky pro správu finančních prostředků Společenství
1. Členské státy:
a) přijmou v rámci společné zemědělské politiky veškeré právní a správní předpisy a veškerá další opatření nezbytná k zajištění účinné ochrany finančních zájmů Společenství, a zejména ke:
i) kontrole skutečného a řádného provádění operací financovaných z EZZF a EZFRV,
ii) předcházení nesrovnalostem a jejich postihování,
iii) zpětnému získání částek ztracených v důsledku nesrovnalostí nebo nedbalosti;
b) zavedou účinný řídicí a kontrolní systém obsahující ověřování účtů a prohlášení o věrohodnosti účtů založené na podpisu odpovědného pracovníka akreditované platební agentury.
2. Komise dbá na to, aby členské státy prověřovaly zákonnost a řádnost výdajů uvedených v čl. 3 odst. 1 a v článku 4 a dodržování zásad řádného finančního řízení, a za tím účelem provádí tato opatření a kontroly:
a) ověřuje, zda v členských státech existují a správně fungují řídicí a kontrolní systémy;
b) snižuje nebo pozastavuje všechny průběžné platby nebo jejich části a provádí požadované finanční opravy, zejména v případě selhání řídicích a kontrolních systémů;
c) kontroluje následnou úhradu předběžného financování a případně provádí automatické zrušení rozpočtových závazků.
3. Členské státy uvědomí Komisi o předpisech a opatřeních přijatých na základě odstavce 1, a pokud jde o programy rozvoje venkova, o opatřeních pro řízení a kontrolu, přijatých v souladu s právními předpisy společenství týkajícími se podpory rozvoje venkova z EZFRV k zajištění ochrany finančních zájmů Společenství.
Článek 10
Přípustnost plateb uskutečněných platebními agenturami
Výdaje uvedené v čl. 3 odst. 1 a v článku 4 mohou být financovány Společenstvím, pouze pokud je uskutečnily akreditované platební agentury určené členskými státy.
Článek 11
Úplná platba příjemcům podpory
Nestanoví-li právní předpisy Společenství jinak, provádějí se platby v rámci financování podle tohoto nařízení nebo v rámci částek souvisejících s veřejnou finanční účastí na programech rozvoje venkova v plné výši příjemcům podpory.
HLAVA II
EZZF
KAPITOLA 1
Financování Společenstvím
Článek 12
Rozpočtový strop
1. Roční strop výdajů EZZF tvoří maximální částky stanovené ve víceletém finančním rámci podle interinstitucionální dohody a snížené o částky uvedené v odstavci 2.
2. Komise stanoví částky, které jsou podle čl. 10 odst. 2 a článků 143d a 143e nařízení (ES) č. 1782/2003 vyčleněny pro EZFRV.
3. Na základě údajů uvedených v odstavcích 1 a 2 stanoví Komise čistý zůstatek pro výdaje EZZF.
Článek 13
Správní a osobní náklady
EZFRV nepřebírá výdaje související se správními a osobními náklady členských států a příjemců podpory z EZFRV.
Článek 14
Měsíční platby
1. Komise poskytuje členským státům rozpočtové prostředky na financování výdajů podle čl. 3 odst. 1 v podobě měsíčních plateb (dále jen "měsíční platby") na základě výdajů uskutečněných akreditovanými platebními agenturami v referenčním období.
2. Do provedení měsíčních plateb Komisí poskytují prostředky nezbytné pro úhradu výdajů podle potřeb svých akreditovaných platebních agentur členské státy.
Článek 15
Způsob provádění měsíčních plateb
1. Komise provádí měsíční platby za výdaje uskutečněné akreditovanými platebními agenturami členských států v referenčním měsíci, aniž jsou dotčena rozhodnutí uvedená v článcích 30 a 31.
2. Komise rozhoduje o měsíčních platbách postupem podle čl. 41 odst. 3 na základě výkazu výdajů členských států a informací poskytnutých v souladu s čl. 8 odst. 1, přičemž zohledňuje snížení nebo pozastavení měsíčních plateb uplatněná v souladu s článkem 17.
3. Měsíční platby ve prospěch členských států se provedou nejpozději třetí pracovní den druhého měsíce následujícího po měsíci, kdy byly výdaje uskutečněny.
4. Výdaje členských států uskutečněné ve dnech 1. až 15. října se přičítají k měsíci říjnu.
Výdaje uskutečněné ve dnech 16. až 31. října se přičítají k měsíci listopadu.
5. Komise může rozhodnout o doplňkových platbách nebo srážkách.
V takových případech je Výbor zemědělských fondů informován na své příští schůzi.
Článek 16
Dodržování platebních lhůt
Pokud právní předpisy Společenství stanoví platební lhůty, má jejich překročení platebními agenturami za následek nepřípustnost plateb pro financování Společenstvím, s výjimkou případů, podmínek a omezení stanovených v souladu se zásadou přiměřenosti.
Článek 17
Snížení a pozastavení měsíčních plateb
1. Pokud výkaz výdajů nebo informace uvedené v čl. 15 odst. 2 neumožní Komisi zjistit, že výdaje byly uskutečněny v souladu s platnými pravidly Společenství, požádá dotyčný členský stát o poskytnutí doplňujících informací ve lhůtě, kterou stanoví s ohledem na závažnost otázky a která nemůže být zpravidla kratší než 30 dnů.
Neodpoví-li členský stát na žádost Komise uvedenou v prvním pododstavci nebo není-li odpověď považována za dostačující nebo umožňuje-li dospět k závěru, že nebyla dodržena platná pravidla Společenství nebo že došlo ke zneužití finančních prostředků Společenství, může Komise členskému státu dočasně snížit nebo pozastavit měsíční platby.
Komise o tom uvědomí členský stát a upozorní jej, že měsíční platby byly sníženy nebo pozastaveny.
2. Dojde-li Komise na základě výkazů výdajů nebo informací uvedených v čl. 15 odst. 2 k závěru, že byl překročen finanční strop stanovený právními předpisy Společenství nebo že zjevně nebyla dodržena platná pravidla Společenství, může použít snížení nebo pozastavení podle odst. 1 druhého pododstavce tohoto článku poté, co členskému státu umožní předložit jeho připomínky.
3. Snížení a pozastavení se uplatňují s ohledem na zásadu přiměřenosti v rámci rozhodnutí o měsíčních platbách uvedeného v čl. 15 odst. 2, aniž jsou dotčena rozhodnutí uvedená v článcích 30 a 31.
KAPITOLA 2
Rozpočtová kázeň
Článek 18
Dodržování stropu
1. Rozpočtové položky na výdaje EZZF nesmějí během celého rozpočtového procesu a plnění rozpočtu překročit čistý zůstatek uvedený v čl. 12 odst. 3.
U všech právních aktů, které navrhne Komise nebo o kterých rozhodne Rada nebo Komise a které mají vliv na rozpočet EZZF, je dodržován čistý zůstatek podle čl. 12 odst. 3.
2. Stanoví-li právní předpisy Společenství pro některý členský stát finanční strop zemědělských výdajů v eurech, jsou mu související výdaje následně uhrazeny do výše tohoto stropu stanoveného v eurech s případnými úpravami v důsledku případného použití článku 11 nařízení (ES) č. 1782/2003.
3. Vnitrostátní stropy pro přímé platby stanovené právními předpisy Společenství, včetně stropů stanovených v čl. 41 odst. 1 a článku 71c nařízení (ES) č. 1782/2003, upravené s ohledem na procenta a úpravy podle čl. 10 odst. 1 a čl. 11 odst. 1 uvedeného nařízení, se pokládají za finanční stropy v eurech.
4. Jestliže do 30. června některého roku Rada nestanoví úpravy uvedené v čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003, stanoví tyto úpravy Komise postupem podle čl. 41 odst. 3 tohoto článku a uvědomí o tom neprodleně Radu.
5. Nejpozději 1. prosince může Rada na návrh Komise na základě nových informací, které má k dispozici, přizpůsobit sazbu úpravy přímých plateb stanovenou podle článku 11 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 19
Postup pro rozpočtovou kázeň
1. Spolu s předběžným návrhem rozpočtu na rozpočtový rok N předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě svou předpověď na rozpočtové roky N — 1, N a N + 1. Současně předloží rozbor rozdílů mezi původními předpověďmi a skutečnými výdaji za rozpočtové roky N — 2 a N — 3.
2. Ukáže-li se při sestavování předběžného návrhu rozpočtu na rozpočtový rok N, že čistý zůstatek uvedený v čl. 12 odst. 3 pro rozpočtový rok N, s ohledem na rozpětí stanovené v článku 11 nařízení (ES) č. 1782/2003, může být překročen, navrhne Komise Radě nezbytná opatření, zejména opatření vyžadovaná podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003.
3. Kdykoli se Komise domnívá, že existuje nebezpečí překročení čistého zůstatku uvedeného v čl. 12 odst. 3 a že nemůže v rámci svých řídicích pravomocí přijmout dostatečná nápravná opatření, navrhne Radě jiná opatření, aby se zajistilo, že tento zůstatek bude dodržen.
Rada rozhodne o těchto opatřeních postupem stanoveným v článku 37 Smlouvy do dvou měsíců od obdržení návrhu Komise.
Evropský parlament sdělí Radě své stanovisko včas, aby je Rada mohla vzít v úvahu a dodržet uvedenou lhůtu.
4. Jestliže žádosti o následnou úhradu ze strany členských států na konci rozpočtového roku N překračují nebo by mohly překročit čistý zůstatek stanovený v souladu s čl. 12 odst. 3, Komise:
a) přihlíží k těmto žádostem v poměru k žádostem podaným členskými státy a v rámci dostupných rozpočtových prostředků a stanoví prozatímně výši plateb na daný měsíc;
b) nejpozději dne 28. února následujícího roku určí situaci všech členských států s ohledem na financování Společenstvím za předchozí období;
c) postupem podle čl. 41 odst. 3 stanoví celkovou výši financování Společenstvím rozděleného podle členských států na základě jednotné sazby financování Společenstvím a v rámci rozpočtových prostředků dostupných pro měsíční platby;
d) nejpozději při měsíčních platbách na měsíc březen roku N + 1 provede případná nezbytná vyrovnání mezi členskými státy.
Článek 20
Systém včasného varování
Aby se zajistilo, že rozpočtový strop nebude překročen, zavede Komise systém měsíčního včasného varování a sledování výdajů EZZF.
Před začátkem každého rozpočtového roku vymezí Komise k tomuto účelu profily měsíčních výdajů případně založené na průměrných měsíčních výdajích za předchozí tři roky.
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě měsíční zprávu o vývoji uskutečněných výdajů podle profilů, jež obsahuje také hodnocení očekávaného plnění v daném rozpočtovém roce.
Článek 21
Referenční směnný kurs
1. Při přijímání předběžného návrhu rozpočtu nebo změny předběžného návrhu rozpočtu, která se týká zemědělských výdajů, použije Komise k vytvoření odhadů rozpočtových prostředků EZZF průměrný tržní kurs eura vůči dolaru Spojených států amerických za poslední tříměsíční období končící nejméně 20 dnů před přijetím rozpočtového dokumentu Komisí.
2. Při přijímání předběžného návrhu dodatkového nebo opravného rozpočtu nebo návrhu na změnu tohoto předběžného návrhu, pokud se tyto dokumenty týkají rozpočtových položek na opatření uvedená v čl. 3 odst. 1 písm. a) a b), použije Komise:
a) průměrný tržní kurs eura vůči dolaru Spojených států amerických skutečně zaznamenaný na trhu od 1. srpna předchozího rozpočtového roku do konce posledního tříměsíčního období končícího nejméně 20 dnů před přijetím rozpočtového dokumentu Komisí, nejpozději však 31. července běžného rozpočtového roku;
b) jako předpověď pro zbytek rozpočtového roku průměrný směnný kurs zaznamenaný za poslední tříměsíční období končící nejméně 20 dnů před přijetím rozpočtového dokumentu Komisí.
HLAVA III
EZFRV
KAPITOLA 1
Způsob financování
Článek 22
Finanční příspěvek EZFRV
Finanční příspěvek EZFRV na výdaje programů rozvoje venkova je určen pro každý program v mezích stropů stanovených právními předpisy společenství týkajícími se podpory rozvoje venkova z EZFRV a zvýšen o částku stanovenou Komisí podle čl. 12 odst. 2 tohoto nařízení.
Výdaje financované podle tohoto nařízení nemohou být předmětem žádného jiného financování z rozpočtu Společenství.
Článek 23
Rozpočtové závazky
Rozpočtové závazky Společenství týkající se programů rozvoje venkova (dále jen "rozpočtové závazky") se uskutečňují v ročních splátkách na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013.
Rozhodnutí Komise o přijetí jednotlivého programu rozvoje venkova předloženého členským státem představuje rozhodnutí o financování ve smyslu čl. 75 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 a po svém oznámení dotyčnému členskému státu představuje právní závazek ve smyslu uvedeného nařízení.
Po přijetí každého programu Komisí následuje rozpočtový závazek na první splátku pro tento program.
Rozpočtové závazky na další splátky provádí Komise na základě rozhodnutí uvedeného ve druhém pododstavci do 1. května každého roku.
KAPITOLA 2
Finanční řízení
Článek 24
Společná ustanovení pro platby
1. Komise provádí platbu příspěvku z EZFRV v souladu s odpovídajícími rozpočtovými závazky.
2. Rozpočtové prostředky nezbytné k úhradě výdajů uvedených v článku 4 poskytuje Komise členským státům v podobě předběžného financování, průběžných plateb a platby zůstatku.
Tyto rozpočtové prostředky se poskytují za podmínek stanovených v článcích 25, 26, 27 a 28.
3. Platby jsou zasílány na nejdříve přijatý otevřený rozpočtový závazek.
4. Souhrnná částka platby předběžného financování a průběžných plateb nesmí překročit 95 % příspěvku z EZFRV na každý program rozvoje venkova.
Článek 25
Předběžné financování
1. Po přijetí programu rozvoje venkova provede Komise členskému státu jedinou platbu předběžného financování na daný program.
Toto předběžné financování představuje 7 % příspěvku z EZFRV na daný program.
Může být rozloženo do dvou rozpočtových roků v závislosti na dostupných rozpočtových prostředcích.
2. Celková částka převedená v rámci předběžného financování je vrácena Komisi, jestliže jí není do dvaceti čtyř měsíců od vyplacení první části předběžného financování zaslán výkaz výdajů pro program rozvoje venkova.
3. Úroky z předběžného financování se přidělují na daný program rozvoje venkova a odečítají se z částky veřejných výdajů uváděné v závěrečném výkazu výdajů.
4. Částka vyplacená v rámci předběžného financování se vyúčtuje při uzavření programu rozvoje venkova.
Článek 26
Průběžné platby
1. Průběžné platby se provádějí pro jednotlivé programy rozvoje venkova.
Vypočítávají se tak, že se sazba spolufinancování jednotlivých priorit použije na potvrzené veřejné výdaje na danou prioritu.
2. Komise provádí průběžné platby podle dostupnosti rozpočtových prostředků za účelem následného uhrazení výdajů uskutečněných akreditovanými platebními agenturami na provádění opatření.
3. Jednotlivé průběžné platby provádí Komise s výhradou dodržení těchto povinností:
a) předání výkazu výdajů podepsaného akreditovanou platební agenturou v souladu s čl. 8 odst. 1 písm. c) Komisi;
b) nepřekročení celkové částky příspěvku z EZFRV poskytnuté na jednotlivé priority na celou dobu trvání dotyčného programu;
c) předání poslední výroční zprávy o provádění týkající se provádění programu rozvoje venkova Komisi.
4. Komise co nejrychleji informuje akreditovanou platební agenturu a koordinační subjekt, byl-li určen, jestliže některá z podmínek stanovených v odstavci 3 nebyla splněna a jestliže proto výkaz výdajů není přijatelný.
5. Komise provede průběžnou platbu do 45 dnů od registrace výkazu výdajů, který splňuje podmínky uvedené v odstavci 3, aniž jsou dotčena rozhodnutí uvedená v článcích 30 a 31.
6. Akreditované platební agentury vyhotoví a předávají Komisi prostřednictvím koordinačního subjektu nebo přímo, pokud tento subjekt nebyl určen, výkazy průběžných výdajů na programy rozvoje venkova v pravidelných odstupech stanovených Komisí.
Tyto výkazy výdajů zahrnují výdaje uskutečněné akreditovanou platební agenturou během každého dotyčného období.
Výkazy průběžných výdajů týkající se výdajů uskutečněných od 16. října jsou financovány z rozpočtu na následující rok.
Článek 27
Pozastavení a snížení průběžných plateb
1. Průběžné platby jsou prováděny za podmínek stanovených v článku 81 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 na základě výkazů výdajů a finančních informací poskytnutých členskými státy.
2. Pokud výkazy výdajů nebo informace poskytnuté členským státem neumožňují zjistit, zda je výkaz výdajů v souladu s platnými pravidly Společenství, je příslušný členský stát požádán o poskytnutí doplňujících informací ve lhůtě stanovené s ohledem na závažnost otázky, avšak která nemůže být zpravidla kratší než 30 dnů.
3. Neodpoví-li členský stát na žádost Komise uvedenou v odstavci 2 nebo není-li odpověď považována za dostačující nebo umožňuje-li dospět k závěru, že nebyla dodržena platná pravidla Společenství nebo že došlo ke zneužití finančních prostředků Společenství, může Komise členskému státu dočasně snížit nebo pozastavit průběžné platby.
Komise o tom uvědomí členský stát.
4. Pozastavení nebo snížení průběžných plateb uvedených v článku 26 se uplatňují s ohledem na zásadu přiměřenosti, aniž jsou dotčena rozhodnutí uvedená v článcích 30 a 31.
Článek 28
Platba konečného zůstatku a uzavření programu
1. Platbu konečného zůstatku provádí Komise podle dostupnosti rozpočtových prostředků po doručení poslední výroční zprávy o provádění týkající se provádění programu rozvoje venkova na základě sazby spolufinancování jednotlivých priorit, roční účetní závěrky za poslední rozpočtový rok provádění daného programu rozvoje venkova a odpovídajícího rozhodnutí o schválení účetní závěrky.
Tato účetní závěrka týkající se výdajů uskutečněných akreditovanou platební agenturou do 31. prosince 2015 bude Komisi předložena nejpozději dne 30. června 2016.
2. Konečný zůstatek je převeden nejpozději šest měsíců po obdržení informací a dokladů uvedených v odstavci 1. Částky, které zůstanou přiděleny po platbě konečného zůstatku, Komise zruší nejpozději ve lhůtě šesti měsíců, aniž je dotčen čl. 29 odst. 6.
3. Není-li Komisi předána nejpozději 30. června 2016 poslední výroční zpráva o provádění a doklady nezbytné ke schválení účetní závěrky za poslední rok provádění programu, dojde k automatickému zrušení zůstatku v souladu s článkem 29.
Článek 29
Automatické zrušení závazku
1. Komise automaticky zruší každou část rozpočtového závazku na program rozvoje venkova, která nebyla použita na předběžné financování nebo na průběžné platby nebo u níž nebyl Komisi nejpozději do 31. prosince druhého roku následujícího po roce, kdy byl učiněn rozpočtový závazek, předložen výkaz výdajů splňující podmínky stanovené v čl. 26 odst. 3.
2. Každá část rozpočtových závazků ještě otevřených ke dni 31. prosince 2015, která nebyla uvedena ve výkazu výdajů nejpozději do 30. června 2016, je automaticky zrušena.
3. Je-li pro schválení podpory nebo režimu podpor nezbytné přijetí rozhodnutí Komisí následující po rozhodnutí o schválení programu rozvoje venkova, počíná lhůta pro automatické zrušení závazku dnem přijetí uvedeného následného rozhodnutí.
Částky, kterých se týká tato odchylka, jsou stanoveny na základě platebního kalendáře poskytnutého členským státem.
4. V případě soudního řízení nebo řízení o správním opravném prostředku s odkladným účinkem neběží lhůta uvedená v odstavci 1 nebo 2, po jejímž uplynutí dochází k automatickému zrušení závazku, po dobu uvedeného řízení pro částku odpovídající dotyčným operacím za předpokladu, že Komise obdrží od členského státu nejpozději dne 31. prosince roku N + 2 odůvodněné informace.
5. Do výpočtu automaticky rušených závazků se nezahrnuje:
a) ta část rozpočtových závazků, která byla uvedena ve výkazu výdajů, ale jejíž úhrada byla ke dni 31. prosince roku N + 2 Komisí snížena nebo pozastavena;
b) ta část rozpočtových závazků, která nemohla být vyplacena platební agenturou z důvodu nepředvídatelných okolností, což vážně ovlivnilo provádění programu rozvoje venkova.
Vnitrostátní orgány, které se odvolávají na nepředvídatelné okolnosti, musí prokázat jejich přímé následky na provádění celého programu nebo jeho části.
6. Komise včas uvědomí členský stát a dotyčné orgány, jestliže hrozí automatické zrušení závazku.
Komise uvědomí členský stát a dotyčné orgány o částce automaticky zrušeného závazku na základě informací, jež má k dispozici.
Členský stát má ode dne obdržení této informace dva měsíce na vyjádření souhlasu s dotyčnou částkou nebo na předložení připomínek.
Komise provede automatické zrušení závazku nejpozději devět měsíců po uplynutí lhůt stanovených v odstavcích 1 až 4.
7. V případě automatického zrušení závazku se příspěvek EZFRV na dotyčný program rozvoje venkova snižuje pro daný rok o částku automaticky zrušeného závazku.
Členský stát vypracuje revidovaný finanční plán za účelem rozložení částky snížení podpory mezi priority programu.
Pokud tak neučiní, sníží Komise poměrně částky přidělené na každou prioritu.
8. Vstoupí-li toto nařízení v platnost po 1. lednu 2007, prodlužuje se lhůta, po jejímž uplynutí může být provedeno první automatické zrušení závazku podle odstavce 1, pro první závazek o počet měsíců mezi 1. lednem 2007 a dnem přijetí daného programu rozvoje venkova Komisí.
HLAVA IV
Schvalování účetní závěrky a dohled Komise
KAPITOLA 1
Schvalování
Článek 30
Schvalování účetní závěrky
1. Do 30. dubna roku následujícího po daném rozpočtovém roce rozhodne Komise o schválení účetních závěrek akreditovaných platebních agentur postupem podle čl. 41 odst. 3 na základě informací sdělených v souladu s čl. 8 odst. 1 písm. c) bodem iii).
2. Rozhodnutí o schválení účetní závěrky se týká úplnosti, přesnosti a věcné správnosti předložených ročních účetních závěrek.
Přijetím tohoto rozhodnutí není dotčeno přijetí dalších rozhodnutí podle článku 31.
Článek 31
Schválení souladu
1. Pokud Komise zjistí, že výdaje uvedené v čl. 3 odst. 1 a v článku 4 nebyly uskutečněny v souladu s pravidly Společenství, rozhodne postupem podle čl. 41 odst. 3, které částky mají být vyloučeny z financování Společenstvím.
2. Komise posuzuje částky, které mají být vyloučeny z financování, zejména s ohledem na význam zjištěného nesouladu.
Komise bere v úvahu povahu a závažnost porušení pravidel a finanční újmu, kterou Společenství utrpělo.
3. Před vydáním rozhodnutí o zamítnutí financování oznámí Komise písemně výsledky kontrol a dotyčný členský stát písemně oznámí svou odpověď; poté se obě strany pokusí dosáhnout dohody o opatřeních, která mají být přijata.
Není-li dosaženo dohody, může členský stát ve lhůtě čtyř měsíců požádat o zahájení řízení směřujícího ke smíření jejich postojů, jehož výsledky budou předmětem zprávy zaslané Komisi, která ji před vydáním rozhodnutí o zamítnutí financování posoudí.
4. Financování nelze zamítnout ve vztahu:
a) k výdajům uvedeným v čl. 3 odst. 1 uskutečněným více než dvacet čtyři měsíců před písemným oznámením Komise dotyčnému členskému státu o výsledcích kontrol;
b) k výdajům na víceletá opatření, jež jsou součástí výdajů uvedených v čl. 3 odst. 1 nebo programů uvedených v článku 4, u kterých poslední povinnost pro příjemce vznikla více než dvacet čtyři měsíců před písemným oznámením Komise dotyčnému členskému státu o výsledcích kontrol;
c) k výdajům na opatření obsažená v programech uvedených v článku 4 jiných než uvedených v písmenu b), pro které platební agentura provedla platbu nebo platbu zůstatku více než dvacet čtyři měsíců před písemným oznámením Komise dotyčnému členskému státu o výsledcích kontrol.
5. Odstavec 4 se nevztahuje na finanční důsledky:
a) nesrovnalostí uvedených v článcích 32 a 33;
b) týkající se vnitrostátních podpor nebo porušení pravidel, v jejichž důsledku bylo zahájeno řízení podle článku 88 nebo 226 Smlouvy.
KAPITOLA 2
Nesrovnalosti
Článek 32
Zvláštní ustanovení pro EZZF
1. Částky získané zpět v důsledku nesrovnalostí nebo nedbalostí a související úroky se převádějí na akreditované platební agentury, jež je zaúčtují jako účelově vázaný příjem EZZF v měsíci, kdy byly skutečně inkasovány.
2. Při převádění do rozpočtu Společenství si může členský stát ponechat 20 % odpovídajících částek jako paušální úhradu nákladů na zpětné získávání, s výjimkou částek vztahujících se k nesrovnalostem nebo nedbalostem, které lze přičíst správním orgánům nebo jiným subjektům dotyčného členského státu.
3. Při předložení roční účetní závěrky podle čl. 8 odst. 1 písm. c) bodu iii) sdělí členské státy Komisi souhrnný seznam řízení o zpětném získání částek zahájených v důsledku nesrovnalostí a zároveň poskytnou rozpis částek, které ještě nebyly získány zpět, sestavený podle správního nebo soudního řízení a podle roku prvotního zjištění nesrovnalosti správním orgánem nebo soudem.
Členské státy vedou pro potřeby Komise podrobný seznam jednotlivých řízení o zpětném získání částek a podrobný seznam jednotlivých částek, které nebyly ještě získány zpět.
4. Po provedení řízení uvedeného v čl. 31 odst. 3 může Komise rozhodnout o tom, že částky, které mají být získány zpět, uhradí členský stát:
a) pokud členský stát nezahájil veškerá správní nebo soudní řízení podle vnitrostátních právních předpisů a právních předpisů Společenství s cílem zpětného získání částek v roce následujícím po prvotním zjištění správním orgánem nebo soudem;
b) pokud nedošlo k prvotnímu zjištění správním orgánem nebo soudem nebo pokud k němu došlo se zpožděním, které může ohrozit zpětné získání částek, nebo pokud nebyla nesrovnalost zahrnuta do souhrnného seznamu podle odst. 3 prvního pododstavce tohoto článku v roce prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem.
5. Pokud nebyly částky získány zpět během čtyř let následujících po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení, nese finanční důsledky toho, že nedošlo ke zpětnému získání částek, z 50 % dotyčný členský stát a z 50 % rozpočet Společenství.
Dotyčný členský stát uvede v souhrnném seznamu uvedeném v odst. 3 prvním pododstavci odděleně částky, které nebyly získány zpět ve lhůtě stanovené v prvním pododstavci tohoto odstavce.
Rozdělením finanční zátěže v souladu s prvním pododstavcem v důsledku toho, že částky nebyly získány zpět, není dotčena povinnost dotyčného členského státu pokračovat v řízeních o zpětném získání částek na základě čl. 9 odst.
1 tohoto nařízení. 50 % částek takto získaných zpět je připsáno ve prospěch EZZF, po uplatnění odpočtu podle odstavce 2 tohoto článku.
Je-li v rámci řízení o zpětném získání částek pravomocným správním nebo soudním aktem stanoveno, že nedošlo k nesrovnalosti, vykáže dotyčný členský stát vůči EZZF jako výdaj finanční zátěž, kterou nesl podle prvního pododstavce.
Pokud však z důvodů, jež nebyly způsobeny dotyčným členským státem, nemohla být částka získána zpět ve lhůtě uvedené v prvním pododstavci a částka, která má být získána zpět, přesahuje 1 milion EUR, může Komise na žádost členského státu lhůty prodloužit nejvýše o 50 % původně stanovených lhůt.
6. V náležitě odůvodněných případech mohou členské státy rozhodnout, že nebudou ve zpětném získávání pokračovat.
Toto rozhodnutí může být přijato pouze v těchto případech:
a) pokud je souhrn vynaložených a odhadovaných nákladů na zpětné získávání vyšší než částka, která má být získána zpět;
b) pokud se ukáže, že zpětné získání není možné z důvodu platební neschopnosti dlužníka nebo osob právně odpovědných za nesrovnalost zjištěné a uznané v souladu s vnitrostátním právem dotyčného členského státu.
Dotyčný členský stát uvede v souhrnném seznamu uvedeném v odst. 3 prvním pododstavci odděleně částky, u nichž se rozhodl, že nebude pokračovat v řízeních o zpětném získání částek, a odůvodnění svého rozhodnutí.
7. Členský stát zanese do roční účetní závěrky, která má být předána Komisi v souladu s čl. 8 odst. 1 písm. c) bodem iii), finanční důsledky, jež vyplývají z použití odstavce 5. Komise ověří řádné použití uvedeného ustanovení a popřípadě provede nezbytné úpravy při přijetí rozhodnutí podle čl. 30 odst. 1.
8. Po provedení řízení podle čl. 31 odst. 3 může Komise rozhodnout, že vyloučí z financování Společenstvím částky připsané k tíži rozpočtu Společenství v těchto případech:
a) podle odstavců 5 a 6 tohoto článku, pokud zjistí, že nesrovnalosti nebo neexistence zpětně získaných částek jsou důsledkem nesrovnalostí nebo nedbalostí, které lze přičíst správním orgánům nebo některému subjektu nebo úřadu členského státu;
b) podle odstavce 6 tohoto článku, pokud považuje odůvodnění rozhodnutí členského státu zastavit řízení o zpětném získání částek uvedené členským státem za nedostatečné.
Článek 33
Zvláštní ustanovení pro EZFRV
1. Členské státy provádějí finanční opravy nesrovnalostí a nedbalostí zjištěných v operacích nebo programech rozvoje venkova tak, že úplně nebo částečně zruší dotyčné financování Společenstvím.
Členské státy vezmou v úvahu povahu a závažnost zjištěných nesrovnalostí, jakož i úroveň finanční ztráty pro EZFRV.
2. Jestliže finanční prostředky Společenství byly již příjemci podpory vyplaceny, získá je akreditovaná platební agentura zpět vlastními postupy zpětného získávání a opětovně je použije v souladu s odst. 3 písm. c).
3. Členské státy provádějí finanční opravy a opětovně používají finanční prostředky za těchto podmínek:
a) pokud jsou zjištěny nesrovnalosti, rozšíří členské státy svá šetření tak, aby zahrnovala všechny operace, kterých by se tyto nesrovnalosti mohly týkat;
b) členské státy oznámí odpovídající opravy Komisi;
c) zrušené částky financování Společenstvím a částky získané zpět, jakož i související úroky se opětovně přidělí na dotyčný program.
Zrušené nebo zpětně získané finanční prostředky Společenství však může členský stát opětovně použít pouze na operaci stanovenou v témž programu rozvoje venkova a za předpokladu, že tyto prostředky nejsou opětovně přiděleny na operace, jež byly předmětem finanční opravy.
4. Při předložení roční účetní závěrky v souladu s čl. 8 odst. 1 písm. c) bodem iii) sdělí členské státy Komisi souhrnný seznam řízení o zpětném získání částek zahájených v důsledku nesrovnalostí a zároveň poskytnou rozpis částek, které ještě nebyly získány zpět, sestavený podle správního nebo soudního řízení a podle roku prvotního zjištění nesrovnalosti správním orgánem nebo soudem.
Členské státy informují Komisi, jak se rozhodly nebo jak mají v úmyslu opětovně použít zrušené finanční prostředky a případně změnit plán financování daného programu rozvoje venkova.
5. Po provedení řízení uvedeného v čl. 31 odst. 3 může Komise rozhodnout o připsání částek, které mají být získány zpět, k tíži členského státu,
a) pokud členský stát nezahájil všechna správní nebo soudní řízení stanovená vnitrostátními právními předpisy a právními předpisy Společenství s cílem zpětného získání finančních prostředků vyplacených příjemcům v kalendářním roce následujícím po prvotním zjištění nesrovnalosti správním orgánem nebo soudem;
b) pokud členský stát nedodržel své povinnosti stanovené v odst. 3 písm. a) a c) tohoto článku.
6. Pokud mohlo být zpětné získání prostředků podle odstavce 2 uskutečněno po uzavření programu rozvoje venkova, vrátí členský stát částky získané zpět do rozpočtu Společenství.
7. Členský stát může rozhodnout o zastavení řízení o zpětném získání částek po uzavření programu rozvoje venkova za podmínek stanovených v čl. 32 odst. 6.
8. Pokud nebyly částky získány zpět před uzavřením programu rozvoje venkova, nese finanční důsledky toho, že nedošlo ke zpětnému získání, z 50 % dotyčný členský stát a z 50 % rozpočet Společenství a zaúčtují se buď při uplynutí lhůty čtyř let po prvotním zjištění nesrovnalosti správním orgánem nebo soudem, nebo při uplynutí lhůty osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení, nebo při uzavření programu, pokud tyto lhůty uplynou před jeho uzavřením.
Pokud však z důvodů, jež nebyly způsobeny dotyčným členským státem, nemohla být částka získána zpět ve lhůtě uvedené v prvním pododstavci a částka, která má být získána zpět, přesahuje 1 milion EUR, může Komise na žádost členského státu lhůty prodloužit nejvýše o 50 % původně stanovených lhůt.
9. V případech uvedených v odstavci 8 převede členský stát částky odpovídající 50 %, které nese, do rozpočtu Společenství.
10. Pokud Komise provede finanční opravu, není tím dotčena povinnost členského státu získat zpět částky vyplacené v rámci jeho vlastní finanční účasti na základě článku 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES [14].
Článek 34
Přidělování účelově vázaných příjmů z členských států
1. Ve smyslu článku 18 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 se považují za účelově vázané příjmy:
a) částky, které musí být podle článků 31, 32 a 33 tohoto nařízení převedeny do rozpočtu Společenství, včetně souvisejících úroků;
b) částky vybrané nebo získané zpět podle nařízení Rady (ES) č. 1788/2003 ze dne 29. října 2003, kterým se stanoví dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků [15].
2. Částky uvedené v odst. 1 písm. a) a b) se převádějí do rozpočtu Společenství a v případě opětovného použití se použijí výhradně na financování výdajů z EZZF nebo EZFRV.
Článek 35
Definice zjištění správním orgánem nebo soudem
Pro účely této kapitoly se prvotním zjištěním správním orgánem nebo soudem rozumí první písemné hodnocení příslušného správního orgánu nebo soudu, v němž tento orgán dojde na základě konkrétních skutečností k závěru o existenci nesrovnalosti, aniž tím je dotčena možnost tento závěr následně změnit nebo odvolat v závislosti na vývoji správního nebo soudního řízení.
KAPITOLA 3
Dohled Komise
Článek 36
Přístup k informacím
1. Členské státy poskytují Komisi veškeré informace nezbytné k řádnému fungování EZZF a EZFRV a přijímají veškerá vhodná opatření usnadňující kontroly, které bude Komise považovat za užitečné v rámci řízení financování Společenstvím, včetně kontrol na místě.
2. Členské státy sdělí Komisi na její žádost právní a správní předpisy, které přijaly k provedení aktů Společenství týkajících se společné zemědělské politiky, pokud tyto akty mají finanční důsledky pro EZZF nebo EZFRV.
3. Členské státy poskytují Komisi veškeré informace o zjištěných nesrovnalostech v souladu s články 32 a 33 a veškeré informace o krocích podniknutých za účelem zpětného získání částek neoprávněně vyplacených v důsledku těchto nesrovnalostí.
Článek 37
Kontroly na místě
1. Aniž jsou dotčeny kontroly prováděné členskými státy na základě vnitrostátních právních a správních předpisů, článku 248 Smlouvy anebo jakákoli kontrola pořádaná na základě článku 279 Smlouvy, může Komise organizovat kontroly na místě s cílem ověřovat zejména,
a) zda je správní praxe v souladu s pravidly Společenství;
b) zda jsou k dispozici požadované podklady a zda jsou v souladu s operacemi financovanými z EZZF nebo EZFRV;
c) podmínky, za kterých jsou operace financované z EZZF nebo EZFRV uskutečňovány a kontrolovány.
Osoby pověřené Komisí prováděním kontrol na místě nebo zástupci Komise působící v rámci pravomocí, které jim jsou svěřeny, mají přístup k účetnictví a všem dalším dokladům, jež souvisejí s výdaji financovanými z EZZF nebo EZFRV, včetně dokladů a jejich popisných informací vytvořených nebo obdržených a uchovávaných v elektronické podobě.
Výše uvedenými kontrolními pravomocemi není dotčeno uplatňování vnitrostátních právních předpisů, jež vyhrazují některé úkony činitelům vnitrostátními předpisy zvlášť určeným.
Osoby pověřené Komisí se zejména neúčastní domovních prohlídek ani úředních výslechů osob podle vnitrostátního práva členského státu.
Mají však přístup k takto získaným informacím.
2. Komise ohlásí kontrolu s dostatečným předstihem členskému státu, u něhož nebo na jehož území má být provedena.
Zástupci dotyčného členského státu se mohou kontroly zúčastnit.
Na žádost Komise a se souhlasem členského státu provádějí příslušné orgány tohoto členského státu dodatečné kontroly nebo šetření týkající se operací uvedených v tomto nařízení.
Zástupci Komise nebo osoby pověřené Komisí se jich mohou zúčastnit.
K účinnějšímu provádění kontrol může Komise se souhlasem dotyčných členských států zajistit účast správních orgánů těchto členských států na určitých kontrolách nebo šetřeních.
HLAVA V
Přechodná a závěrečná ustanovení
Článek 38
Výdaje záruční sekce EZOZF, s výjimkou výdajů na rozvoj venkova
1. Záruční sekce EZOZF financuje výdaje uskutečněné členskými státy v souladu s článkem 2 a s čl. 3 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1258/1999 do 15. října 2006.
2. Výdaje uskutečněné členskými státy od 16. října 2006 se řídí pravidly stanovenými v tomto nařízení.
Článek 39
Výdaje na rozvoj venkova ze záruční sekce EZOZF
1. Pro členské státy, které byly součástí Evropské unie před 1. květnem 2004, se na programy rozvoje venkova v období 2000 — 2006 financované ze záruční sekce EZOZF použijí v souladu s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1258/1999 tato pravidla:
a) platby příjemcům budou ukončeny nejpozději 15. října 2006 a související výdaje členských států jim Komise následně uhradí nejpozději v rámci výkazu výdajů za měsíc říjen 2006. Komise však smí v odůvodněných případech postupem podle čl. 41 odst. 2 schválit platby do 31. prosince 2006 s výhradou vracení totožných částek záloh poskytnutých členským státům na období provádění těchto programů v souladu s čl. 5 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1258/1999 do EZZF;
b) zálohy poskytnuté členským státům na období provádění programů v souladu s čl. 5 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1258/1999 odečtou členské státy od výdajů financovaných z EZZF nejpozději ve výkazu výdajů za prosinec 2006;
c) na žádost členských států jsou výdaje akreditovaných platebních agentur vzniklé od 16. října do 31. prosince 2006, s výjimkou výdajů schválených v souladu s druhou větou písmene a) tohoto článku, financovány z rozpočtu EZFRV v rámci programování rozvoje venkova na období 2007 — 2013;
d) finanční zdroje dostupné v členském státě k 1. lednu 2007 po zkrácení nebo zrušení částek plateb, které provedl tento členský stát dobrovolně nebo v rámci sankcí v souladu s články 3, 4 a 5 nařízení (ES) č. 1259/1999, použije tento členský stát k financování opatření pro rozvoj venkova uvedených v článku 4 tohoto nařízení;
e) nepoužijí-li členské státy finanční zdroje uvedené v písmenu d) ve lhůtě, která bude určena postupem podle čl. 41 odst. 2, jsou odpovídající částky převedeny zpět do rozpočtu EZZF.
2. U členských států, které přistoupily k Evropské unii k 1. květnu 2004, Komise automaticky zruší nejpozději 31. prosince 2010 částky přidělené k financování opatření pro rozvoj venkova v souladu s čl. 3 odst. 1, o nichž rozhodla mezi 1. lednem 2004 a 31. prosincem 2006 a pro které jí nebyly před uplynutím lhůty pro předání závěrečné zprávy předány doklady nezbytné pro uzavření pomoci, a členské státy musí neoprávněně obdržené částky vrátit.
3. Z výpočtu automaticky rušené částky podle odstavců 1 a 2 jsou vyloučeny částky související s operacemi nebo programy, které jsou předmětem soudního řízení nebo řízení o správním opravném prostředku majících podle vnitrostátního práva odkladný účinek.
Článek 40
Výdaje orientační sekce EZOZF
1. Komise automaticky zruší nejpozději 31. prosince 2010 částky přidělené k financování opatření pro rozvoj venkova z orientační sekce EZOZF na základě rozhodnutí Komise přijatého mezi 1. lednem 2000 a 31. prosincem 2006, pro které jí nebyly před uplynutím lhůty pro předání závěrečné zprávy předány doklady nezbytné pro uzavření pomoci, a členské státy musí neoprávněně obdržené částky vrátit. Doklady nezbytné k uzavření pomoci jsou výkaz výdajů pro platby zůstatku, závěrečná zpráva o provádění a prohlášení stanovené v čl. 38 odst. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech [16].
2. Z výpočtu automaticky rušené částky podle odstavce 1 jsou vyloučeny částky související s operacemi nebo programy, které jsou předmětem soudního řízení nebo řízení o správním opravném prostředku majících podle vnitrostátního práva odkladný účinek.
Článek 41
Výbor fondů
1. Komisi je nápomocen Výbor zemědělských fondů (dále jen "výbor").
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
4. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 42
Prováděcí pravidla
Komise stanoví postupem podle čl. 41 odst.
2 prováděcí pravidla k tomuto nařízení. Na základě tohoto nařízení, a zejména článků 6, 7, 8, 9, 16, 26, 28, 31, 32, 33, 34, 37 a 48, Komise stanoví:
1. podmínky pro akreditaci platebních agentur a certifikačních subjektů, pro zvláštní akreditaci koordinačních subjektů, pro jejich funkce, pro požadované informace a pro způsoby jejich poskytování a předávání Komisi;
2. podmínky, za kterých mohou být úkoly platebních agentur přeneseny na jiné subjekty;
3. standardy potvrzování, povahu, rozsah platnosti a pravidelnost, se kterou musí být potvrzování prováděno;
4. prováděcí pravidla k postupům automatického rušení závazků, schvalování souladu a schvalování účetní závěrky;
5. pravidla zaúčtování a přidělování příjmů z členských států;
6. obecná pravidla pro kontroly na místě;
7. formu, obsah, pravidelnost, lhůty a pravidla předávání a poskytování Komisi:
- výkazu výdajů a odhadu výdajů, jakož i jejich aktualizace,
- prohlášení o věrohodnosti a roční účetní závěrky platebních agentur,
- zpráv o potvrzení účetní závěrky,
- identifikačních údajů akreditovaných platebních agentur, akreditovaných koordinačních subjektů a certifikačních subjektů,
- pravidel zaúčtování a plateb výdajů financovaných z EZZF a EZFRV,
- oznámení o finančních opravách uskutečněných členskými státy v rámci operací nebo programů rozvoje venkova a souhrnných seznamů řízení o zpětném získávání částek zahájených členskými státy v důsledku nesrovnalostí,
- informací o opatřeních přijatých podle článku 9;
8. pravidla pro uchovávání dokladů a informací;
9. přechodná opatření pro provedení tohoto nařízení.
Článek 43
Výroční finanční zpráva
Před 1. zářím každého roku následujícího po rozpočtovém roce vypracuje Komise finanční zprávu o řízení EZZF a EZFRV za předchozí rozpočtový rok a zašle ji Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 44
Utajení
Členské státy a Komise přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily důvěrnost informací sdělených nebo získaných v rámci kontrol a schvalování účetní závěrky prováděných podle tohoto nařízení.
Na tyto informace se vztahují zásady uvedené v článku 8 nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem [17].
Článek 45
Používání eura
1. Částky uváděné v rozhodnutích Komise, jimiž se schvalují programy rozvoje venkova, částky závazků a plateb Komise a ověřené nebo potvrzené částky výdajů a výkazů výdajů členských států jsou vyjadřovány a vypláceny v eurech.
2. Je-li přímá platba stanovená nařízením (ES) č. 1782/2003 provedena příjemci v jiné měně než v euru, přepočtou členské státy na národní měnu částku podpory vyjádřenou v eurech na základě posledního směnného kursu stanoveného Evropskou centrální bankou před 1. říjnem kalendářního roku, pro který je podpora udělena.
3. V případě použití odstavce 2 nahrazuje Komise členským státům částky vyplacené příjemcům na základě výkazů výdajů učiněných členskými státy.
Pro vyhotovení výkazu výdajů použijí členské státy stejný přepočítací koeficient, jaký použily při platbě příjemci.
Článek 46
Změna nařízení (EHS) č. 595/91
Nařízení (EHS) č. 595/91 se mění takto:
1. v článku 5 se zrušuje odstavec 2;
2. v článku 7 se zrušuje odstavec 1.
Článek 47
Zrušení
1. Nařízení č. 25, nařízení (ES) č. 723/97 a nařízení (ES) č. 1258/1999 se zrušují.
Nařízení (ES) č. 1258/1999 však zůstává použitelné do 15. října 2006 pro výdaje uskutečněné členskými státy a do 31. prosince 2006 pro výdaje uskutečněné Komisí.
2. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze.
Článek 48
Přechodná opatření
Pro provedení tohoto nařízení přijímá Komise nezbytná a řádně odůvodněná opatření, aby se v naléhavém případě vyřešily praktické a konkrétní obtíže, zejména obtíže spojené s přechodem z úpravy stanovené nařízeními č. 25, (ES) č. 723/97 a (ES) č. 1258/1999 na úpravu podle tohoto nařízení. Tato opatření se mohou odchýlit od určitých částí tohoto nařízení, avšak pouze v nezbytném rozsahu a po omezenou dobu.
Článek 49
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2007, s výjimkou čl. 18 odst. 4 a 5, které se použijí od vstupu v platnost tohoto nařízení, aniž je dotčen článek 47.
Ode dne 16. října 2006 se však použijí tato ustanovení:
- články 30 a 31 na výdaje vzniklé od 16. října 2006,
- článek 32 na případy sdělené v rámci článku 3 nařízení (EHS) č. 595/91, u nichž nebylo k 16. říjnu 2006 dosaženo úplného zpětného získání částek,
- články 38, 39, 41, 44 a 45 na výdaje vykázané v roce 2006 pro rozpočtový rok 2007.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1291/2005
ze dne 5. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 6. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1292/2005
ze dne 5. srpna 2005,
kterým se mění příloha IV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001, pokud jde o výživu zvířat
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií [1], a zejména na čl. 23 první odstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla týkající se zkrmování bílkovin získaných ze zvířat s cílem zabránit šíření přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) na zvířata.
(2) Uvedené nařízení zakázalo používání některých živočišných bílkovin při krmení farmových zvířat, protože tyto bílkoviny buď mohou potenciálně obsahovat nákazu TSE, nebo by mohly ohrozit zjištění malých množství bílkovin potenciálně infikovaných TSE v krmivech.
Stanovilo také nulovou toleranci zakázaných složek živočišného původu v krmivech.
(3) Směrnice Komise 2003/126/ES ze dne 23. prosince 2003, kterou se stanoví analytická metoda identifikace složek živočišného původu pro úřední kontrolu krmiv [2], stanoví, že při úřední analýze krmiv, která se provádí za účelem úřední kontroly přítomnosti, identifikace nebo odhadu množství složek živočišného původu v krmivech, je třeba postupovat v souladu s uvedenou směrnicí.
Zkoušky odborné způsobilosti laboratoří prováděné v souladu s uvedenou směrnicí Ústavem pro referenční materiály a měření působícím při Komisi (IRMM-JRC) ukázaly, že práce laboratoří při zjišťování malých množství bílkovin získaných ze savců v krmivech se výrazně zlepšila.
(4) Toto zlepšení práce laboratoří mělo za následek zjištění náhodné přítomnosti kostních fragmentů zejména v hlíznatých a kořenových plodinách.
Vědecké poznatky ukázaly, že kontaminaci těchto plodin kostními fragmenty přítomnými v půdě se nelze vyhnout.
Zásilky kontaminovaných hlíznatých a kořenových plodin je třeba neškodně odstranit v souladu se směrnicí Rady 95/53/ES ze dne 25. října 1995, kterou se stanoví zásady organizace úředních kontrol v oblasti výživy zvířat [3], a v důsledku toho musí být tyto zásilky často zničeny.
S cílem zabránit nepřiměřenému používání uvedené směrnice by měly mít členské státy možnost posoudit riziko přítomnosti složek živočišného původu v hlíznatých a kořenových plodinách, než uváží, že jde o porušení zákazu vztahujícího se na krmiva.
(5) Ve dnech 25. a 26. května 2000 aktualizoval Vědecký řídící výbor svoji zprávu a stanovisko k nezávadnosti hydrolyzovaných bílkovin vyrobených z kůží přežvýkavců, přijaté během jeho zasedání ve dnech 22. a 23. října 1998.
Podmínky, za kterých mohou být hydrolyzované bílkoviny považovány podle uvedeného stanoviska za bezpečné, jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu [4].
Od 1. května 2004 se tyto podmínky používají také na hydrolyzované bílkoviny dovážené ze třetích zemí.
Krmení přežvýkavců hydrolyzovanými bílkovinami vyrobenými z kůží a kožešin přežvýkavců by proto nadále nemělo být zakázáno.
(6) Vědecký řídící výbor ve svém stanovisku ze dne 17. září 1999 o recyklaci v rámci téhož druhu a opětně ve svém stanovisku ze dne 27. a 28. listopadu 2000 o vědeckých předpokladech zákazu používání živočišných bílkovin v krmivech pro všechny druhy farmových zvířat uvedl, že neexistuje důkaz o přirozeném výskytu TSE u nepřežvýkavých farmových zvířat chovaných za účelem produkce potravin, jako jsou prasata a drůbež.
Navíc vzhledem k tomu, že kontroly zákazu živočišných bílkovin jsou založeny na zjišťování kostí a svalových vláken v krmivech, neměly by krevní produkty a hydrolyzované bílkoviny získané z nepřežvýkavců ohrozit kontroly přítomnosti bílkovin potenciálně infikovaných TSE.
Omezení týkající se krmení farmových zvířat krevními produkty a hydrolyzovanými bílkovinami získanými z nepřežvýkavců by proto měla být zmírněna.
(7) Měly by být jasně vysvětleny podmínky přepravy, skladování a balení volně ložených krmiv obsahujících zpracované živočišné bílkoviny.
(8) Pro udržení nebo zlepšení kvality úředních kontrol by měla být průběžně vyhodnocována odborná kvalifikace laboratorního personálu a mělo by být prováděno jeho školení.
(9) Nařízení (ES) č. 999/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
Z praktických důvodů a v zájmu přehlednosti je vhodné nahradit celou pozměněnou přílohu IV.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Příloha IV nařízení (ES) č. 999/2001 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1293/2005
ze dne 5. srpna 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2676/90, kterým se stanoví metody Společenství používané pro rozbor vín
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na čl. 46 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Metoda měření přetlaku perlivých a šumivých vín byla validována v souladu s mezinárodně uznávanými kritérii.
Nový popis této metody přijal Mezinárodní úřad pro révu a víno na svém valném shromáždění v roce 2003.
(2) Používání této metody měření může zabezpečit jednodušší a přesnější kontrolu přetlaku těchto vín.
(3) Popis obvyklé metody uvedené v kapitole 37 přílohy nařízení Komise (EHS) č. 2676/90 [2] již nemá opodstatnění, a proto by měl být odstavec 3 kapitoly 37 zrušen.
Kromě toho by měl být aktualizovaný popis této metody zahrnut do nové kapitoly přílohy uvedeného nařízení.
(4) Nařízení (EHS) č. 2676/90 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (EHS) č. 2676/90 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1294/2005
ze dne 5. srpna 2005,
kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 ze dne 24. června 1991 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na druhou odrážku článku 13 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle zásad, kterými se řídí ekologická produkce v rámci hospodářství a které stanoví příloha I nařízení (EHS) č. 2092/91, musí být hospodářská zvířata krmena ekologicky vyrobenými krmivy.
Po přechodné období končící dnem 24. srpna 2005 mohou zemědělci používat omezený podíl konvenčních krmiv, pokud mohou prokázat, že ekologická krmiva nemají k dispozici.
(2) Ukazuje se, že po 24. srpnu 2005 nebude ve Společenství zásoba dostatečného množství ekologických krmných surovin splňujících poptávku, zejména pokud jde o krmné suroviny bohaté na proteiny potřebné k zajištění produkce monogastrických zvířat a v menší míře i přežvýkavců.
(3) Je tudíž nezbytné prodloužit přechodné období, během kterého může být dovoleno použití konvenčních krmiv.
(4) Nařízení (EHS) č. 2092/91 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Vzhledem k naléhavosti opatření kvůli skutečnosti, že platnost ustanovení o používání konvenčních krmiv skončí dnem 24. srpna 2005, by toto nařízení mělo vstoupit v platnost dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1295/2005
ze dne 5. srpna 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2004/05 stanoví snížení podpory na dehydratované krmivo
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 603/95 ze dne 21. února 1995 o společné organizaci trhu se sušenými krmivy [1], a zejména na čl. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
603/95 je ode dne 1. dubna 2005 nahrazeno nařízením Rady (ES) č. 1786/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu se sušenými krmivy [2].
Uvedené nařízení se použije ode dne 1. dubna 2005, od data, kterým začíná hospodářský rok 2005/06.
Proto je třeba nadále používat nařízení (ES) č. 603/95 k určení konečné výše podpory na hospodářský rok 2004/05.
(2) V ustanovení čl. 3 odst. 2 a 3 stanoví nařízení (ES) č. 603/95 výši podpory, která se má vyplatit zpracovatelským podnikům za dehydratované krmivo resp. sušené krmivo sušené na slunci, v mezích maximálního zaručeného množství podle čl. 4 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení.
(3) Množství sdělená Komisi členskými státy na hospodářský rok 2004/05 v souladu s čl. 15 písm. a) druhou odrážkou nařízení Komise (ES) č. 785/95 ze dne 6. dubna 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 603/95 o společné organizaci trhu se sušenými krmivy [3], zahrnují uskladněné množství ke dni 31. března 2005, které by podle článku 34 nařízení Komise (ES) č. 382/2005 ze dne 7. března 2005, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1786/2003 o společné organizaci trhu se sušenými krmivy [4], mohlo využít podpory stanovené článkem 3 nařízení (ES) č. 603/95.
(4) Z těchto sdělení vyplývá, že maximální zaručené množství pro dehydratované krmivo bylo překročeno o 16 %.
(5) Je proto vhodné snížit výši podpory na dehydratované krmivo v souladu s čl. 5 prvním pododstavcem nařízení (ES) č. 603/95.
(6) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro sušené krmivo,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na hospodářský rok 2004/05 se výše podpory na dehydratované krmivo stanovená v čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 603/95 snižuje na:
- 64,36 EUR za tunu
Nařízení Komise (ES) č. 1296/2005
ze dne 5. srpna 2005,
kterým se v odvětví cukru upravuje maximální částka dávky B z výroby a kterým se mění minimální cena cukrové řepy B pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 15 odst. 8 druhou a třetí odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 15 odst. 3 a 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že ztráty vyplývající ze závazků vyvážet přebytky cukru Společenství musí být do určité výše pokryty dávkami z výroby cukru A a B, isoglukosy A a B a inulinového sirupu A a B.
(2) Ustanovení čl. 15 odst. 5 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud existuje riziko, že v důsledku použití příslušných maximálních sazeb ve výši 2 % a 30 % intervenční ceny bílého cukru stanovených pro daný hospodářský rok nebude předvídatelná celková ztráta za daný hospodářský rok pravděpodobně vyrovnána očekávaným výnosem z dávky základní výroby a dávky B, pak maximální procentuální sazba dávky B se v nezbytné míře upraví tak, aby pokryla celkovou ztrátu, aniž by však překročila 37,5 %.
(3) Podle prozatímních údajů, které jsou v současné době k dispozici, může nastat situace, že výnosy z dávek, které mají být inkasovány za hospodářský rok 2005/06, budou před úpravou nižší než je částka získaná vynásobením exportovatelného přebytku průměrnou ztrátou.
Proto je třeba pro dotyčný hospodářský rok zvýšit maximální částku dávky B na 37,5 % intervenční ceny bílého cukru.
(4) Ustanovení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví minimální cenu cukrové řepy B ve výši 32,42 EUR za tunu, aniž je dotčen čl. 15 odst. 5 uvedeného nařízení, které stanoví odpovídající změnu ceny cukrové řepy B v případě úpravy maximální částky dávky B.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro hospodářský rok 2005/06 se maximální částka dávky B uvedená v první odrážce čl. 15 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 zvyšuje na 37,5 % intervenční ceny bílého cukru.
Článek 2
Pro hospodářský rok 2005/06 se minimální cena cukrové řepy B uvedená v čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví podle čl. 15 odst. 5 uvedeného nařízení ve výši 28,84 EUR za tunu.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1297/2005
ze dne 8. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1298/2005
ze dne 8. srpna 2005,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 1065/2005, pokud je o množství, na které se vztahuje stálé nabídkové řízení pro vývoz ječmene ze zásob německé intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur.
(2) Nařízením Komise (ES) č. 1065/2005 [3] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení pro vývoz 300000 tun ječmene ze zásob německé intervenční agentury.
(3) Německo informovalo Komisi o záměru své intervenční agentury zvýšit o 130000 tun množství zařazené do nabídkového řízení za účelem vývozu.
S ohledem na situaci na trhu by žádosti Německa mělo být vyhověno.
(4) Nařízení (ES) č. 1065/2005 by proto mělo být změněno.
(5) Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1065/2005 se mění takto:
Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 430000 tun ječmene, jež má být vyvezeno do třetích zemí kromě Albánie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Chorvatska, Kanady, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Spojených států amerických, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1299/2005
ze dne 8. srpna 2005,
kterým se mění přílohy I a III nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu, pokud jde o fenoxymethylpenicilin, foxim, norgestomet a thiamfenikol
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2377/90 ze dne 26. června 1990, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu [1], a zejména na článek 2 a čl. 4 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské agentury pro léčivé přípravky vyjádřené Výborem pro veterinární léčivé přípravky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Všechny farmakologicky účinné látky používané v rámci Společenství ve veterinárních léčivých přípravcích, které jsou určeny k podávání zvířatům určeným k produkci potravin, by měly být hodnoceny v souladu s nařízením (EHS) č. 2377/90.
(2) Fenoxymethylpenicilin byl zařazen do přílohy I nařízení (EHS) č. 2377/90 u prasat pro svalovinu, játra a ledviny.
Uvedená položka by měla být rozšířena na drůbež, vyjma zvířat, jejichž vejce jsou určena k lidské spotřebě, a to pro uvedené cílové tkáně a navíc pro kůži a tuk.
(3) Foxim byl zařazen do přílohy I nařízení (EHS) č. 2377/90 u ovcí, vyjma zvířat, jejichž mléko je určeno k lidské spotřebě, pro svalovinu, ledviny a tuk a u prasat pro svalovinu, játra, ledviny a kůži a tuk.
Uvedená látka byla do dokončení vědeckých studií zařazena rovněž do přílohy III uvedeného nařízení u kuřat.
Tyto studie již byly dokončeny, a proto by měl foxim být zařazen do přílohy I uvedeného nařízení.
(4) Norgestomet byl do dokončení vědeckých studií zařazen do přílohy III nařízení (EHS) č. 2377/90 u skotu.
Tyto studie již byly dokončeny, a proto by měl norgestomet být zařazen do přílohy I uvedeného nařízení.
(5) Thiamfenikol je zařazen do přílohy I nařízení (EHS) č. 2377/90 u skotu a kuřat, vyjma zvířat, jejichž vejce jsou určena k lidské spotřebě.
Aby bylo umožněno dokončení vědeckých studií za účelem zahrnutí prasat, měl by být thiamfenikol zařazen do přílohy III uvedeného nařízení.
(6) Nařízení (EHS) č. 2377/90 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7) Před použitelností tohoto nařízení by měla být členským státům poskytnuta přiměřená lhůta, aby mohly učinit veškeré úpravy, které bude s ohledem na uvedené nařízení případně nutné provést u registrací, které byly uděleny podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků [2].
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro veterinární léčivé přípravky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a III nařízení (EHS) č. 2377/90 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1300/2005
ze dne 3. srpna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 27/2005, pokud jde o sledě obecného, makrelu obecnou, kranase, jazyka obecného a plavidla, která prováděla nedovolené rybolovné činnosti
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na článek 20 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 27/2005 [2] stanoví pro rok 2005 rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů.
(2) Mezinárodní komise pro rybolov v Baltském moři (IBSFC) přijala v září 2004 doporučení zvýšit rybolovná práva na sledě obecného o 10000 tun pro rok 2004 ve správní jednotce 3, což by Finsku zvýšilo rybolovná práva na sledě obecného o 8199 tun.
Toto doporučení se nestalo součástí právních předpisů Společenství.
V důsledku toho přečerpalo Finsko svou kvótu pro rok 2004 o 7856 tun, protože mu nebyly přiděleny dodatečné tuny. V nařízení Komise (ES) č.
776/2005 ze dne 19. května 2005, kterým se upravují určité rybolovné kvóty na rok 2005 v souladu s nařízením Rady (ES) č. 847/96, kterým se stanoví dodatečné podmínky pro meziroční řízení celkových přípustných odlovů a kvót [3], byla kvóta Finska na sledě obecného pro rok 2005 snížena o 7856 tun kvůli tomuto přečerpání.
Kvóta Finska na sledě obecného v subdivizích 30-31 by proto měla být zvýšena o 7856 tun, protože toto snížení bylo způsobeno skutečností, že doporučení IBSFC nebylo provedeno do právních předpisů Společenství.
Tato změna nezvýší objem sledě obecného, který může Finsko v roce 2005 odlovit.
(3) Celkový přípustný odlov (TAC) přijatý pro makrelu obecnou ve správní oblasti IIa (vody jiné než vody ES), Vb (vody ES), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV by se měl vztahovat na vody ES a mezinárodní vody oblasti Vb, aby se zabránilo chybnému hlášení.
Správní oblast by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(4) Celkový přípustný odlov přijatý pro kranase ve správní oblasti Vb (vody ES), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV by se měl vztahovat na vody ES a mezinárodní vody oblasti Vb, aby se zabránilo chybnému hlášení.
Správní oblast by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(5) S ohledem na nové vědecké poznatky může být celkový přípustný odlov pro jazyka obecného ve správní oblasti IIIa, IIIb, c, d (vody ES) zvýšen na 900 tun.
Celkový přípustný odlov by měl proto být odpovídajícím způsobem změněn.
(6) Aby bylo umožněno vážit sledě obecné, makrely obecné a kranase po jejich přepravě z přístavu vykládky, je třeba v roce 2005 zavést doplňující opatření.
(7) V souladu se schváleným zápisem závěrů z rybářských konzultací mezi Evropským společenstvím a Norskem pro rok 2005 mají strany přístup k odlovu 50000 tun svých kvót pro sledě obecného v Severním moři ve vodách ostatních stran divizí IVa a IVb.
Tato množství mohou být zvýšena o 10000, je-li o to požádáno.
Norsko požádalo o toto zvýšení dopisem ze dne 29. června 2005.
Společenství podalo obdobnou žádost dne 20. července 2005.
Je proto vhodné zavést tyto změny do právních předpisů Společenství.
(8) V květnu 2005 přijala Komise pro rybolov v severovýchodním Atlantiku (NEAFC) doporučení zařadit několik plavidel na seznam plavidel, u kterých bylo potvrzeno, že prováděla nedovolené, nehlášené a neregulované rybolovné činnosti.
Doporučení k opatřením, která mají být vůči těmto plavidlům použita, bylo přijato v únoru 2004.
Je třeba zajistit provedení uvedeného doporučení v právu Společenství.
(9) Vzhledem k naléhavosti této záležitosti je nezbytné udělit výjimku ze lhůty šesti týdnů uvedené v části I bodě 3 Protokolu o úloze vnitrostátních parlamentů
Nařízení Komise (ES) č. 1301/2005
ze dne 9. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1302/2005
ze dne 9. srpna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1060/2005, pokud jde o množství, na které se vztahuje stálé nabídkové řízení pro vývoz pšenice obecné v majetku slovenské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin v majetku intervenčních agentur.
(2) Nařízením Komise (ES) č. 1060/2005 [3] bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení pro vývoz 30000 tun pšenice obecné v majetku slovenské intervenční agentury.
(3) Slovensko informovalo Komisi o záměru své intervenční agentury zvýšit o 84757 tun množství zařazené do nabídkového řízení za účelem vývozu.
S ohledem na situaci na trhu by mělo být žádosti Slovenska vyhověno.
(4) Nařízení (ES) č. 1060/2005 by proto mělo být změněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1060/2005 se mění takto:
Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 114757 tun pšenice obecné, jež má být vyvezena do třetích zemí kromě Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Chorvatska, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1303/2005
ze dne 9. srpna 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu jazyka obecného v oblastech ICES II, IV (vody ES) plavidly plujícími pod vlajkou Francie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1304/2005
ze dne 9. srpna 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu tresky modravé v oblasti ICES Vb (vody Faerských ostrovů) plavidly plujícími pod vlajkou Francie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1305/2005
ze dne 10. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1306/2005
ze dne 10. srpna 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej bílého cukru na trhu Společenství ze zásob belgické intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Belgie má intervenční zásoby bílého cukru.
Aby se reagovalo na potřeby trhu, je vhodné zpřístupnit na vnitřním trhu zásoby bílého cukru přijaté k intervenci před 31. březnem 2005 belgickou intervenční agenturou.
(2) Pro takovýto prodej by mělo být použito nařízení Komise (ES) č. 1262/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č.
1260/2001, pokud jde o nákup a prodej cukru intervenčními agenturami [2]. Od uvedeného nařízení je vhodné se případně odchýlit a stanovit zvláštní pravidla řízení.
(3) S ohledem na situaci na trhu Společenství by měla Komise pro každé dílčí nabídkové řízení stanovit minimální prodejní cenu.
(4) Belgická intervenční agentura by měla nabídky sdělit Komisi.
Měla by být zachována anonymita účastníků.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Belgická intervenční agentura uvede ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení do prodeje na vnitřním trhu Společenství celkem 52000 tun bílého cukru, jenž k intervenci přijala před 31. březnem 2005.
Článek 2
1. Nabídka a prodej stanovené v článku 1 probíhají v souladu s nařízením (ES) č. 1262/2001, nestanoví-li toto nařízení jinak.
2. Odchylně od čl. 22 odst. 2 a odst. 3 nařízení (ES) č. 1262/2001 vypracuje belgická intervenční agentura oznámení o nabídkovém řízení a zveřejní ho minimálně osm dní před začátkem lhůty pro předložení nabídek.
Toto oznámení uvede zejména podmínky nabídkového řízení.
Oznámení a všechny jeho změny budou před zveřejněním zaslány Komisi.
Článek 3
Minimální výše nabídky pro každé dílčí nabídkové řízení činí 250 tun.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení začíná dne 19. srpna 2005 a končí dne 25. srpna 2005 v 9:00 hodin bruselského času.
Lhůty pro předložení nabídek pro druhé a následující dílčí nabídková řízení začnou první pracovní den, který následuje po uplynutí předešlé lhůty.
Končí v 9:00 hodin bruselského času:
- ve dnech 8. září 2005, 15. září 2005, 22. září 2005 a 29. září 2005,
- ve dnech 6. října 2005, 13. října 2005, 20. října 2005 a 27. října 2005.
2. Nabídky musejí být předloženy belgické intervenční agentuře na adresu:
Bureau d’intervention et de restitution belge
Rue de Trèves 82
B-1040 Bruxelles
Tel.: (32-2) 287 24 11
Fax: (32-2) 287 25 24.
Článek 5
Odchylně od čl. 28 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1262/2001 složí každý účastník nabídkovou jistotu 20 EUR na 100 kg bílého cukru.
Článek 6
Belgická intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek stanovené v čl. 4 odst. 1, jaké nabídky obdržela.
Nesdělí však informace o totožnosti účastníků řízení.
Sdělení o předložených nabídkách se uskuteční elektronickou cestou podle vzoru uvedeného v příloze.
Pokud nejsou předloženy žádné nabídky, členský stát tuto skutečnost sdělí Komisi v tomtéž termínu.
Článek 7
1. Komise stanoví minimální prodejní cenu nebo se rozhodne v souladu s postupem uvedeným v čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 nabídky nepřijmout.
2. V případě, že by výběr nabídky za minimální cenu podle odstavce 1 vedl k překročení dostupného množství, byl by výběr omezen pouze na množství, které je ještě k dispozici.
V případě, že by výběr nabídek všech účastníků, kteří nabídli stejnou cenu, vedl k překročení dostupného množství, přidělí se toto množství takto:
a) dotyčným účastníkům úměrně k celkovým množstvím uvedeným v jejich jednotlivých nabídkách nebo
b) dotyčným účastníkům s ohledem na maximální množství připadající na každého z nich nebo
c) losováním.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1307/2005
ze dne 10. srpna 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej bílého cukru na trhu Společenství ze zásob francouzské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Francie má intervenční zásoby bílého cukru.
Aby se reagovalo na potřeby trhu, je vhodné zpřístupnit na vnitřním trhu zásoby bílého cukru přijaté k intervenci před 31. březnem 2005 francouzskou intervenční agenturou.
(2) Pro takovýto prodej by mělo být použito nařízení Komise (ES) č. 1262/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č.
1260/2001, pokud jde o nákup a prodej cukru intervenčními agenturami [2]. Od uvedeného nařízení je vhodné se případně odchýlit a stanovit zvláštní pravidla řízení.
(3) S ohledem na situaci na trhu Společenství by měla Komise pro každé dílčí nabídkové řízení stanovit minimální prodejní cenu.
(4) Francouzská intervenční agentura by měla nabídky sdělit Komisi.
Měla by být zachována anonymita účastníků.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Francouzská intervenční agentura uvede ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení do prodeje na vnitřním trhu Společenství celkem 136340 tun bílého cukru, jenž k intervenci přijala před 31. březnem 2005.
Článek 2
1. Nabídka a prodej stanovené v článku 1 probíhají v souladu s nařízením (ES) č. 1262/2001, nestanoví-li toto nařízení jinak.
2. Odchylně od čl. 22 odst. 2 a odst. 3 nařízení (ES) č. 1262/2001 vypracuje francouzská intervenční agentura oznámení o nabídkovém řízení a zveřejní ho minimálně osm dní před začátkem lhůty pro předložení nabídek.
Toto oznámení uvede zejména podmínky nabídkového řízení.
Oznámení a všechny jeho změny budou před zveřejněním zaslány Komisi.
Článek 3
Minimální výše nabídky pro každé dílčí nabídkové řízení činí 250 tun.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení začíná dne 19. srpna 2005 a končí dne 25. srpna 2005 v 9:00 hodin bruselského času.
Lhůty pro předložení nabídek pro druhé a následující dílčí nabídková řízení začnou první pracovní den, který následuje po uplynutí předešlé lhůty.
Končí v 9:00 hodin bruselského času:
- ve dnech 8. září 2005, 15. září 2005, 22. září 2005 a 29. září 2005,
- ve dnech 6. října 2005, 13. října 2005, 20. října 2005 a 27. října 2005.
2. Nabídky musejí být předloženy francouzské intervenční agentuře na adresu:
Fonds d’intervention et de régularisation du marché du sucre
Bureau de l’intervention
21, Avenue Bosquet
F-75007 Paris
Tel.: (33-1) 44 18 23 37
Fax: (33-1) 44 18 20 08.
Článek 5
Odchylně od čl. 28 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1262/2001 složí každý účastník nabídkovou jistotu 20 EUR na 100 kg bílého cukru.
Článek 6
Francouzská intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek stanovené v čl. 4 odst. 1, jaké nabídky obdržela.
Nesdělí však informace o totožnosti účastníků řízení.
Sdělení o předložených nabídkách se uskuteční elektronickou cestou podle vzoru uvedeného v příloze.
Pokud nejsou předloženy žádné nabídky, členský stát tuto skutečnost sdělí Komisi v tomtéž termínu.
Článek 7
1. Komise stanoví minimální prodejní cenu nebo se rozhodne v souladu s postupem uvedeným v čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 nabídky nepřijmout.
2. V případě, že by výběr nabídky za minimální cenu podle odstavce 1 vedl k překročení dostupného množství, byl by výběr omezen pouze na množství, které je ještě k dispozici.
V případě, že by výběr nabídek všech účastníků, kteří nabídli stejnou cenu, vedl k překročení dostupného množství, přidělí se toto množství takto:
a) dotyčným účastníkům úměrně k celkovým množstvím uvedeným v jejich jednotlivých nabídkách nebo
b) dotyčným účastníkům s ohledem na maximální množství připadající na každého z nich nebo
c) losováním.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1308/2005
ze dne 10. srpna 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej surového cukru na trhu Společenství ze zásob švédské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Švédsko má intervenční zásoby surového cukru.
Aby se reagovalo na potřeby trhu, je vhodné zpřístupnit na vnitřním trhu zásoby surového cukru přijaté k intervenci před 31. březnem 2005 švédskou intervenční agenturou.
(2) Pro takovýto prodej by mělo být použito nařízení Komise (ES) č. 1262/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č.
1260/2001, pokud jde o nákup a prodej cukru intervenčními agenturami [2]. Od uvedeného nařízení je vhodné se případně odchýlit a stanovit zvláštní pravidla řízení.
(3) S ohledem na situaci na trhu Společenství by měla Komise pro každé dílčí nabídkové řízení stanovit minimální prodejní cenu.
(4) Švédská intervenční agentura by měla nabídky sdělit Komisi.
Měla by být zachována anonymita účastníků.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Švédská intervenční agentura uvede ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení do prodeje na vnitřním trhu Společenství celkem 59038 tun surového cukru, jenž k intervenci přijala před 31. březnem 2005.
Článek 2
1. Nabídka a prodej stanovené v článku 1 probíhají v souladu s nařízením (ES) č. 1262/2001, nestanoví-li toto nařízení jinak.
2. Odchylně od čl. 22 odst. 2 a odst. 3 nařízení (ES) č. 1262/2001 vypracuje švédská intervenční agentura oznámení o nabídkovém řízení a zveřejní ho minimálně osm dní před začátkem lhůty pro předložení nabídek.
Toto oznámení uvede zejména podmínky nabídkového řízení.
Oznámení a všechny jeho změny budou před zveřejněním zaslány Komisi.
Článek 3
Minimální výše nabídky pro každé dílčí nabídkové řízení činí 250 tun.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení začíná dne 19. srpna 2005 a končí dne 25. srpna 2005 v 9:00 hodin bruselského času.
Lhůty pro předložení nabídek pro druhé a následující dílčí nabídková řízení začnou první pracovní den, který následuje po uplynutí předešlé lhůty.
Končí v 9:00 hodin bruselského času:
- ve dnech 8. září 2005, 15. září 2005, 22. září 2005 a 29. září 2005,
- ve dnech 6. října 2005, 13. října 2005, 20. října 2005 a 27. října 2005.
2. Nabídky musejí být předloženy švédské intervenční agentuře na adresu:
Statens jordbruksverk
Vallgatan 8
S-55182 Jönköping
Tel.: (46-36) 15 50 00
Fax: (46-36) 19 05 46 .
Článek 5
Odchylně od čl. 28 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1262/2001 složí každý účastník nabídkovou jistotu 20 EUR na 100 kg surového cukru.
Článek 6
Švédská intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek stanovené v čl. 4 odst. 1, jaké nabídky obdržela.
Nesdělí však informace o totožnosti účastníků řízení.
Sdělení o předložených nabídkách se uskuteční elektronickou cestou podle vzoru uvedeného v příloze.
Pokud nejsou předloženy žádné nabídky, členský stát tuto skutečnost sdělí Komisi v tomtéž termínu.
Článek 7
1. Komise stanoví minimální prodejní cenu nebo se rozhodne v souladu s postupem uvedeným v čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 nabídky nepřijmout.
2. V případě, že by výběr nabídky za minimální cenu podle odstavce 1 vedl k překročení dostupného množství, byl by výběr omezen pouze na množství, které je ještě k dispozici.
V případě, že by výběr nabídek všech účastníků, kteří nabídli stejnou cenu, vedl k překročení dostupného množství, přidělí se toto množství takto:
a) dotyčným účastníkům úměrně k celkovým množstvím uvedeným v jejich jednotlivých nabídkách nebo
b) dotyčným účastníkům s ohledem na maximální množství připadající na každého z nich nebo
c) losováním.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1309/2005
ze dne 10. srpna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 3199/93 o vzájemném uznávání postupů úplné denaturace lihu pro účely osvobození od spotřební daně
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 92/83/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů [1], a zejména na čl. 27 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3199/93 [2] stanoví, že denaturační prostředky, které používají jednotlivé členské státy k úplné denaturaci lihu podle čl. 27 odst. 1 písm. a) směrnice 92/83/EHS, jsou uvedeny v příloze uvedeného nařízení.
(2) Na základě čl. 27 odst. 1 písm. a) směrnice 92/83/EHS se vyžaduje, aby členské státy osvobodily od spotřební daně líh, který byl úplně denaturován podle požadavků některého členského státu, pokud tyto požadavky byly řádně oznámeny a schváleny v souladu s podmínkami stanovenými v odstavcích 3 a 4 uvedeného článku.
(3) Česká republika, Estonsko, Kypr, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovensko a Slovinsko oznámily denaturační prostředky, které hodlají používat.
(4) Dne 1. května 2004 předala Komise uvedená oznámení ostatním členským státům.
(5) Vůči oznámeným požadavkům byly obdrženy připomínky.
(6) Nařízení (ES) č. 3199/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro spotřební daně,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 3199/93 se mění tak, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1310/2005
ze dne 10. srpna 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2005/06 stanoví minimální cena, která má být vyplacena producentům sušených švestek, a částka podpory produkce sušených švestek
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 6b odst. 3 a čl. 6c odst. 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V čl. 3 odst. 1 písm. d) nařízení Komise (ES) č. 1535/2003 ze dne 29. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o režim podpory pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny [2], se stanoví data hospodářských roků pro sušené švestky.
(2) Produkty, pro které má být stanovena minimální cena a podpora, jsou uvedeny v článku 3 nařízení Komise (ES) č. 464/1999 ze dne 3. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o režim podpor pro sušené švestky [3], a charakteristické znaky, které musí tyto produkty vykazovat, jsou stanoveny v článku 2 uvedeného nařízení.
(3) V souladu s požadavky stanovenými v článcích 6b a 6c nařízení (ES) č. 2201/96 je proto třeba stanovit minimální cenu pro sušené švestky a podporu produkce švestek pro hospodářský rok 2005/06.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro hospodářský rok 2005/06 se minimální cena uvedená v čl. 6a odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96 stanoví na 1935,23 EUR za tunu čisté hmotnosti sušených švestek "d’Ente" z provozovny producenta.
Pro hospodářský rok 2005/06 se podpora produkce uvedená v čl. 6a odst. 1 nařízení (ES) č. 2201/96 stanoví na 784,97 EUR za tunu čisté hmotnosti švestek.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1311/2005
ze dne 10. srpna 2005
o dovozních licencích pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí a telecí maso vysoké kvality
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 936/97 ze dne 27. května 1997 o otevření a správě celních kvót pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality a pro zmrazené buvolí maso [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 4 a 5 podmínky pro žádosti o udělení dovozních licencí pro maso uvedené v čl. 2 písm. f) tohoto nařízení.
(2) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 2 písm. f) množství čerstvého, chlazeného nebo zmrazeného hovězího a telecího masa vysoké kvality které odpovídá definici stanovené vestejném ustanovení, které může být v období od 1. července 2005 do 30. června 2006 za zvláštních podmínek dovezeno, na 11500 tun.
(3) Je třeba připomenout, že licence, které jsou předmětem tohoto nařízení, mohou být použity po celou dobu jejich platnosti pouze za předpokladu, že splňují podmínky veterinární hygieny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozní licence pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality dle čl. 2 písm. f) nařízení (ES) č. 936/97 podané v období od 1. do 5. srpna 2005 se vyhovuje.
2. Žádosti o licence mohou být v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 936/97 podány během prvních pěti dnů měsíce září 2005 pro množství 2648,030 tun.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 11. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1312/2005
ze dne 10. srpna 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 20,234 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1313/2005
ze dne 11. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1314/2005
ze dne 11. srpna 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 12. srpna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1315/2005
ze dne 11. srpna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1316/2005
ze dne 11. srpna 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 2. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1138/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1138/2005 ze dne 15. července 2005, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2005/06, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1138/2005 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 2. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1138/2005 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 41,841 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1317/2005
ze dne 11. srpna 2005
o zahájení nabídkového řízení na udělení vývozních licencí v režimu A3 pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citróny, stolní hrozny a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 [2] stanovilo podrobná pravidla pro vývozní náhrady pro ovoce a zeleninu.
(2) Čl. 35 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/96 stanovil, že v míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství produktů, mohou být pro produkty vyvážené Společenstvím stanoveny vývozní náhrady, a to v mezích vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy.
(3) V souladu s čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 je třeba zajistit, aby nebyly narušeny obchodní toky vzniklé již dříve na základě režimu náhrad. Z těchto důvodů a kvůli sezónnímu charakteru vývozů ovoce a zeleniny je třeba pro každý produkt stanovit kvóty v souladu s nomenklaturou zemědělských produktů pro vývozní náhrady zavedenou nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3]. Množství pro jednotlivé produkty je nutné přidělit s přihlédnutím k jejich skladovatelnosti.
(4) Čl. 35 odst. 4 nařízení (ES) č. 2200/96 stanovil, že při stanovení náhrad se bere v úvahu stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti ovoce a zeleniny na trhu Společenství na straně jedné a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na straně druhé. Je nutné zohlednit i náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu a také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 2200/96 se ceny na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Situace v mezinárodním obchodě nebo specifické požadavky konkrétních trhů mohou vyžadovat, aby se výše náhrady pro daný produkt lišila podle místa jeho určení.
(7) Rajčata, pomeranče, citróny, stolní hrozny, a jablka tříd jakosti Extra, I a II stanovených na základě společných norem jakosti mohou být v současné době vyváženy v hospodářsky významném množství.
(8) Za účelem nejúčinnějšího využití dostupných zdrojů a na základě dané struktury vývozů Společenství je třeba přistoupit k otevřenému nabídkovému řízení a stanovit pro dané období směrné výše náhrad a předpokládaná množství.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto se otevírá nabídkové řízení na přidělení vývozních licencí v režimu A3.
Dotčené produkty, lhůty pro podání nabídek, směrné výše náhrad a předpokládaná množství jsou stanoveny v příloze.
2. Licence vydané za účelem potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4] se nezapočítávají do povolených množství uvedených v příloze.
3. Aniž je dotčeno provádění článku 5 odst. 6 nařízení (ES) č. 1961/2001, doba platnosti licence typu A3 se stanoví na dva měsíce.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 5. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1318/2005
ze dne 11. srpna 2005,
kterým se mění příloha II nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 ze dne 24. června 1991 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na druhou odrážku článku 13 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s postupem stanoveným v čl. 7 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2092/91 předložily některé členské státy od roku 2002 informace s cílem doplnit některé produkty do přílohy II uvedeného nařízení.
(2) Průmyslový vápenec, vedlejší produkt při výrobě vakuové soli ze solanky nacházející se v horských oblastech, je v některých členských státech považován za nezbytný pro zvláštní účely zlepšení vlastností půdy a kvůli zvláštním požadavkům výživy rostlin a nebyl u něj zjištěn škodlivý vliv na životní prostředí.
(3) Zjistilo se, že hydroxid vápenatý je nezbytný pro ochranu ovocných stromů před houbovými chorobami v některých podnebních pásmech.
Ochrana před touto chorobou v ekologickém zemědělství je obtížná a vyžaduje použití mědi, jejíž využití může být omezeno užíváním hydroxidu vápenatého.
(4) Ethylen je již obsažen v části B přílohy II nařízení (EHS) č. 2092/91 jako látka tradičně používaná v ekologickém zemědělství.
Bylo by vhodné doplnit podmínky použití této látky, aby byly kromě banánů zahrnuty další druhy ovoce, při jejichž produkci je ethylenu zapotřebí.
(5) Příloha II nařízení (EHS) č. 2092/91 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 14 nařízení (EHS) č. 2092/91,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (EHS) č. 2092/91 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1319/2005
ze dne 11. srpna 2005
o otevření a správě autonomní celní kvóty pro konzervované houby od 1. října 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na první odstavec čl. 41 tohoto aktu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1864/2004 [1] otevřelo celní kvóty pro konzervované houby dovážené ze třetích zemí a stanovilo postup pro jejich spravování.
(2) Nařízení (ES) č. 1864/2004 stanovilo přechodná opatření umožňující dovozcům z České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (dále jen "nové členské státy") využívat kvóty.
Cílem těchto opatření je rozlišit tradiční a nové dovozce v nových členských státech a upravit množství, na která by se mohly vztahovat žádosti o licence tradičních dovozců z nových členských států tak, aby tito dovozci mohli tento systém využívat.
(3) Aby byla zajištěna kontinuita zásobování trhu rozšířeného Společenství s přihlédnutím k hospodářským podmínkám zásobování v nových členských státech před jejich přistoupením k Evropské unii, je třeba otevřít autonomní a dočasnou dovozní celní kvótu pro konzervované houby rodu Agaricus spadající pod kódy KN 07115100, 20031020 a 20031030. Tato nová celní kvóta doplňuje kvóty otevřené nařízeními Komise (ES) č. 1076/2004 [2], (ES) č. 1749/2004 [3], (ES) č. 220/2005 [4] a (ES) č. 1035/2005 [5].
(4) Tato nová celní kvóta by měla být otevřena dočasně a nepředjímat výsledek probíhajících jednání v rámci Světové obchodní organizace (WTO) v důsledku přistoupení nových členských států.
(5) Řídící výbor pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny nepředložil stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Autonomní celní kvóta 1200 tun (odkapané hmotnosti) pořadového čísla 09.4075 (dále jen "autonomní kvóta") se otevírá od 1. října 2005 pro dovoz konzervovaných hub rodu Agaricus spadajících pod kódy KN 07115100, 20031020 a 20031030 do Společenství.
2. Sazba valorického cla použitelná na dovážené produkty v rámci autonomní kvóty se stanoví ve výši 12 % pro produkty spadající pod kód KN 07115100 a 23 % pro produkty spadající pod kódy KN 20031020 a 20031030.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 1864/2004 se použije na správu autonomní kvóty s výhradou ustanovení tohoto nařízení.
Ustanovení článku 1, čl. 5 odst. 2 a 5, čl. 6 odst. 2, 3 a 4, článku 7, čl. 8 odst. 2 a článků 9 a 10 nařízení (ES) č. 1864/2004 se na správu autonomní kvóty nepoužijí.
Článek 3
Doba platnosti dovozních licencí vydaných na základě autonomní kvóty (dále jen "licence") končí dnem 31. prosince 2005.
Licence obsahují v kolonce 24 jednu z poznámek uvedených v příloze I.
Článek 4
1. Dovozci mohou předložit žádosti o licence příslušným orgánům v členských státech během prvních pěti pracovních dní po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Licence obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze II.
2. Žádosti o licence předložené jedním tradičním dovozcem se nemohou vztahovat na množství vyšší než 9 % autonomní kvóty.
3. Žádosti o licence předložené jedním novým dovozcem se nemohou vztahovat na množství vyšší než 1 % autonomní kvóty.
Článek 5
Autonomní kvóta se přiděluje takto:
- 95 % tradičním dovozcům,
- 5 % novým dovozcům.
Pokud přidělené množství pro jednu z kategorií dovozců není touto kategorií využito, je možné přidělit zbytek druhé kategorii.
Článek 6
1. Členské státy sdělí Komisi sedmý pracovní den po vstupu tohoto nařízení v platnost množství, pro která bylo zažádáno o licence.
2. Licence se vydávají dvanáctý pracovní den po vstupu tohoto nařízení v platnost, pokud Komise nepřijala zvláštní opatření podle odstavce 3.
3. Pokud Komise dospěje na základě sdělení, která jí byla poskytnuta podle odstavce 1, k názoru, že žádosti o vydání licencí převyšují množství, která jsou dostupná pro jednu kategorii dovozců podle článku 5, přijme pomocí nařízení jednotné procento snížení pro dotyčné žádosti.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1320/2005
ze dne 11. srpna 2005
o otevření a správě autonomní celní kvóty pro česnek od 1. října 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 odst. 1 tohoto aktu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 565/2002 [1] stanovilo postup pro spravování celních kvót a zavedlo systém osvědčení o původu česneku dováženého ze třetích zemí.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 228/2004 ze dne 3. února 2004, kterým se stanoví přechodná opatření k nařízení (ES) č. 565/2002 v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska [2], přijalo opatření umožňující dovozcům z těchto zemí (dále jen "nové členské státy") využívat nařízení (ES) č. 565/2002. Cílem těchto opatření je rozlišit tradiční a nové dovozce v nových členských státech a upravit pojem referenční množství tak, aby tito dovozci mohli využívat tento systém.
(3) Aby byla zajištěna kontinuita zásobování trhu rozšířeného Společenství s přihlédnutím k existujícím hospodářským podmínkám zásobování v nových členských státech před jejich přistoupením k Evropské unii, je třeba otevřít autonomní a dočasnou dovozní celní kvótu pro čerstvý nebo chlazený česnek spadající pod kód KN 07032000. Tato celní kvóta doplňuje celní kvóty otevřené nařízeními Komise (ES) č. 1077/2004 [3], (ES) č. 1743/2004 [4], (ES) č. 218/2005 [5] a (ES) č. 1034/2005 [6].
(4) Nová celní kvóta by měla být otevřena dočasně a nesmí předjímat výsledky jednání probíhajících v rámci Světové obchodní organizace (WTO) v důsledku přistoupení nových členských států.
(5) Řídící výbor pro čerstvé ovoce a zeleninu nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Autonomní celní kvóta 4400 tun s pořadovým číslem 09.4066 (dále jen "autonomní kvóta") se otevírá od 1. října 2005 pro dovoz čerstvého nebo chlazeného česneku spadajícího pod kód KN 07032000 do Společenství.
2. Sazba valorického cla pro produkty dovážené v rámci autonomní kvóty je 9,6 %.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 565/2002 a (ES) č. 228/2004 se použijí na správu autonomní kvóty s výhradou ustanovení tohoto nařízení.
Ustanovení článku 1, čl. 5 odst. 5 a čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 565/2002 se však na správu autonomní kvóty nepoužijí.
Článek 3
Doba platnosti dovozních licencí vydaných na základě autonomní kvóty (dále jen "licence") končí dnem 31. prosince 2005.
Licence obsahují v kolonce 24 jednu z poznámek uvedených v příloze I.
Článek 4
1. Dovozci mohou předložit žádosti o licence příslušným orgánům členských států během prvních pěti pracovních dnů, které následují po dni vstupu tohoto nařízení v platnost.
Licence obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze II.
2. Žádosti o licence předložené jedním dovozcem se nemohou vztahovat na množství vyšší než 10 % autonomní kvóty.
Článek 5
Autonomní kvóta se přiděluje takto:
- 70 % tradičním dovozcům,
- 30 % novým dovozcům.
Pokud přidělené množství pro jednu z kategorií dovozců není touto kategorií využito, je možné přidělit zbytek druhé kategorii.
Článek 6
1. Členské státy sdělí Komisi sedmý pracovní den po vstupu tohoto nařízení v platnost množství, pro která bylo zažádáno o licence.
2. Licence se vydávají dvanáctý pracovní den po vstupu tohoto nařízení v platnost, pokud Komise nepřijala zvláštní opatření podle odstavce 3.
3. Pokud Komise dospěje na základě sdělení, která jí byla poskytnuta podle odstavce 1, k názoru, že žádosti o licence převyšují množství, která jsou dostupná pro jednu kategorii dovozců podle článku 5, přijme pomocí nařízení jednotné procento snížení pro dotyčné žádosti.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1321/2005
ze dne 11. srpna 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2004/05 stanoví výše podpory skladování pro nezpracované sušené vinné hrozny a nezpracované sušené fíky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 9 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V čl. 9 odst. 4 nařízení (ES) č. 2201/96 se stanoví, že podpora skladování se poskytuje skladovacím agenturám na množství sultánek, korintek a sušených fíků, která odkoupily, a to na skutečnou dobu jejich skladování.
(2) Je vhodné stanovit podporu skladování pro nezpracované sušené vinné hrozny a nezpracované sušené fíky z hospodářského roku 2004/05 v souladu s článkem 7 nařízení Komise (ES) č. 1622/1999 ze dne 23. července 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o režim skladování nezpracovaných sušených vinných hroznů a nezpracovaných sušených fíků [2].
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro produkty z hospodářského roku 2004/05 se výše podpory skladování uvedená v čl. 9 odst. 4 nařízení (ES) č. 2201/96 stanoví:
a) pro sušené vinné hrozny:
i) na 0,1120 EUR za den a tun čisté hmotnosti do 28. února 2006,
ii) na 0,0860 EUR za den a tunu čisté hmotnosti od 1. března 2006;
b) pro sušené fíky na 0,0934 EUR za den a tunu čisté hmotnosti.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1322/2005
ze dne 11. srpna 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2005/06 stanoví odkupní cena skladovacích agentur pro nezpracované sušené vinné hrozny a nezpracované sušené fíky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 9 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96 jsou stanovena kritéria pro stanovení ceny, za kterou skladovací agentury odkupují nezpracované sušené fíky a nezpracované sušené vinné hrozny. Nařízení Komise (ES) č. 1622/1999 ze dne 23. července 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o režim skladování nezpracovaných sušených vinných hroznů a nezpracovaných sušených fíků [2], stanoví podmínky pro odkup a správu produktů skladovacími agenturami.
(2) Odkupní ceny pro hospodářský rok 2005/06 by pro sušené vinné hrozny proto měly být stanoveny na základě vývoje světových kurzů a pro sušené fíky na základě minimální ceny stanovené v nařízení Komise (ES) č. 1583/2004 ze dne 9. září 2004, kterým se pro hospodářský rok 2004/05 stanoví minimální cena, která má být vyplacena producentům nezpracovaných sušených fíků, a výše podpory produkce sušených fíků [3].
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro hospodářský rok 2005/06 se odkupní cena podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96 stanoví na:
a) 399,16 EUR za tunu čisté hmotnosti pro nezpracované sušené vinné hrozny;
b) 542,70 EUR za tunu čisté hmotnosti pro nezpracované sušené fíky.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1323/2005
ze dne 11. srpna 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty v odvětví cukru vyvážené v nezměněném stavu, stanovené nařízením (ES) č. 1229/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty v odvětví cukru vyvážené v nezměněném stavu byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 1229/2005 [2].
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 1229/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d), f) a g) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 1229/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1324/2005
ze dne 11. srpna 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly pozměněny nařízením (ES) č. 1274/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1325/2005
ze dne 11. srpna 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů v odvětví cukru vyváženého ve formě zboží, na než se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15, uvedeného nařizení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sazby náhrad použitelné od 29. července 2005 pro produkty uvedené v příloze, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 1223/2005 [2].
(2) Z uplatnění pravidel a kritérií uvedených v nařízení (ES) č. 1223/2005 na údaje, které má Komise v současnosti k dispozici, vyplývá, že nyní uplatňované vývozní náhrady by měly být pozměněny podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad stanovené nařízením (ES) č. 1223/2005 se pozměňují podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1326/2005
ze dne 11. srpna 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství produktů uvedených v článku 1 každého z uvedených nařízení mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady použitelná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, podle případu.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) S ohledem na dohodu mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovinových výrobků ze Společenství do Spojených států, schválenou rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4], je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 15 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1043/2005 musí být pro dotčený základní produkt stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], která se použije během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musejí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v článku nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1327/2005
ze dne 11. srpna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro olivový olej
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22 září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na čl. 3 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 3 nařízení č. 136/66/EHS může být rozdíl mezi cenami ve Společenství a cenami v mezinárodním obchodě pokryt náhradou pro vývoz olivového oleje do třetích zemí.
(2) Podrobná pravidla pro stanovení a udělování vývozních náhrad pro olivový olej jsou obsažena v nařízení Komise (EHS) č. 616/72 [2].
(3) Dle čl. 3 odst. 3 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada stejná pro celé Společenství.
4 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada pro olivový olej stanovena s ohledem na stávající situaci a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti olivového oleje na trhu Společenství a cen v mezinárodním obchodě.
Nicméně v případě, že situace v mezinárodním obchodě nedovoluje stanovit nejvýhodnější kótace olivového oleje, je možné vzít v úvahu cenu nejvýznamnějších konkurenčních rostlinných olejů v mezinárodním obchodě a rozdíl zaznamenaný mezi touto cenou a cenou olivového oleje v rámci určitého reprezentativního období.
Výše náhrady nesmí překročit rozdíl mezi cenou olivového oleje ve Společenství a v mezinárodním obchodě, případně upravený tak, aby zohledňoval vývozní náklady produktů na světovém trhu.
(5) Dle čl. 3 odst. 3 třetí odrážky písm. b) nařízení č. 136/66/EHS je možné rozhodnout, že se náhrada stanoví prostřednictvím nabídkového řízení. Nabídkové řízení se vztahuje na částku náhrady a může se omezovat na určité země určení, množství, kvalitu a určitou úpravu.
(6) Dle čl. 3 odst. 3 druhé odrážky nařízení č. 136/66/EHS mohou být náhrady pro olivový olej stanoveny v různé výši, v závislosti na dané oblasti, pokud je to vzhledem k situaci na světovém trhu nebo vzhledem k zvláštním požadavkům na určitých trzích nutné.
(7) Náhrady je třeba stanovovat alespoň jednou měsíčně, přičemž je možné je mezitím změnit.
(8) Při použití těchto pravidel na současnou situaci na trhu s olivovým olejem a zejména na ceny těchto produktů ve Společenství a na trzích třetích zemí je třeba náhrady stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. c) nařízení č. 136/66/EHS se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1328/2005
ze dne 11. srpna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Na základě článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 musí být náhrady stanoveny se zřetelem na situaci a na vývojové perspektivy, jednak co se týče dostupného množství obilovin, rýže a zlomkové rýže a jejich ceny na trhu Společenství, a také co se týče cen obilovin, rýže, zlomkové rýže a produktů z obilovin na světovém trhu.
Na základě týchž článků je rovněž důležité zajistit vyváženou situaci a přirozený vývoj cen a obchodu na trzích s obilovinami a rýží.
Zároveň je třeba vzít v úvahu ekonomický aspekt zamýšlených vývozů a potřebu vyhnout se narušení trhu Společenství.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [3] o dovozním a vývozním režimu produktů zpracovaných z obilovin a rýže, stanovuje v článku 4 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady pro tyto produkty.
(4) Přidělenou náhradu pro určité zpracované produkty je třeba odstupňovat podle obsahu popelovin, surových vláken, slupek, bílkovin, tuků nebo škrobu; tento obsah je dobrým ukazatelem množství základního produktu skutečně obsaženého ve zpracovaném produktu.
(5) U hlíz manioku a jiných kořenových plodin a tropických hlízovitých plodin, jakož i jejich mouček, nyní ekonomický aspekt případných vývozů, zejména vzhledem k povaze a původu těchto produktů, nevyžaduje stanovení vývozních náhrad.
U některých produktů zpracovaných z obilovin se nyní vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nevyžaduje stanovení vývozní náhrady.
(6) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou mít za následek potřebu rozlišit náhradu poskytovanou pro určité produkty podle jejich místa určení.
(7) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(8) Některé produkty zpracované z kukuřice mohou projít tepelným zpracováním, což by mohlo vést k tomu, že by byla poskytnuta náhrada, která neodpovídá kvalitě produktu.
Je tedy nutné upřesnit, že se na tyto produkty, které obsahují předželatinovaný škrob, možnost poskytnutí vývozní náhrady nevztahuje.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1518/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1329/2005
ze dne 11. srpna 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 28,46 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 39,28 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1330/2005
ze dne 11. srpna 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 5. do 11. srpna 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1058/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1331/2005
ze dne 11. srpna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 5. do 11. srpna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 4,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1332/2005
ze dne 9. srpna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 338/97 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi [1], a zejména na čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na třináctém zasedání konference stran Úmluvy o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (dále jen "úmluva"), které se konalo v říjnu 2004 v Bangkoku (Thajsko), byly provedeny některé změny příloh úmluvy.
(2) Druhy Orcaella brevirostris, Cacatua sulphurea, Amazona finschi, Pyxis arachnoides a Chrysalidocarpus decipiens byly přesunuty z přílohy II do přílohy I úmluvy.
(3) Druhy Haliaeetus leucocephalus, Cattleya trianaei a Vanda coerulea, svazijská populace druhu Ceratotherium simum simum (pro výhradní účely povolení mezinárodního obchodu s loveckými trofejemi a živými zvířaty do vhodných a přijatelných míst určení), kubánská populace druhu Crocodylus acutus a Namíbijská populace druhu Crocodylus niloticus byly přesunuty z přílohy I do přílohy II úmluvy.
(4) Byly změněny vysvětlivky doprovázející v příloze II úmluvy výčet druhů Loxodonta africana (populace z Namíbie a Jižní Afriky), Euphorbia spp., Orchidaceae, Cistanche deserticola a Taxus wallichiana.
(5) Druhy Malayemis subtrijuga, Notochelys platynota, Amyda cartilaginea, Carettochelys insculpta, Chelodina mccordi, Uroplatus spp., Carcharodon carcharias (v současnosti v příloze III), Cheilinus undulatus, Lithophaga lithophaga, Hoodia spp., Taxus chinensis, T. cuspidata, T. fuana, T. sumatrana, Aquilaria spp. (kromě A. malaccensis, který je již vyjmenován v příloze II), Gyrinops spp. a Gonystylus spp. (dříve vyjmenovaný v příloze III) byly zařazeny do přílohy II úmluvy.
(6) Druh Agapornis roseicollis byl vyřazen z přílohy II úmluvy.
(7) Po třináctém zasedání stran úmluvy byly do přílohy III úmluvy na žádost Číny přidány čínské populace druhů Chinemys megalocephala, C. nigricans, C. reevesii, Geoemyda spengleri, Mauremys iversoni, M. pritchardi, Ocadia glyhpistoma, O. philippeni, O. sinensis, Sacalia bealei, S. pseudocellata, S. quadriocellata, Palea steindachneri, Pelodiscus axenaria, P. maackii, P. parviformis, P. sinensis a Rafetus swinhoei.
(8) Žádný členský stát nevznesl v souvislosti s těmito změnami žádnou výhradu.
(9) Třinácté zasedání konference stran úmluvy rovněž přijalo nová taxonomická doporučení, která vyžadují přejmenování a taxonomické přeřazení některých druhů vyjmenovaných v přílohách úmluvy.
(10) Změny příloh I, II a III úmluvy proto vyžadují změny příloh A, B a C přílohy nařízení (ES) č. 338/97.
(11) Přestože druh Haliaeetus leucocephalus byl přesunut do přílohy II úmluvy, čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků [2] odůvodňuje jeho ponechání v příloze A přílohy nařízení (ES) č. 338/97.
(12) V souladu s požadavky čl. 12 odst. 2 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin [3] je druh Orcaella brevirostris již vyjmenován v příloze A přílohy nařízení (ES) č. 338/97.
(13) Druhy Arisaema jacquemontii, A. speciosum, A. triphyllum, Biaris davisii ssp. davisii, Othonna armiana, O. euphorbioides, O. lobata, Adenia fruticosa, A. spinosa, Ceraria gariepina, C. longipedunculata, C. namaquensis, C. pygmaea, C. schaeferi, Trillium catesbaei, T. cernuum, T. flexipes, T. grandiflorum, T. luteum, T. recurvatum a T. undulatum — všechny v současné době zařazené do přílohy D přílohy nařízení (ES) č. 338/97 — se nedovážejí do Společenství v takovém počtu, aby bylo nutné dovoz sledovat.
Tyto druhy by proto měly být z přílohy D vyřazeny.
(14) Naopak druh Selaginella lepidophylla, který není v současné době vyjmenován v přílohách A, B, C ani D přílohy nařízení (ES) č. 338/97, se dováží do Společenství v takovém počtu, že sledování vyžaduje.
Tento druh by proto měl být zařazen do přílohy D přílohy nařízení (ES) č. 338/97.
(15) Obchod s Harpagophytum spp., který je v současné době vyjmenován v příloze D přílohy nařízení (ES) č. 338/97, je takové povahy, že obchod s mrtvým rostlinným materiálem by měl být sledovám stejně jako obchod s živým rostlinným materiálem.
Seznam tohoto rodu by proto měl být pozměněn vložením příslušné vysvětlivky.
(16) S ohledem na rozsah změn a z důvodu přehlednosti je vhodné celou přílohu nařízení (ES) č. 338/97 nahradit.
(17) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro otázky obchodu s volně žijícími živočichy a planě rostoucími rostlinami,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 338/97 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1333/2005
ze dne 9. srpna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 428/2005 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky a Saúdské Arábie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na články 8 a 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
POSTUP
(1) Rada nařízením (ES) č. 428/2005 [2] (dále jen "konečné nařízení") uložila konečné antidumpingové clo z dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky a Saúdské Arábie, změnila platná konečná antidumpingová cla na tyto dovozy z Jižní Koreje a zastavila antidumpingové řízení týkající se takových dovozů z Tchaj-wanu.
(2) Společnost Saudi Basic Industries Corporation (dále jen "společnost Sabic") předložila před zveřejněním konečných závěrů přijatelnou nabídku, a to jak svým jménem, tak jménem všech spřízněných společností včetně Arabian Industrial Fibres Company (Ibn Rushd), spřízněného výrobce dotyčného výrobku, avšak učinila tak ve fázi řízení, kdy již nebylo z administrativních důvodů možné přijetí této nabídky zahrnout do konečného nařízení.
(3) Komise svým rozhodnutím 2005/613/ES [3] závazek nabídnutý společností Sabic přijala.
Dané rozhodnutí uvádí důvody k přijetí tohoto závazku.
Rada uznává, že úpravy provedené v nabídnutém závazku odstraňují újmu působící účinek dumpingu a dostatečně omezují riziko obcházení závazku formou křížové kompenzace jinými výrobky.
(4) S ohledem na přijetí nabídnutého závazku je nezbytné odpovídajícím způsobem změnit nařízení (ES) č. 428/2005.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V nařízení (ES) č. 428/2005 se v článku 1 doplňují nové odstavce, které znějí:
"4. Dovozy výrobků prohlášené k propuštění do volného oběhu jsou osvobozeny od antidumpingového cla uloženého odstavci 1 a 2 pod podmínkou, že tyto výrobky vyrábějí, odesílají a fakturují společnosti, jejichž závazek byl přijat Komisí a jejichž názvy jsou uvedeny v příslušném rozhodnutí či nařízení Komise v platném znění, a že tyto výrobky byly dovezeny v souladu s ustanoveními uvedeného rozhodnutí či nařízení Komise.
5. Dovozy uvedené v odstavci 4 jsou osvobozeny od antidumpingového cla za podmínky, že:
a) zboží uvedené v celním prohlášení a předložené k celnímu řízení přesně odpovídá výrobku popsanému v odstavci 1;
b) při předložení celního prohlášení pro propuštění do volného oběhu je celním orgánům členských států předložena obchodní faktura obsahující alespoň údaje uvedené v příloze;
c) zboží uvedené v celním prohlášení a předložené k celnímu řízení přesně odpovídá popisu na obchodní faktuře."
Článek 2
V nařízení (ES) č. 428/2005 se doplňuje připojená příloha.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1334/2005
ze dne 12. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1335/2005
ze dne 12. srpna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2076/2002 a rozhodnutí 2002/928/ES, 2004/129/ES, 2004/140/ES, 2004/247/ES a 2005/303/ES, pokud jde o období uvedené v čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 91/414/EHS a další používání některých látek nezařazených do přílohy I
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh [1], a zejména na třetí a čtvrtý pododstavec čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 8 odst. 2 směrnice 91/414/EHS stanoví, že členský stát může během období 12 let od oznámení uvedené směrnice povolit uvést na trh přípravky na ochranu rostlin obsahující účinné látky neuvedené v příloze I, které již byly uvedeny na trh do dvou let ode dne oznámení směrnice, kromě případů, kdy bylo rozhodnuto nezařadit danou látku do přílohy I.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3600/92 [2] a (ES) č. 451/2000 [3] stanoví podrobná prováděcí pravidla pro první a druhou etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 výše uvedené směrnice. Tento program právě probíhá a zatím nebylo možné učinit rozhodnutí, pokud jde o počet účinných látek.
(3) Pokud jde o 90 účinných látek, zařazených do první etapy výše uvedeného pracovního programu, na 67 z nich se vztahuje směrnice nebo rozhodnutí.
V případě 23 účinných látek práce nadále probíhají.
Pokud jde o 53 účinných látek, zařazených do druhé etapy výše uvedeného pracovního programu, na jednu z nich se vztahuje rozhodnutí.
V případě 52 účinných látek práce nadále probíhají.
Pro první etapu pracovního programu zorganizovala Komise přezkum po předložení návrhu hodnotící zprávy členským státem zpravodajem.
Tento cyklus přezkumů byl mezitím finalizován a rozhodnutí nebo směrnice týkající se posledních účinných látek se v současnosti připravuje.
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) je zodpovědný za přezkum pro druhou etapu a má jeden rok od předložení návrhu hodnotící zprávy na sdělení svého stanoviska Komisi.
Jelikož jsou data předložení součástí schválené dohody mezi Komisí a Evropským úřadem pro bezpečnost potravin, je možné předvídat, kdy bude hotové poslední stanovisko.
K dnešnímu dni byla Komisi dodána tři, zatímco poslední by mělo být předáno Komisi do konce roku 2005.
Mělo by se proto věnovat více času hodnocení látek druhé etapy než látkám zařazeným do první etapy, pro které je již tato část procesu skončena.
(4) Zpráva Komise o pokroku ze dne 26. července 2001 [4] vysvětlila, proč nebyl pokrok tak velký, jak se původně předpokládalo.
Hlavní důvody zpoždění spočívaly v pomalém začátku kvůli identifikaci látek a jejich třídění podle priorit, v potřebě spojit nutné zdroje a vytvořit propracovanější postupy hodnocení a rozhodování.
Na základě závěrů uvedené zprávy byla lhůta pro látky, u nichž nebylo ještě dokončeno přezkoumání, prodloužena nařízením Komise (ES) č.
2076/2002 [5] Mezitím Komise a členské státy aktivně pracovaly na zlepšení postupů pro hodnocení účinných látek a výrazné zvýšení počtu rozhodnutí v posledních letech ukazuje, že učební cyklus je možno považovat za ukončený.
Evropský úřad pro bezpečnost potravin, který nese odpovědnost za druhou etapu přezkumného programu, je již funkční a jeho první stanoviska již byla dodána.
Nicméně některé z důvodů uvedených ve zprávě z roku 2001 stále platí.
Důvody zahrnují další potřebu využít co nejlépe omezené zdroje díky vhodným metodám dělby práce a zabezpečit, aby se udržel počet rozhodnutí, který je vydán v současnosti za rok.
Počáteční pomalost, technická složitost některé dokumentace, nutnost získat stanovisko nezávislých vědeckých kruhů a další nepředvídatelné faktory si vyžádaly v několika případech čas potřebný k přijetí rozhodnutí a prováděcích opatření.
(5) Předpokládá se, že na všechny látky zařazené do první a druhé etapy výše uvedeného přezkumného programu by se měl vztahovat zvláštní právní předpis přijatý před 31. prosincem 2005 (pro první etapu) nebo 30. zářím 2006 (pro druhou etapu).
Nicméně je třeba ponechat nějaký čas, aby tyto právní předpisy vstoupily v platnost, aby bylo členským státům a zúčastněným stranám umožněno připravit se na splnění nových požadavků.
(6) Z těchto důvodů je vhodné prodloužit přechodné období pro první etapu o jeden rok a pro druhou etapu o dvacet jeden měsíc.
(7) Nařízení (ES) č. 2076/2002 a rozhodnutí Komise 2002/928/ES ze dne 26. listopadu 2002 o nezahrnutí benomylu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto účinnou látku [6], 2004/129/ES ze dne 30. ledna 2004 o nezahrnutí některých účinných látek do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tyto účinné látky [7], 2004/140/ES ze dne 11. února 2004 o nezahrnutí fenthionu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto účinnou látku [8], 2004/247/ES ze dne 10. března 2004 o nezahrnutí simazinu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto účinnou látku [9] a 2005/303/ES ze dne 31. března 2005 o nezahrnutí cresylic acidu, dichlorofenu, imazamethabenzu, kasugamycinu a polyoxinu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tyto účinné látky [10] obsahují ustanovení o nezahrnutí některých účinných látek do přílohy I směrnice 91/414/EHS a odnětí všech povolení přípravků ochranu rostlin obsahujících tyto látky členskými státy.
Tyto právní akty stanoví odchylky, které umožňují pokračovat v používání některých těchto látek na omezenou dobu, zatímco se vyvíjejí jejich náhrady.
(8) Členské státy uvedly nový důkaz potvrzující potřebu dalších základních použití.
Komise s odborníky z členských států tuto informaci zhodnotila.
(9) Odchylky je možné povolit jen v odůvodněných případech, které nevyvolají obavy, a měly by být omezeny na kontrolu škodlivých organismů, k nimž neexistují žádná účinná náhradní řešení.
(10) Nařízení (ES) č. 2076/2002 a rozhodnutí 2002/928/ES, 2004/129/ES, 2004/140/ES, 2004/247/ES a 2005/303/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(11) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2076/2002 se mění takto:
1. Článek 1 se nahrazuje tímto:
"Lhůta 12 let uvedená v čl. 8 odst. 2 směrnice 91/414/EHS se prodlužuje do 31. prosince 2006 u účinných látek, které jsou hodnoceny v rámci nařízení (EHS) č. 3600/92, do 30. září 2007 u účinných látek, které jsou hodnoceny v rámci druhé etapy podle nařízení (ES) č. 451/2000, a do 31. prosince 2008 u účinných látek, které jsou hodnoceny v rámci nařízení (ES) č. 1490/2002, pokud před příslušným datem nebylo nebo nebude přijato rozhodnutí o zařazení nebo o nezařazení dané účinné látky do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS. Během těchto období mohou členské státy v souladu s čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 91/414/EHS nadále povolovat nebo znovu povolovat uvedení přípravků na ochranu rostlin obsahujících výše uvedené účinné látky na trh."
2. Příloha II se mění v souladu s částí I přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Příloha rozhodnutí 2002/928/ES se mění v souladu s částí II přílohy tohoto nařízení.
Článek 3
Příloha rozhodnutí 2004/129/ES se mění v souladu s částí III přílohy tohoto nařízení.
Článek 4
Příloha rozhodnutí 2004/140/ES se mění v souladu s částí IV přílohy tohoto nařízení.
Článek 5
Příloha rozhodnutí 2004/247/ES se mění v souladu s částí V přílohy tohoto nařízení.
Článek 6
Příloha rozhodnutí 2005/303/ES se mění v souladu s částí VI přílohy tohoto nařízení.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1336/2005
ze dne 12. srpna 2005,
kterým se mění příloha III nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 ze dne 24. června 1991 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na druhou odrážku článku 13 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 8 nařízení (EHS) č. 2092/91, ve znění nařízení Rady (ES) č. 392/2004 [2], se rozsah činností hospodářských subjektů, na které se vztahuje kontrolní systém podle článku 9 nařízení (EHS) č. 2092/91, týká všech hospodářských subjektů během procesu produkce, přípravy a uvádění na trh.
(2) K tomu, aby byly odpovídajícím způsobem pokryty všechny kategorie hospodářských subjektů uvedené v čl. 8 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2092/91, je třeba rozšířit používání obecných ustanovení přílohy III uvedeného nařízení.
(3) Je vhodné četnost namátkových kontrol uvést do spojitosti s riziky nesouladu s nařízením (EHS) č. 2092/91.
(4) Příloha III nařízení (EHS) č. 2092/91 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 14 nařízení (EHS) č. 2092/91,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha III nařízení (EHS) č. 2092/91 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1337/2005
ze dne 12. srpna 2005
o vydávání vývozních licencí v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 883/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro obchod se třetími zeměmi s produkty v odvětví vína [1], a zejména na článek 7 a čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 63 odst. 7 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [2] omezuje poskytování vývozních náhrad pro produkty v odvětví vína na objemy a výdaje, které jsou obsaženy v dohodě o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
(2) Článek 9 nařízení (ES) č. 883/2001 stanoví podmínky, za nichž může Komise přijmout zvláštní opatření, která zamezí překročení množství stanovených v uvedené dohodě nebo rozpočtu, který je podle ní k dispozici.
(3) Na základě informací o žádostech o vývozní licence, které měla Komise k dispozici dne 10. srpna 2005, by množství, jež jsou ještě dostupná pro období do dne 31. srpna 2005 pro místo určení oblasti 2: Asii a 4: západní Evropu podle čl. 9 odst. 5 nařízení (ES) č. 883/2001, mohla být překročena, pokud nebude omezeno vydávání vývozních licencí se stanovením náhrady předem. Proto by měla být pro množství oznámená od 3. do 9. srpna 2005 stanovena jednotná procentní sazba přijetí a pro tyto oblasti pozastaveno do 16. září 2005 podávání žádostí a vydávání licencí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Vývozní licence se stanovením náhrady předem pro produkty v odvětví vína, o něž bylo požádáno ve dnech 3. až 9. srpna 2005 podle nařízení (ES) č. 883/2001, se vydají ve výši 100 % množství požadovaných pro oblast 2: Asii a ve výši 100 % množství požadovaných pro oblast 4: západní Evropu.
2. Vydávání vývozních licencí pro produkty v odvětví vína uvedených v odstavci 1, o něž bylo požádáno ode dne 10. srpna 2005 a podávání žádostí o vývozní licence ode dne 13. srpna 2005 pro oblast určení 2: Asii a 4: západní Evropu se pozastavuje do dne 16. září 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1338/2005
ze dne 12. srpna 2005,
kterým se pozastavují nákupy másla v některých členských státech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení (ES) č. 2771/1999 stanoví, že Komise zahajuje nebo pozastavuje nákupy v členském státě, jakmile bylo zjištěno, že se tržní cena v tomto členském státě nacházela po dva týdny za sebou podle případu buď na úrovni, která je nižší, nebo na úrovni, která se rovná 92 % intervenční ceny nebo je vyšší.
(2) Komise vypracovala poslední seznam členských států, v nichž byla intervence pozastavena, v nařízení Komise (ES) č. 1245/2005 [3].
Tento seznam musí být upraven, aby bral v úvahu nové tržní ceny, které oznámilo Lotyšsko, podle článku 8 nařízení (ES) č. 2771/1999.
Z důvodů jasnosti je vhodné tento seznam nahradit a zrušit nařízení (ES) č. 1245/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nákupy másla podle čl.
6 odst.
1 nařízení (ES) č.
1255/1999 se pozastavují
Nařízení Komise (ES) č. 1339/2005
ze dne 12. srpna 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 16. srpen 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1340/2005
ze dne 16. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1341/2005
ze dne 16. srpna 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2005/06 stanoví výše podpory pro pěstování vinných hroznů určených k produkci některých odrůd sušených vinných hroznů a výše podpory pro opětovnou výsadbu vinic napadených mšičkou révokazem
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V čl. 7 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 2201/96 se stanoví kritéria pro určení podpory pro pěstování vinných hroznů určených k produkci sušených vinných hroznů odrůd sultánek, muškatelek a korintek.
(2) V čl. 7 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (ES) č. 2201/96 se stanoví, že výše podpory může být rozlišena v závislosti na odrůdě vinných hroznů. Také stanoví, že výše podpory může být rozlišena podle jiných činitelů, které mohou ovlivnit výnosy. V případě sultánek existuje další rozlišení, a to na plochy napadené mšičkou révokazem a ostatní plochy.
(3) Prověřením ploch používaných pro pěstování vinných hroznů podle čl. 7 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 2201/96 v hospodářském roce 2004/05 nebylo zjištěno žádné překročení maximální zaručené plochy stanovené v čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1621/1999 ze dne 22. července 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 2201/96, pokud jde o podporu pro pěstování vinných hroznů k produkci některých druhů sušených vinných hroznů [2].
(4) Podpora pro pěstování uvedených vinných hroznů by měla být stanovena pro hospodářský rok 2005/06.
(5) Rovněž by měla být stanovena podpora producentům, kteří opětovně vysazují vinice za účelem boje s mšičkou révokazem, poskytovaná za podmínek stanovených v čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 2201/96.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Pro hospodářský rok 2005/06 se stanoví podpora pro pěstování podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2201/96 ve výši:
a) 2603 EUR za hektar plochy s hrozny odrůdy sultánek, které jsou napadené mšičkou révokazem nebo které byly v průběhu posledních pěti let opětovně vysázeny;
b) 3569 EUR za hektar ostatních ploch, kde se pěstují hrozny odrůdy sultánek;
c) 3391 EUR za hektar plochy, kde se pěstují hrozny odrůdy korintek;
d) 969 EUR za hektar plochy, kde se pěstují hrozny odrůdy muškatelek.
2. Pro hospodářský rok 2005/06 se stanoví podpora pro opětovnou výsadbu vinic podle čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 2201/96 ve výši 3917 EUR za hektar.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1342/2005
ze dne 16. srpna 2005,
kterým se stanoví poskytování vyrovnávacího příspěvku organizacím producentů pro tuňáky dodávané zpracovatelskému průmyslu v období od 1. ledna do 31. března 2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury [1], a zejména na čl. 27 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vyrovnávací příspěvek podle článku 27 nařízení (ES) č. 104/2000 se může při splnění určitých podmínek poskytnout organizacím producentů tuňáků Společenství na množství tuňáků dodaná zpracovatelskému průmyslu v kalendářním čtvrtletí, během něhož jsou zaznamenávány ceny, pokud současně průměrná čtvrtletní prodejní cena na trhu Společenství a dovozní cena, případně včetně vyrovnávacího poplatku, jsou nižší než 87 % produkční ceny daného produktu ve Společenství.
(2) Z analýzy situace na trhu Společenství vyplývá, že v období od 1. ledna do 31. března 2004 jsou pro tuňáky žlutoploutvé (Thunnus albacares) o hmotnosti více než 10 kg na kus, pro tuňáky žlutoploutvé (Thunnus albacares) o hmotnosti nejvýše 10 kg na kus a pro tuňáky pruhované (Euthynnus (Katsuwonus) pelamis) jak průměrná čtvrtletní prodejní cena na trhu, tak dovozní cena, které jsou uvedeny v článku 27 nařízení (ES) č. 104/2000, nižší než 87 % platné produkční ceny Společenství stanovené nařízením Rady (ES) č. 2346/2002 [2].
(3) Pro stanovení práva na příspěvek se berou v úvahu prodeje, jejichž faktury jsou datovány dnem spadajícím do daného čtvrtletí a na jejichž základě byla vypočítána průměrná měsíční cena v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 2183/2001 ze dne 9. listopadu 2001 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ohledně poskytování vyrovnávacího příspěvku na tuňáka určeného pro zpracovatelský průmysl [3].
(4) V souladu s čl. 27 odst. 2 nařízení (ES) č. 104/2000 nesmí výše příspěvku v žádném případě překročit rozdíl mezi spouštěcím prahem a průměrnou prodejní cenou dotčeného produktu na trhu Společenství ani paušální částku ve výši 12 % tohoto prahu.
(5) Množství, na něž lze získat vyrovnávací příspěvek, nesmí pro dané čtvrtletí v žádném případě překročit mezní hodnoty uvedené v čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 104/2000.
(6) Množství tuňáků žlutoploutvých (Thunnus albacares) o hmotnosti více než 10 kg na kus, tuňáků žlutoploutvých (Thunnus albacares) o hmotnosti nejvýše 10 kg na kus a tuňáků pruhovaných (Euthynnus (Katsuwonus) pelamis), která byla prodávána a dodávána zpracovatelskému průmyslu na celním území Společenství, překročila v daném čtvrtletí množství prodávaná a dodávaná během stejného čtvrtletí tří předchozích rybářských hospodářských roků. Tato množství překračují horní hranice stanovené v čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 104/2000, a proto by měl být omezen celkový objem těchto produktů, na něž lze příspěvek získat.
(7) Na základě horních hranic uvedených v čl. 27 odst.
4 nařízení (ES) č. 104/2000 pro výpočet výše příspěvku každé organizaci producentů by měla být množství, na něž lze příspěvek získat, rozdělena mezi dotčené organizace producentů úměrně k jejich produkci během stejného čtvrtletí rybářských hospodářských let 2001, 2002 a 2003.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty rybolovu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyrovnávací příspěvek podle článku 27 nařízení (ES) č. 104/2000 se pro období od 1. ledna do 31. března 2004 poskytuje na následující produkty v uvedené maximální výši:
(EUR/t) _BAR_
Produkt _BAR_ Maximální výše příspěvku v souladu s čl. 27 odst. 2 první a druhou odrážkou nařízení (ES) č. 104/2000 _BAR_
Tuňák žlutoploutvý (Thunnus albacares) o hmotnosti více než 10 kg na kus _BAR_ 127 _BAR_
Tuňák žlutoploutvý (Thunnus albacares) o hmotnosti nejvýše 10 kg na kus _BAR_ 92 _BAR_
Tuňák pruhovaný (Euthynnus (Katsuwonus) pelamis) _BAR_ 52 _BAR_
Článek 2
1. Vyrovnávací příspěvek se poskytuje v rámci těchto celkových objemů:
- tuňák žlutoploutvý (Thunnus albacares) o hmotnosti více než 10 kg na kus: 21089,066 tun,
- tuňák žlutoploutvý (Thunnus albacares) o hmotnosti nejvýše 10 kg na kus: 4531,090 tun,
- tuňák pruhovaný (Euthynnus (Katsuwonus) pelamis): 5775,411 tun.
2. Rozdělení celkového objemu mezi dotčené organizace producentů je stanoveno v příloze.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1343/2005
ze dne 16. srpna 2005,
kterým se stanoví poskytování vyrovnávacího příspěvku organizacím producentů pro tuňáky dodávané zpracovatelskému průmyslu v období od 1. dubna do 30. června 2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury [1], a zejména na čl. 27 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vyrovnávací příspěvek podle článku 27 nařízení (ES) č. 104/2000 se při splnění určitých podmínek poskytuje organizacím producentů tuňáků Společenství na množství tuňáků dodaná zpracovatelskému průmyslu v kalendářním čtvrtletí, během něhož byly zaznamenávány ceny, pokud současně průměrná čtvrtletní prodejní cena na trhu Společenství a dovozní cena, případně včetně vyrovnávacího poplatku, jsou nižší než 87 % produkční ceny daného produktu ve Společenství.
(2) Z analýzy situace na trhu Společenství vyplývá, že v období od 1. dubna do 30. června 2004 jsou pro tuňáky žlutoploutvé (Thunnus albacares) o hmotnosti vyšší než 10 kg na kus, jak průměrná čtvrtletní prodejní cena na trhu, tak dovozní cena, které jsou uvedeny v článku 27 nařízení (ES) č. 104/2000, nižší než 87 % platné produkční ceny Společenství stanovené nařízením Rady (ES) č. 2346/2002 [2].
(3) Pro stanovení práva na příspěvek se berou v úvahu prodeje, jejichž faktury jsou datovány dnem spadajícím do daného čtvrtletí a na jejichž základě byla vypočítána průměrná měsíční cena uvedená v článku 4 nařízení Komise (ES) č. 2183/2001 ze dne 9. listopadu 2001 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ohledně poskytování vyrovnávacího příspěvku na tuňáka určeného pro zpracovatelský průmysl [3].
(4) Výše příspěvku uvedená v čl. 27 odst. 2 nařízení (ES) č. 104/2000 nesmí v žádném případě překročit rozdíl mezi spouštěcím prahem a průměrnou prodejní cenou dotčeného produktu na trhu Společenství ani paušální částku ve výši 12 % tohoto prahu.
(5) Množství, na něž lze získat vyrovnávací příspěvek, nesmí pro dané čtvrtletí v žádném případě překročit mezní hodnoty uvedené v čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 104/2000.
(6) Množství tuňáků žlutoploutvých (Thunnus albacares) o hmotnosti vyšší než 10 kg na kus, která byla prodávána a dodávána zpracovatelskému průmyslu na celním území Společenství, překročila v daném čtvrtletí množství prodávaná během stejného čtvrtletí tří předchozích rybářských hospodářských roků. Tato množství překračují horní hranice stanovené v čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 104/2000, a proto by měl být omezen celkový objem těchto produktů, na něž lze příspěvek získat.
(7) Na základě horních hranic uvedených v čl. 27 odst. 4 nařízení (ES) č. 104/2000 pro výpočet výše příspěvku každé organizaci producentů by měla být množství, na něž lze příspěvek získat, rozdělena mezi dotčené organizace producentů úměrně k jejich produkci během stejného čtvrtletí rybářských hospodářských let 2001, 2002 a 2003.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty rybolovu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyrovnávací příspěvek podle článku 27 nařízení (ES) č. 104/2000 se pro období od 1. dubna do 30. června 2004 poskytuje na tuňáky žlutoploutvé (Thunnus albacares) o hmotnosti vyšší než 10 kg.
Maximální výše příspěvku podle čl. 27 odst. 2 první a druhé odrážky nařízení (ES) č. 104/2000 se stanoví 24 EUR za tunu.
Článek 2
1. Celkový objem množství, na něž lze vyrovnávací příspěvek získat, je 26353,548 tun tuňáka žlutoploutvého (Thunnus albacares) o hmotnosti vyšší než 10 kg na kus.
2. Rozdělení celkového objemu mezi organizace producentů je stanoveno v příloze.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1344/2005
ze dne 16. srpna 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1555/96 o spouštěcích objemech pro dodatečná cla na jablka
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 33 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1555/96 ze dne 30. července 1996 o prováděcích pravidlech k dodatečným dovozním clům na ovoce a zeleninu [2], upravuje dozor nad dovozem produktů uvedených v příloze daného nařízení. Tento dozor je třeba vykonávat v souladu s pravidly stanovenými v čl. 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [3].
(2) Pro účely čl. 5 odst. 4 Dohody o zemědělství [4] uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání a vzhledem k nejnovějším údajům z let 2002, 2003 a 2004 je třeba změnit spouštěcí úrovně pro dodatečná cla na jablka.
(3) V důsledku se nařízení (ES) č. 1555/96 mění.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1555/96 se nahrazuje textem v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1345/2005
ze dne 16. srpna 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim dovozních licencí v odvětví olivového oleje
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 865/2004 ze dne 29. dubna 2004 o společné organizaci trhu s olivovým olejem a stolními olivami a o změně nařízení (EHS) č. 827/68 [1], a zejména na čl. 10 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 10 nařízení (ES) č. 865/2004 stanoví zvláštní ustanovení, pokud jde o vydávání dovozních licencí v odvětví olivového oleje.
Je třeba stanovit určitá zvláštní prováděcí pravidla pro vydávání těchto licencí.
(2) Ustanovení tohoto nařízení doplňují ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [2].
(3) Ve snaze o jasnost a transparentnost je nutné zrušit s účinkem ode dne 1. listopadu 2005 nařízení Komise (ES) č. 1476/95 ze dne 28. června 1995, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro režim dovozních licencí v odvětví olivového oleje [3].
(4) Nařízení Komise (EHS) č. 2543/95 ze dne 30. října 1995, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla pro režim vývozních licencí pro olivový oleje [4], stanoví povinný režim vydávání vývozních licencí. Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 865/2004 se vydávání dovozních licencí stává nepovinným opatřením a závisí na vývoji trhu. Nařízení (ES) č. 2543/95 by proto mělo být zrušeno s účinkem ode dne 1. listopadu 2005.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro olivový olej a stolní olivy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení stanoví zvláštní provádění pravidla pro režim dovozních licencí stanovený v článku 10 nařízení (ES) č. 865/2004.
2. Všechny dovozy produktů kódu KN 1509, 151000, 07099039, 07112090, 23069019, 15220031 a 15220039 podléhají předložení dovozní licence.
Žádosti o licence, licence, jakož i výpisy z licencí jsou vystaveny na formulářích shodných se vzorem uvedeným v příloze I nařízení (ES) č. 1291/2000.
Článek 2
1. Ve snaze získat výhody zvláštního režimu stanoveného v nařízeních přijatých pro provádění dohod uzavřených mezi Společenstvím a některými třetími zeměmi uvádí žádost o dovozní licenci, jakož i licence samotná v kolonkách 7 a 8 název dotčené třetí země.
2. Dovozní licence zavazuje k dovozu produktu, který splňuje požadavky stanovené v nařízeních uvedených v odstavci 1 a pro který byla vydána licence, z uvedené třetí země.
Článek 3
1. V souladu s čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000 je doba platnosti dovozní licence stanovena na šedesát dní ode dne jejího skutečného vydání.
2. Výše jistoty týkající se dovozní licence je stanovena na 10 EUR za 100 kilogramů čisté hmotnosti.
Článek 4
1. Členské státy sdělí Komisi množství, pro která byly vydány dovozní licence, přičemž upřesní množství a v případech uvedených v čl. 2 odst. 1 místo původu dovozů, a to v těchto lhůtách:
a) nejpozději pátý den každého měsíce pro období od šestnáctého do konce předcházejícího měsíce a nejpozději dvacátý den každého měsíce pro období od prvního do patnáctého dne aktuálního měsíce, pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 865/2004;
b) během prvního měsíce následujícího po ukončení každého hospodářského ruku, pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 865/2004, pro které byla vydána vývozní licence.
Pokud se členský stát domnívá, že by dovoz množství, pro která byla podána žádost o licence, mohl narušit trh, ihned o tom uvědomí Komisi, přičemž jí sdělí množství blíže určená podle odstavce 1, u nichž odliší množství, pro která byla podána žádost o licenci, avšak žádost ještě nebyl vydána či přijata, od množství, pro která byly licence vydány během současné poloviny měsíce.
2. Všechna sdělení uvedená v odstavci 1, včetně sdělení "žádné", se provádějí podle vzoru uvedeného v příloze a jsou elektronicky zasílána Komisi.
Článek 5
Nařízení (ES) č. 1476/95 a (ES) č. 2543/95 se zrušují.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1346/2005
ze dne 16. srpna 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2702/1999 o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů ve třetích zemích
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 2702/1999 ze dne 14. prosince 1999 o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů ve třetích zemích [1], a zejména na čl. 5 odst. 1 a články 7 a 11 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vzhledem ke zkušenosti získané během posledních let se jeví jako nutné změnit nařízení Komise (ES) č. 2879/2000 ze dne 28. prosince 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č.
2702/1999 o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů ve třetích zemích [2]. V zájmu jasnosti a účelnosti by se mělo uvedené nařízení nahradit novým nařízením.
(2) Nařízení (ES) č. 2702/1999 stanoví, že navrhující organizace mohou samy provádět některé části programů, vybírat prováděcí subjekty v pozdější fázi postupu a udržovat úroveň příspěvku Společenství na stálé úrovni nepřesahující 50 % skutečných nákladů každé fáze programu.
Je vhodné stanovit prováděcí pravidla těchto ustanovení.
(3) V zájmu řádného řízení je třeba stanovit zavedení a pravidelnou aktualizaci seznamu produktů a trhů, které jsou předmětem informačních a propagačních opatření ve prospěch zemědělských produktů ve třetích zemích, určení příslušných vnitrostátních orgánů odpovědných za provádění tohoto nařízení a trvání programů.
(4) Je třeba stanovit pravidla v oblasti odkazů na zvláštní původ produktů, které jsou předmětem informačních a propagačních kampaní, aby se předešlo narušení hospodářské soutěže.
(5) Je třeba stanovit postup pro předkládání programů a výběr provádějícího subjektu, aby se zaručila co nejširší hospodářská soutěž a volný pohyb služeb s přihlédnutím k ustanovením směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, pokud je navrhující organizace veřejným subjektem [3].
(6) Je třeba stanovit kritéria pro výběr programů členskými státy a pro přezkoumání programů vybraných Komisí tak, aby se zajistilo dodržování pravidel Společenství a účinnost prováděných akcí.
Komise po přezkoumání programů vybere přijaté programy a stanoví pro ně příslušné rozpočty.
(7) Jeví se jako vhodné použít stejná pravidla na opatření, která mají realizovat mezinárodní organizace uvedené v článku 6 nařízení (ES) č. 2702/1999, aby se sjednotila pravidla výběru provádějících subjektů a programů.
Pro právní jistotu je vhodné, aby sdělení šířená v rámci programů byla v souladu s právními předpisy dotčených třetích zemí.
(8) V zájmu efektivnosti opatření Společenství je nutné, aby členské státy zajistily soudržnost a doplňkovost schválených programů s vnitrostátními nebo regionálními programy.
(9) Za stejným účelem je třeba definovat preferenční kritéria výběru programů tak, aby jejich dopad byl optimální.
(10) Pokud se o programy zajímá více členských států, je třeba stanovit opatření umožňující těmto státům se vzájemně dohodnout o předkládání a přezkoumání programů.
(11) V zájmu dobrého finančního hospodaření je třeba upřesnit pravidla finanční účasti členských států a navrhujících organizací v programech.
(12) Různá pravidla týkající se výkonu závazků musí být předmětem smluv uzavřených v přiměřené lhůtě mezi zúčastněnými stranami a příslušnými vnitrostátními orgány na základě vzorových smluv, které členským státům poskytne Komise.
(13) Aby se zaručilo řádné plnění smlouvy, měla by smluvní strana složit příslušnému vnitrostátnímu orgánu záruku ve výši 15 % příspěvků Společenství a příslušných členských států.
Za stejným účelem musí být složena záruka v případě žádosti o zálohu na každou roční fázi.
(14) Je třeba určit kontroly, které mají provádět členské státy.
(15) Je třeba upřesnit, že provádění opatření stanovených ve smlouvách představuje hlavní požadavek ve smyslu článku 20 nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty [4].
(16) Vzhledem k požadavkům řádné rozpočtové správy je nezbytné stanovit peněžní postih v případě, že nebudou podány žádosti o průběžné platby nebo dodržena lhůta k předložení žádostí o průběžné platby nebo, v případě zpoždění, lhůta k provádění plateb členskými státy.
(17) Ve snaze zajistit řádnou finanční správu a vyloučit riziko, že by stanovené vyplácení vyčerpalo finanční účast Společenství tak, že by nebylo možné vyplácet zůstatek, je vhodné stanovit, že záloha a různé průběžné platby nesmí překročit 80 % příspěvku Společenství a příspěvků členských států.
Za stejným účelem je třeba, aby příslušný vnitrostátní orgán obdržel žádost o vyplacení zůstatku ve stanovené lhůtě.
(18) Je vhodné, aby členské státy ověřily veškerý materiál určený pro informaci a propagaci vyhotovený v rámci programů.
Je třeba stanovit podmínky jeho použití po ukončení programů.
(19) Ve světle získaných zkušeností a za účelem sledování řádného provádění programů je třeba upřesnit pravidla pro monitorování prováděné skupinou vytvořenou za tímto účelem podle nařízení (ES) č. 2702/1999.
(20) Zdá se, že je nezbytné, aby členské státy kontrolovaly provádění opatření a aby se výsledky ověřování a kontroly podle tohoto nařízení sdělovaly Komisi.
V zájmu řádné finanční správy je vhodné stanovit spolupráci mezi členskými státy, jestliže se činnosti provádí v jiném členském státě než tom, kde sídlí příslušná smluvní organizace.
(21) Za účelem účinné ochrany finančních zájmů Společenství je třeba přijmout odpovídající opatření k boji proti podvodům a hrubým nedbalostem.
Za tímto účelem je třeba stanovit náhrady a sankce.
(22) U víceletých programů je vhodné jasně stanovit, že po ukončení každé roční fáze je třeba předložit interní hodnotící zprávu i v případě, že není předložena žádná žádost o platbu.
(23) Úroková míra, kterou musí zaplatit příjemce neoprávněné platby, musí odpovídat úrokové míře za pohledávky nesplacené ke dni splatnosti podle článku 86 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [5].
(24) Aby se usnadnil přechod mezi nařízením (ES) č. 2879/2000 a tímto nařízením, je třeba přijmout přechodná opatření ohledně informačních a propagačních programů, o jejichž financování rozhodla Komise před vstupem v platnost tohoto nařízení.
(25) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem společného řídícího výboru "Propagace zemědělských produktů",
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Článek 1
Předmět a definice
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 2702/1999, zejména v oblasti vypracování, výběru, provádění, financování a kontroly programů podle čl. 7 odst. 1 uvedeného nařízení, a dále pravidla, která se použijí pro programy provedené prostřednictvím mezinárodní organizace podle čl. 6 uvedeného nařízení.
"Programem" se rozumí soubor souvisejících opatření, která mají dostatečný rozsah pro zlepšení informování o dotčených produktech a jejich odbytu.
Článek 2
Určení příslušných orgánů
Členské státy určí příslušné orgány pověřené prováděním tohoto nařízení (dále jen "příslušné vnitrostátní orgány").
Názvy a úplné údaje o určených orgánech a všechny případné změny v této oblasti sdělí Komisi.
Komise tyto informace vhodným způsobem zveřejní.
Článek 3
Doba trvání programů
Programy se provádějí v období minimálně jednoho roku a maximálně tří let ode dne nabytí účinnosti smlouvy podle čl. 12 odst. 1.
Článek 4
Vlastnosti informačních a propagačních sdělení šířených v rámci programů
1. Všechna informační nebo propagační sdělení určená spotřebitelům a jiným cílovým skupinám v rámci programů (dále jen "sdělení") jsou založena na inherentních vlastnostech dotyčného produktu nebo jeho znacích.
Tato sdělení musí být v souladu s právními předpisy, které se použijí ve třetích zemích, kterým jsou určena.
2. Jakýkoli odkaz na původ produktů musí být druhořadý ve vztahu k hlavnímu sdělení kampaně.
Označení původu produktu se však může objevit v rámci určitého informačního nebo propagačního opatření, jedná-li se o označení učiněné v souladu s právními předpisy Společenství nebo jde-li o typický produkt nezbytný k dokreslení informačních nebo propagačních opatření.
Článek 5
Seznam produktů a trhů
Seznam produktů a trhů podle článků 3 a 4 nařízení (ES) č. 2702/1999 je v příloze tohoto nařízení.
Aktualizuje se každé dva roky nejpozději do 31. prosince.
Článek 6
Programy realizované ve spolupráci s mezinárodními organizacemi
V případě použití článku 6 nařízení (ES) č. 2702/1999 mezinárodní organizace uvedené ve zmíněném článku předloží na žádost Komise návrhy programů plánovaných na další rok.
Podmínky poskytnutí a vyplacení příspěvku Společenství podle čl. 9 odst. 4 nařízení (ES) č. 2702/1999 se řídí smlouvou o dotaci uzavřenou mezi Společenstvím a dotčenou mezinárodní organizací.
KAPITOLA 2
Výběr programů uvedených v článku 7 nařízení (ES) č. 2702/1999
Článek 7
Předkládání programů a předběžný výběr členskými státy
1. Pro uskutečňování opatření obsažených v programech zveřejňuje dotčený členský stát každoročně výzvu k předkládání návrhů.
Oborové nebo mezioborové organizace Společenství, které zastupují daná odvětví (dále jen "navrhující organizace"), předloží své programy členskému státu nejpozději do 31. března.
Programy se předkládají ve formě stanovené Komisí, která je uveřejněna na její internetové stránce.
Tato forma je přiložena k výzvám k předkládání návrhů uvedených v prvním pododstavci.
2. Programy předložené podle odstavce 1 musí splňovat:
a) právní předpisy Společenství, které se týkají příslušných produktů a jejich uvádění na trh;
b) specifikaci obsahující kritéria pro vyloučení, výběr a přidělení, která za tímto účelem zveřejní zúčastněné členské státy.
Programy musí být dostatečně podrobné, aby bylo možno zhodnotit jejich soulad s právními předpisy a poměr mezi náklady a účinností.
Členské státy hodnotí programy především podle následujících kritérií:
- soulad navržených strategií se stanovenými cíli,
- kvalita navržených opatření,
- očekávaný dopad jejich uskutečnění na poptávku po dotčených produktech,
- záruky účinnosti a reprezentativnosti navrhujících organizací,
- technické schopnosti a záruky účinnosti navrženého provádějícího subjektu.
Členské státy vypracují předběžný seznam programů, které vyberou na základě kritérií stanovených ve specifikaci podle prvního pododstavce písm. b) a na základě kritérií podle třetího pododstavce.
3. Za účelem provádění svých programů vybere každá navrhující organizace patřičným a členským státem ověřeným způsobem ve výběrovém řízení jeden či více provádějících subjektů.
Pokud došlo k výběru ještě před předložením programu, provádějící subjekt se může podílet na jeho přípravě.
4. Jedná-li se o program, který zahrnuje více členských států, vyberou tyto státy program po společné poradě a jmenují jeden členský stát do funkce koordinátora. Zejména se zaváží k účasti na financování podle čl. 11 odst. 2 a k vytvoření vzájemné správní spolupráce za účelem zlepšení sledování, provádění a kontroly daného programu.
5. Každý členský stát dbá na soulad stanovených národních nebo regionálních opatření s opatřeními, která jsou spolufinancována podle nařízení (ES) č. 2702/1999, a na doplňkovost předložených programů k národním nebo regionálním kampaním.
Článek 8
Přednost při výběru programů
1. V rámci programů uvedených v čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2702/1999 předložených více členskými státy bude dána přednost těm programům, které se týkají všech produktů a které kladou důraz zejména na aspekty spojené s kvalitou, výživovou hodnotou a bezpečností potravin z produkce Společenství.
2. V případě programů, které se dotýkají pouze jednoho členského státu nebo jednoho produktu, se upřednostní ty programy, které vyzdvihují zájem Společenství, zejména kvalitu, výživovou hodnotu, bezpečnost a reprezentativnost evropské zemědělské a potravinářské produkce.
Článek 9
Výběr programů Komisí
1. Každoročně, nejpozději do 30. června sdělí členské státy Komisi seznam podle čl. 7 odst. 2, v němž je případně uveden seznam vybraných provádějících subjektů, pokud již byly určené podle čl. 7 odst. 3, a dále jeden opis programů.
Pokud se jedná o programy, které se dotýkají více členských států, proběhne toto sdělení po společné dohodě dotčených členských států.
2. Jestliže Komise shledá, že předložený program nebo jeho část není v souladu s právními předpisy Společenství nebo s kritérii podle čl. 7 odst. 2 a je tedy úplně nebo zčásti nezpůsobilý, uvědomí o tom dotčené členské státy ve lhůtě šedesáti kalendářních dnů po obdržení seznamu podle čl. 7 odst. 2.
3. Členské státy v souladu s čl. 7 odst. 3 třetím pododstavcem nařízení (ES) č. 2702/1999 předají Komisi opravené programy ve lhůtě třiceti kalendářních dnů po obdržení zprávy podle odstavce 2 tohoto článku.
Po ověření opravených programů rozhodne Komise nejpozději do 30. listopadu o tom, které programy může spolufinancovat podle postupu uvedeného v čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 2702/1999.
4. Navrhující organizace je (jsou) odpovědná(é) za řádné provádění a řízení přijatého programu.
Článek 10
Schvalování provádějících subjektů
1. Členský stát schválí výběr provádějícího subjektu podle čl. 7 odst. 3 a uvědomí o tom Komisi dříve, než dojde k podepsání smlouvy uvedené v čl. 12 odst. 1.
Členský stát ověří, že vybraný provádějící subjekt má k dispozici finanční a technické prostředky nezbytné k zajištění co nejúčinnějšího výkonu opatření podle čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 2702/1999. Informuje Komisi o postupu uplatněném za tímto účelem.
2. Navrhující organizace je oprávněna zahájit určité části programu podle čl. 7 odst. 5 nařízení (ES) č. 2702/1999 pouze za následujících podmínek:
a) návrh provádění je v souladu s ustanoveními čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 2702/1999;
b) navrhující organizace má nejméně pětiletou praxi v provádění stejného druhu opatření;
c) při realizaci části programu navrhující organizací nebude vyčerpáno více než 50 % celkových nákladů na program, pokud se nejedná o výjimečné a řádně odůvodněné případy, které Komise nejprve písemně schválila;
d) navrhující organizace zaručí, že náklady na opatření, která se chystá sama provést, nepřekročí tarify běžně používané na trhu.
Členský stát ověřuje dodržování těchto podmínek.
3. Pokud je navrhující organizací veřejnoprávní subjekt ve smyslu čl. 1 písm. b) druhého pododstavce směrnice 92/50/EHS, přijmou členské státy nezbytná opatření k tomu, aby zadavatelé dbali na dodržování ustanovení této směrnice.
Ustanovení směrnice 92/50/EHS se použijí také v případě opatření uvedených v článku 6 nařízení (ES) č. 2702/1999.
KAPITOLA 3
Financování programů
Článek 11
Finanční příspěvky
1. Finanční příspěvek Společenství se vyplatí příslušným členským státům.
2. Pokud se na financování programu podílí více členských států, jejich příspěvek doplní finanční příspěvek navrhující organizace usazené na území těchto států.
Aniž by byl dotčen článek 9 nařízení (ES) č. 2702/1999, nepřesáhne v tomto případě financování ze strany Společenství 50 % celkových nákladů programu.
3. Finanční příspěvky stanovené v čl. 9 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 2702/1999 musí být uvedené v programu předloženém Komisi.
Článek 12
Uzavírání smluv a skládání jistot
1. Jakmile Komise přijme rozhodnutí podle čl. 9 odst. 3, informuje členský stát každou navrhující organizaci, zda její žádost byla přijata či nikoli.
S vybranými navrhujícími organizacemi uzavřou členské státy smlouvy ve lhůtě devadesáti kalendářních dní po oznámení rozhodnutí Komise podle čl. 9 odst.
3. Po vypršení této lhůty nemůže již být uzavřena žádná smlouva bez předběžného povolení Komise.
2. Členské státy použijí vzorové smlouvy, které jim poskytne Komise.
Členské státy mohou případně s ohledem na vnitrostátní předpisy upravit určité podmínky obsažené ve vzorových smlouvách, aniž by tím však byly dotčeny právní předpisy Společenství.
3. K uzavření smlouvy mezi oběma stranami může dojít až po složení jistoty navrhující organizace ve prospěch členského státu a za podmínek podle hlavy III nařízení (EHS) č. 2220/85 ve výši 15 % maximálního ročního finančního příspěvku Společenství a dotčených členských států, aby bylo zajištěno řádné plnění smlouvy.
Je-li však smluvní strana veřejnoprávním subjektem nebo jedná-li pod jeho dozorem, může příslušný vnitrostátní orgán přijmout písemnou záruku od dozorčího subjektu ve výši procentního podílu podle prvního pododstavce pod podmínkou, že se tento dozorčí subjekt zaváže:
a) dohlížet na řádný výkon sjednaných závazků;
b) ověřit, že přijaté částky jsou skutečně použity na výkon sjednaných závazků.
Doklad o složení jistoty musí být členskému státu doručen před uplynutím lhůty stanovené v odstavci 1.
4. Zásadním požadavkem ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85 je provádění opatření vyplývajících ze smlouvy.
5. Členský stát neprodleně zašle Komisi opis smlouvy a doklad o složení jistoty.
Členský stát rovněž zašle Komisi opis smlouvy uzavřené mezi vybranou navrhující organizací a provádějícím subjektem.
Tato druhá smlouva stanoví povinnost provádějícího subjektu podrobit se kontrole podle článku 21.
Článek 13
Režim záloh
1. Smluvní strana může předložit členskému státu žádost o zálohu spolu s jistotou podle odstavce 3 tohoto článku do třiceti kalendářních dnů po podpisu smlouvy podle čl. 12 odst. 1 a v případě víceletých programů tak může učinit do třiceti dnů po zahájení každé 12 měsíční fáze. Po uplynutí lhůty již o zálohu nelze žádat.
Každá záloha pokryje maximálně 30 % ročního příspěvku Společenství a příspěvku dotčeného členského státu nebo dotčených členských států podle čl. 9 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 2702/1999.
2. Záloha musí být členským státem vyplacena do třiceti kalendářních dnů po podání žádosti o zálohu.
S výjimkou případů vyšší moci má každé zpoždění ve vyplácení za následek snížení měsíční zálohy vyplácené Komisí členskému státu podle pravidel článku 4 nařízení Komise (ES) č. 296/96 [6].
3. Za účelem vyplacení zálohy musí smluvní strana složit ve prospěch členského státu jistotu ve výši 110 % této zálohy podle podmínek hlavy III nařízení (EHS) č.
2220/85. Členský stát neprodleně zašle Komisi opis každé žádosti o zálohu a důkaz o složení příslušné jistoty.
Je-li však smluvní strana veřejnoprávním subjektem nebo jedná-li pod jeho dozorem, může příslušný vnitrostátní orgán přijmout písemnou záruku od dozorčího subjektu ve výši procentního podílu podle prvního pododstavce pod podmínkou, že se tento dozorčí subjekt zaváže k vyplacení částky pokryté jistotou v případě, že nedojde ke stanovení práva na poskytnutí zálohy.
Článek 14
Průběžné platby
1. Navrhující organizace podávají u členských států žádosti o průběžné platby příspěvku Společenství a příspěvku členských států před koncem kalendářního měsíce následujícího po měsíci, v němž uplyne každé čtvrtletí, počítáno ode dne podpisu smlouvy podle čl. 12 odst. 1.
K těmto žádostem, které se týkají plateb provedených během uvedeného čtvrtletí, se přiloží souhrnný finanční výkaz, opisy faktur a příslušných dokladů a dále průběžná zpráva o plnění smlouvy během uvedeného čtvrtletí (dále jen "čtvrtletní zpráva").
V případě, že se v uvedeném čtvrtletí neuskutečnila žádná platba nebo činnost, předají se ve lhůtě uvedené v prvním pododstavci tyto dokumenty příslušnému vnitrostátnímu orgánu.
S výjimkou případů vyšší moci má opožděné podání žádosti o průběžnou platbu s přiloženou dokumentací podle druhého pododstavce za následek snížení platby o 3 % za každý celý měsíc zpoždění.
2. Vyplácení průběžných plateb je podmíněno ověřením dokumentů podle odst. 1 druhého pododstavce členským státem.
3. Průběžné platby a vyplácení záloh podle článku 13, nepřekročí celkově 80 % z celkového ročního finančního příspěvku Společenství a dotčených členských států podle čl. 9 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 2702/1999. Jakmile dojde k dosažení této úrovně, nemůže být podána žádná další žádost o průběžnou platbu.
Článek 15
Platba zůstatku
1. Žádost o vyplacení zůstatku podá navrhující organizace členskému státu ve lhůtě čtyř měsíců po dni ukončení ročních opatření stanovených ve smlouvě podle čl. 12 odst. 1.
Aby mohla být žádost přijata, musí k ní být přiložena zpráva (dále jen "výroční zpráva") obsahující tyto doklady:
a) souhrnnou zprávu o provedených opatřeních a vyhodnocení obdržených výsledků, které je možno posoudit ke dni zprávy;
b) souhrnný finanční výkaz, ve kterém jsou jasně uvedeny všechny plánované a uskutečněné výdaje.
K výroční zprávě se přiloží opisy faktur a příslušných dokladů o provedených platbách.
S výjimkou případů vyšší moci má opožděné podání žádosti o vyplacení zůstatku za následek snížení platby o 3 % za každý měsíc zpoždění.
2. Vyplacení zůstatku je podmíněno kontrolou faktur a dokladů členským státem podle odst. 1 třetího pododstavce.
Není-li zcela splněn zásadní požadavek podle čl. 12 odst. 4, platba zůstatku se přiměřeně sníží.
Článek 16
Vyplácení prostředků členským státem
Členský stát provede platby stanovené ve článcích 14 a 15 do šedesáti kalendářních dnů od přijetí žádosti o platbu.
Tato lhůta se však během období šedesáti dnů od prvního zápisu žádosti o platbu může kdykoli pozastavit oznámením smluvnímu věřiteli, že jeho žádost není přípustná, nebo že pohledávka není vymahatelná, nebo že pohledávka není odůvodněna doklady požadovanými pro každou dodatečnou žádost, nebo že členský stát požaduje za nezbytné obdržení dodatečných informací nebo provedení kontrol.
Lhůta započne dále běžet dnem přijetí požadovaných informací nebo dnem provedení ověření členským státem; tyto informace nebo ověření musí být předány ve lhůtě třiceti kalendářních dnů po jejich oznámení.
S výjimkou případů vyšší moci má každé zpoždění ve vyplácení za následek snížení měsíční zálohy vyplácené Komisí členskému státu podle pravidel článku 4 nařízení (ES) č. 296/96.
Článek 17
Jistota
1. Jistota podle čl. 13 odst. 3 se uvolní, pokud dotčený členský stát konstatuje konečné právo na poskytnutí částky zálohy.
2. Jistota uvedená v čl. 12 odst. 3 musí být platná až do vyplacení zůstatku a bude uvolněna dopisem o zproštění vydaným příslušným vnitrostátním orgánem.
K uvolnění jistoty dojde ve lhůtách a za podmínek stanovených v článku 16 pro vyplácení zůstatku.
3. Výdaje vykázané v "záruční" sekci Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) se sníží o propadlé jistoty a použité sankce v části, která odpovídá financování Společenstvím.
Článek 18
Dokumenty, které se mají předat Komisi
1. Výroční zpráva se předloží po ukončení každé roční fáze i v případě, že nebyla podána žádná žádost o vyplacení zůstatku.
2. Členský stát předá Komisi souhrnné finanční výkazy podle čl. 15 odst. 1, druhého pododstavce písm. a) a b) do třiceti kalendářních dnů po vyplacení zůstatku podle čl. 15 odst. 2.
3. Členský stát předá Komisi dvakrát do roka čtvrtletní zprávy nezbytné pro průběžné platby podle článku 14.
První a druhá čtvrtletní zpráva se zašlou ve lhůtě šedesáti kalendářních dnů od přijetí druhé čtvrtletní zprávy členského státu a třetí a čtvrtá čtvrtletní zpráva se přiloží k souhrnným výkazům podle odstavce 2 tohoto článku.
Výroční zpráva z uplynulého roku může zahrnout čtvrtletní zprávu za poslední čtvrtletí.
4. Členský stát zašle Komisi ve lhůtě třiceti kalendářních dnů po vyplacení zůstatku finanční rozvahu výdajů provedených v rámci smlouvy ve formě stanovené Komisí a předané členským státům.
K této rozvaze se přiloží odůvodněné stanovisko členského státu týkající se provádění úkolů stanovených pro uplynulou fázi.
Rozvaha mimo jiné potvrdí že, v souladu s kontrolami provedenými podle čl. 14 odst. 2 a čl. 15 odst. 2, se mohou veškeré výdaje považovat za způsobilé v souladu s podmínkami smlouvy.
KAPITOLA 4
Sledování a kontroly
Článek 19
Používání materiálu
1. Členské státy ověří, že informační a propagační materiály vytvořené nebo použité v rámci programů financovaných podle tohoto nařízení jsou v souladu s právními předpisy Společenství.
Schválený materiál předají Komisi.
2. Materiál vytvořený a financovaný v rámci programu podle odstavce 1, včetně grafické, vizuální a audiovizuální tvorby a internetových stránek, může být následně použit po předběžném písemném schválení Komise, příslušných navrhujících organizací a členských států, které se na programu finančně podílejí, pod podmínkou, že se zohlední práva smluvních stran vyplývající z vnitrostátního práva, které je rozhodným právem smlouvy.
Článek 20
Sledování programů
1. Monitorovací skupina podle čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 2702/1999 se pravidelně schází, aby mohla sledovat, jak postupují jednotlivé programy, které jsou financovány podle tohoto nařízení.
Za tímto účelem je monitorovací skupina obeznámena u každého programu s časovým rozvrhem plánovaných opatření, čtvrtletními a výročními zprávami a s výsledky kontrol provedených na základě článků 14, 15 a 21 tohoto nařízení.
Skupině předsedá zástupce dotčeného členského státu. Pokud jde o programy, na kterých se podílí více členských států, je předsedou zástupce určený dotčenými členskými státy.
2. Úředníci a zaměstnanci Komise se mohou podílet na činnostech organizovaných v rámci programu financovaného podle tohoto nařízení.
Článek 21
Kontroly prováděné členskými státy
1. Dotčený členský stát stanoví nejvhodnější prostředky, aby zajistil kontrolu programů a opatření financovaných podle tohoto nařízení, a uvědomí o nich Komisi.
Kontroly se provádějí každoročně u nejméně 20 % programů ukončených v uplynulém roce, s minimálním počtem dvou programů, a týkají se nejméně 20 % celkových rozpočtů těchto programů ukončených v uplynulém roce.
Výběr programů, které budou kontrolovány, se provádí na základě analýzy rizika.
Členský stát předá Komisi za každý přezkoumaný program zprávu, v níž uvede výsledky provedených kontrol a zjištěné nesrovnalosti.
Tato zpráva se předá okamžitě po jejím vyhotovení.
2. Členský stát přijme nezbytná opatření, aby u smluvní organizace a provádějícího subjektu ověřil, zejména prostřednictvím technických a účetních kontrol:
a) přesnost údajů a poskytnutých dokladů;
b) splnění všech závazků vyplývajících ze smlouvy uvedených v čl. 12 odst. 1.
Aniž jsou dotčena ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 595/91 [7], členský stát uvědomí v co nejkratší lhůtě Komisi o všech nedostatcích zjištěných během provedených kontrol.
3. U programů, na nichž se podílí více členských států, tyto státy přijmou všechna opatření nezbytná pro koordinaci svých kontrolních činností a uvědomí o tom Komisi.
4. Komise se může kdykoli zúčastnit kontrol podle odst.
1, 2 a 3. Příslušné vnitrostátní orgány předají Komisi za tímto účelem předběžný časový rozvrh kontrol, které členský stát uskuteční, nejpozději do třiceti dnů před zahájením těchto kontrol.
Komise může provádět veškeré dodatečné kontroly, které uzná za nezbytné.
Článek 22
Vymáhání neoprávněně vyplacených částek
1. V případě neoprávněné platby je příjemce povinen uhradit sporné částky zvýšené o úrok vypočtený v závislosti na lhůtě, která proběhla mezi platbou a úhradou ze strany příjemce.
Použije se úroková sazba stanovená podle čl. 86 odst. 2 písm. b) nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002.
2. Navrácené částky s úroky jsou převedeny platebním agenturám nebo orgánům členských států, které je odečtou od výdajů hrazených z prostředků EZOZF v poměru k finanční účasti Společenství.
Článek 23
Sankce
1. V případě podvodu nebo hrubé nedbalosti uhradí navrhující organizace dvojnásobek rozdílu mezi původně vyplacenou částkou a částkou skutečně dlužnou.
2. Nestanoví-li článek 6 nařízení Rady (ES) č. 2988/95 [8] jinak, použijí se snížení a vynětí podle tohoto nařízení, aniž by tím byla dotčena možnost případného použití dalších sankcí podle jiných ustanovení právních předpisů Společenství nebo vnitrostátních právních předpisů.
KAPITOLA 5
Zrušení, přechodná a závěrečná ustanovení
Článek 24
Zrušení nařízení (ES) č. 2879/2000
Nařízení (ES) č. 2879/2000 se zrušuje.
Ustanovení výše uvedeného nařízení se nicméně použijí na informační a propagační programy, o jejichž financování rozhodla Komise před vstupem v platnost tohoto nařízení.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 25
Přechodná ustanovení
1. Pro rok 2005 se kromě lhůty stanovené v čl. 7 odst. 1 druhém pododstavci stanoví druhá lhůta pro předložení programů do 31. října 2005.
2. Odchylně od čl. 9 odst. 1 prvního pododstavce se pro rok 2005 u programů předložených do 31. října stanoví lhůta pro předání předběžného seznamu programů Komisi do 15. prosince 2005.
3. Odchylně od čl. 9 odst. 3 dojde k rozhodnutí Komise pro rok 2005 podle uvedeného odstavce nejpozději do 28. února 2006.
Článek 26
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1347/2005
ze dne 16. srpna 2005,
kterým se po padesáté prvé mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 druhou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha II nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam příslušných orgánů, kterým se předávají informace a žádosti týkající se opatření uložených na základě uvedeného nařízení.
(2) Německo, Litva, Nizozemsko a Švédsko požádaly o změnu adres svých příslušných orgánů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 881/2002 se mění podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1348/2005
ze dne 16. srpna 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 18. do 30. srpna 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1349/2005
ze dne 17. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1350/2005
ze dne 16. srpna 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu makrely obecné v oblastech ICES IIa (vody ES), IIIa, IIIb, c, d (vody ES), IV plavidly plujícími pod vlajkou Francie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1351/2005
ze dne 16. srpna 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu humra severského v oblasti ICES VIIIc plavidly plujícími pod vlajkou Francie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1352/2005
ze dne 16. srpna 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu tresky v oblasti ICES VIII, IX (vody Společenství a mezinárodní vody) plavidly plujícími pod vlajkou Francie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1353/2005
ze dne 17. srpna 2005,
kterým se opravuje nařízení (ES) č. 664/2005, kterým se stanoví vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, kterou se mění dohoda mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 22. července 1972, pokud jde o ustanovení použitelná pro zpracované zemědělské produkty (dále jen "dohoda"), byla schválena rozhodnutím Rady 2005/45/ES [3].
(2) V čl. 4 odst. 3 protokolu č. 2 dohody se stanoví, že pro cukr (kódy 1701, 1702 a 1703 harmonizovaného systému) používaný při výrobě produktů uvedených v tabulce I a II uvedeného protokolu nemohou smluvní strany poskytnout vývozní náhrady nebo náhradu, ani prominutí cla nebo osvobození od cla, ať už částečné nebo úplné, nebo od dávek s rovnocenným účinkem.
(3) Produkty kódů KN 1702305190, 1702305990, 1702309190, 1702309990, 1702409090, 1702905091, 1702905099, 1702907590 a 1702907990 z přílohy nařízení Komise (ES) č. 664/2005 [4] nejsou v tabulce I a II uvedeny. Ustanovení čl. 4 odst. 3 protokolu č. 2 dohody nejsou tedy použitelná pro uvedené produkty. Pro vývoz těchto produktů do Švýcarska je tedy možné poskytnout náhradu.
(4) Je proto třeba pro tyto produkty opravit kód země určení stanovený v příloze nařízení (ES) č. 664/2005, aby zahrnoval Švýcarsko s účinkem ode dne 29. dubna 2005, kdy uvedené nařízení vstoupilo v platnost.
(5) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 664/2005 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1354/2005
ze dne 17. srpna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 131/2004 o některých omezujících opatřeních vůči Súdánu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 131/2004 ze dne 26. ledna 2004 o některých omezujících opatřeních vůči Súdánu [1], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha nařízení (ES) č. 131/2004 obsahuje seznam příslušných orgánů, které jsou pověřeny specifickými úlohami souvisejícími s prováděním uvedeného nařízení.
(2) Belgie, Litva, Maďarsko, Nizozemsko a Švédsko požádaly, aby byla změněna adresa jejich příslušných orgánů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 131/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1356/2005
ze dne 18. srpna 2005,
kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu, pokud jde o kyselinu oxolinovou a morantel
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2377/90 ze dne 26. června 1990, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu [1], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské agentury pro léčivé přípravky vyjádřené Výborem pro veterinární léčivé přípravky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Všechny farmakologicky účinné látky používané v rámci Společenství ve veterinárních léčivých přípravcích, které jsou určeny k podávání zvířatům určeným k produkci potravin, by měly být hodnoceny v souladu s nařízením (EHS) č. 2377/90.
(2) Kyselina oxolinová byla zařazena do přílohy I nařízení (EHS) č. 2377/90 u kuřat a prasat pro svalovinu, kůži a tuk, játra a ledviny, pro svalovinu a kůži v přirozeném poměru u ryb a vyjma zvířat, jejichž vejce jsou určena k lidské spotřebě.
Uvedená položka by měla být rozšířena na všechny druhy zvířat určených k produkci potravin, vyjma zvířat, jejichž mléko či vejce jsou určeny k lidské spotřebě, přičemž u ryb se položka vztahuje pouze na "svalovinu a kůži v přirozeném poměru" a u prasat a drůbeže se maximální limit reziduí pro tuk vztahuje na "kůži a tuk v přirozeném poměru".
(3) Morantel byl zařazen do přílohy I nařízení (EHS) č. 2377/90 u skotu a ovcí pro svalovinu, tuk, játra, ledviny a mléko.
Uvedená položka by měla být rozšířena na všechny přežvýkavce.
(4) Nařízení (EHS) č. 2377/90 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Před použitelností tohoto nařízení by měla být členským státům poskytnuta přiměřená lhůta, aby mohly učinit veškeré úpravy, které bude s ohledem na uvedené nařízení případně nutné provést u registrací, které byly uděleny podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků [2].
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro veterinární léčivé přípravky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (EHS) č. 2377/90 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1357/2005
ze dne 18. srpna 2005,
kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96, pokud jde o zápis názvu do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení" Chevrotin (CHOP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 písm. b) a na čl. 6 odst. 3 a 4 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 byla žádost Francie o zápis názvu "Chevrotin" zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie [2].
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (EHS) č. 2081/92 podala Itálie proti zápisu námitky z důvodu nesplnění podmínek podle článku 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 a dále proto, že zápis by mohl poškodit situaci výrobků, které se běžně vyskytují na trhu v Itálii, zejména výrobků s názvem "caprino", a že překlad uvedeného názvu ("caprino") do italského jazyka by vyjadřoval název druhu.
(3) Dopisem ze dne 7. prosince 2004 vyzvala Komise dotčené členské státy k hledání vzájemné dohody podle svých vnitrostátních postupů.
(4) Jelikož ve lhůtě tří měsíců nedošlo mezi Francií a Itálií k dohodě, Komise musí přijmout rozhodnutí postupem podle článku 15 nařízení (EHS) č. 2081/92.
(5) Francie však oficiálně oznámila, že zápis názvu "Chevrotin" nemůže vést k zákazu používání výrazu "de chèvre" (kozí) nebo "fromage de chèvre" (kozí sýr) pro označení sýrů vyrobených z kozího mléka a souvztažně ani k zákazu používání překladu těchto výrazů (v italském jazyce "caprino" nebo "formaggio di capra").
(6) Vzhledem k tomu, že výraz "chevrotin" nemůže být považován za překlad výrazu "caprino" a naopak, skutečnost, že výraz "caprino" by podle italských orgánů mohl být považován za název druhu, neznamená, že by byl názvem druhu i samotný výraz "chevrotin".
(7) Italie rovněž neprokázala, že nejsou dodrženy podmínky podle článku 2 nařízení (EHS) č. 2081/92.
(8) S ohledem na výše uvedené skutečnosti musí být název zapsán do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení".
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Regulativního výboru pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze nařízení Komise (ES) č. 2400/96 [3] se doplňuje název uvedený v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1358/2005
ze dne 18. srpna 2005,
kterým se stanoví váhové koeficienty výpočet ceny jatečně upravených těl prasat na trhu Společenství na hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2759/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vepřovým masem [1], a zejména na čl. 4 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Cena jatečně upravených těl prasat na trhu Společenství uvedená v čl. 4 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2759/75 musí být stanovena vážením cen, zaznamenaných v každém členském státu, pomocí koeficientů vyjadřujících relativní velikost stáda prasat v každém členském státě.
(2) Tyto koeficienty je třeba stanovit na základě počtu prasat zjištěného na začátku prosince každého roku v souladu se směrnicí Rady 93/23/EHS ze dne 1. června 1993 o statistických zjišťováních chovu prasat [2].
(3) S ohledem na výsledky sčítání z prosince 2004 je třeba stanovit nové váhové koeficienty na hospodářský rok 2005/06 a zrušit nařízení Komise (ES) č. 1900/2004 [3].
(4) Vzhledem k tomu, že hospodářský rok 2005/06 začíná dnem 1. července 2005, mělo by se toto nařízení použít od stejného data.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro vepřové maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Váhové koeficienty uvedené v čl. 4 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2759/75 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 1900/2004 se zrušuje.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1359/2005
ze dne 18. srpna 2005,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 2390/1999, kterým se stanoví forma a obsah účetních údajů poskytovaných Komisi pro účely schválení účetní závěrky záruční sekce EZOZF a pro účely sledování a odhadů
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky [1], a zejména na čl. 4 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 2 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 1663/95 ze dne 7. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 729/70 týkající se postupu schválení účetní závěrky záruční sekce EZOZF [2] stanoví, že forma a obsah účetních údajů podle čl. 4 odst. 1 písm. c) uvedeného nařízení se stanoví postupem podle článku 13 nařízení (ES) č. 1258/1999.
(2) Formu a obsah účetních údajů poskytovaných Komisi pro účely schválení účetní závěrky záruční sekce EZOZF a pro účely sledování a odhadů v současnosti stanoví nařízení Komise (ES) č. 2390/1999 [3].
(3) Přílohy I a III nařízení (ES) č. 2390/1999 je třeba aktualizovat vzhledem ke změnám v rozpočtové nomenklatuře a v požadavcích na data.
Za účelem zajištění optimálního a aktuálního předávání informací mezi členskými státy a Komisí je navíc třeba upravit technické specifikace v příloze II uvedeného nařízení.
(4) Nařízení (ES) č. 2390/1999 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru fondu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I, II a III nařízení (ES) č. 2390/1999 se nahrazují zněním uvedeným v přílohách I, II a III tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1360/2005
ze dne 18. srpna 2005
o změně nařízení Komise (ES) č. 817/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení [1], a zejména na článek 34 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 23 nařízení (ES) č. 1257/1999 stanoví, že Společenství může poskytnou podporu zemědělcům, kteří se na dobu nejméně pěti let zavážou k provádění agroenvironmentálních opatření, ale že tyto závazky musí zahrnovat více než používání obvyklých náležitých zemědělských praktik.
Některé z těchto agroenvironmentálních závazků stanovených na pětileté období skončí před 31. prosincem 2006.
Se zavedením zásady podmíněnosti stanovené v kapitole 1 hlavy II nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky [2], jsou povinnosti, které se vztahují na zemědělce bez agroenvironmentálních závazků, odlišné.
Pro agroenvironmentální opatření na další období rozvoje venkova v letech 2007–2013 se použijí nová pravidla.
(2) Místo nových pětiletých smluv podle pravidel použitelných pro stávající programové období mohou dát členské státy přednost prodloužení současných platných agroenvironmentálních smluv se zemědělci, přičemž poslední závazek bude zahájen nejpozději 31. prosince 2006.
(3) V rámci nařízení Komise (ES) č. 817/2004 [3] by měla být umožněna větší pružnost v případě zemědělců, kteří převedli značnou část plochy, na niž se váže počáteční agroenvironmentální závazek, a přitom zajistili pokračování environmentálních výhod plynoucích ze závazků.
(4) Nařízení (ES) č. 817/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
Změny by se měly použít od 1. ledna 2005, kdy skončila platnost některých počátečních smluv.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro zemědělské struktury a rozvoj venkova,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 817/2004 se mění takto:
1. V článku 21 se vkládá nový odstavec, který zní:
"3. Pokud platnost agroenvironmentálního závazku skončí před koncem programového období stanoveného v článku 42 nařízení (ES) č. 1257/1999, mohou jej členské státy prodloužit za předpokladu, že poslední závazek bude zahájen nejpozději 31. prosince 2006.
Členské státy mohou povolit upravení ploch podniku, na něž se vztahuje závazek, aby se zohlednil převod části podniku příjemce podpory na jinou osobu v průběhu prodlouženého období za předpokladu, že takové upravení nezmenší plochu, na niž se vztahuje závazek, o více než 50 %."
2. První a druhý odstavec článku 36 se nahrazují tímto:
Členské státy se mohou v rámci uplatnění zásady proporcionality rozhodnout, že takové vyrovnání nechtějí v těchto případech:
a) pokud příjemce podpory, který již značnou část závazku splnil, zcela ukončil zemědělskou činnost a není možné, aby pokračovatel závazek převzal;
b) pokud převedení části podniku příjemce podpory nastane během období prodloužení závazku v souladu s čl. 21 odst. 3 a pokud převod nepřesáhne 50 % plochy, na niž se závazek vztahoval před jeho prodloužením."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1361/2005
ze dne 17. srpna 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu mníkovce bělolemého v oblasti ICES V, VI, VII (vody Společenství a mezinárodní vody) plavidly plujícími pod vlajkou Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1362/2005
ze dne 18. srpna 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu tresky v oblasti ICES V, VI, VII (vody Společenství a mezinárodní vody) plavidly plujícími pod vlajkou Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1363/2005
ze dne 18. srpna 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu mníka modrého v oblasti ICES VI, VII (vody Společenství a mezinárodní vody) plavidly plujícími pod vlajkou Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1364/2005
ze dne 19. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1365/2005
ze dne 19. srpna 2005
o dovozních licencích pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT), které zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2247/2003 ze dne 19. prosince 2003 o prováděcích pravidlech v sektoru hovězího a telecího masa, nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT) [3], a zejména na článek 5 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 1 nařízení (ES) č. 2247/2003 uvádí možnost vydat dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie.
Dovozy se však musí uskutečnit v rámci množství stanovených pro každou z těchto vyvážejících třetích zemí.
(2) Žádosti o udělení licence podané v období od 1. do 10. srpna 2005, vyjádřené v množství vykostěného masa, ve smyslu nařízení (ES) č. 2247/2003, pro produkty původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie nepřesahují množství, která jsou pro tyto státy k dispozici.
Proto je možné vydat dovozní licence na požadovaná množství.
(3) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. září 2005 v rámci celkového množství 52100 t možné podat žádost o licenci.
(4) V této souvislosti se připomíná, že se toto nařízení nijak nedotýká směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o hygienických otázkách a otázkách veterinární inspekce při dovozu skotu, vepřů, ovcí a koz, masa čerstvého nebo masných produktů původem z třetích zemí [4],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Níže uvedené členské státy vydávají dne 21. srpna 2005 dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa, vyjádřené v množství vykostěného masa, původem z určitých států Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří, a to pro níže uvedená množství a země původu:
Spojené království:
- 350 t původem z Botswany,
- 1500 t původem z Namibie,
Německo:
- 150 t původem z Botswany,
- 150 t původem z Namibie.
Článek 2
Žádosti o licence mohou být dle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2247/2003 podány během prvních deseti dnů měsíce září 2005 pro níže uvedená množství vykostěného hovězího a telecího masa:
Botswana: _BAR_ 13186 t, _BAR_
Keňa: _BAR_ 142 t, _BAR_
Madagaskar: _BAR_ 7579 t, _BAR_
Svazijsko: _BAR_ 3337 t, _BAR_
Zimbabwe: _BAR_ 9100 t, _BAR_
Namibie: _BAR_ 5175 t. _BAR_
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 21. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1366/2005
ze dne 19. srpna 2005,
kterým se pozastavují nákupy másla v některých členských státech
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení (ES) č. 2771/1999 stanoví, že Komise zahajuje nebo pozastavuje nákupy v členském státě, jakmile bylo zjištěno, že se tržní cena v tomto členském státě nacházela po dva týdny za sebou podle případu buď na úrovni, která je nižší, nebo na úrovni, která se rovná 92 % intervenční ceny nebo je vyšší.
(2) Komise vypracovala poslední seznam členských států, v nichž byla intervence pozastavena, v nařízení Komise (ES) č. 1338/2005 [3].
Tento seznam musí být upraven, aby bral v úvahu nové tržní ceny, které oznámila Litva, podle článku 8 nařízení (ES) č. 2771/1999.
Z důvodů jasnosti je vhodné tento seznam nahradit a zrušit nařízení (ES) č. 1338/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nákupy másla podle čl.
6 odst.
1 nařízení (ES) č.
1255/1999 se pozastavují
Nařízení Komise (ES) č. 1367/2005
ze dne 19. srpna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 314/2004 o některých omezujících opatřeních vůči Zimbabwe
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 314/2004 ze dne 19. února 2004 o některých omezujících opatřeních vůči Zimbabwe [1], a zejména na čl. 11 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha II nařízení (ES) č. 314/2004 obsahuje seznam příslušných orgánů, které jsou pověřeny specifickými úlohami souvisejícími s prováděním uvedeného nařízení.
(2) Belgie, Litva, Maďarsko, Nizozemsko a Švédsko požádaly o změnu údajů o adresách svých příslušných orgánů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 314/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1368/2005
ze dne 19. srpna 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 19,616 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1369/2005
ze dne 22. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1370/2005
ze dne 22. srpna 2005,
kterým se zahajuje přezkum nařízení Rady (ES) č. 1975/2004 a (ES) č. 1976/2004, kterými se rozšiřuje konečné antidumpingové a vyrovnávací clo z dovozu polyethylentereftalátového (PET) filmu pocházejícího mimo jiné z Indie na dovoz tohoto výrobku zasílaného mimo jiné z Izraele, jehož cílem je určit, zda od těchto opatření lze osvobodit jednoho izraelského vývozce, kterým se zrušuje antidumpingové clo u dovozů od tohoto vývozce a na základě kterého dovozy tohoto vývozce podléhají celní evidenci
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní antidumpingové nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 4 a čl. 13 odst. 4 uvedeného nařízení, a s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [2] (dále jen "základní antisubvenční nařízení"), a zejména na článek 20 a čl. 23 odst. 3 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. STÁVAJÍCÍ OPATŘENÍ
(1) Nařízením (ES) č. 1676/2001 [3] uložila Rada antidumpingová opatření z dovozu PET filmu pocházejícího mimo jiné z Indie a nařízením (ES) č. 2597/1999 [4] uložila z tohoto dovozu antisubvenční opatření (dále jen "původní opatření"). Prostřednictvím nařízení (ES) č. 1975/2004 [5] a (ES) č. 1976/2004 [6] Rada rozšířila působnost těchto opatření na PET film zasílaný z Izraele (dále jen "rozšířená opatření") s výjimkou dovozů zasílaných jednou konkrétní společností.
B. ŽÁDOST O PŘEZKUM
(2) Komise obdržela podle čl. 11 odst. 4 a čl. 13 odst. 4 základního antidumpingového nařízení a článku 20 a čl. 23 odst. 3 základního antisubvenčního nařízení žádost o osvobození od antidumpingových a antisubvenčních opatření, která byla rozšířena na dovoz PET filmu zasílaného z Izraele. Žádost podala společnost Hanita Coatings Rural Cooperative Association Ltd. (dále jen "žadatel"). Žadatel je výrobcem v Izraeli (dále jen "dotčená země").
C. VÝROBEK
(3) Přezkoumávaným výrobkem je polyethylentereftalátový (PET) film zasílaný z Indie (dále jen "dotčený výrobek"), který se obvykle zařazuje do kódů KN ex39206219 a ex39206290.
D. ODŮVODNĚNÍ PŘEZKUMU
(4) Žadatel tvrdí, že během období šetření, v rámci kterého byla zavedena rozšířená opatření, tj. od 1. ledna do 31. prosince 2003, dotčený výrobek pod kódy KN ex39206219 ani ex39206290 do Společenství nevyvážel.
Žadatel rovněž tvrdí, že po rozšíření působnosti opatření byla společnost informována, že některé její vyvážené výrobky byly poprvé při dovozu do Společenství zařazeny do kódu 39206219 a že tudíž spadají do působnosti rozšířených opatření.
(5) Dále žadatel tvrdí, že není ve spojení s vyvážejícími výrobci, na něž se opatření uložená pro dotčený výrobek vztahují, a že opatření vztahující se na PET film indického původu neobcházel.
E. POSTUP
(6) Známí dotčení výrobci ve Společenství byli o výše uvedené žádosti informováni a byla jim dána příležitost k vyjádření.
Nebyly obdrženy žádné připomínky.
(7) Po prošetření dostupných důkazů dospěla Komise k závěru, že existují dostatečné důkazy ospravedlňující zahájení přezkumu podle čl. 11 odst. 4 a čl. 13 odst. 4 základního antidumpingového nařízení a článku 20 a čl. 23 odst. 3 základního antisubvenčního nařízení, jehož cílem je určit, zda je žadateli možné udělit osvobození od rozšířených opatření.
a) Dotazníky
(8) S cílem získat informace, které považuje za nezbytné pro své šetření, zašle Komise žadateli dotazník.
b) Shromažďování informací a pořádání slyšení
(9) Všechny zúčastněné strany se tímto vyzývají, aby písemně oznámily svá stanoviska a poskytly důkazy.
Komise kromě toho může zúčastněné strany vyslechnout, pokud o to písemně požádají a doloží, že pro takové slyšení mají zvláštní důvody.
F. ZRUŠENÍ PLATNÉHO ANTIDUMPINGOVÉHO CLA A CELNÍ EVIDENCE DOVOZŮ
(10) Podle čl. 11 odst. 4 základního antidumpingového nařízení by mělo být zrušeno platné antidumpingové clo v případě dovozů dotčených výrobků, které žadatel vyrábí a prodává na vývoz do Společenství. Zároveň by takové dovozy měly podléhat celní evidenci podle čl. 14 odst. 5 základního antidumpingového nařízení, aby byla zajištěna možnost zpětného uložení antidumpingového cla ode dne zahájení přezkumu, pokud by tento přezkum vedl ke zjištění, že na straně žadatele dochází k obcházení. Částku možného budoucího celního dluhu žadatele nelze v tomto stadiu řízení určit.
G. LHŮTY
(11) V zájmu řádné správy by měly být stanoveny lhůty, během nichž:
- mohou zúčastněné strany samy kontaktovat Komisi, zaslat písemně svá stanoviska, odpovědi na dotazník uvedený v 8. bodě odůvodnění tohoto nařízení, nebo poskytnout další informace, které by měly být při šetření vzaty v úvahu,
- mohou zúčastněné strany písemně požádat Komisi o slyšení.
H. NEDOSTATEČNÁ SPOLUPRÁCE
(12) Pokud účastník řízení odmítne umožnit přístup k nezbytným informacím nebo je neposkytne v příslušné lhůtě nebo pokud klade závažným způsobem překážky šetření, mohou podle článku 18 základního antidumpingového nařízení a podle článku 28 základního antisubvenčního nařízení prozatímní nebo konečná pozitivní nebo negativní zjištění vycházet z dostupných údajů.
(13) Pokud se zjistí, že účastník řízení předložil nesprávné nebo zavádějící informace, nepřihlédne se k nim a podle článku 18 základního antidumpingového nařízení a článku 28 základního antisubvenčního nařízení se bude vycházet z dostupných údajů.
Pokud účastník řízení nespolupracuje nebo spolupracuje pouze částečně, a zjištění se proto podle článku 18 základního antidumpingového nařízení a článku 28 základního antisubvenčního nařízení zakládají na dostupných údajích, může být výsledek pro účastníka řízení méně příznivý, než kdyby spolupracoval,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Podle čl. 11 odst. 4 a čl. 13 odst. 4 nařízení (ES) č. 384/96 a článku 20 a čl. 23 odst. 3 nařízení (ES) č. 2026/97 se zahajuje přezkum nařízení (ES) č. 1975/2004 a (ES) č. 1976/2004 s cílem stanovit, zda má dovoz polyethylentereftalátového (PET) filmu kódů KN ex39206219 nebo ex39206290 zasílaného z Izraele společností Hanita Coatings Rural Cooperative Association Ltd., Kibbutz Hanita, 22885, Israel (doplňkový kód TARIC A691), podléhat antidumpingovým a vyrovnávacím opatřením, která byla uložena nařízeními (ES) č. 1975/2004 a (ES) č. 1976/2004.
Článek 2
Antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 1975/2004 se pro dovozy uvedené v článku 1 tohoto nařízení zrušuje.
Článek 3
Celním orgánům se podle čl. 14 odst. 5 nařízení (ES) č. 384/96 ukládá, aby přijaly vhodná opatření k zavedení celní evidence dovozů uvedených v článku 1 tohoto nařízení. Celní evidence končí uplynutím devíti měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 4
1. Všechny zúčastněné strany, mají-li být jejich stanoviska při šetření zohledněna, se musí přihlásit tak, že se obrátí na Komisi a předloží jí svá stanoviska a odpovědi na dotazník uvedený v 8. bodě odůvodnění tohoto nařízení nebo jakékoli jiné informace do 40 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost, není-li stanoveno jinak. Je třeba věnovat pozornost skutečnosti, že výkon většiny procesních práv stanovených nařízeními (ES) č. 384/96 a (ES) č. 2026/97 závisí na tom, zda se zúčastněná strana přihlásí ve výše uvedené lhůtě.
Zúčastněné strany mohou Komisi ve stejné lhůtě 40 dnů požádat o slyšení.
2. Veškeré informace a žádosti zúčastněných stran musejí být předloženy písemně (nikoli v elektronické podobě, není-li stanoveno jinak) a musí v nich být uveden název, poštovní a e-mailová adresa a telefonní, faxová a/nebo telexová čísla zúčastněné strany. Veškeré písemně předložené informace, včetně informací vyžadovaných tímto nařízením, odpovědí na dotazník a korespondence, jež zúčastněné strany poskytují jako důvěrné, se označí poznámkou "Omezený okruh adresátů" [7] a v souladu s čl. 19 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96 a čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 2026/97 je doprovází verze, která není důvěrná a je označena poznámkou "K NAHLÉDNUTÍ PRO ZÚČASTNĚNÉ STRANY".
Jakékoli informace související s touto záležitostí a/nebo žádost o slyšení je třeba zaslat na tuto adresu generálního ředitelství pro obchod Evropské komise:
European Commission
Directorate General for Trade
Directorate B
Office: J-79 5/16
B-1049 Brussels
Fax (322) 295 65 05.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení rady (ES) č. 1371/2005
ze dne 19. srpna 2005
o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu plochých válcovaných výrobků s orientovanou strukturou vyrobených z křemíkové elektrooceli pocházejících ze Spojených států amerických a z Ruska a o zrušení nařízení (ES) č. 151/2003, kterým bylo uloženo konečné antidumpingové clo z dovozu některých elektrických plechů s orientovanou strukturou pocházejících z Ruska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 [1] o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 9 a čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení
(1) Dne 28. května 2004 vydala Komise oznámení ("oznámení o zahájení řízení"), zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie [2], o zahájení antidumpingového řízení týkající se dovozu plochých válcovaných výrobků s orientovanou strukturou vyrobených z křemíkové elektrooceli, pocházejících ze Spojených států amerických (dále jen "USA") a z Ruska do Společenství a o zahájení prozatímního přezkumu antidumpingových cel na dovoz určitých elektrických plechů s orientovanou strukturou šířky větší než 500 mm pocházejících z Ruska.
(2) Antidumpingové řízení bylo zahájeno na základě podnětu ze dne 13. dubna 2004, který jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 90 %, veškeré produkce plochých válcovaných výrobků s orientovanou strukturou vyrobených z křemíkové elektrooceli ve Společenství, podala Evropská federace průmyslu železa a oceli (dále jen "Eurofer" nebo "žadatel").
Podnět obsahoval důkazy o dumpingovém dovozu uvedeného výrobku a o výsledné podstatné újmě, což bylo považováno za dostatečný důvod k zahájení řízení.
(3) Prozatímní přezkum zahájila Komise z vlastní iniciativy, v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení, aby bylo možné případně pozměnit nebo zrušit konečná antidumpingová opatření uložená nařízením Rady (ES) č. 151/2003 [3] na dovoz určitých elektrických plechů s orientovanou strukturou šířky větší než 500 mm z Ruska. Tyto nezbytné změny nebo zrušení mohou vyplývat ze skutečnosti, že výrobky, ohledně kterých byla opatření nařízením (ES) č. 151/2003 uložena, patří mezi výrobky, jichž se týká řízení o dovozu plochých válcovaných výrobků s orientovanou strukturou vyrobených z křemíkové elektrooceli pocházejících z USA a z Ruska do Společenství.
2. Strany dotčené řízením
(4) Komise oficiálně informovala o zahájení řízení vyvážející výrobce v Rusku a v USA a dovozce/obchodníky a uživatele, o kterých je známo, že se jich záležitost týká, a výrobce ve Společenství, kteří podali podnět.
Zúčastněným stranám byla dána možnost, aby své názory sdělily písemně a aby požádaly o slyšení v termínech uvedených v oznámení o zahájení řízení.
(5) Vyvážející výrobci v Rusku a v USA i výrobci ve Společenství, dovozci/obchodníci a uživatelé své názory předložili písemně.
Všem stranám, které o to v rámci výše uvedených termínů požádaly a uvedly, že mají konkrétní důvody, proč by se jim mělo dostat slyšení, byla tato příležitost poskytnuta.
3. Dotazníky
(6) Komise rozeslala dotazníky všem známým zúčastněným stranám a všem ostatním společnostem, které se ohlásily v termínech uvedených v oznámení o zahájení řízení.
(7) Byly jí doručeny odpovědi od jednoho vyvážejícího výrobce v USA a od jeho dceřiných společností ve Společenství, které jsou ve spojení, a od dvou ruských vyvážejících výrobců a od jejich dceřiných společností ve spojení ve Společenství.
Další odpovědi zaslali i čtyři výrobci ve Společenství, 16 uživatelů a jeden dovozce, který není ve spojení s vyvážejícími výrobci v daných zemích.
(8) Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o dumpingu, výsledné újmě a zájmu Společenství.
Inspekce na místě proběhly v prostorách následujících společností:
Výrobci ve Společenství
- ThyssenKrupp Electrical Steel UGO, Isbergues, Francie
- ThyssenKrupp Electrical Steel AST, Terni, Itálie
- ThyssenKrupp Electrical Steel GmbH, Gelsenkirchen, Německo
- Orb Electrical Steels Limited, Newport, Spojené království
Uživatelé ve Společenství
- Areva S.A., Paříž, Francie
- Specialacciai srl, Novi Ligure, Itálie
Vyvážející výrobci v Rusku
- Novolipetsky Iron & Steel Corporation (dále jen "NLMK"), Lipetsk
- VIZ Stal, Jekatěrinburg
Vyvážející výrobci v USA
- AK Steel Corporation, Butler, Pennsylvania
Dovozci ve Společenství ve spojení
- AK Steel BV, Oosterhout, Nizozemsko
- AK Steel GmbH, Kolín nad Rýnem, Německo
- AK Steel Ltd., Baldock, Spojené království
- AK Steel s.r.l., Janov, Itálie
- Duferco Commerciale SpA, Janov, Itálie
- Duferco GmbH, Mülheim, Německo
Dovozci mimo Společenství ve spojení
- Duferco SA, Lugano, Švýcarsko
- Stinol AG, Lugano, Švýcarsko
(9) Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen "období šetření" nebo "OŠ").
Sledování trendů podstatných pro stanovení újmy se týkalo období od 1. ledna 2000 do konce OŠ (dále jen "sledované období").
4. Platná opatření
(10) Nařízením Rady (ES) č. 151/2003 byla uložena konečná antidumpingová cla z dovozu určitých elektrických plechů s orientovanou strukturou šířky větší než 500 mm (dále jen "velké EPOS") z Ruska, a to na základě šetření, které bylo zahájeno v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Tímto nařízením byla sazba antidumpingových cel pro dovoz z VIZ-Stal stanovena na 14,7 % a sazba pro dovoz z NLMK na 40,1 %; druhá sazba současně platí jako sazba pro zbytková cla platná pro dovoz těchto výrobků od jiných společností v Rusku.
(11) Nařízením Komise (ES) č. 1000/2004 [4] byly v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu velkých EPOS pocházejících z Ruska od NLMK a Viz Stal a od jejich obchodníků ve spojení přijaty závazky platné na období šesti měsíců až do 20. listopadu 2004.
Účelem těchto závazků bylo zajistit dočasný způsob, jak upravit antidumpingová opatření, jež byla rozšířena na dovoz do 10 nových členských států po rozšíření Evropské unie dne 1. května 2004. Jejich cílem bylo zabránit náhlému a nepřiměřeně nepříznivému dopadu na dovozce a uživatele vyplývajícímu z bezprostředního úplného použití rozšířených opatření na těchto deset zemí.
Závazky byly nařízením Komise (ES) č. 1995/2004 [5] přijaty pro další šestiměsíční období až do 20. května 2005, protože bylo rozhodnuto, že stále existují podmínky pro jejich přijetí.
5. Prozatímní opatření
(12) Vzhledem k nutnosti podrobnějšího přezkoumání některých aspektů šetření a též vzhledem k vzájemnému vztahu s prozatímním přezkumem, jak je uvedeno v 3. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto pokračovat v šetření bez uložení prozatímních opatření.
(13) Všechny zúčastněné strany ale byly informovány o předběžných zjištěních šetření a byla jim poskytnuta doba, aby se k nim mohly vyjádřit.
Vyjádření stran byla zvážena a podle okolností se případné požadavky řešily a zjištění byla podle potřeby upravena.
B. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotyčný výrobek
(14) Dotyčným výrobkem jsou ploché válcované výrobky s orientovanou strukturou vyrobené z křemíkové elektrooceli (dále jen "EPOS") ve všech šířkách, deklarované pod kódy KN 72251100 (o šířce 600 mm nebo více) a 72261100 (o šířce méně než 600 mm).
Tyto kódy KN se uvádějí jen pro informaci.
(15) EPOS se vyrábějí z různě silných svitků za tepla válcované legované oceli s přísadou křemíku, jejíž struktura je orientována jedním směrem, aby byla zajištěna její vysoká magnetická vodivost.
Nedostatek magnetické vodivosti se nazývá "ztráta v jádře", což je primární indikátor kvality výrobku.
Trh se obvykle rozděluje na "vysoce propustné" neboli vysoce vodivé třídy a na obvyklé třídy.
Vysoce propustné třídy umožňují při jakékoli tloušťce plechů dosáhnout nižší ztráty v jádře.
Ocelové plechy s orientovanou strukturou jsou potom podle potřeby rozřezány na potřebnou šířku podle požadavků odběratelů.
Tento postup se nazývá stříhání (slitting).
Dotyčný výrobek používají výrobci elektromagnetických zařízení a transformátorů, které využívají výrobci a distributoři elektrické energie.
(16) Přes rozdíly v propustnosti, tloušťce a šířce mají všechny typy EPOS totožné základní fyzikální a technické vlastnosti a v zásadě i stejné použití.
(17) Pokud jde o přezkum týkající se velkých EPOS uvedený v 3. bodě odůvodnění, je třeba poznamenat, že v řadě případů bylo zjištěno, že byla obcházena platná antidumpingová opatření uvedená v 10. bodě odůvodnění tak, že byly svitky elektrooceli s orientovanou strukturou ještě před vyvezením do Společenství rozřezány.
Uživatelé ve Společenství skutečně často nakupovali velké EPOS a následně je stříhali na požadované rozměry.
Po uložení opatření rozřezávali výrobci nebo vývozci EPOS již před vývozem na části šířky nejvýše 500 mm, takže se uvedená opatření na tento výrobek již nevztahovala.
(18) Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že úzké EPOS (které tato společnost definuje jako výrobky o šířce méně než 500 mm) by měly být odlišeny od velkých EPOS (o šířce 500 mm nebo více), protože velké EPOS nelze nahradit úzkými EPOS a úzké i velké EPOS podléhají rozdílným podmínkám hospodářské soutěže.
Tvrzení týkající se různých podmínek hospodářské soutěže vychází z pozorování, že koneční uživatelé si objednávají a nakupují přímo EPOS o šířce, která přesně odpovídá jejich požadavkům, aby se tak vyhnuli nákladům na stříhání — na rozdíl od nákupů svitků o větší šířce, než se používá při jejich vlastním výrobním procesu, kdy si musí zajistit rozstříhání sami, přičemž se navíc většinou obrátí na specializované subdodavatele.
(19) Tvrzení o nezaměnitelnosti vychází ze skutečnosti, že i když úzké EPOS lze nahradit velkými EPOS, které se následně rozstříhají, opačný postup pochopitelně možný není.
Dotčený vývozce se odkazuje na antidumpingové řízení týkající se Určité obuvi s textilním svrškem pocházející z Číny a z Indonésie [6], kde bylo rozhodnuto, že domácí obuv nelze používat venku, a proto by měla tvořit samostatný výrobek.
(20) Pokud jde o výše uvedené antidumpingové řízení, bylo rozhodnuto, že domácí a venkovní obuv by měla tvořit samostatné výrobky, protože domácí obuv má rozdílné základní fyzikální vlastnosti, kvůli nimž není vhodná k použití jako obuv venkovní.
V našem případě je ale situace odlišná, neboť se během šetření zjistilo, že bez ohledu na šířku jsou EPOS vyráběné ze stejného základního materiálu, mají totožné základní vlastnosti a srovnatelné konečné použití.
Mimo to je třeba poznamenat, že i částečná zaměnitelnost mezi výrobky stačí k tomu, aby byly pro účely antidumpingového šetření považovány za jediný výrobek, takže v případě EPOS, jak je uvedeno v 17. bodě odůvodnění, dochází k vzájemné zaměnitelnosti.
(21) Druhé tvrzení uvedeného vyvážejícího výrobce vychází z pozorování, že koneční uživatelé budou dávat přednost používání EPOS o šířce, která odpovídá jejich technickým požadavkům pro účely výroby.
Avšak zjistilo se, že někteří koneční uživatelé si tento materiál standardně stříhají sami nebo nakupují nahrubo nařezané úzké EPOS z Ruska bez antidumpingových cel a následně si dovezený materiál nastříhají přesně podle svých potřeb.
Mimo to velká rozšířenost společností specializovaných na stříhání a ocelářských servisních středisek ve Společenství svědčí o tom, že EPOS ne vždy opouštějí továrny výrobců v rozměrech, které konkrétně požadují koneční uživatelé.
Proto byla tvrzení uvedeného vyvážejícího výrobce zamítnuta.
(22) Vzhledem k těmto skutečnostem byl pro potřeby tohoto antidumpingového řízení přijat závěr, že všechny typy dotyčného výrobku se považují za jeden výrobek.
2. Obdobný výrobek
(23) Bylo zjištěno, že výrobek, který je dovážen do Společenství z Ruska a z USA, výrobek, který je vyráběn a prodáván na vlastních trzích v Rusku a v USA, i výrobek, který vyrábějí a prodávají ve Společenství výrobci ve Společenství, má stejné základní fyzikální i technické vlastnosti i stejné použití, a proto se tyto výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení považují za obdobné.
C. DUMPING
1. Obecná metodika
(24) Při určování běžné hodnoty Komise nejprve zjišťovala, zda je celkový domácí odbyt dotyčného výrobku každého vyvážejícího výrobce reprezentativní ve srovnání s celkovým vývozem výrobku do Společenství. V souladu s čl.
2 odst. 2 základního nařízení se domácí odbyt považuje za reprezentativní, pokud celkový domácí odbyt každého vyvážejícího výrobce činí alespoň 5 % jeho celkového vývozu do Společenství.
(25) Dále bylo pro každý typ, který prodává vyvážející výrobce na domácím trhu a který je přímo srovnatelný s typem dotyčného výrobku, jenž se vyváží do Společenství, zjištěno, zda je domácí odbyt dostatečně reprezentativní v souladu s čl. 2 odst.
2 základního nařízení. Domácí odbyt konkrétních typů EPOS byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud celkový domácí odbyt tohoto typu během OŠ představoval nejméně 5 % celkového vývozu srovnatelného typu EPOS do Společenství.
(26) Následně bylo přezkoumáno, zda domácí odbyt každého typu výrobku každého vyvážejícího výrobce lze považovat za odbyt v rámci běžného obchodního styku v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení, a to na základě zjištění podílu ziskového prodeje zkoumaného typu nezávislým odběratelům.
(27) V případě, kdy objem odbytu daného typu EPOS, který se prodává za čistou prodejní cenu, jež odpovídá vypočítaným výrobním nákladům nebo je převyšuje, představoval více než 80 % celkového objemu odbytu tohoto typu, a pokud se vážená průměrná cena tohoto typu rovnala výrobním nákladům nebo je převyšovala, se běžná hodnota zakládá na skutečné domácí ceně vypočítané jako vážený průměr cen za veškerý domácí odbyt během OŠ, bez ohledu na to, zda tyto prodeje byly ziskové nebo ne.
V případě, kdy objem odbytu nějakého typu EPOS se ziskem dosahoval 80 % nebo méně celkového objemu odbytu tohoto typu nebo pokud vážená průměrná cena tohoto typu byla nižší než výrobní náklady, běžná hodnota se rovnala skutečné domácí ceně, vypočítané pouze jako vážený průměr ziskového odbytu tohoto typu, pokud se tento objem rovnal nejméně 10 % celkového objemu odbytu tohoto typu.
V případě, kdy objem ziskového odbytu jakéhokoli typu EPOS činil méně než 10 % celkového objemu odbytu tohoto typu, mělo se za to, že tento konkrétní typ nebyl prodáván v dostatečném množství, aby mohla domácí cena poskytnout odpovídající základ pro určení běžné hodnoty.
(28) Jestliže není možné použít k určení běžné hodnoty domácí cenu nějakého konkrétního výrobku, který prodává vyvážející výrobce, je třeba použít jinou metodu.
V tomto případě Komise použila metodu početně zjištěné běžné hodnoty.
V souladu s čl 2 odst. 3 základního nařízení byla běžná hodnota početně zjištěna jako součet výrobních nákladů vývozce vztahujících se k vyváženému typu, podle potřeby upravených, přiměřeného podílu prodejních, správních a režijních výdajů a přiměřeného zisku.
2. Spojené státy americké
Běžná hodnota
(29) V případě uvedeného spolupracujícího vyvážejícího výrobce bylo zjištěno, že domácí odbyt dotyčného výrobku nebylo možné považovat za prodej v rámci běžného obchodního styku, protože tento odbyt byl uskutečněn ve značném množství pod jednotkové náklady; v tomto případě se jednalo o více než 90 % objemu prodaného na domácím trhu.
Kromě toho bylo zjištěno, že vážená průměrná prodejní cena v rámci domácích transakcí byla nižší než vážené průměrné výrobní náklady na jednotku během OŠ.
(30) Proto nelze domácí ceny dotyčného výrobku prodávaného vyvážejícím výrobcem použít k určení běžné hodnoty. Běžná hodnota musela být početně zjištěna v souladu s čl.
2 odst. 3 základního nařízení.
(31) Běžná hodnota byla početně zjištěna na základě výrobních nákladů vyvážejícího výrobce zvýšených o prodejní, správní a režijní náklady a zisk.
Částky uvedené jako prodejní, správní a režijní náklady a zisk odpovídají částkám platným pro výrobu a prodej v rámci běžného obchodního styku stejné obecné kategorie výrobků z oceli příslušného vyvážejícího výrobce na domácím trhu v souladu s čl. 2 odst.
(32) Pro každý příslušný typ výrobku byly určeny úplné výrobní náklady na základě třídy oceli, tloušťky a toho, zda byl dotyčný výrobek prodáván v celém svitku nebo nastříhaný.
V druhém případě bylo nutno vzít v úvahu i náklady na nastříhání.
Vývozní cena
(33) Vývozní ceny byly určeny na základě cen zaplacených nebo splatných za dotyčné výrobky při jejich prodeji ke spotřebě ve Společenství v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(34) Vyvážející výrobce neprodával žádné množství dotyčného výrobku přímo nezávislým odběratelům ve Společenství. Veškeré prodeje se uskutečnily prostřednictvím dceřiných společností ve spojení ve Společenství. Proto musela být určena početně zjištěná vývozní cena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny za další prodej nezávislým odběratelům ve Společenství. Byly provedeny úpravy zahrnující veškeré náklady, které vznikly mezi dovozem a dalším prodejem dovozci ve spojení, včetně prodejních, správních a režijních výdajů a přiměřeného zisku.
Srovnání
(35) Aby se zajistilo spravedlivé srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny na úrovni ceny ze závodu a na stejné obchodní úrovni, formou náležitých úprav se podle čl. 2 odst.
10 základního nařízení přihlédlo k rozdílům, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen, na které bylo upozorněno a které byly prokázány. V oprávněných případech se provedly úpravy související s dopravou, pojištěním, úvěry a příslušnými bankovními poplatky, dovozními poplatky a náklady na nastříhání.
(36) Úprava týkající se nákladů na nastříhání byla nezbytná, aby bylo možné uskutečnit řádné srovnání EPOS podle toho, zda byly dovezeny jako svitky v plné šíři a následně v této podobě prodány ve Společenství nebo zda byly dovezeny jako svitky v plné šíři a prodány ve Společenství po rozstříhání nebo zda byly dovezeny jako nastříhaný materiál a prodány v této podobě nebo po dalším rozstříhání ve Společenství, v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení.
Dumpingové rozpětí
(37) V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí určeno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty s váženými průměrnými vývozními cenami pro každý typ výrobku, jak je uvedeno výše.
(38) Na tomto základě bylo určeno dumpingové rozpětí vyjádřené jako procento ceny CIF na hranice Společenství před zaplacením cla takto:
AK Steel Corporation, Middletown: 47,6 %
(39) Pokud jde o USA, protože existují důkazy o tom, že jistý známý vývozce záměrně odmítl v rámci šetření spolupracovat, zbytkové dumpingové rozpětí by pro tohoto nespolupracujícího vyvážejícího výrobce mělo být stanoveno na úrovni nejvyššího rozpětí, které platí pro prodej reprezentativního typu výrobku spolupracujícími výrobci ve Společenství tj. 60,6 %.
3. Rusko
NLMK
Běžná hodnota
(40) Běžná hodnota byla určena v souladu s obecnou metodikou, v souladu s 24. až 28. bodem odůvodnění.
(41) Pro jediný typ EPOS, kde se maximálně 80 % a minimálně 10 % domácího odbytu uskutečněného v dostatečném množství odehrává v rámci běžného obchodního styku, byla běžná hodnota založena na skutečné domácí ceně, vypočítané jako vážený průměr cen domácího odbytu tohoto typu, uskutečněného v průběhu OŠ v rámci běžného obchodního styku.
(42) Pokud jde o zbývající typy výrobku, kde domácí odbyt nebyl reprezentativní, byla běžná hodnota početně zjištěna v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení. Běžná hodnota byla početně zjištěna na základě výrobních nákladů vyvážených typů výrobku upravených o přiměřený podíl prodejních, správních a režijních výdajů a přiměřený zisk, které vyvážející výrobce skutečně zaznamenal při výrobě a prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku v souladu s první větou čl. 2 odst. 6 základního nařízení.
Vývozní cena
(43) Vývoz do Společenství se uskutečňoval přímo nezávislým odběratelům i přes společnost ve spojení ve Švýcarsku.
Pokud jde o druhý případ, je vývozní cena určena na základě ceny dalšího prodeje prvnímu nezávislému kupujícímu ve Společenství.
Srovnání
(44) Vyvážející výrobce tvrdil, že výrobky dovezené do Společenství pocházející z Ruska nelze z důvodů rozdílů v kvalitě srovnávat s výrobky vyráběnými ve Společenství: tvrdí se, že EPOS vyvážejících výrobců mají větší počet povrchových vad a vyšší ztráty v jádře a do určité míry náležejí do jiných tříd.
Tento vyvážející výrobce proto požadoval úpravu z důvodu kvalitativních rozdílů.
(45) Při výpočtu dumpingových rozpětí se provádí srovnání na úrovni typů výrobků odpovídající třídám oceli s konkrétním rozpětím ztrát v jádře.
Byly srovnány americké a ruské normy s evropskými, též s ohledem na veškeré relevantní vlastnosti výrobku.
Mimo to bylo provedeno srovnání na úrovni výroby a prodeje materiálů nejvyšší třídy.
Na tomto základě byl požadavek vyvážejícího výrobce ohledně rozdílů v kvalitě zamítnut.
Tatáž metodika byla použita v případě výpočtu cenového podbízení uvedeného v 78. až 83. bodu odůvodnění.
(46) Běžná hodnota a vývozní ceny byly srovnány na základě ceny ze závodu a na totožné úrovni obchodování.
Kvůli zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly vzaty v úvahu v souladu s čl. 2 odst.
10 základního nařízení i rozdíly ve faktorech, které podle doložených tvrzení ovlivňují ceny a jejich srovnatelnost. Na tomto základě byly provedeny úpravy ohledně rozdílů nákladů na dopravu, pojištění, balení a nákladů na úvěry a příslušných bankovních poplatků a nepřímých daní.
Úpravy byly provedeny i v případech vývozu prostřednictvím spřízněných společností ve spojení v zemi mimo Společenství, v souladu s čl. 2 odst.
(47) Vyvážející výrobce tvrdil, že se ve výpočtu objevily administrativní chyby a po ověření bylo toto tvrzení přijato a výpočty byly náležitě upraveny.
Dumpingové rozpětí
(48) V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu dotyčného výrobku, který se vyváží do Společenství, srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou každého odpovídajícího typu dotyčného výrobku.
(49) Srovnání prokázalo na straně spolupracujícího vyvážejícího výrobce existenci dumpingu.
Dumpingové rozpětí vyjádřené jako procento dovozní ceny CIF na hranice Společenství před zaplacením cla je takové:
NLMK, Lipetsk: 11,5 %
VIZ STAL
Běžná hodnota
(50) Bylo zjištěno, že domácí odbyt dotyčného výrobku byl v zásadě reprezentativní, ale nebylo jej dosaženo v rámci běžného obchodního styku, protože tento odbyt byl uskutečněn ve značném množství za cenu nižší, než jednotkové náklady; v tomto případě se jednalo o více než 90 % objemu prodaného v rámci posuzovaných transakcí.
Kromě toho bylo zjištěno, že vážená průměrná prodejní cena v rámci domácích transakcí byla nižší než vážené průměrné výrobní náklady na jednotku během OŠ.
(51) Protože ke zjištění běžné hodnoty nebylo možné použít domácí ceny dotyčného výrobku, který prodává vyvážející výrobce, bylo nutno běžnou hodnotu početně zjistit v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(52) Běžná hodnota byla početně zjištěna na základě úplných výrobních nákladů vyvážejícího výrobce, tj. výrobních nákladů zvýšených o prodejní, správní a režijní náklady a přiměřenou míru zisku, které vyvážející výrobce skutečně zaznamenal při výrobě a prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku v souladu s první větou čl. 2 odst. 6 základního nařízení.
(53) Je třeba poznamenat, že v průběhu OŠ nakupovala společnost Viz Stal hlavní surovinu, tj. za tepla válcované svitky nebo za tepla válcované pásy, od dvou dodavatelů: US Steel Košice a od ruské společnosti Magnitogorsk.
Při šetření ohledně velkých EPOS v souladu s 10. bodem odůvodnění bylo zjištěno, že vztahy mezi druhou společností a společností Viz Stal byly zvláště těsné a že nebylo možné se na kupní ceny od tohoto dodavatele spolehnout.
V tom případě vycházelo určení výrobních nákladů, a zvláště nákladů na hlavní suroviny, výhradně z ceny svitků nakoupených od nezávislého slovenského výrobce/dodavatele, US Steel Košice.
K ceně DAF na hranice Slovenska byly přičteny náklady na dopravu do Jekatěrinburgu, náklady na pojištění a náklady na úvěr vyplývající z platebních podmínek.
V případě tohoto vyvážejícího výrobce tvořila na základě tohoto výpočtu cena za tepla válcovaných svitků 61,4 % celkových výrobních nákladů EPOS.
(54) Úplné výrobní náklady byly určeny pro každý relevantní typ výrobku na základě třídy oceli, tloušťky a toho, zda byl dotyčný výrobek prodáván v celém svitku nebo nastříhaný. V druhém případě bylo nutno vzít v úvahu i náklady na nastříhání.
Vývozní cena
(55) Společnost Viz Stal neprodávala dotyčný výrobek přímo nezávislým odběratelům ve Společenství. Veškerý odbyt byl určen pro dceřiné společnosti ve spojení ve Společenství. Proto musela být určena početně zjištěná vývozní cena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení, tj. na základě ceny za další prodej nezávislým odběratelům. Byly provedeny úpravy zahrnující veškeré náklady, které vznikly mezi dovozem a dalším prodejem těmito dovozci, včetně prodejních, správních a režijních výdajů a přiměřené míry zisku, v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
Srovnání
(56) Kvůli zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny ze závodu a na stejné úrovni obchodu byly připočítány úpravy týkající se rozdílů, které byly uváděny a doloženy jako vlivy na cenu a její srovnatelnost v souladu s čl. 2 odst.
10 základního nařízení. V odůvodněných případech byly provedeny úpravy týkající se nákladů na dopravu, pojištění, manipulaci, bankovních poplatků, nákladů na úvěry a příslušných bankovních poplatků, dovozních poplatků a nákladů na nastříhání.
(57) Úprava týkající se nákladů na nastříhání byla nezbytná, aby bylo možné uskutečnit řádné srovnání EPOS podle toho, zda byly dovezeny jako svitky v plné šíři a následně v této podobě prodány ve Společenství nebo zda byly dovezeny jako svitky v plné šíři a prodány ve Společenství po rozstříhání nebo zda byly dovezeny jako nastříhaný materiál a prodány v této podobě nebo po dalším rozstříhání ve Společenství, v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení.
Dumpingové rozpětí
(58) V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí určeno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty s váženými průměrnými vývozními cenami pro každý typ výrobku, jak je uvedeno výše.
(59) Pokud jde o vývoz uskutečněný uvedeným vyvážejícím výrobcem do Společenství, šetřením nebyl zjištěn dumping.
(60) Závěr o nedumpingovém dovozu do Společenství se vztahuje na celé svitky i na nařezané svitky všech různých typů výrobku, a tedy se týká velkých i úzkých EPOS.
ZÁVĚRY OHLEDNĚ DUMPINGU V PŘÍPADĚ DOVOZU Z RUSKA
(61) Spolupráce ze strany vyvážejících výrobců byla velmi dobrá, protože pokryli veškerý známý dovoz do Společenství.
V případě jednoho ruského vyvážejícího výrobce byl během OŠ zjištěn dumping ve výši 11,5 %, zatímco v případě druhého spolupracujícího vyvážejícího výrobce nebyl šetřením zjištěn žádný dumpingový dovoz do Společenství.
Zbytkové dumpingové rozpětí bylo stanoveno ve výši rozpětí platného pro vyvážejícího výrobce, v jehož případě byl zjištěn dumping.
D. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
1. Výroba ve Společenství
(62) Ve Společenství vyrábí EPOS šest výrobců.
Tři výrobci ve Společenství, kteří podali podnět, mají sídlo v Německu, ve Francii a v Itálii. Je třeba poznamenat, že tito tři výrobci patří do stejné skupiny společností.
Ostatní výrobci mají sídlo v Polsku, v České republice a ve Spojeném království.
(63) Šetření dospělo k závěru, že těchto šest výrobců zajišťuje celkovou výrobu Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
2. Vymezení výrobního odvětví Společenství
(64) Vedle tří hlavních výrobců ve spojení ve Společenství, kteří podali podnět, v rámci šetření plně spolupracoval ještě jeden výrobce ve Společenství.
Bylo zjištěno, že celková výroba těchto čtyř společností činí okolo 90 % celkové výroby dotyčného výrobku ve Společenství.
(65) Má se tedy za to, že tito čtyři výrobci ve Společenství tvoří výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a proto se nadále označují jen jako "výrobní odvětví Společenství".
(66) Pokud jde o zbývající dva výrobce ve Společenství, jeden nijak nereagoval a druhý, přestože řízení podpořil, nemohl být považován za součást výrobního odvětví Společenství, protože poskytl jen určité základní informace o své výrobě a objemu odbytu.
E. ÚJMA
1. Spotřeba Společenství
(67) Spotřeba Společenství byla určena na základě odbytu na trhu Společenství dosahovaného a) výrobním odvětvím Společenství, b) ostatními výrobci ve Společenství, kteří též poskytli některé obecné informace, a c) dovozem na trh Společenství ze všech třetích zemí v souladu se zprávou Eurostatu a též v souladu s údaji, které poskytli spolupracující vyvážející výrobci v dotčených zemích.
(68) Na tomto základě se spotřeba Společenství vyvíjela takto:
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
Spotřeba Společenství (t) _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 108 _BAR_ 96 _BAR_ 92 _BAR_ 92 _BAR_
(69) Spotřeba Společenství se nejprve v letech 2000 a 2001 zvýšila o 8 %, ale pak podstatně a průběžně klesla o 15 %.
Během celého sledovaného období poklesla spotřeba o 8 %.
Průběžně klesající trend spotřeby je vysvětlován poklesem poptávky v navazujících odvětvích, tj. u výrobců transformátorů, zvláště útlumem nových průmyslových projektů, pro které jsou elektrické transformátory zapotřebí.
2. Dovoz z dotčených zemí
Souhrnné posouzení účinku dotčeného dumpingového dovozu
(70) Komise zkoumala, zda mají být účinky dumpingového dovozu z dotčených zemí posuzovány souhrnně na základě kritérií v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení. Podle tohoto článku má být dovoz posuzován souhrnně, je-li dumpingové rozpětí určené v souvislosti s dovozem z každé země vyšší než de minimis, v souladu s definicí v čl. 9 odst. 3 základního nařízení, objem dovozu z každé země není zanedbatelný a podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými výrobky a podmínky soutěže mezi dováženými výrobky a obdobnými výrobky Společenství takové posouzení odůvodňují.
(71) Je třeba poznamenat, že bylo zjištěno, že jeden ruský vyvážející výrobce neprovozoval dumping. Proto dovoz od tohoto vyvážejícího výrobce nebyl při zkoumání, zda je souhrnné posouzení dovozů na místě, vzat v úvahu.
(72) Bylo zjištěno, že dumpingová rozpětí zjištěná pro každou dotčenou zemi byla vyšší než de minimis.
Mimo to nebyl objem dumpingového dovozu z jednotlivých zemí zanedbatelný, tj. činil v průběhu OŠ v případě USA asi 10 % a v případě Ruska asi 3 % spotřeby Společenství.
(73) Pokud jde o podmínky hospodářské soutěže mezi dumpingovými dovozy i mezi dumpingovými dovozy a obdobnými výrobky Společenství, bylo zjištěno, že EPOS prodávané dotčenými zeměmi i EPOS prodávané výrobním odvětvím Společenství byly obdobné ve všech ohledech a distribuovaly se prostřednictvím totožných obchodních cest.
Šetření ukázalo, že dovozní ceny v případě obou zemí sledovaly podobný klesající trend, zvláště v průběhu druhé části sledovaného období, a bylo zjištěno, že tyto ceny se podbízejí cenám výrobního odvětví Společenství. To vedlo k celkovému stlačení cen EPOS, které prodává výrobní odvětví Společenství.
(74) Proto byl učiněn závěr, že dumpingový dovoz pocházející z dotčených zemí by měl být posouzen souhrnně.
Objem a tržní podíl dotčeného dumpingového dovozu
Objem dumpingového dovozu
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
Objem dovozu (t) _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 161 _BAR_ 191 _BAR_ 323 _BAR_ 357 _BAR_
(75) Výše uvedená tabulka ukazuje, že dovoz EPOS z dotčených zemí do Společenství se během sledovaného období více než ztrojnásobil.
Tržní podíl dumpingového dovozu
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
Tržní podíl _BAR_ 3,3 % _BAR_ 5,0 % _BAR_ 6,6 % _BAR_ 11,8 % _BAR_ 13,0 % _BAR_
(76) Trvalý nárůst tržního podílu se odehrával v souvislosti s celkovým poklesem spotřeby Společenství.
To zvláště platilo v období od roku 2002, kdy přes podstatný pokles spotřeby Společenství tržní podíl vzrostl z 6,6 % na 13 %.
Nejvýznamnější nárůst tržního podílu nastal v letech 2002/2003, kdy dumpingový dovoz zaznamenal nárůst o více než 5 procentních bodů.
To odpovídá zvýšení absolutního objemu dovozu o 65 %.
Cenový vývoj dumpingového dovozu
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
EUR/t _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 124 _BAR_ 121 _BAR_ 99 _BAR_ 98 _BAR_
(77) Cena dumpingového dovozu se nejprve v letech 2000 a 2001 zvýšila o 24 %.
To bylo v prvé řadě způsobeno tehdejším zvýšením poptávky po EPOS.
Potom ceny trvale klesaly z XXX €/t v roce 2001 na XXX €/t během období šetření, tj. pokles o 20 %.
Pokles průměrné ceny byl obzvlášť výrazný v letech 2002 a 2003 (–20 %).
Během celého sledovaného období dosáhl pokles průměrné jednotkové ceny dumpingového dovozu výše 2 %.
Cenové podbízení
(78) Komise prozkoumala, zda se vyvážející výrobci v dotčených zemích v průběhu OŠ podbízeli cenám výrobního odvětví Společenství.
Pro účely této analýzy byly ceny CIF vyvážejících výrobců upraveny na ceny na hranice Společenství po zaplacení cla.
Tyto ceny pak byly srovnány s cenami výrobního odvětví Společenství ze závodu na stejné úrovni obchodu a na úrovni srovnatelných typů výrobků.
(79) Jeden ruský vyvážející výrobce tvrdil, že při hodnocení cenového podbízení (a rozpětí pro odstranění újmy) by měly být provedeny úpravy týkající se rozdílů v kvalitě mezi EPOS, které vyrábí a prodává tento vyvážející výrobce, a EPOS, které vyrábí výrobní odvětví Společenství. Toto tvrzení vychází z toho, že v případě stejného typu by kvalita EPOS, které vyrábí tento vyvážející výrobce, byla podstatně nižší než kvalita EPOS, které vyrábí výrobní odvětví Společenství.
(80) V tom případě by bylo třeba v prvé řadě poznamenat, že taková úprava byla skutečně během prvotního šetření, tj. v roce 1996, provedena, ale šetření týkající se přezkumu a prodloužení platnosti těchto opatření po přezkumu před pozbytím platnosti v roce 2003 již dospělo k závěru, že úprava z důvodů kvality již nebude nadále poskytována [11] vzhledem k vylepšení ruských zařízení.
(81) Kromě toho byli uživatelé vyzváni, aby poskytli připomínky ohledně srovnatelnosti EPOS dovezených z Ruska a EPOS nakoupených od výrobního odvětví Společenství. Nikdo ze spolupracujících uživatelů se nezmínil o žádných podstatných kvalitativních rozdílech.
Jen jeden uživatel uvedl, že kvalita ruských výrobků je poněkud horší než kvalita výrobků vyráběných ve Společenství, ale tento uživatel své tvrzení nepodložil.
Navíc to tento uživatel dále uvedl, že oba výrobky jsou naprosto zaměnitelné a že vzhledem k podstatnému rozdílu v ceně přešel na ruské výrobky.
Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(82) Na základě cen spolupracujících vyvážejících výrobců má zjištěné rozpětí cenového podbízení podle zemí, vyjádřené jako procento cen výrobního odvětví Společenství, tyto hodnoty:
Země _BAR_ Cenové podbízení _BAR_
USA _BAR_ 14,4 % _BAR_
Rusko _BAR_ mezi 6,1 % a 26,6 % _BAR_
(83) Pokud jde o Rusko, pro vyvážejícího výrobce, v jehož případě nebylo zjištěno dumpingové rozpětí, bylo určeno rozpětí cenového podbízení ve výši 6,1 %.
Druhá hodnota platí pro druhého spolupracujícího vyvážejícího výrobce.
3. Situace výrobního odvětví Společenství
(84) V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení prozkoumala Komise veškeré hospodářské faktory a indexy, které mají vliv na stav výrobního odvětví Společenství.
(85) Vzhledem k omezenému počtu výrobců ve Společenství, kteří patří do dvou skupin společností, a dotčených vyvážejících výrobců, mohou být jejich příslušné údaje poskytnuty jen ve formě indexů a rozpětí.
Výroba, výrobní kapacita a její využití
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
Výroba (t) _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 104 _BAR_ 101 _BAR_ 99 _BAR_ 98 _BAR_
Výrobní kapacita (t) _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 104 _BAR_ 107 _BAR_ 104 _BAR_ 104 _BAR_
Využití výrobní kapacity _BAR_ 86 % _BAR_ 86 % _BAR_ 81 % _BAR_ 82 % _BAR_ 81 % _BAR_
(86) Během celého období šetření objem výroby výrobního odvětví Společenství poklesl o 2 %. Konkrétně výroba nejprve v letech 2000 a 2001 vzrostla o 4 % a poté průběžně od roku 2001 do OŠ klesala, tj. pokles přibližně o 5 %.
(87) Uváděné hodnoty kapacity se vztahují k technické kapacitě, na rozdíl od teoretické kapacity, což znamená, že již byly odečteny standardní odvětvové úpravy vztahující se k obvyklým dovoleným, době najíždění výroby, údržbě a ostatním obvyklým přerušením práce.
Zvýšení výrobní kapacity v letech 2001/2002 mělo pokrýt zvýšení poptávky, ke kterému došlo v roce 2001.
Kapacita opět poklesla v roce 2003 a během OŠ, protože jeden výrobce poněkud změnil výrobní postup, což mělo za následek snížení technické kapacity.
Na tomto základě výrobní kapacita vzrostla během sledovaného období o 4 %.
Jak je uvedeno dále ve 102. bodě odůvodnění, tento nárůst se vztahuje k investicím do modernizace stávajících výrobních nástrojů a tím ke zvýšení efektivity, takže spočívá hlavně v nákupech výměnného zařízení.
Je třeba také poznamenat, že ke zvýšení kapacity došlo v době, kdy bylo výrobní odvětví Společenství stále ještě ziskové.
Mimo to je třeba na tyto investice pohlížet jako na reakci na vyšší poptávku v roce 2001 a též ve světle pohybu peněžních prostředků, které mělo Společenství v té době k dispozici.
(88) Pokles poměru využití kapacity vyplynul z mírného nárůstu výrobní kapacity ve spojení s poklesem objemu výroby.
Tento pokles dosáhl během sledovaného období výše 5 procentních bodů.
Zásoby
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ IP _BAR_
v tunách _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 109 _BAR_ 160 _BAR_ 182 _BAR_ 122 _BAR_
(89) Některé typy obdobných výrobků speciálně vyrábí výrobní odvětví Společenství na objednávku, a proto nejsou určeny do zásoby.
Ostatní standardnější typy EPOS se ale vyrábějí pravidelně a jejich odbyt závisí na vývoji trhu ve smyslu poptávky a cen.
Proto je zřejmé, že celkový nárůst zásob během sledovaného období naznačuje, že výrobní odvětví Společenství čelilo problémům při prodeji standardnějších typů obdobných výrobků, a to zvláště v roce 2002, kdy objem zásob vzrostl ve srovnání s rokem 2001 o 46 %, a v roce 2003, kdy vzrostl ve srovnání s předcházejícím rokem o další 3,5 %.
(90) Pokles zásob (23,5 %) od roku 2003 do OŠ se vysvětluje celkovým vzrůstem odbytu za toto období.
Je ale třeba mít na paměti, že OŠ neodpovídá kalendářnímu roku, což může mít vliv na srovnatelnost úrovně zásob s jinými roky.
Na konci sledovaného období byla úroveň zásob o 22 % vyšší než v roce 2000.
Objem odbytu
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
v tunách _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 109 _BAR_ 90 _BAR_ 76 _BAR_ 81 _BAR_
(91) Objem odbytu výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství klesl během sledovaného období o 19 %, přibližně z [...] tun v roce 2000 na asi [...] tun během OŠ.
Objem odbytu nejprve v letech 2000 a 2001 vzrostl o [...] tun, tj. o 9 %, ale potom během následujícího období až do konce OŠ poklesl o [...] tun (neboli o 26 %).
Nárůst od roku 2003 do OŠ lze vysvětlit tím, že výrobní odvětví Společenství snížilo prodejní ceny (viz dále) s cílem znovu získat podíl na trhu.
Podíl na trhu
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
Spotřeba Společenství (v %) _BAR_ 68,6 % _BAR_ 69,1 % _BAR_ 63,8 % _BAR_ 56,5 % _BAR_ 60,4 % _BAR_
(92) Během celého období šetření čelilo výrobní odvětví Společenství poklesu podílu na trhu o 8,2 procentních bodů.
Konkrétně to znamená, že přes 9 % nárůst objemu odbytu v letech 2000 a 2001 si výrobní odvětví Společenství stěží dokázalo udržet svůj podíl na trhu, který během těchto let vzrostl o pouhých 0,5 procentního bodu.
Od roku 2001 do OŠ poklesl tržní podíl výrobního odvětví Společenství o 8,7 procentních bodů.
Tato ztráta tržního podílu nastala v době, kdy spotřeba poklesla o 15 %, což ukazuje, že odbyt výrobního odvětví Společenství klesl více, než kolik činil pokles spotřeby.
Současně podíly na trhu dotčených zemí trvale rostly.
Prodejní ceny
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
EUR/t _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 109 _BAR_ 111 _BAR_ 106 _BAR_ 99 _BAR_
(93) Průměrná jednotková prodejní cena nejprve v roce 2001 vzrostla o 8,6 % a potom v roce 2002 vzrostla o 2,6 %.
Poté čelilo výrobní odvětví Společenství významnému a postupnému poklesu cen, který byl zvláště patrný od roku 2003 do OŠ, kdy ceny spadly o 6,3 %.
Tento pokles cen byl nezbytný, aby si výrobní odvětví Společenství udrželo podíl na trhu.
(94) Trend, který vyplývá z výše uvedené tabulky, jasně vyjadřuje významné stlačení prodejních cen výrobního odvětví Společenství od roku 2002.
To odpovídá období, kdy byly podstatným způsobem sníženy ceny dumpingového dovozu, což umožnilo významně zvýšit jeho podíl na trhu.
(95) Tlak na prodejní ceny výrobního odvětví Společenství byl takový, že nevytvářely žádný zisk ani v roce 2003, ani v průběhu OŠ, jak je vysvětleno dále.
(96) Níže uvedená tabulka zobrazuje vývoj jednotkových prodejních cen Společenství ve srovnání s příslušnými výrobními náklady, které hlavně zahrnují náklady na suroviny, tj. za tepla válcované svitky, které v průměru tvoří asi 70 % celkových výrobních nákladů dotyčného výrobku:
Index: 2000 = 100 _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
cena za jednotku _BAR_ 100 _BAR_ 109 _BAR_ 111 _BAR_ 106 _BAR_ 99 _BAR_
úplné výr. náklady na jedn. _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 107 _BAR_ 105 _BAR_ 106 _BAR_
(97) V letech 2001/2002 se prodejní ceny v průměru zvýšily více než příslušné náklady.
Během tohoto období ceny odpovídaly nákladům, takže bylo možné vytvářet zisk, jak je uvedeno dále.
V roce 2003 ceny podstatným způsobem poklesly a ziskovost se stala negativní, a to i přesto, že během uvedeného roku poklesly průměrné náklady.
V průběhu OŠ nebylo možné mírný růst výrobních nákladů, převážně surovin, převést do cen, které dále podstatným způsobem klesaly, takže vznikly významné ztráty.
Cenová deprese se tak spojila s cenovou represí, tj. neschopností výrobního odvětví Společenství zvyšovat ceny v souladu s růstem nákladů.
Ziskovost a návratnost investic
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
Zisk z čistého obratu (v %) _BAR_ Asi 0 % _BAR_ Asi 5 % _BAR_ Asi 3 % _BAR_ Asi 0 % _BAR_ Asi –5 % _BAR_
Návratnost investic _BAR_ Asi 0 % _BAR_ Asi 25 % _BAR_ Asi 20 % _BAR_ Asi –5 % _BAR_ Asi –30 % _BAR_
(98) Finanční výsledky některých výrobců ve Společenství byly v roce 2000 výrazně ovlivněny zaváděcími náklady a současně i technickými problémy vyplývajícími z významných investic do výrobních zařízení, které uskutečnili v roce 1999.
Odpovídajícím způsobem byla ovlivněna i ziskovost celkového výrobního odvětví Společenství.
Jelikož rok 2000 byl netypický, nelze jej považovat za reprezentativní východisko při zkoumání trendů.
Odbyt výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství se stal ziskovým v letech 2001 a 2002, též vzhledem k vyšší poptávce ze strany zpracovatelských odvětví a uspokojivé výši cen.
Následně poté ale pokles cen ovlivnil ziskovost negativně.
Počínaje rokem 2003 začal odbyt na trhu Společenství skutečně vykazovat ztráty, které v průběhu OŠ dosáhly až –5 % obratu.
(99) Pro účely tohoto šetření je návratnost investic vyjádřena jako zisk ve formě procenta účetní hodnoty investic.
Jelikož společnosti, z nichž se skládá výrobní odvětví Společenství, většinou, pokud ne výhradně, působí v oblasti výroby a prodeje obdobných výrobků, návratnost investic se určuje s ohledem na jejich celkové postavení.
Podle tohoto vzoru návratnost investic po celé sledované období zhruba sledovala výše popsaný trend ziskovosti.
Vzrostla přibližně z 0 % v roce 2000 na asi 20 % v roce 2002 a potom trvale klesala až přibližně na hodnotu –30 % během OŠ.
Pohyb peněžních prostředků a schopnost získat kapitál
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
v tis. EUR _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 181 _BAR_ 141 _BAR_ 7 _BAR_ –83 _BAR_
(100) Čistý pohyb peněžních prostředků ohledně provozních činností se vyvíjel z hodnoty přibližně XX milionů EUR v roce 2000 přibližně na — XX milionů EUR během OŠ.
Vrcholu dosáhl v letech 2001 a 2002, ale potom v roce 2003 prudce poklesl a během OŠ dosáhl nejnižší hodnoty.
Proto se výrobní odvětví Společenství v průměru stále více uchyluje k zadlužení, aby dokázalo financovat stávající aktivity a investice.
(101) Šetřením se ukázalo, že kapitálové požadavky několika výrobců ve Společenství byly negativně ovlivněny jejich obtížnou finanční situací.
Přestože je většina z těchto podniků součástí velkých ocelářských společností, jejich kapitálové požadavky nejsou vždy naplňovány podle potřeby, protože se finanční zdroje v rámci skupiny většinou přidělují jednotkám, které mají nejvyšší zisky.
Investice
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
v tis. EUR _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 137 _BAR_ 105 _BAR_ 76 _BAR_ 49 _BAR_
(102) Celkové investice výrobního odvětví Společenství týkající se obdobných výrobků poklesly od roku 2000 do OŠ asi o 50 %.
Šetřením se ukázalo, že pro udržení konkurenceschopnosti tohoto odvětví je nezbytně nutné zachovat určitou úroveň investic.
Většina investic směřovala do modernizace a jen malá část byla věnována na zvýšení kapacity.
Je ale třeba poznamenat, že investice do modernizace obvykle mírně zlepšují i technickou kapacitu, z toho prostého důvodu, že modernizované zařízení je efektivnější a produktivnější než to předcházející.
Růst
(103) Od roku 2000 do OŠ poklesla spotřeba Společenství o 8 % a objem odbytu výrobního odvětví Společenství poklesl o 20 %.
Výrobní odvětví Společenství tak ztratilo podstatný podíl na trhu, zatímco tržní podíl dotčeného dovozu ve stejném období vzrostl o 12,8 procentních bodů.
Zaměstnanost
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
Celkový počet zaměstnanců _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 97 _BAR_ 95 _BAR_
(104) Úroveň zaměstnanosti výrobního odvětví Společenství se v letech 2000 a 2001 udržela na stálé úrovni.
V následujících letech se snížila, takže došlo k celkovému poklesu o 5 % ve srovnání s počátkem sledovaného období.
Mzdy
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
Mzdy (v tis. EUR) _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 102 _BAR_ 97 _BAR_ 94 _BAR_
Průměrná mzda na 1 zaměstnance (€) _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_
(105) Během sledovaného období se průměrná mzda na jednoho zaměstnance udržela na stálé úrovni a tedy pod úrovní inflace.
Vzhledem k tomu, že zaměstnanost se během tohoto období snížila, jak je uvedeno v předcházející tabulce, celkové mzdové náklady též klesly.
Produktivita
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
Výroba (v mil. t) (a) _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Zaměstnanost (b) _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Produktivita (a)/(b) _BAR_ 160,4 _BAR_ 166,9 _BAR_ 163,9 _BAR_ 164,2 _BAR_ 166 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 104 _BAR_ 102 _BAR_ 102 _BAR_ 103 _BAR_
(106) Produktivita pracovní síly výrobního odvětví Společenství, měřená výkonem na jednoho zaměstnance za rok, nejprve v letech 2000 až 2001 vzrostla o 4 %, potom v období 2001 a 2002 poklesla asi o 2 % a v roce 2003 a OŠ opět rostla.
Na konci sledovaného období byla produktivita o 3 % vyšší než na počátku tohoto období.
Zvýšení produktivity lze částečně vysvětlit investicemi zaměřenými na zlepšení efektivity stávajícího zařízení, jak je uvedeno ve 102. bodě odůvodnění výše.
Velikost dumpingového rozpětí
(107) Pokud jde o vliv velikosti skutečného dumpingového rozpětí na výrobní odvětví Společenství, vzhledem k objemu a cenám dovozu z dotčených zemí nelze tento vliv považovat za zanedbatelný, zvláště na trzích tak transparentních a tedy vysoce citlivých na pohyb ceny, jako jsou trhy dotyčného výrobku.
Překonání účinků předchozího dumpingu nebo subvencování
(108) Jak již bylo uvedeno dříve, opatření vztahující se k dovozu EPOS šířky větší než 500 mm pocházejících z Ruska platila po celé sledované období.
Připomeňme si ale, že toto se týká jen části výrobku dotčeného současným šetřením, protože toto řízení se týká EPOS všech šířek z Ruska, ale i těch pocházejících z USA.
Výrobní odvětví Společenství tedy překonalo účinky jen částečně, protože následně čelilo i nárůstu dumpingového dovozu všech šířek EPOS z Ruska a z USA.
4. Vývoj událostí po období šetření
(109) Některé zúčastněné strany tvrdily, že po období šetření došlo k významnému vývoji událostí, který je třeba vzít v úvahu při analýzách, protože by uvalení opatření vzhledem k tomuto vývoji událostí bylo údajně zjevně nevhodné.
Konkrétně se tato tvrzení týkají růstu prodejních cen výrobního odvětví Společenství za obdobný výrobek a uzavření závodu jednoho z žadatelů po skončení období šetření.
1 základního nařízení se k informacím, které se týkají pozdějšího období, zpravidla nepřihlíží. Důvodem je to, že je nezbytné relevantní skutečnosti zjistit a ověřit v průběhu omezeného a konkrétního časového období, aby se zajistilo, že výsledky šetření budou reprezentativní a spolehlivé, a dále proto, že jinak by se šetření mohlo zbytečně protahovat kvůli tvrzení, že skutečnosti získané za konkrétní úsek, tj. období šetření, neodpovídají situaci, která převládla později.
(111) Ze znění základního nařízení vyplývá, že to, co se děje po období šetření, by se mělo vzít v úvahu jen tehdy, jedná-li se o výjimečnou událost, u které by opravdu bylo uvalení opatření zjevně nevhodné.
Tento přístup potvrdil i Evropský soud první instance [23].
Zvyšování cen výrobního odvětví Společenství
(112) Bylo předloženo tvrzení, že výrobní odvětví Společenství oznámilo po období šetření zvýšení cen a že toto zvýšení cen bylo výjimečné, protože je tisk označuje za neobvykle vysoké.
(113) Útvary Komise získaly skutečné údaje a vývoj průměrných prodejních cen Společenství na trhu Společenství je uveden v následující tabulce:
Průměrná prodejní cena _BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_ IV-XII 2004 _BAR_
EUR/t _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 109 _BAR_ 111 _BAR_ 106 _BAR_ 99 _BAR_ 104 _BAR_
(114) Tato tabulka ukazuje, že pokud se ceny po období šetření skutečně zvýšily, toto zvýšení zdaleka nebylo neobvykle vysoké.
Ve skutečnosti se průměrná cena za poslední tři čtvrtletí roku 2004 zvýšila jen o 5 % ve srovnání s úrovní cen během OŠ, ale ceny rozhodně nedosáhly úrovně z předcházejících let.
(115) I kdyby se navíc uznalo, že zvýšení cen je skutečně výjimečné — a připomínáme, že to není tento případ — je třeba vzít v úvahu i vývoj úrovně cen ostatních subjektů na trhu Společenství po období šetření, a zvláště pak v dotčených zemích, a dále pohyb cen surovin, aby tak bylo možné zjistit, zda v důsledku tohoto zvýšení cen je skutečně uvalení antidumpingových cel zjevně nevhodné.
Nelze zaručit podrobnou analýzu v tomto smyslu, protože — jak je ukázáno výše — došlo jen k částečné regeneraci cen.
Navíc není známo, zda takové zvýšení cen bude trvalé.
(116) Připomínáme, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, nevyplývá pouze z úrovně cen, ale je charakterizována zhoršením kombinace různých ukazatelů.
Proto nemůže žádné případné zvýšení cen, i kdyby bylo výjimečné a trvalé, samo o sobě zdůvodnit nevhodnost uvalení antidumpingových opatření, pokud by současně nedošlo k podobnému vývoji i v případě ostatních ukazatelů újmy, a tedy k celkovému ovlivnění obrazu této újmy.
(117) Z výše uvedených důvodů se má za to, že zvýšení cen výrobního odvětví Společenství, ke kterému mohlo dojít po období šetření, neznamená, že je uvalení antidumpingových opatření zjevně nevhodné.
Uzavření závodu jednoho výrobce výrobního odvětví Společenství
(118) Některé zúčastněné strany tvrdily, že uzavření závodu jednoho výrobce, který patří do výrobního odvětví Společenství, je argumentem proti zavedení opatření, protože tím dojde k podstatnému poklesu výrobní kapacity ve Společenství a případně i k nedostatku EPOS na trhu Společenství.
6 odst. 1 základního nařízení, který se vztahuje k událostem po období šetření, neplatí pro určení zájmu Společenství, který je předmětem ustanovení článku 21 základního nařízení.
Proto poukazujeme na 174. bod odůvodnění, kde se řeší otázky týkající se výrobní kapacity v rámci analýzy zájmu Společenství.
(120) Je ale třeba přesto potvrdit, že uzavření závodu tohoto výrobce v Itálii bylo oznámeno a výroba tam bude od června 2005 pokračovat v omezené míře s tím, že bude podle očekávání zcela zastavena v září téhož roku.
(121) Mimo to, i kdyby plánované uzavření závodu bylo výjimečné, trvalé a posuzovalo se proto v rámci analýzy, pouze by se tím potvrdila výše uvedená zjištění, že výrobní odvětví Společenství utrpělo během období šetření újmu a že tato svízelná situace pokračovala i po období šetření.
5. Závěr o újmě
(122) Navzdory stávajícím antidumpingovým opatřením týkajícím se dovozu velkých EPOS z Ruska se hospodářská situace výrobního odvětví Společenství od roku 2000 do OŠ podstatně zhoršila.
Kladný dopad uvedených opatření zavedených na dovoz velkých EPOS z Ruska je oslaben přílivem dumpingových dovozů všech šířek EPOS z Ruska a z USA.
Na počátku sledovaného období byl tento dovoz podstatně méně důležitý.
Kromě toho poukazujeme na 17. bod odůvodnění, kde se vysvětluje, že platná antidumpingová opatření zavedená na dovoz velkých EPOS z Ruska byla obcházena rozříznutím svitků elektrooceli s orientovanou strukturou na dvě poloviny šířky nejvýše 500 mm.
(123) Během sledovaného období se objem odbytu snížil o 19 %, výroba se snížila o 2 %, podstatně se zvýšily zásoby o 18 % a podíl na trhu poklesl o 8 procentních bodů.
U cen výrobců ve Společenství na trhu Společenství docházelo k cenovému podbízení dumpingovým dovozem a nebylo možné tyto ceny zvýšit, aby odpovídaly nárůstu výrobních nákladů v průběhu OŠ.
Proto bylo výrobní odvětví Společenství v roce 2003 a během OŠ ve ztrátě.
Během sledovaného období se zaměstnanost snížila o 5 % a investice o 50 %.
(124) Konkrétně se hospodářská situace výrobního odvětví Společenství vyvíjela takto. Během roku 2001 byla na trhu Společenství vyšší poptávka a ceny rostly.
Během tohoto období také výrobní odvětví Společenství dokázalo zvýšit objem odbytu ve stejné míře, jak se zvyšovala spotřeba a prodejní ceny. To vedlo k ziskovosti, a odvětví mohlo proto investovat a poněkud zvýšit svou výrobní kapacitu.
I když objem odbytu a podíl na trhu v roce 2002 poklesl, výrobní odvětví Společenství dokázalo zachovat úroveň cen a udržet si ziskovost, i když na nižší úrovni než v roce 2001, protože v té době došlo i k růstu výrobních nákladů.
(125) Od roku 2003 nedokázalo výrobní odvětví Společenství udržet ceny, takže došlo k jejich podstatnému poklesu a zároveň došlo k silnému poklesu objemu odbytu a ke snížení podílu na trhu.
V průběhu OŠ ceny dále klesaly a náklady zůstávaly na relativně stabilní úrovni. Proto zisky poklesly na výrazně nízkou úroveň.
Na této úrovni ztrát je pak v sázce samotná další existence odvětví.
A skutečně, po období šetření bude nutno uzavřít jeden výrobní závod jednoho z výrobců ve Společenství.
(126) Ve světle výše uvedených skutečností se dospělo k závěru, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu článku 3 základního nařízení.
F. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
3 odst. 6 a 7 základního nařízení prověřila Komise, zda dumpingový dovoz dotyčného výrobku pocházejícího z dotčených zemí způsobil újmu výrobnímu odvětví Společenství v míře, kterou lze považovat za podstatnou.
Dále byly prozkoumány jiné známé faktory vedle dumpingového dovozu, které by také mohly zároveň způsobit výrobnímu odvětví Společenství újmu, aby tato případná újma způsobená těmito jinými faktory nebyla připsána dumpingovému dovozu.
2. Účinky dumpingového dovozu
(128) Významný nárůst objemu dumpingového dovozu, který se během sledovaného období více než ztrojnásobil, se časově shodoval se zhoršující se hospodářskou situací výrobního odvětví Společenství, což se v průběhu téhož období mimo jiné projevilo poklesem objemu odbytu asi o 20 %.
Protože se stávající opatření vztahují jen na dovoz velkých EPOS z Ruska, nemohla dostatečným způsobem ochránit výrobní odvětví Společenství před účinkem dotčeného dovozu.
To platí zejména v souvislosti s výše popsaným podstatným nárůstem dovozu všech šířek EPOS i EPOS pocházejících z USA, a v souvislosti s tím, že opatření proti dovozu velkých EPOS se někdy obcházela rozříznutím EPOS, jak je popsáno v 17. bodě odůvodnění.
(129) Negativní účinek neustále rostoucího objemu dumpingového dovozu se ještě více projevil po roce 2002, kdy spotřeba Společenství klesala.
V období 2002/2003 získal dumpingový dovoz více než 5 procentních bodů podílu na trhu, zatímco podíl výrobního odvětví Společenství klesl asi o 7 procentních bodů.
Tento náhlý nárůst dumpingového dovozu se vysvětluje dramatickým poklesem příslušných cen během tohoto období.
Za jediný rok totiž ceny poklesly z 1282 na 1049 EUR/t, tj. asi o 15 %. To mělo za následek významný pokles objemu odbytu výrobního odvětví Společenství během odpovídajícího období.
Výrobní odvětví Společenství se sice nejprve pokusilo udržet průměrnou cenovou úroveň, ceny však stejně klesly z 1254 EUR/t v roce 2002 na 1189 EUR/t v roce 2003.
Potom již nemělo výrobní odvětví na vybranou a muselo dále snížit ceny, aby si v průběhu OŠ udrželo objem odbytu a podíl na trhu.
To však mělo přímý nepříznivý dopad na jeho ziskovost, která se změnila ve ztrátu a v průběhu OŠ dosáhla — 7,4 % obratu.
(130) Vzhledem k jasně určenému časovému souběhu nárůstu dumpingového dovozu za průběžně klesající ceny na jedné straně a na druhé straně ztráty objemu odbytu, podílu na trhu a cenové deprese, vedoucích ke ztrátovosti na straně výrobního odvětví Společenství, lze dojít k závěru, že právě dumpingový dovoz byl rozhodujícím faktorem při poškození výrobního odvětví Společenství.
3. Účinky dalších faktorů
Účinek směnných kurzů
(131) Jedna zúčastněná strana tvrdila, že újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, způsobil vývoj kurzu mezi USD a eurem, který pomáhal snižovat cenu dovozu z USA.
To zvýhodňovalo dovoz z USA, čímž mohlo dojít k nárůstu jejich podílu na trhu.
(132) V následující tabulce se srovnává vývoj kurzu USD/EUR a průměrných dovozních cen dotyčného výrobku pocházejícího z USA.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
Kurz USD/EUR _BAR_ 1,082 _BAR_ 1,116 _BAR_ 1,068 _BAR_ 0,894 _BAR_ 0,860 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 99 _BAR_ 83 _BAR_ 79 _BAR_
Dovozní cena z USA (€) _BAR_ 1945 _BAR_ 1741 _BAR_ 1543 _BAR_ 1171 _BAR_ 1133 _BAR_
Index 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 90 _BAR_ 79 _BAR_ 60 _BAR_ 58 _BAR_
(133) Z výše uvedených údajů vyplývá, že neexistuje jednoznačná souvztažnost mezi vývojem směnného kurzu USD a eura a průměrnými dovozními cenami dotyčného výrobku pocházejícího z USA.
Ve skutečnosti v letech 2000-2002 dovozní ceny již poklesly o 21 %, ale směnné kurzy zůstaly stejné.
Kromě toho výše uvedené údaje jasně dokazují, že během sledovaného období byl pokles příslušných průměrných dovozních cen (–42 %) podstatně výraznější než nepříznivý vývoj směnných kurzů (–21 %).
To zvláště platilo v období 2002/2003, kdy došlo největšímu propadu průměrných jednotkových dovozních cen.
Proto byl učiněn závěr, že případný účinek devizových kurzů nelze považovat za podstatný pro vznik újmy na straně výrobního odvětví Společenství.
Výkonnost ostatních výrobců ve Společenství
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
Objem odbytu (t) _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 9,2 % _BAR_ 8,8 % _BAR_ 8,2 % _BAR_ 8,3 % _BAR_ 8,3 % _BAR_
(134) Předcházející tabulka obsahuje údaje o tom, že odbyt ostatních výrobců ve Společenství na trhu Společenství poklesl během sledovaného období téměř o 20 %. Odpovídající podíl na trhu též poklesl z 9,2 % v roce 2000 na 8,3 % během období šetření.
Podle dostupných informací proto byl učiněn závěr, že ostatní výrobci ve Společenství se nacházeli v podobné situaci jako výrobní odvětví Společenství a nezpůsobili výrobnímu odvětví Společenství žádnou újmu.
Vývozní výkonnost výrobního odvětví Společenství
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
Objem vývozu (t) _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 92 _BAR_ 117 _BAR_ 145 _BAR_ 141 _BAR_
(135) Jedna zúčastněná strana tvrdila, že částečně lze újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, přičítat schopnosti vývozní výkonnosti výrobního odvětví Společenství. Bylo předloženo tvrzení, že výrobní odvětví Společenství záměrně omezuje domácí odbyt ve prospěch výhodnějšího vývozu do zemí mimo EU.
(136) V předcházející tabulce je uvedeno, že výrobní odvětví Společenství skutečně během sledovaného období a zvláště po roce 2002 zvýšilo vývoz.
Avšak na tento nárůst je spíše třeba pohlížet ve světle prudkého zvýšení dumpingového dovozu na trh Společenství v době, kdy se tam snížila spotřeba a došlo k podstatnému stlačení cen Společenství.
Za těchto okolností výrobní odvětví Společenství v zájmu snížení škod reagovalo pokusem o zvýšení vývozu.
(137) Dále je nutno připomenout, že trh Společenství je i nadále přirozeným trhem výrobního odvětví Společenství.
V roce 2001, kdy byla situace na trhu Společenství příznivá, výrobní odvětví Společenství zvýšilo objem domácího odbytu a současně došlo ke snížení vývozu.
(138) Navíc je třeba poznamenat, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, nespočívala pouze ve ztrátě objemu odbytu a podílu na trhu Společenství.
Současně byla doprovázená silným stlačováním cen způsobeným dumpingovým dovozem a významným podbízením se cenám výrobního odvětví Společenství, což mělo za následek výrazné finanční ztráty.
Tento nepříznivý vliv na ceny nelze určitě připsat zvýšenému vývozu dotyčného výrobku.
Naopak, má se za to, že díky zvýšení objemu vývozu by mohlo výrobní odvětví Společenství využívat výhody úspor z rozsahu, a tím ovlivnit celkové náklady týkající se obdobného výrobku.
Pokud by nedošlo ke zvýšení vývozu, ztráty by mohly být ještě vyšší.
Proto byl učiněn závěr, že újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, nelze připsat zvýšenému vývozu.
Nedumpingový dovoz z dotčených zemí
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
Objem dovozu (t) _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Index: 2000 = 100 _BAR_ 100 _BAR_ 124 _BAR_ 142 _BAR_ 223 _BAR_ 166 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 3,3 % _BAR_ 3,8 % _BAR_ 4,9 % _BAR_ 8,1 % _BAR_ 6,0 % _BAR_
(139) Nedumpingový dovoz z Ruska vzrostl během sledovaného období o 66 %, což představuje zvýšení tržního podílu téměř o 3 procentní body.
(140) V tomto ohledu je nejprve třeba poznamenat, že tento nárůst vývozu nebyl tak výrazný, jako tomu bylo v případě dumpingového dovozu, jak je uvedeno v 75. bodě odůvodnění.
Za druhé bylo zjištěno, že cenová úroveň nedumpingového dovozu byla vyšší než cenová úroveň dumpingového dovozu.
Jestliže tedy u nedumpingového dovozu bylo zjištěno rozpětí cenového podbízení ve výši 6,1 %, u dumpingového dovozu činilo toto rozpětí cenového podbízení 14,4 % až 26,6 %.
(141) Z těchto důvodů je třeba učinit závěr, že případný vliv nedumpingového dovozu na postavení výrobního odvětví Společenství byl jen omezený a nelze jej považovat za rozhodující důvod pro vznik újmy na straně výrobního odvětví Společenství.
Dovoz z ostatních třetích zemí
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OP _BAR_
Objem dovozu (t) _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_ [...] _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 15,6 % _BAR_ 13,3 % _BAR_ 16,4 % _BAR_ 15,4 % _BAR_ 12,2 % _BAR_
Průměrná cena za jednotku _BAR_ 1370 _BAR_ 1477 _BAR_ 1581 _BAR_ 1525 _BAR_ 1509 _BAR_
(142) Předcházející tabulka ukazuje, že dovoz z ostatních třetích zemí se snížil v absolutních i v relativních hodnotách. Současně se zvýšila odpovídající průměrná prodejní cena.
Proto byl učiněn závěr, že dovoz z ostatních třetích zemí nepřispěl ke vzniku újmy na straně výrobního odvětví Společenství.
Pokles poptávky
(143) Na trhu klesající poptávky se má za to, že poklesu odbytu čelí všichni provozovatelé. To platilo pro výrobní odvětví Společenství.
Ovšem tento odbyt poklesl během sledovaného období více než spotřeba.
Zatímco výrobní odvětví Společenství, ostatní výrobci ve Společenství a ostatní třetí země během sledovaného období ztratili na objemu odbytu a tržním podílu, objem dumpingového dovozu se za totéž období více než ztrojnásobil a získal významný tržní podíl.
Jak je uvedeno v analýze újmy, během sledovaného období poklesla poptávka asi o 25000 tun, odbyt výrobního odvětví Společenství poklesl asi o 40000 tun, ale dovoz z dotčených zemí vzrostl přibližně o 30000 tun.
(144) V této souvislosti je třeba učinit závěr, že i kdyby pokles poptávky přispěl k nižšímu odbytu výrobního odvětví Společenství, lze újmu, která především spočívá ve ztrátě podílu na trhu, ve stlačení ceny a ve ztrátovosti, tomuto faktoru připsat jen v malé míře, pokud vůbec.
4. Závěry o příčinných souvislostech
(145) Na závěr se potvrzuje, že podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství a která se zvláště týká poklesu objemu odbytu, podílu na trhu a jednotkové prodejní ceny, což má vliv na zhoršení ukazatelů zisku, byla způsobena dotčeným dumpingovým dovozem.
(146) Je zde naprosto zřejmá časová souvislost mezi prudkým nárůstem dumpingového dovozu a poklesem objemu odbytu výrobního odvětví Společenství a jeho podílu na trhu.
Stlačování cen způsobené dumpingovým dovozem bylo obzvlášť významné počínaje rokem 2002.
Výrobní odvětví Společenství se v roce 2003 pokusilo zachovat cenovou úroveň, ale aby si udrželo určitou úroveň odbytu, nemělo jinou možnost než přizpůsobit se cenové úrovni, kterou nastavil dumpingový dovoz. To vedlo ke ztrátovosti.
(147) Neukázalo se, že by další zjištěné faktory narušily příčinnou souvislost, jak je uvedeno výše, i když vezmeme v úvahu jejich případný společný účinek. Nižší spotřeba mohla případně přispět k nižšímu objemu odbytu výrobního odvětví Společenství.
Lze ale s přiměřenou jistotou tvrdit, že pokud by nedošlo k prudkému nárůstu dumpingového dovozu za nízké ceny, situace výrobního odvětví Společenství by jistě nebyl ovlivněna do takové míry, protože by nedošlo k poklesu jeho podílu na trhu.
Má se současně za to, že nedumpingový dovoz z Ruska měl jen omezený nepříznivý dopad.
Ani vývoj směnných kurzů mezi USD a eurem nevysvětlil vysokou úroveň dumpingu, která byla zjištěna v případě USA, a újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(148) Proto byl učiněn závěr, že dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Společenství podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
G. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
(149) Bylo zjišťováno, zda — navzdory závěru o dumpingu, újmě a příčinných souvislostech — neexistují závažné důvody, jež by vedly k závěru, že v tomto konkrétním případě není přijetí opatření v zájmu Společenství. Pro tento účel a v souladu s čl.
21 odst. 1 základního nařízení byl zvážen pravděpodobný dopad, který by mělo uložení nebo neuložení opatření, na všechny strany, jichž se šetření týká.
1. Zájem výrobního odvětví Společenství
(150) Analýza újmy prokázala, že za spravedlivých obchodních podmínek je výrobní odvětví Společenství životaschopné a ziskové a že odvětví též investovalo, aby zůstalo konkurenceschopné.
Bylo tomu tak v letech 2001 a 2002, kdy výrobní odvětví Společenství mělo prospěch z platných antidumpingových opatření proti dovozu velkých EPOS z Ruska a kdy úroveň dotčeného dumpingového dovozu ještě nebyla tak významná jako v průběhu OŠ.
(151) Dále je nutno připomenout, že toto odvětví prošlo v roce 1999 významným restrukturalizačním programem ve Společenství.
Fúze tří žadatelů měla v té době za úkol vytvořit větší celek, který by byl schopen efektivněji konkurovat a umožnit vyšší investice.
(152) Od roku 2002 způsobil průběžný růst dumpingového dovozu za nízké ceny obecné stlačování cen na trhu Společenství, kde navíc došlo k poklesu spotřeby.
Výrobní odvětví Společenství začalo vytvářet ztrátu a tím se stalo velice zranitelným.
Ztráty dosáhly takové výše, že italský výrobce oznámil postupné uzavírání své továrny.
Vývoj trhu v Itálii jasně ukazuje, do jaké míry dumpingový dovoz nepříznivě ovlivnil hospodářskou situaci výrobního odvětví Společenství.
(153) Proto je důležité, aby se ceny vrátily na úroveň, kdy nedochází k dumpingu, nebo alespoň na úroveň, kdy nedochází k újmě, aby tak mohli různí výrobci působit na trhu Společenství za obvyklých spravedlivých obchodních podmínek.
To umožní výrobnímu odvětví Společenství získat zpět uspokojivý objem ziskovosti.
Pokud nebudou opatření zavedena, nelze vyloučit, že bude muset výrobní odvětví Společenství uzavřít další závody.
(154) Závěrem lze říci, že použití jakýchkoli antidumpingových opatření by výrobnímu odvětví Společenství umožnilo překonat účinky zjištěného dumpingu působícího újmu.
2. Zájem uživatelů ve Společenství
(155) EPOS se hlavně používají při výrobě elektrických a distribučních transfomátorů.
Výrobci transformátorů tvoří odvětví s dlouhou tradicí, které tradičně zásobuje významné výrobce elektrické energie.
Výrobci transformátorů obecně patří do velkých průmyslových skupin s celosvětovou přítomností.
Na trhu ale působí i několik menších nezávislých společností.
(156) Dotyčný výrobek je považován za významnou nákladovou položku pro uživatele, protože EPOS v průměru tvoří 10 % až 30 % celkových výrobních nákladů transformátorů.
(157) Opodstatněné odpovědi na dotazník, tj. včetně všech požadovaných finančních údajů, poskytlo 16 uživatelů.
Několik dalších uživatelů sice poskytlo písemné připomínky, ale bez podrobných informací.
Podle poskytnutých finančních údajů představují spolupracující uživatelé asi 30 % veškeré spotřeby Společenství.
(158) Uživatelé se obvykle vyjadřovali proti zavedení opatření.
Za prvé tvrdili, že zavedení antidumpingových opatření bude mít za následek zastavení dovozu z dotčených zemí a tím budou oni závislí na výrobním odvětví Společenství, které se tak zřejmě dostane do postavení monopolu.
Dále tvrdili, že zavedením opatření dojde k výraznému růstu cen, což nepříznivě ovlivní jejich konkurenceschopnost ve vtahu k výrobcům transformátorů mimo Společenství.
Také tvrdili, že pokud dojde k zavedení opatření, výrobní odvětví Společenství nebude mít dostatečnou výrobní kapacitu k poskytování dodávek výrobnímu odvětví uživatelů.
(159) Ještě než se budeme věnovat otázkám, které vyzdvihli uživatelé z výrobního odvětví uživatelů, je třeba v tomto okamžiku uvést některé základní informace, aby bylo možné řádně zhodnotit situaci na trhu Společenství.
(160) Je třeba poznamenat, že počet výrobců dotyčného výrobku na celém světě je spíše omezený.
V oblasti podnikání s EPOS působí na celém světě jen 13 výrobců.
V Japonsku, v USA a v Rusku jsou v každé zemi 2 výrobci, v Jižní Koreji, Číně a v Brazílii je v každé zemi jeden výrobce a v Evropském společenství působí výrobců 6 (z nichž tři jsou ve spojení).
Evropské společenství je proto trhem s nejvyšším počtem výrobců.
Distribuční síť japonských a amerických výrobců je na trhu Společenství zvláště dobře zorganizována, protože mají v EU vlastní servisní střediska nebo dovozce ve spojení.
Kromě toho to vypadá, že na světě jsou jen tři výrobci, kteří jsou schopni dodávat některé vysoce propustné (laserem upravované) typy dotyčného výrobku.
Tito výrobci mají svá sídla v EU, v USA a v Japonsku.
(161) Připomínáme, že v roce 1999 se spojili tři výrobci ve Společenství do jediné holdingové společnosti (ThyssenKrupp) s cílem vytvořit větší celek, který by dokázal na světovém trhu účinněji konkurovat ostatním výrobcům EPOS.
V té době Evropská komise podrobně analyzovala toto spojení a schválila je.
(162) V neposlední řadě bylo šetřením zjištěno, že spolupracující uživatelé celkem v průběhu OŠ nakoupili 10 % EPOS od ruských a 15 % EPOS od amerických výrobců, u nichž byl zjištěn dumping.
Jinými slovy, spolupracující uživatelé celkově spoléhali na jiné zdroje dodávek: 75 % jejich nákupů bylo z nedumpingových zdrojů a z nich okolo 60 % bylo nakoupeno od výrobního odvětví Společenství.
Jen jediný uživatel nakupoval EPOS výhradně z dumpingových zdrojů a i ten nedávno přešel na dodávky z výrobního odvětví Společenství.
(163) Na tomto základě a vzhledem k prvnímu tvrzení uživatelů v tom smyslu, že se stanou závislými výhradně na dodávkách výrobního odvětví Společenství, je třeba nejprve připomenout, že záměrem antidumpingových cel není uzavřít trh Společenství před jakýmikoli dovozem, ale obnovit stav spravedlivého obchodování tím, že bude odstraněn účinek dumpingu působícího újmu. Nepředpokládá se tedy, že se dovoz z dotčených zemí zastaví.
Podle očekávání budou pokračovat, ovšem s úrovní cen, která nebude dumpingová a která nebude způsobovat újmu.
(164) To platí zejména pro Rusko, protože v případě hlavního ruského vyvážejícího výrobce, který v průběhu OŠ představoval přibližně 75 % ruského vývozu, nebylo zjištěno žádné dumpingové rozpětí, a v případě druhého vyvážejícího výrobce bylo zjištěno jen relativně omezené dumpingové rozpětí, tj.
11,5 %. Také poukazujeme na níže uvedenou kapitolu I, kde se navrhuje, aby opatření vycházející ze zjištění v rámci stávajícího šetření nahradila platná opatření týkající se dovozu velkých EPOS z Ruska, který se pohybuje od 14,7 % do 40,1 %.
Jinými slovy, v případě Ruska by celková váha antidumpingových opatření vyplývajících ze stávajícího šetření byla podstatně méně významná, než je tomu v případě platných opatření.
(165) V případě USA se též očekává, že dovoz bude pokračovat, vzhledem k trvalé poptávce na trhu Společenství po určitých typech dotyčného výrobku, které vyrábějí jen někteří světoví dodavatelé.
(166) Mimo to se odkazuje na 190. až 193. bod odůvodnění týkající se cenových závazků nabídnutých dvěma dotčenými vyvážejícími výrobci.
Na základě těchto závazků se vyvážející výrobci zavazují prodávat svůj výrobek na trhu Společenství nad určitou cenovou úrovní, což odstraní poškozující účinek dumpingu.
Proto se předpokládá, že dovoz z dotčených zemí nebude přerušen.
(167) Protože se očekává, že dovoz z dotčených zemí bude pokračovat, a protože stále existují alternativní zdroje dodávek, tvrzení, že zavedením antidumpingových cel se výrobní odvětví Společenství dostane do postavení monopolu, je nepodložené.
Předpokládá se totiž, že bude pokračovat nejen dovoz z dotčených zemí, ale i dovoz z jiných třetích zemí.
Výrobní odvětví Společenství navíc zahrnuje více než jednoho výrobce a na tomto trhu též působí ostatní výrobci ve Společenství (kteří nejsou součástí výrobního odvětví Společenství).
(168) Některé strany tvrdily, že by mohlo vzniknout monopolní postavení výrobního odvětví Společenství ve vztahu k některým konkrétním typům dotyčného výrobku, tj. některým vysoce propustným typům, které dokáže vyrobit jen velmi omezený počet výrobců na světě.
V tomto ohledu je nejprve třeba poznamenat, že šetření dospělo k závěru, že pro účely stávajícího antidumpingového řízení je třeba všechny typy dotyčného výrobku považovat za jediný výrobek.
Šetření, včetně analýzy zájmu Společenství, by se tedy mělo soustředit celkově na dotyčný výrobek, nikoli jednotlivě na některé konkrétní typy.
(169) Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je pravda, že vysoce propustné typy dotyčného výrobku opravdu vyrábí jen omezený počet výrobců na světě, tj. jeden výrobce v USA, dva v Japonsku a jeden ve Společenství (viz výše).
V tomto ohledu se připomíná, že tyto zdroje dodávek budou podle očekávání zřejmě k dispozici i po zavedení opatření, včetně dovozu z USA, ovšem za ceny, které nebudou dumpingové a které nebudou způsobovat újmu.
Proto lze očekávat, že bude zachována dostatečná úroveň hospodářské soutěže i v souvislosti s těmito konkrétními typy výrobku.
(170) Kromě toho tvrzení, že by zavedení opatření bylo proti zájmu Společenství, protože tyto konkrétní typy vyrábí jen několik výrobců, nelze považovat za legitimní důvod k tomu, aby se přistoupilo na to, že jeden z nich, v tomto případě výrobce z USA, bude na trhu Společenství prodávat své výrobky za dumpingové a újmu působící ceny.
Připomínáme, že v souvislosti s touto společností bylo zjištěno značné dumpingové rozpětí ve výši 47,6 %.
Šetřením bylo zjištěno, že uživatelé nakupovali značnou část výrobků, včetně těchto vysoce propustných typů, od výrobního odvětví Společenství, a že trvalý tlak na ceny způsobený dumpingovým dovozem může vést k uzavírání závodů ve Společenství.
Pokud by nebyla zavedena antidumpingová opatření, která odstraní nepříznivý vliv dumpingu působícího újmu, nebylo by možné vyloučit, že se uživatelé stanou výlučně závislými na dovozu, což by bylo současně určitě škodlivé pro hospodářskou soutěž a výrobní odvětví uživatelů.
(171) Pokud jde o tvrzení, že v případě zavedení antidumpingových opatření dojde na trhu Společenství ke zvýšení cen dotyčného výrobku, je třeba uznat, že vzhledem k tomu, že cílem opatření je odstranit dumping působící újmu, lze opravdu očekávat, že zavedení opatření opravdu bude mít vliv na zvýšení cen.
Tento vliv by ale měl být jen mírný.
(172) Zůstanou zachovány různé zdroje dodávek, které nebudou zasaženy opatřeními a které zajistí hospodářskou soutěž.
Navíc jak již bylo uvedeno dříve pokud jde o Rusko, vzhledem k úrovni opatření zavedených na základě stávajícího šetření a též vzhledem k tomu, že tato opatření nahradí stávající opatření týkající se velkých EPOS (viz 194. a 195. bod odůvodnění), antidumpingová opatření vycházející ze stávajících zjištění by měla v celku menší dopad než platná opatření v průběhu OŠ.
Jestliže se totiž použije úroveň opatření vyplývající ze stávajícího šetření týkajícího se ruského dovozu dotyčného výrobku do Společenství v průběhu OŠ, antidumpingová cla budou celkově čtyřikrát nižší než cla uplatňovaná v současné době.
(173) Pokud jde o dovoz z USA, při použití pravidla nižšího cla bude odstraněna pouze ta část dumpingového rozpětí, která působí újmu, takže v průměru dojde k návratu cen dovozu z USA na úroveň, která je stále pod úrovní roku 2002.
(174) Tvrzení, že zavedení antidumpingových opatření způsobí nedostatek zboží, je třeba také zamítnout. Jak je uvedeno výše, předpokládá se, že dovoz bude v každém případě pokračovat i po zavedení antidumpingových opatření.
Kromě toho je výrobní kapacita výrobního odvětví Společenství vyšší, než kolik činí celková spotřeba Společenství v průběhu OŠ.
Navíc pokud se ceny Společenství vrátí na spravedlivou úroveň, lze očekávat, že výrobní odvětví Společenství sníží vývoz a opět převede svůj odbyt na domácí trh.
(175) Některé zúčastněné strany tvrdily, že po uzavření závodu v Itálii dojde ke snížení celkové výrobní kapacity dotyčného výrobku ve výrobním odvětví Společenství, což by mohlo mít za následek nedostatek zboží na trhu Společenství.
Toto tvrzení je ale dvojznačné, protože je spíše argumentem pro ochranu výrobního odvětví Společenství proti dumpingovému dovozu, aby se zabránilo uzavírání dalších závodů a aby se tak zachovala výrobní kapacita.
(176) Navíc je třeba poznamenat, že i po oznámeném uzavření tohoto závodu bude celková výrobní kapacita výrobního odvětví Společenství stále vyšší než poptávka Společenství v průběhu OŠ a že zbývající výrobci hodlají investovat do svých výrobních kapacit, aby mohli nadále zaručit dostatečnou nabídku na trhu Společenství.
Situace, kdy dojde k obnovení řádné hospodářské soutěže a cenové úrovně na trhu Společenství a tím k zajištění uspokojivé rentability výrobního odvětví Společenství, by určitě měla na investice dobrý vliv a navrátila by odbyt na trh Společenství.
(177) Na závěr je třeba poznamenat, že většina z výše uvedených tvrzení byla již použita uživateli v rámci předcházejících šetření, která vedla k zavedení antidumpingových opatření ohledně velkých EPOS z Ruska.
Přes tato tvrzení, která byla tehdy všechna zamítnuta, protože byla prohlášena za nepodložená nebo nebylo zjištěno, že by to bylo proti zájmu Společenství jako celku, nepředložili uživatelé v rámci stávajícího šetření žádné důkazy, že by tato opatření opravdu měla tak nepříznivé důsledky, jak tehdy tvrdili.
To naznačuje, že jakákoli opatření vycházející ze stávajících zjištění též zřejmě nebudou mít podstatný nepříznivý vliv na výrobní odvětví uživatelů.
(178) Na základě všech výše uvedených důvodů lze dojít k závěru, že v případě zavedení opatření nebudou uživatelé dotyčného výrobku celkově záviset výhradně na výrobním odvětví Společenství, že kupní cena, kterou platí uživatelé, nebude v mnoha případech zavedením jakéhokoli opatření přímo ovlivněna buď vůbec nebo jen v malé míře, a že v budoucnosti na trhu Společenství nebude celková nabídka EPOS nedostatečná.
3. Zájem nezávislých dovozců
(179) Při šetření spolupracoval jen jeden nezávislý dovozce, který byl proti zavedení opatření, protože by údajně zlikvidovala jeho obchodování s dotyčným výrobkem.
Protože tato společnost dovážela EPOS výhradně z jedné zúčastněné země, lze předpokládat, že bude zavedením opatření přímo dotčena.
Tento dovozce by ale stále ještě měl možnost dovážet od ostatních dodavatelů, na které se opatření nevztahují.
Mimo to se zdá, že přibližně 75 % obratu tohoto dovozce se netýká dotyčného výrobku.
Po zvážení těchto okolností se má za to, že nepříznivý dopad zavedení opatření by mohl být relativně omezený.
Vzhledem k tomu, že žádný jiný dovozce neargumentoval nepříznivým vlivem vyplývajícím z případného zavedení opatření, lze mít za to, že dovozci nebudou obecně podstatným způsobem dotčeni.
(180) Je třeba poznamenat, že nízká úroveň spolupráce dovozců se vysvětluje tím, že uživatelé si většinou dovážejí EPOS sami, a proto se odkazujeme na výše uvedené závěry.
4. Závěr o zájmu Společenství
(181) Účinky zavedení opatření by měly výrobnímu odvětví Společenství poskytnout možnost opětovně dosáhnout ziskového objemu odbytu na trhu Společenství a vyššího podílu na trhu.
Bylo zjištěno, že dumpingový dovoz podstatným způsobem přispěl k postupnému uzavírání závodu jedné ze společností, která patří do výrobního odvětví Společenství, a že vzhledem ke zhoršujícímu se celkovému postavení výrobního odvětví Společenství tu existuje riziko, že v případě nezavedení opatření budou i ostatní výrobci ve Společenství muset uzavřít některé výrobní linky nebo dokonce celá výrobní zařízení a propustit část zaměstnanců.
I když určité nepříznivé účinky budou mít pravděpodobně za následek zvýšení cen pro uživatele, má se za to, že se bude jednat jen o omezené účinky.
Současně by se mělo vzít v úvahu, že je jistě v zájmu uživatelů, aby životaschopní a konkurenceschopní výrobci ve Společenství zůstali aktivně na trhu, který již nebude zdeformován nekalými obchodními praktikami.
(182) Vzhledem k omezeným zdrojům nabídky po celém světě je také v zájmu uživatelů ve Společenství, aby zdroje nabídky ve Společenství již nebyly oslabovány dumpingovým dovozem, který může způsobit další úpadek aktivity výrobního odvětví Společenství a tak postupně prohlubovat závislost uživatelů EPOS na dováženém materiálu.
H. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(183) S ohledem na závěry týkající se dumpingu, výsledné újmy a zájmu Společenství je třeba zavést opatření týkající se dovozu dotyčného výrobku z USA a Ruska.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(184) Úroveň konečných antidumpingových opatření by měla být dostatečná, aby bylo možné odstranit újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství z důvodů dumpingového dovozu, aniž by se překračovalo zjištěné dumpingové rozpětí.
Při výpočtu cla nezbytného k odstranění poškozujících účinků se počítalo s tím, že případná opatření by měla umožnit výrobnímu odvětví Společenství pokrýt své náklady a vytvořit hrubý zisk, kterého by bylo možné dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. pokud by nedocházelo k dumpingovému dovozu.
(185) Na základě dostupných informací bylo předběžně zjištěno, že míru zisku ve výši 5 % obratu, které výrobní odvětví Společenství dosáhlo v roce 2001, lze považovat za odpovídající úroveň, již by mohlo výrobní odvětví Společenství očekávat, pokud by nedocházelo k dumpingu působícímu újmu.
Je třeba poznamenat, že tato výše zisku byla použita i při určování rozpětí způsobeného újmou v rámci šetření, na jehož základě byla uplatněna opatření aktuálně platná pro EPOS o šířce větší než 500 mm.
Nutné zvýšení ceny bylo tehdy určeno na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny na totožné úrovni obchodování, jak bylo určeno pro výpočet cenového podbízení, a ceny výrobku, která nepůsobí újmu, výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství.
Cena nepůsobící újmu byla určena úpravou prodejní ceny každé společnosti, která je součástí výrobního odvětví Společenství, na cenu, která pokrývá náklady, a přičtením výše uvedené míry zisku.
Rozdíly vyplývající z tohoto srovnání pak byly vyjádřeny jako procento celkové dovozní hodnoty CIF.
2. Konečná cla
(186) Ve světle výše uvedených skutečností a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení se má za to, že by měla být ohledně dovozu pocházejících z Ruska a z USA zavedena konečná antidumpingová opatření na úrovni nejnižší hodnoty dumpingových rozpětí a rozpětí způsobených újmou, v souladu s pravidlem nižšího cla.
(187) Na základě výše uvedených skutečností je navrhována následující výše konečných cel:
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Anti-dumpingové clo _BAR_
Spojené státy americké _BAR_ AK Steel Corporation _BAR_ 31,5 % _BAR_
_BAR_ Všechny ostatní společnosti _BAR_ 37,8 % _BAR_
Rusko _BAR_ Novolipetsk Iron & Steel Corporation (NLMK) _BAR_ 11,5 % _BAR_
_BAR_ Viz Stal _BAR_ 0 % _BAR_
_BAR_ Všechny ostatní společnosti _BAR_ 11,5 % _BAR_
(188) Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě závěrů stávajícího šetření.
Proto odrážejí situaci zjištěnou během šetření týkajícího se těchto společností.
Uvedené celní sazby (oproti celostátnímu clu uplatňovanému na "všechny ostatní společnosti") se tedy vztahují výhradně na dovoz výrobků, které pocházejí z dotčených zemí a které vyrábějí tyto společnosti, tedy konkrétní právnické osoby uvedené v normativní části tohoto nařízení.
Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení spolu s názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení s konkrétně uvedenými subjekty, se nemohou tyto sazby používat a takové výrobky podléhají celní sazbě uplatňované na "všechny ostatní společnosti".
(189) Každá žádost o použití těchto antidumpingových celních sazeb pro jednotlivé společnosti (např. následkem změny názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měla být neprodleně adresována Komisi společně s veškerými relevantními informacemi, zejména s informacemi o jakýchkoli změnách činnosti společnosti spojených s výrobou, domácími a vývozními prodeji souvisejícími např. se změnou názvu nebo změnou výrobních nebo prodejních subjektů.
Nařízení bude v případě potřeby odpovídajícím způsobem změněno tak, že bude aktualizován seznam společností, které požívají výhod individuálních celních sazeb.
3. Závazky
(190) Jeden vyvážející výrobce v USA a jeden v Rusku nabídl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(191) Komise se domnívá, že je možné akceptovat závazky AK Steel Corporation a NMLK, protože se jejich pomocí odstraní poškozující účinek dumpingu.
Navíc pravidelné podrobné zprávy, které se společnosti zavázaly poskytovat Komisi, umožní účinné sledování a společnosti mají takovou strukturu, že je podle názoru Komise minimalizováno riziko, že se pokusí závazek obcházet.
(192) Kvůli zajištění účinného dodržování a sledování plnění závazku je při předložení žádosti o propuštění zboží do volného oběhu v souladu se závazkem povoleno osvobození od cla za podmínky předložení obchodní faktury, která obsahuje alespoň údaje vyjmenované v příloze, které celní orgány potřebují, aby mohly ověřit, že zásilka je v souladu s obchodními dokumenty, včetně nezbytných podrobností.
Není-li faktura předložena nebo neodpovídá-li výrobku, který byl předložen celním orgánům, podléhá zásilka úhradě ve výši odpovídající antidumpingové celní sazby.
(193) V případě podezření z porušení, skutečného porušení nebo odvolání závazku lze uvalit antidumpingové clo v souladu s čl. 8 odst. 9 a 10 základního nařízení.
I. ZÁVĚRY OHLEDNĚ PROZATÍMNÍHO PŘEZKUMU TÝKAJÍCÍHO SE RUSKA
(194) Připomínáme, že v souladu s 3. bodem odůvodnění tohoto nařízení byl zahájen prozatímní přezkum, aby bylo možné změnit nebo zrušit konečná antidumpingová opatření uvalená na dovoz velkých EPOS z Ruska. Bylo tomu tak proto, že tyto výrobky spadají do kategorie výrobků, jichž se týká řízení ohledně dovozu plochých válcovaných výrobků s orientovanou strukturou vyrobených z křemíkové elektrooceli pocházejících z USA a z Ruska do Společenství.
(195) Na základě výše uvedených zjištění a závěrů bylo šetřením zjištěno, že opatření by měla být zavedena ohledně EPOS všech šířek, v souladu s 3. bodem odůvodnění, pocházejících mimo jiné z Ruska.
Proto se má za to, že jelikož se tato opatření též vztahují na velké EPOS, není nadále vhodné uplatňovat opatření uložená nařízením Rady (ES) č. 151/2003, a měla by proto být zrušena.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu plochých válcovaných výrobků s orientovanou strukturou vyrobených z křemíkové elektrooceli pocházejících ze Spojených států amerických a z Ruska, kódů KN 72251100 (výrobky o šířce 600 mm nebo více) a 72261100 (výrobky o šířce menší než 600 mm).
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se vztahuje na čistou cenu franko hranice Společenství před proclením, je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyráběné níže uvedenými společnostmi tato:
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Anti-dumpingové clo _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Spojené státy americké _BAR_ AK Steel Corporation - 703, Curtis Street, Middletown, Ohio _BAR_ 31,5 % _BAR_ A669 _BAR_
_BAR_ Všechny ostatní společnosti _BAR_ 37,8 % _BAR_ A999 _BAR_
Rusko _BAR_ Novolipetsk Iron & Steel Corporation (NLMK) - 2, pl. Metallurgov, Lipetsk _BAR_ 11,5 % _BAR_ A670 _BAR_
_BAR_ Viz Stal - 28, ul. Kirova, Jekatěrinburg _BAR_ 0 % _BAR_ A516 _BAR_
_BAR_ Všechny ostatní společnosti _BAR_ 11,5 % _BAR_ A999 _BAR_
3. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
1. Dovoz deklarovaný k propuštění do volného oběhu je osvobozen od antidumpingových cel uložených článkem 1, pokud jej vyrobily, odeslaly a vyfakturovaly společnosti, jejichž závazky Komise přijala a jejichž názvy jsou uvedeny v příslušném rozhodnutí Komise v platném znění, a pokud byly dovezeny v souladu s ustanovením téhož rozhodnutí nebo nařízení Komise.
2. Dovoz uvedený v odstavci 1 je od antidumpingového cla osvobozeny za podmínky, že:
a) zboží deklarované a předložené k proclení přesně odpovídá výrobku popsanému v čl. 1 odst. 1,
b) při deklaraci k propuštění do volného oběhu je celním orgánům členských států předložena obchodní faktura obsahující minimálně údaje uvedené v příloze, a
c) zboží deklarované a předložené k proclení přesně odpovídá popisu na obchodní faktuře.
Článek 3
Zrušuje se nařízení Rady (ES) č. 151/2003.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení rady (ES) č. 1372/2005
ze dne 19. srpna 2005
o ukončení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu termoplastického styren-butadien-styrenového kaučuku pocházejícího z Korejské republiky a Ruska, o ukončení prozatímního přezkumu antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz termoplastického styren-butadien-styrenového kaučuku pocházejícího z Tchaj-wanu a o zrušení těchto opatření
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1](dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1) V září 2000 uložila Rada nařízeními (ES) č. 1994/2000 [2] a č. 1993/2000 [3] konečná vyrovnávací cla v rozmezí od 1 % do 8,2 % a konečná antidumpingová cla na dovoz termoplastického styren-butadien-styrenového kaučuku (dále jen "SBR") pocházejícího z Tchaj-wanu.
(2) Úroveň konečných antidumpingových cel pro vyvážející výrobce na Tchaj-wanu vyjádřená jako procento CIF (náklady, pojištění, přepravné) hodnoty zboží na hranici byla stanovena takto:
- Lee Chang Yung Chemical Industry Corp., Taipei 5,3 %
- Chi Mei Corp., Tainan 9,1 %
- Nespolupracující vyvážející výrobci 20,0 %
2. Stávající šetření
(3) Dne 28. května 2004 vydala Komise podle článku 5 základního nařízení oznámení (dále jen "oznámení o zahájení") uveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie [4] o zahájení antidumpingového řízení ohledně dovozu SBR pocházejícího z Korejské republiky (dále jen "Korea") a Ruska do Společenství.
(4) Téhož dne vydala Komise oznámení uveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie [5] o zahájení prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení o konečných antidumpingových clech uložených nařízením Rady (ES) č. 1993/2000 na dovoz SBR pocházejícího z Tchaj-wanu.
(5) Antidumpingové šetření bylo zahájeno poté, co byl dne 13. dubna 2004 podán jménem výrobců, kteří mají 100 % podíl na výrobě SBR ve Společenství, podnět u Evropské rady chemického průmyslu (dále jen "CEFIC" nebo "žadatel").
Podnět obsahoval důkazy o dumpingu zmíněného výrobku a o materiální újmě z toho vyplývající, což bylo shledáno dostačujícím důvodem pro zahájení řízení.
(6) Prozatímní přezkum byl založen na požadavku, který podal CEFIC a obsahoval důkazy, že se dumping a újma opakovaly a že dosavadní opatření již nedostačovala k tomu, aby působila proti nepříznivým účinkům dumpingu.
3. Zúčastněné strany dotčené tímto řízením
(7) Útvary Komise oficiálně oznámily zahájení řízení proti vyvážejícím výrobcům v Koreji, Rusku a na Tchaj-wanu, vývozcům/obchodníkům a jejich asociacím, dodavatelům a známým dotčeným uživatelům, zástupcům dotčeným vyvážejících zemí a žadateli - výrobcům Společenství.
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost vyjádřit se písemně a požadovat slyšení v časové lhůtě stanovené v oznámeních o zahájení.
(8) S ohledem na velký počet dovozců SBR do Společenství uvedených v podnětu a v žádosti, předpokládala oznámení o zahájení v souladu s článkem 17 základního nařízení použití výběru výrobců za účelem zjištění újmy.
(9) S cílem umožnit útvarům Komise rozhodnout, zda výběr vzorku bude nutný, a případně jej provést, byli všichni dovozci požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli, jak je stanoveno v oznámení o zahájení, základní informace o svých aktivitách vztahujících se k SBR v době provádění výběru (od 1. dubna 2003 do 31. března 2004).
Po posouzení informací dodaných dovozci a vzhledem k malému počtu odpovědí na otázky týkající se výběru bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutno provádět.
(10) Všem známým dotčeným stranám a všem ostatním společnostem, které se přihlásily v termínech stanovených v oznámeních o zahájení, byly zaslány dotazníky.
(11) Odpovědi byly obdrženy od jednoho korejského vyvážejícího výrobce, jednoho ruského výrobce spolu s jeho dvěma spřízněnými ruskými společnostmi, od čtyř tchajwanských výrobců, od čtyř výrobců ze Společenství a čtyř nezávislých dovozců.
Od uživatelů nebyly obdrženy žádné odpovědi.
(12) Útvary Komise se snažily získat a ověřit všechny potřebné informace za účelem stanovení dumpingu, z něho vyplývající újmy a zájem Společenství. V souladu s čl.
16 odst. 1 základního nařízení byly provedeny inspekce na místě v prostorách těchto společností:
a) Výrobci výrobního odvětví Společenství
- Dynasol Elastomeros S.A., Madrid, Španělsko
- Kraton Polymers International Ltd., Londýn, Spojené království
- Polimeri Europa S.p.A., Miláno, Itálie
- SA Petrofina NV Brussels, Belgie (dříve Atofina Elastomers N.V.)
b) Vyvážející výrobce v Koreji
- Korea Kumho Petrochemicals Co., Ltd., Soul
c) Vyvážející výrobce v Rusku
- Skupina SIBUR:
- Veřejná akciová společnost "Sibirsko-Uralskaya Neftegazohimicheskaya Companiya" ("SIBUR"), Moskva
- Gazexport, společnost s ručením omezeným, Moskva
- Akciová společnost Voronezhsyntezkauchuk, Voroněž
(13) Šetření ukázalo, že pouze jedna ruská společnost, JSC Voronezhsyntezkauchuk, vyrábí dotyčný výrobek, zatímco JSC SIBUR se zabývá především prodejem na domácím trhu a dodávkami surovin.
Gazexport se po většinu období šetření zabýval vývozem.
Pro účely tohoto šetření budou tedy tři spřízněné ruské společnosti považovány za jednu společnost označovanou jako "skupina SIBUR".
d) Vyvážející výrobci na Tchaj-wanu
- Chi Mei Corp., Tainan
- Lee Chang Yung Chemical Industry Corp., Taipei
e) Nezávislí dovozci
- Guzman Cauchos S.L., Valencie, Španělsko
- Monumenta Import Export GmbH, Troisdorf, Německo
- Tecnopolimeri S.p.A., Seregno, Itálie
4. Prozatímní opatření
(14) Vzhledem k potřebě dále prošetřit určité aspekty újmy, příčinnou souvislost a zájem Společenství, především s ohledem na vztah se souběžným prozatímním přezkumem antidumpingových cel použitelných na dovoz SBR pocházejícího z Tchaj-wanu, nebyla na dovoz SBR pocházejícího z Koreje a Ruska uložena žádná prozatímní antidumpingová opatření.
Všechny zúčastněné strany však byly informovány o předběžných výsledcích šetření a byla jim poskytnuta lhůta, během které mohly v reakci na toto oznámení podat námitku; ústní i písemné připomínky podané zúčastněnými stranami byly vzaty v úvahu.
5. DALŠÍ POSTUP
(15) Útvary Komise nadále vyhledávaly a ověřovaly všechny informace považované za nezbytné pro konečné závěry, především s ohledem na dovoz SBR z Tchaj-wanu.
(16) Následně byly všechny zúčastněné strany informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit:
- ukončení řízení proti dovozu SBR, pocházejícího z Koreje a Ruska; a
- zrušení nařízení Rady (ES) č. 1993/2000, které ukládá konečná antidumpingová cla na dovoz SBR pocházejícího z Tchaj-wanu.
(17) Rovněž jim byla poskytnuta lhůta, ve které mohly v reakci na toto oznámení podat námitku.
Ústní a písemné připomínky předložené stranami byly uváženy a v příslušných případech byly závěry odpovídajícím způsobem upraveny.
6. Období šetření
(18) Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen "období šetření" nebo "OŠ").
Posuzování trendů v souvislosti se stanovením újmy pokrývalo období od 1. ledna 2000 do konce OŠ (dále jen "dotyčné období").
B. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotyčný výrobek
(19) Dotyčný výrobek je termoplastický styren-butadien-styrenový kaučuk v současné době klasifikovatelný kódy KN (Kombinovaná nomenklatura) ex40021900, ex40029910 a ex40029990.
(20) SBR je triblokový kopolymer vyrobený převážně ze styren-monomeru a butadienu.
Může být buď suchý nebo, přidáním oleje ve výrobní fázi, nastavovaný.
Dále se může vyrábět v různých typech, které je možno určovat různými specifikacemi, jako je poměr styrenu a butadienu, obsah oleje nebo symetrie v chemii.
Ačkoli možné množství typů SBR je značné, mají společné základní fyzické vlastnosti a jednotlivé typy se od sebe výrazně neliší.
Kromě toho se všechny typy SBR používají pro stejné účely, např. pro tepelnou úpravu živičných povrchových vrstev silničního asfaltu nebo střech, pro přípravu technických a obuvnických směsí, úpravu plastů a lepidel.
Proto jsou pro účely tohoto šetření všechny tyto typy považovány za jeden výrobek.
(21) Během inspekcí na místě bylo zjištěno, že jedna společnost vyvážela během OŠ do Společenství blokový polymer styren-isopren-styren (dále jen "SIS").
Bylo shledáno, že tento výrobek nelze považovat za dotyčný výrobek.
SIS má skutečně jiné fyzické složení než SBR, protože monomer ve středním bloku polymeru je isopren a ne butadien.
Proto nemá SIS stejné fyzické vlastnosti a není tudíž zahrnut do stávajícího řízení.
2. Obdobný výrobek
(22) Bylo zjištěno, že dotyčný výrobek a SBR vyráběný a prodávaný vnitrostátně v Koreji, Rusku a na Tchaj-wanu a SBR vyráběný a prodávaný ve Společenství výrobním odvětvím Společenství mají stejné základní fyzické a chemické vlastnosti a totéž základní použití.
Proto jsou tyto výrobky považovány za shodné ve smyslu čl.1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Obecná metodika
(23) Obecná metodika popsaná níže byla použita pro všechny vyvážející výrobce v Koreji, Rusku a na Tchaj-wanu.
Dále uvedené zjištěné poznatky o dumpingu v dotčených zemích proto pouze popisují skutečnosti specifické pro jednotlivé vyvážející země.
2. Běžná hodnota
2 odst. 2 základního nařízení posuzovaly útvary Komise nejprve u všech spolupracujících vyvážejících výrobců, zda byl celkový domácí prodej SBR reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje činil alespoň 5 % celkového objemu odpovídajícího vývozního prodeje tohoto výrobce do Společenství.
Útvary Komise následně určily typy SBR prodávané na domácím trhu společnostmi, jejichž celkový prodej na domácím trhu byl reprezentativní a které byly shodné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Společenství.
(25) U všech typů prodávaných vyvážejícími výrobci na jejich domácích trzích a přímo srovnatelných s typy SBR prodávanými na vývoz do Společenství bylo ověřeno, zda prodej na domácím trhu byl dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst.
2 základního nařízení. Prodej určitého typu SBR na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje tohoto typu výrobku na domácím trhu během OŠ představoval alespoň 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného typu SBR vyváženého do Společenství.
(26) Útvary Komise následně posuzovaly, zda by se domácí prodej všech typů SBR prováděný v reprezentativním množství mohl považovat za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst.
4 základního nařízení tím, že stanovily podíl ziskového prodeje daného typu SBR nezávislým odběratelům. V případech, kdy objem prodeje daného typu SBR prodávaného za čistou prodejní cenu stejnou nebo vyšší než vypočítané výrobní náklady představoval více než 80 % celkového objemu prodeje toho typu a kdy vážený podíl ceny tohoto typu byl roven nebo vyšší než výrobní náklady, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu vypočtena jako vážený průměr všech cen daného typu stanovených pro domácí prodej během OŠ bez ohledu na to, zda tyto prodeje byly ziskové nebo ne.
V případech, kdy objem ziskového prodeje typu SBR představoval 80 % nebo méně z celkového objemu prodeje toho typu, nebo kde vážený průměr ceny toho typu byl nižší nežli výrobní náklady, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu vypočtena jako vážený průměr ziskového prodeje pouze daného typu za předpokladu, že tento prodej představoval 10 % nebo více z celkového objemu prodeje daného typu.
(27) V případech, kdy objem ziskového prodeje jakéhokoli typu výrobku představoval méně než 10 % celkového objemu prodeje daného typu, se mělo za to, že dotyčný typ se neprodával v dostatečném množství, aby cena na domácím trhu byla vhodným základem pro stanovení běžné hodnoty.
Tam, kde nebylo možno použít domácích cen pro stanovení běžné hodnoty určitého typu výrobku prodávaného vyvážejícím výrobcem, se mělo za to, že pro stanovení běžné hodnoty určitého typu SBR byla vhodným základem početně zjištěná hodnota.
2 odst. 3 základního nařízení byla běžná hodnota zjištěna početně tak, že k výrobním nákladům vyvážených typů, v případě potřeby upraveným, byly připočteny přiměřené prodejní, správní a režijní náklady a přiměřené ziskové rozpětí.
Za tímto účelem ověřovala Komise spolehlivost dat - vynaložené prodejní, správní a režijní náklady a realizovaný zisk všech dotčených vyvážejících výrobců na domácím trhu.
(29) Skutečné prodejní, správní a režijní náklady na domácím trhu byly považovány za spolehlivé, v případě, že objem celkového domácího prodeje dané společnosti mohl být považován za reprezentativní ve srovnání s objemem vývozního prodeje do Společenství.
Ziskové rozpětí na domácím trhu bylo určeno na základě prodeje těch typů výrobků, které se prodávaly na domácím trhu v běžném obchodním styku.
K tomuto účelu byla použita výše popsaná metodika.
3. Vývozní cena
(30) Ve všech případech, kde byl dotyčný výrobek vyvážen přímo nezávislým odběratelům ve Společenství, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tj. na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo splatných.
4. Srovnání
(31) Běžná hodnota a vývozní ceny byly srovnávány na základě prodeje ze závodu.
S cílem zajistit spravedlivé srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny, byly náležitě vzaty v úvahu rozdíly, které ovlivňují srovnatelnost cen v souladu s čl. 2 odst.
10 základního nařízení. Náležité úpravy byly provedeny ve všech případech, kde byly shledány přiměřenými, přesnými a byly doloženy ověřenými důkazy.
5. Dumpingové rozpětí
(32) Podle čl. 2 odst. 11 základního nařízení byl u všech vyvážejících výrobců porovnán vážený průměr běžné hodnoty s váženou průměrnou vývozní cenou.
6. Korea
(33) Vyplněný dotazník byl obdržen od jednoho korejského vyvážejícího výrobce.
Šetření ukázalo, že celkový domácí prodej této korejské společnosti je reprezentativní.
Kromě toho celkový objem domácího prodeje všech typů SBR prodávaných společností představoval 5 % nebo více celkového objemu prodeje srovnatelných typů SBR vyvážených do Společenství a mohl být proto považován za reprezentativní.
6.1. Běžná hodnota
(34) Ke stanovení běžné hodnoty bylo možno použít ceny na domácím trhu dvou typů výrobků.
U třech typů výrobků byla běžná hodnota založena pouze na ziskovém prodeji. U pěti typů výrobků bylo během OŠ méně než 10 % prodeje na domácím trhu ziskových.
Proto v těchto případech Komise zjistila běžnou hodnotu početně v souladu s čl. 2 odst.
3 základního nařízení, na základě výrobních nákladů vyvážejícího výrobce a připočetla přiměřené prodejní, správní a režijní náklady a zisk. V tomto ohledu byly prodejní, správní a režijní náklady založeny na prodejních, správních a režijních nákladech společnosti, protože její prodej obdobného výrobku na domácím trhu byl reprezentativní, jak se uvádí v čl.
2 základního nařízení. Pro stanovení ziskového rozpětí byl v souladu s první větou čl.
2 odst. 6 základního nařízení použit zisk z prodeje na domácím trhu v běžném obchodním styku.
6.2. Vývozní cena
(35) Protože vývoz dotyčného výrobku byl uskutečněn přímo k nezávislým odběratelům ve Společenství, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě cen zaplacených nebo splatných za dotyčný výrobek prodávaný na vývoz do Společenství.
6.3. Srovnání
(36) V relevantních odůvodněných případech byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a úvěry. V souladu s čl.
2 odst. 10 písm. b) základního nařízení, společnost požadovala úpravu návratného cla na obvyklou hodnotu, která jí byla poskytnuta, protože dovozní poplatky nesl obdobný výrobek, když byl spotřebován ve vyvážející zemi; poplatky ale byly refundovány, když se SBR prodával na vývoz.
(37) Společnost také požadovala úpravu v rámci množstevních slev.
Během inspekce na místě měla společnost možnost prokázat, že množstevní slevy ovlivňují ceny.
Nebyla však schopna řádně vyčíslit uvedené slevy a dokázat, že přímo souvisejí s dotčeným prodejem. Proto byla žádost v souladu s čl.
2 odst. 10 základního nařízení zamítnuta.
6.4. Dumpingové rozpětí
(38) Zjištěné dumpingové rozpětí vyjádřené procentem CIF (náklady, pojištění a přepravné) dovozní ceny s dodáním na hranice Společenství bez proclení je toto:
- Korea Kumho Petrochemicals Co., Ltd., Soul: 0,95 %
(39) Protože dumpingové rozpětí pro Korea Kumho Petrochemicals je de minimis, tj. méně než 2 %, mělo by být řízení proti Koreji v souladu s čl. 9 odst. 3 základního nařízení ukončeno.
7. Rusko
(40) Vyplněné dotazníky byly obdrženy od tří spřízněných společností a byly posuzovány společně.
7.1. Běžná hodnota
(41) Šetření prokázalo, že ruský prodej na domácím trhu je reprezentativní a že pouze jeden určitý typ výrobku se prodává do EU.
Bylo zjištěno, že prodej příslušného typu SBR na domácím trhu je dostatečný a že tento prodej je možno považovat za reprezentativní.
Kromě toho bylo zjištěno, že typ výrobku vyvážený do ES se prodává v běžném obchodním styku.
Proto mohly být pro stanovení běžné hodnoty použity skutečné ceny na domácím trhu.
(42) Jedna ze společností skupiny SIBUR sama vyrábí hlavní suroviny, butadien a styren, a kupuje tyto látky pouze tehdy, když jich má nedostatek.
Protože během OŠ byly udávány rozporuplné informace ohledně množství určitých surovin kupovaných v souvislosti s množstvím surovin vyrobených, použily útvary Komise v souladu s ustanoveními čl. 2 odst.
5 a článku 18 základního nařízení dostupná fakta, v tomto případě nejvyšší množství kupovaných surovin udávané společnostmi, aby určily náklady na suroviny pro stanovení výrobních nákladů. Celkové revidované výrobní náklady však nezměnily zjištění, že ceny domácím trhu jsou vhodným základem pro stanovení běžné hodnoty.
(43) S ohledem na rozdělení úkolů mezi dotčenými společnostmi bylo třeba výrobní náklady určit sečtením příslušných nákladů vyrábějící společnosti, JSC Voronezhsyntezkauchuk, a příslušných nákladů společnosti JSC SIBUR.
(44) Poté, co byly společnosti informovány o rozhodnutí neukládat prozatímní opatření, požadovaly opravení stanovené běžné hodnoty s tím, že omylem uvedly ceny stanovené pro prodej na domácím trhu včetně ruské DPH.
Během inspekce na místě byly ceny stanovené pro prodej na domácím trhu jedné společnosti ověřeny a bylo zjištěno, že byly uváděny čisté, bez daní.
Pokud se týče druhé společnosti prodávající na domácím trhu, ceny stanovené pro prodej na domácím trhu nemohly být během inspekce na místě řádně ověřeny, protože společnost nebyla v danou dobu schopna uvést úplný seznam svých prodejních transakcí na domácím trhu.
Později uvedené úplné ceny na domácím trhu byly však ověřeny pomocí namátkově vybraných faktur.
Na základě těchto faktur došly útvary Komise k závěru, že společnost udala příslušné čisté ceny stanovené pro prodej na domácím trhu bez daní.
Pokud jde o zbývající prodej na domácím trhu, nebyly útvary Komise ve stanovené lhůtě schopny provést další ověření týkající se DPH.
Vzhledem k uvedeným okolnostem byla žádost zamítnuta.
7.2. Vývozní cena
(45) Protože vývoz dotyčného výrobku byl prováděn přímo k nezávislým odběratelům ve Společenství, byla vývozní cena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanovena na základě cen zaplacených nebo splatných za dotyčný výrobek prodávaný na vývoz do Společenství.
7.3. Srovnání
(46) Protože veškerý prodej byl prováděn ze závodu, byly relevantní a odůvodněné pouze úpravy s ohledem na náklady na manipulaci a úvěr.
(47) Když bylo společnostem oznámeno rozhodnutí o neuložení prozatímních opatření, požadovaly úpravu kvůli rozdílům ve fyzických vlastnostech podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení a uváděly, že jimi vyráběný SBR je méně kvalitní než výrobek vyráběný výrobním odvětvím Společenství. Během inspekce na místě bylo ověřeno a potvrzeno, že SBR, vyráběný a prodávaný na ruském domácím trhu je stejný jako SBR prodávaný do ES. Proto byla žádost zamítnuta podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení.
7.4. Dumpingová rozpětí
(48) Zjištěné dumpingové rozpětí vyjádřené procentem CIF (náklady, pojištění a přepravné) dovozní ceny s dodáním na hranice Společenství bez proclení je toto:
- Skupina SIBUR, Rusko: 31,7 %
8. Tchaj-wan
(49) Vyplněné dotazníky byly obdrženy od čtyř výrobců SBR na Tchaj-wanu.
Z obdržených odpovědí vyplynulo, že individuální dumpingová cla se vztahovala pouze na dvě společnosti, které vyvážely v OŠ dotyčný výrobek do ES.
8.1. Běžná hodnota
(50) U jedné společnosti šetření prokázalo, že prodej na domácím trhu je reprezentativní a že pouze jeden určitý typ výrobku se prodává do EU.
Bylo zjištěno, že prodej příslušného typu SBR na domácím trhu je dostatečný a že tento prodej je možno považovat za reprezentativní.
Kromě toho bylo zjištěno, že typ výrobku vyvážený do ES se prodává v běžném obchodním styku.
Proto mohly být pro stanovení běžné hodnoty použity skutečné ceny na domácím trhu.
(51) U druhé spolupracující společnosti šetření prokázalo, že celkový domácí prodej je reprezentativní.
Kromě toho celkový objem tuzemského prodeje osmi typů SBR, prodávaných společností, představoval 5 % nebo více z celkového objemu prodeje srovnatelných typů SBR vyvážených do Společenství a mohl být proto považován za reprezentativní.
Jeden typ SBR prodávaný do EU se však neprodával na domácím trhu.
(52) Ke stanovení běžné hodnoty bylo možno použít tuzemské ceny osmi typů výrobků. U typu výrobku, kde nebyl zjištěn prodej na domácím trhu, stanovily útvary Komise běžnou hodnotu početně v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení na základě výrobních nákladů vyvážejícího výrobce a připočetly přiměřené prodejní, správní a režijní náklady a zisk. V tomto ohledu byly prodejní, správní a režijní náklady založeny na prodejních, správních a režijních nákladech této společnosti na dotčený prodej obdobného výrobku na domácím trhu, který byl reprezentativní, jak se uvádí v čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Pro stanovení ziskového rozpětí byl v souladu s čl. 2 odst. 6 základního nařízení použit zisk z prodeje na domácím trhu v běžném obchodním styku.
8.2. Vývozní cena
(53) Protože vývoz dotyčného výrobku byl uskutečněn přímo k nezávislým odběratelům ve Společenství, byly vývozní ceny stanoveny na základě cen zaplacených nebo splatných za dotyčný výrobek prodávaný na vývoz do Společenství v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
8.3. Srovnání
(54) U jedné společnosti byly v relevantních odůvodněných případech provedeny úpravy s ohledem na dopravu, pojištění, manipulaci, úvěry a provizi.
(55) Tato společnost potom požadovala úpravu na náklady na službu zákazníkům podle čl. 2 odst. 10 písm. h) základního nařízení a uvedla, že zvláštní služby zákazníkům jsou nabízeny pouze u prodeje na domácím trhu. Této společnosti byla poskytnuta příležitost, aby během inspekce na místě tuto žádost řádně doložila, ale společnost nebyla schopna prokázat, že nějaké služby poskytuje. Žádost byla proto v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení zamítnuta.
(56) Kromě toho tato společnost požadovala úpravu kvůli měnovým přepočtům v souladu s čl. 2 odst.
10 písm. j) základního nařízení. Žádost byla založena na skutečnosti, že společnost ponechávala částku z obratu některých vývozních prodejů ve fakturované měně a směnila ji teprve, až byl příznivý směnný kurz.
Protože však směnný kurz používaný v účetním systému se rovnal kurzu v den jednotlivých vývozních prodejů a tudíž odrážel částky prodeje v tuzemské měně, nemohla být poskytnuta úprava kvůli spekulativním měnovým ziskům. Tato společnost neprokázala, že podmínky podle čl.
2 odst. 10 písm. j) základního nařízení byly splněny a proto byla žádost zamítnuta.
(57) U druhé společnosti byly v relevantních odůvodněných případech provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci, nakládání, balení a úvěr.
(58) Uvedená společnost také požadovala úpravu kvůli rozdílům ve fyzických vlastnostech podle čl. 2 odst.
10 písm. a) základního nařízení, s tím, že některé prodeje typu dotyčného výrobku nižší kvality do EU neměly na domácím trhu ekvivalent.
Uvedené společnosti byla poskytnuta příležitost, aby během inspekce na místě prokázala, že uvedené rozdíly ve fyzických vlastnostech ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Nebyla však schopna prokázat, že uvedené fyzické rozdíly mají trvalý vliv na cenu nebo užití dotyčného výrobku ve srovnání s příslušným typem SBR vyšší kvality prodávaným na domácím trhu.
Proto byla tato žádost zamítnuta.
8.4. Dumpingová rozpětí
(59) Zjištěná dumpingová rozpětí, vyjádřená procentem CIF (náklady, pojištění a přepravné) dovozní ceny s dodáním na hranice Společenství bez proclení jsou tato:
- Lee Chang Yung Chemical Industry Corp., Taipei: - 1,8 %
- Chi Mei Corp., Tainan: 16,2 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Společenství
(60) Podnět podpořili tito výrobci Společenství:
- Dynasol Elastomeros S.A., Madrid, Španělsko
- Kraton Polymers International Ltd., Londýn, Spojené království
- Polimeri Europa S.p.A., Miláno, Itálie
- SA Petrofina NV Brussels, Belgie (dříve Atofina Elastomers N.V.)
(61) Protože tito čtyři žádající spolupracující výrobci Společenství představují 100 % výroby Společenství dotyčného výrobku, má se za to, že žádající výrobci jsou výrobním odvětvím Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
2. Spotřeba Společenství
(62) Spotřeba Společenství byla stanovena na základě objemu prodeje výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství včetně veškerého dovozu z Koreje, Ruska a Tchaj-wanu a odhadnutého podílu dovozu SBR z jiných třetích zemí pod příslušnými KN kódy, protože SBR představuje pouze část těchto celních kódů.
Tento podíl vychází z metodiky, kterou se řídí podnět, nejsou-li k dispozici jiné prameny informací.
Dovozy z Koreje, Ruska a Tchaj-wanu byly stanoveny na základě údajů poskytnutých spolupracujícími vyvážejícími výrobci v těchto zemích, protože během šetření bylo zjištěno, že představují 100 % vývozu dotyčného výrobku z dotčených zemí do Společenství.
(63) V období mezi rokem 2000 a OŠ klesla spotřeba Společenství z 193756 tun na 180195 tun, tj. o 7 %.
Spotřeba Společenství však dosáhla vrcholu v roce 2002 a potom prudce poklesla o 9 %.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Spotřeba Společenství (v tunách) _BAR_ 193756 _BAR_ 191827 _BAR_ 198741 _BAR_ 188562 _BAR_ 180195 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 103 _BAR_ 97 _BAR_ 93 _BAR_
3. Dovozy SBR z dotčených zemí
3.1. Kumulace
(64) Komise zvažovala, zda by vliv dovozu SBR, pocházejícího z Koreje, Ruska a Tchaj-wanu, měl být posuzován souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(65) Tento článek stanoví, že vliv dovozu zároveň ze dvou nebo více zemí, jež jsou součástí protidumpingového šetření, je posuzován souhrnně pouze, pokud je zjištěno, že a) rozpětí dumpingu stanovené ve vztahu k dovozu ze všech zemí je větší než de minimis, jak je popsáno v čl. 9 odst. 3 základního nařízení, a že objem dovozu všech zemí není zanedbatelný a b) souhrnné posouzení vlivu dovozu je vhodné s ohledem na podmínky soutěže mezi dováženými výrobky a podmínkami soutěže mezi dováženými výrobky a obdobným výrobkem Společenství.
(66) Pokud jde o Koreu a jednoho tchajwanského vyvážející výrobce, šetření ukázalo, že nebylo zjištěno de minimis ani dumping. Proto v souladu s čl.
3 odst. 4 základního nařízení nemohl být dotčený dovoz souhrnně posouzen.
Naopak, jak bylo naznačeno dříve, dumpingové rozpětí stanovené pro Rusko a druhého spolupracujícího tchajwanského vývozce je značně nad úrovní de minimis a objem dovozu ze zmíněných zemí není zanedbatelný ve smyslu čl.
5 odst. 7 základního nařízení, přičemž kumulovaný tržní podíl činí 5,3 %.
(67) Aby bylo možno určit vhodnost souhrnného posouzení s ohledem na podmínky soutěže mezi dováženými výrobky dvou společností a mezi dováženými výrobky a obdobným výrobkem Společenství, analyzovaly útvary Komise chování na trhu vývozců, pokud jde o trendy v objemu vývozu a ceny.
(68) Podobné trendy v objemu vývozu byly zjištěny na Tchaj-wanu a v Rusku, se 77 % zvýšením v Rusku a 151 % na Tchaj-wanu mezi rokem 2001, rokem následujícím po uložení opatření na Tchaj-wanu a OŠ.
S ohledem na uvedené skutečnosti se došlo k závěru, že nebyl zjištěn žádný významný rozdíl v tržním chování ruských a tchajwanských vývozců k dumpingu, pokud jde o objem vývozu do Společenství.
(69) Bylo také zjištěno podobné tržní chování ruských a tchajwanských výrobců, pokud jde o vývozní ceny.
Ve skutečnosti tyto země snížily svoje průměrné prodejní jednotkové ceny SBR o 18 % a 6 % od roku 2001 poté, co byla uložena opatření na tchajwanský dovoz a objem dovozu z Ruska začal být významný až do konce OŠ.
Navíc byla zjištěna podobná úroveň podbízení u dovozu z obou zemí.
(70) Šetření také prokázalo, že dovozy z dotčených zemí do Společenství používají stejné prodejní kanály, protože ve velké většině jsou zmíněné dovozy prováděny přes distributory a nejsou prodávány konečným zákazníkům.
(71) Mimoto jak už bylo vysvětleno, dotyčný výrobek, dovážený z dotčených zemí a výrobek vyráběný výrobním odvětvím Společenství mají stejné základní fyzické a chemické vlastnosti a je třeba je považovat za shodné, pokud jde o zaměnitelnost a vzájemnou nahraditelnost.
Tudíž bylo zjištěno, že vývozy dotyčného výrobku z dotčených zemí soutěží jak mezi sebou, tak s SBR vyrobeným výrobním odvětvím Společenství.
(72) Na základě výše zmíněných skutečností se došlo k závěru, že všechny podmínky, které odůvodňují kumulaci dovozu SBR pocházejícího z Ruska a Tchaj-wanu byly splněny.
3.2. Objem dovozu a tržní podíl
(73) Dumpingový dovoz SBR z Ruska a Tchaj-wanu prudce vzrostl z 2834 tun v roce 2000 na 9523 tun během OŠ.
Odpovídající tržní podíl se zvýšil z 1,5 % v roce 2000 na 5,3 % během OŠ.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Dovoz (v tunách) _BAR_ 2834 _BAR_ 4979 _BAR_ 4966 _BAR_ 8919 _BAR_ 9523 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 176 _BAR_ 175 _BAR_ 315 _BAR_ 336 _BAR_
Tržní podíl _BAR_ 1,5 % _BAR_ 2,6 % _BAR_ 2,5 % _BAR_ 4,7 % _BAR_ 5,3 % _BAR_
3.3. Ceny
(74) Vážená průměrná cena dumpingového dovozu SBR pocházejícího z Ruska a Tchaj-wanu klesla o 12 % mezi rokem 2000 a OŠ.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Vážený průměr ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na hranice Společenství (v EUR/tunách) _BAR_ 1145 _BAR_ 1179 _BAR_ 1086 _BAR_ 1023 _BAR_ 1004 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 95 _BAR_ 89 _BAR_ 88 _BAR_
3.4. Podbízení
(75) Pro stanovení cenového podbízení analyzovala Komise data vztahující se k OŠ.
Příslušné prodejní ceny výrobního odvětví Společenství pro nezávislé odběratele přizpůsobené, kde to bylo třeba na úroveň ceny ze závodu, tj. bez nákladů na dopravu ve Společenství a po odečtení slev a rabatů.
Ceny za různé typy SBR popsané v dotaznících byly srovnávány s prodejními cenami, které počítali vývozci netto bez slev a přizpůsobené dle potřeby CIF (náklady, pojištění a přepravné) na hranice Společenství s náležitou úpravou kvůli nákladům na celní odbavení a nákladům po dovozu.
(76) Dovozci a ruský výrobce tvrdili, a bylo to také potvrzeno výrobním odvětvím Společenství, že kvalita obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Společenství je obecně vyšší než kvalita dotyčného výrobku dováženého z Ruska.
Na základě zjištěných důkazů se mělo za to, že rozdíl v kvalitě odůvodnil odhadovanou 5 % úpravu, která byla připočtena k ceně CIF (náklady, pojištění a přepravné) na hranice Společenství spolupracujících vyvážejících výrobců.
(77) Během OŠ činilo vážené průměrné rozpětí cenového podbízení kolem 15 % u Ruska a u tchajwanského výrobce, kde byl zjištěn dumping.
(78) Při posuzování uvedených čísel by se nemělo zapomínat, že — navzdory provedené úpravě kvůli kvalitě — SBR z různých zdrojů je vesměs zaměnitelný a z tohoto důvodu je cena důležitým kritériem pro výběr zdroje dodávek.
Tato skutečnost zvyšuje důležitost každého zjištěného podbízení.
4. Situace výrobního odvětví Společenství
4.1. Výroba
(79) Objem výroby výrobního odvětví Společenství se za dotyčné období snížil o 4 %.
Po zvýšení v roce 2002 se výroba v roce 2003 a za OŠ snížila.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Výroba (v tunách) _BAR_ 259698 _BAR_ 253113 _BAR_ 271964 _BAR_ 253679 _BAR_ 249566 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 105 _BAR_ 98 _BAR_ 96 _BAR_
4.2. Výrobní kapacita a míra využití kapacity
(80) Výrobní kapacita byla stanovena na základě nominální kapacity výrobních jednotek ve vlastnictví výrobního odvětví Společenství, přičemž byla vzata v úvahu technická přerušení výroby, jakož i skutečnost, že v jistých případech byla část kapacity využívána pro jiné výrobky vyráběné na týchž výrobních linkách.
(81) Výrobní kapacita SBR byla v dotyčném období stabilní.
Po nepatrném zvýšení v letech 2001 a 2002 se v roce 2003 snížila na stejnou úroveň jako v roce 2000 a zůstala na této úrovni v OŠ.
(82) Míra využití kapacity se zmenšila o 4 procentní body z 79 % na 75 %.
Protože výrobní kapacita sama o sobě zůstala stabilní, je pokles ve využití kapacity způsoben pouze snížením objemu výroby výrobního odvětví Společenství.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Výrobní kapacita (v tunách) _BAR_ 329574 _BAR_ 337524 _BAR_ 338014 _BAR_ 329173 _BAR_ 330774 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 103 _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_
Využití kapacity _BAR_ 79 % _BAR_ 75 % _BAR_ 80 % _BAR_ 77 % _BAR_ 75 % _BAR_
4.3. Zásoby
(83) V dotyčném období se zvýšil stav zásob o 60 %.
Zdá se, že zvýšení stavu zásob má dva důvody, jedním je pokles prodeje a druhým je množství nových vyráběných typů SBR, které potřebují více času, aby se staly prodejnými.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Zásoby (v tunách) _BAR_ 44971 _BAR_ 44325 _BAR_ 59077 _BAR_ 63997 _BAR_ 71875 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 131 _BAR_ 142 _BAR_ 160 _BAR_
4.4. Investice
(84) V dotyčném období výrobní odvětví Společenství investovalo asi 60 miliónů EUR hlavně do budov a strojů (asi 48 %) a do projektů vědy a výzkumu (23 %).
Tyto investice byly potřebné především k udržení výrobní kapacity na stávající úrovni.
Po prudkém poklesu v letech 2001 a 2002 se investice opět zvýšily v roce 2003 a v OŠ, ale ještě zůstaly pod úrovní roku 2000.
Vzrůst v roce 2003 a OŠ byl díky údržbě a modernizaci, která byla požadována pro vývoj a zavedení nových typů SBR, což bylo nutné pro výrobní odvětví Společenství, aby zůstala konkurenceschopná.
Kromě toho může být kolísání investic vysvětleno omezenou životností určitých strojů.
V průběhu dotyčného období klesly roční investice celkem o 11 %.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Investice(v tisících EUR) _BAR_ 16464 _BAR_ 12969 _BAR_ 8914 _BAR_ 11760 _BAR_ 14698 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 79 _BAR_ 54 _BAR_ 71 _BAR_ 89 _BAR_
4.5. Prodej a podíl na trhu
(85) Prodej SBR výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství se snížil o 15 % od roku 2000 do OŠ.
Protože během dotyčného období klesla spotřeba Společenství pouze o 7 %, měl prudký pokles odbytu výrobního odvětví Společenství za následek významnou ztrátu podílu na trhu, který skutečně klesl z 89 % na 82 %.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Prodej/Odbyt v EU (v tunách) _BAR_ 172080 _BAR_ 166680 _BAR_ 161486 _BAR_ 155050 _BAR_ 146907 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 94 _BAR_ 90 _BAR_ 85 _BAR_
Podíl na trhu _BAR_ 89 % _BAR_ 87 % _BAR_ 81 % _BAR_ 82 % _BAR_ 82 % _BAR_
4.6. Ceny
(86) Průměrná jednotková prodejní cena výrobního odvětví Společenství byla více méně na stejné úrovni během OŠ ve srovnání s rokem 2000 a klesla pouze o 1 %. Ve skutečnosti jednotková prodejní cena výrobního odvětví Společenství nejprve stoupla o 6 % mezi rokem 2000 a 2001 a následně klesla o 7 % v období od roku 2001 do OŠ.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Vážený průměr ceny (v EUR/tunách) _BAR_ 1350 _BAR_ 1434 _BAR_ 1363 _BAR_ 1348 _BAR_ 1330 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 106 _BAR_ 101 _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_
4.7.
Ziskovost a peněžní tok
(87) Během dotyčného období se snížila vážená průměrná ziskovost z čistého obratu výrobního odvětví Společenství za prodej obdobného výrobku na trhu Společenství z 2,2 % na 1,2 %.
Nejprve se prudce zvýšil z 2,2 % v roce 2000 na 9,3 % v roce 2001, což se shodovalo s uložením antidumpingových a vyrovnávacích opatření na dovoz SBR z Tchaj-wanu a následně se od roku 2001 neustále snižoval.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Vážený průměr ziskovosti z čistého obratu _BAR_ 2,2 % _BAR_ 9,3 % _BAR_ 8,9 % _BAR_ 1,5 % _BAR_ 1,2 % _BAR_
(88) Vytvořený peněžní tok během OŠ byl –0,7 miliónů EUR.
Situace byla v roce 2000 obtížná zvláště kvůli vysokým investicím.
Výrobní odvětví Společenství však mohla vytvořit pozitivní peněžní tok v letech 2001, 2002 a 2003.
Situace peněžního toku se však prudce zhoršila od roku 2002 do OŠ.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
peněžní tok (v tisících EUR) _BAR_ –7362 _BAR_ 10005 _BAR_ 33050 _BAR_ 4639 _BAR_ –714 _BAR_
4.8. Návratnost čistých aktiv
(89) Návratnost čistých aktiv dotyčného výrobku se během dotyčného období zmenšila o 5 %.
Po prvním vzrůstu na 0,3 % v roce 2001 a 2,8 % v roce 2002 prudce poklesla na –8,5 % v roce 2003 a –11,2 % v OŠ.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Vážená návratnost čistých aktiv _BAR_ –6,2 % _BAR_ 0,3 % _BAR_ 2,8 % _BAR_ –8,5 % _BAR_ –11,2 % _BAR_
4.9. Schopnost získávat kapitál
(90) Tři ze čtyř výrobců Společenství patří k velkým naftařským skupinám a čtvrtého 100 % vlastní investiční fond.
Pokud jde o schopnost získávat kapitál, výrobní odvětví Společenství nežádalo, ani nenaznačovalo, že by se výrobní odvětví Společenství setkalo s problémy se získáváním kapitálu pro svoji činnost.
4.10. Zaměstnanost a mzdy
(91) Zaměstnanost ve výrobním odvětví Společenství se snížila během dotyčného období o 7 %.
Během dotyčného období zůstaly mzdy stabilní: celkově mzdy mírně stouply o 1 %, což je značně méně nežli evropské míry inflace za toto období.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Zaměstnanci _BAR_ 627 _BAR_ 642 _BAR_ 596 _BAR_ 614 _BAR_ 581 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 95 _BAR_ 98 _BAR_ 93 _BAR_
Vážený průměrný plat (v tisících EUR za rok) _BAR_ 75 _BAR_ 75 _BAR_ 73 _BAR_ 73 _BAR_ 76 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 97 _BAR_ 101 _BAR_
4.11. Produktivita
(92) Produktivita výrobního odvětví Společenství vzrostla během dotyčného období o 4 %.
Mírné výkyvy během dotyčného období přímo souvisí s vývojem zaměstnanosti.
Tento vzestup ukazuje, že výrobci Společenství nejen přizpůsobili počet zaměstnaných lidí ve vztahu k poklesu prodeje, ale také se jim podařilo zlepšit jejich výkonnost.
_BAR_ 2000 _BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Produktivita (v tunách na zaměstnance) _BAR_ 414 _BAR_ 394 _BAR_ 456 _BAR_ 413 _BAR_ 430 _BAR_
Index _BAR_ 100 _BAR_ 95 _BAR_ 110 _BAR_ 100 _BAR_ 104 _BAR_
4.12. Růst
(93) Zatímco spotřeba Společenství klesla o 6 % mezi rokem 2000 a OŠ, zmenšily se objemy prodeje výrobního odvětví Společenství nezávislým zákazníkům o 15 %.
Během dotyčného období tak poklesl prodej výrobního odvětví Společenství mnohem rychleji nežli poptávka.
Z tohoto důvodu klesl tržní podíl výrobního odvětví Společenství o 8 procentních bodů.
4.13. Rozsah dumpingového rozpětí
(94) Co se týče vlivu rozsahu skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Společenství, vezmeme-li v úvahu objem a ceny dumpingového dovozu z Ruska a Tchaj-wanu, nemůže být tento vliv považován za zanedbatelný.
4.14. Zotavení po dumpingu a subvencování
(95) Mělo by být připomenuto, že během dotyčného období výrobní odvětví Společenství bylo poškozováno dumpingovým a dotovaným dovozem z Tchaj-wanu.
Výrobní odvětví Společenství se do jisté míry zotavilo po uložení antidumpingových a vyrovnávacích opatření roku 2000 na dovoz z Tchaj-wanu. Situace výrobního odvětví Společenství se však opět zhoršila po roce 2002, když podstatně vzrostl dovoz z Tchaj-wanu, Ruska a Koreje a došlo k cenovému podbízení ve srovnání s cenami Společenství.
5. Závěr o újmě
(96) Kumulované objemy dumpingového dovozu z Ruska a Tchaj-wanu se zvýšily absolutně i pokud jde o podíl na trhu a představovaly během OŠ kumulovaný tržní podíl 5,3 %.
Kromě toho během dotyčného období poklesla vážená průměrná cena dumpingového dovozu z Ruska a Tchaj-wanu o 12 %.
Tento pokles se projevil ve zjištěném cenovém podbízení.
(97) Většina indikátorů újmy výrobního odvětví Společenství vykazovala během dotyčného období negativní vývoj, což signalizuje újmu.
Zatímco celková spotřeba SBR ve Společenství poklesla o 7 %, objem prodeje výrobního odvětví Společenství se zmenšil o 15 %, s odpovídající ztrátou podílu na trhu: 7 procentních bodů.
Objem výroby se zmenšil o 4 %; výrobní kapacita stagnovala a využití kapacity se zmenšilo o 4 procentní body.
Průměrná jednotková cena se během dotyčného období zmenšila o 1 % a ziskovost z čistého obratu o 1,1 procentní bod.
Jiné indikátory vztahující se k ziskovosti, např. návratnost čistých aktiv se během dotyčného období také zhoršily.
Zaměstnanost se snížila o 7 %, zatímco produktivita se zvýšila o 4 %.
Konečně, během dotyčného období se zvýšily průměrné platy o 1 %, což je méně než činí evropské míry inflace.
(98) S ohledem na výše uvedené se má za to, že výrobní odvětví Společenství je v těžké ekonomické a finanční situaci a utrpělo materiální újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINY
1. Úvod
(99) V souladu s čl. 3 odst. 6 a odst. 7 základního nařízení bylo posuzováno, zda materiální újma, kterou výrobní odvětví Společenství utrpělo, byla způsobena dumpingovým dovozem dotyčného výrobku pocházejícího z dotčených zemí. Dále v souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení, byly rovněž posuzovány jiné známé faktory nežli dumpingový dovoz, které mohly poškodit výrobní odvětví Společenství, aby se zajistilo, že jakákoli újma způsobená těmito faktory nebyla mylně přičítána dumpingovému dovozu.
2. Účinky dumpingového dovozu
(100) Dumpingový dovoz z dotčených zemí během dotyčného období zvýšil svůj podíl na trhu o 3,8 %, zatímco cena tohoto dovozu se snížila o 12 % a během OŠ podbízela ceny výrobního odvětví Společenství o 15,3 %.
Výrobní odvětví Společenství udrželo během dotyčného období ceny většinou stabilní, ale bylo to na úkor objemu prodeje a tržního podílu, což zase mělo vliv na ziskovost.
(101) Zatímco první analýza dříve uvedených dat by mohla budit dojem, že se jedná o významný vliv dumpingového dovozu na situaci ve výrobním odvětví Společenství, podrobnější posouzení to nepotvrzuje.
Za prvé, mezi zhoršením situace výrobního odvětví Společenství a okamžikem, kdy byla nejvíce pociťována přítomnost dumpingového dovozu, je pouze částečná časová shoda.
Zatímco objem dumpingového dovozu mírně poklesl mezi rokem 2001 a 2002 a potom se výrazně zvýšil v roce 2003 (+ 80 %), prodej výrobního odvětví Společenství vykazoval po celé dotyčné období postupný pokles.
Kromě toho ztráta tržního podílu výrobního odvětví Společenství byla pouze v období 2000-2002, zatímco dumpingový dovoz zvyšoval svůj podíl na trhu po celé dotyčné období.
Tento vzrůst byl zejména silný v roce 2003 a během OŠ, protože podíl dumpingového dovozu na trhu se zvětšil z 2,5 % roku 2002 na 4,7 % v roce 2003 a 5,3 % v OŠ.
Během téhož období výrobní odvětví Společenství mírně zvýšilo svůj podíl na trhu z 81 % v roce 2002 na 82 % v roce 2003 a v OŠ.
Dále se rovněž poznamenává, že výrobní odvětví Společenství dosáhlo své nejvyšší ziskovosti v roce 2001 a 2002, v době, kdy ztratilo svůj podíl na trhu.
Ziskovost klesla teprve potom.
Prodejní ceny výrobního odvětví Společenství zůstaly po celou dobu stabilní.
Uznává se, že tyto ceny byly poněkud stlačeny od roku 2003, protože výrobní odvětví Společenství nemohlo přenést zvýšené náklady. Nicméně, skutečnost, že tyto zvýšené náklady nemohly být přeneseny, nemůže, nebo jen do velmi malé míry může být přičítána na vrub dumpingovému dovozu především proto, že by mělo být poznamenáno, že nedumpingový dovoz vykazoval vyšší podbízení než dumpingový dovoz.
Mimoto zůstal tržní podíl dumpingového dovozu vždy pod 5,3 %, zatímco nedumpingový dovoz měl podíl na trhu kolem 12 %.
Všechny tyto skutečnosti naznačují, že jakýkoli cenový nátlak dovozu pramení většinou z nedumpingového dovozu.
(102) S ohledem na uvedené skutečnosti bylo zjištěno, že dumpingový dovoz mohl vyvíjet určitý nátlak na ceny výrobního odvětví Společenství a měl negativní vliv na situaci ve výrobním odvětví Společenství.
Avšak protože chybí jasnější časová shoda mezi vývojem objemů, tržního podílu a cen dumpingového dovozu na jedné straně a výrobního odvětví Společenství na straně druhé, bylo těžké stanovit vliv dumpingového dovozu na nepříznivý stav výrobního odvětví Společenství.
Proto nebylo možno dojít k závěru, že dumpingový dovoz hrál v nepříznivém stavu výrobního odvětví Společenství určující roli.
3. Účinky dalších činitelů
3.1. Vývoj spotřeby
(103) Spotřeba SBR ve Společenství klesla během dotyčného období o 7 %.
Tato skutečnost mohla částečně ovlivnit situaci výrobního odvětví Společenství, protože výroba SBR je kapitálově náročná činnost, u které má objem prodeje přímý vliv na ziskovost.
(104) Pokles spotřeby však může být považován pouze za jednu z mnoha příčin nepříznivého stavu výrobního odvětví Společenství, protože, jak bylo prokázáno, dovoz z Koreje, Ruska a Tchaj-wanu se za dotyčné období zvýšil a tím převzal část tržního podílu výrobního odvětví Společenství.
3.2. Výkyvy měny
(105) Výkyvy měny mezi eurem (EUR) a americkým dolarem (USD) byly rovněž posuzovány, protože většina dovozových transakcí z dotčených zemí do ES je prováděna v USD.
Od poloviny roku 2002 roste hodnota eura vůči dolaru, a to podstatně během OŠ, čímž je vývoz do eurozóny v tomto období zvýhodňován.
V této souvislosti jeden vývozce a jedna zúčastněná strana tvrdili, že v obchodování "orientovaném na dolar", znehodnocení dolaru vůči euru určitě podstatně přispělo k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství a mělo by být tudíž bráno v úvahu.
(106) Mělo by však být poznamenáno, že zhodnocením eura se zároveň zmenšila újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, protože ceny surovin, které představují asi 40 % výrobních nákladů, se na mezinárodních komoditních trzích uvádějí v USD.
(107) Kromě toho během dotyčného období vzrostl vývoz výrobců Společenství nezávislým stranám, zatímco dovoz dotyčného výrobku ze Spojených států do Společenství klesl, což ukazuje, že zhodnocování eura vůči USD není samo o sobě určujícím faktorem pro to, aby výrobci Společenství ztratili podíl na trhu ES.
(108) Závěrem je třeba konstatovat, že ačkoli zřejmě nemůže být vyloučeno, že zhodnocování eura vůči USD mohlo zvýhodnit dovoz SBR z dotčených zemí, výkyvy měny také vyvážily újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
Kromě toho toto zhodnocování také nezvýhodnilo dovoz jiných zemí závislých na dolaru nežli dotčených zemí, ani nebránilo výrobcům Společenství zvyšovat svůj vývoz mimo území Společenství.
Proto se nemá za to, že by výkyvy měny měly věcný účinek na újmu, kterou utrpěli výrobci Společenství.
Stanovení újmy se spíše zabývá cenami a množstvím dumpingového dovozu, ale zcela jistě ne otázkou, proč byl dumpingový dovoz za dané ceny uskutečněn.
Tudíž se zdá, že účinek výkyvu směnných kurzů na ceny dumpingového dovozu nemůže být normálně dalším faktorem způsobujícím újmu.
3.3. Nedumpingové dovozy
(109) Byly posouzeny účinky nedumpingového dovozu z Koreje a Tchaj-wanu na situaci výrobního odvětví Společenství.
V zájmu zachování důvěrnosti informací poskytnutých jednotlivými společnostmi byla data prezentována souhrnně.
(110) Nedumpingový dovoz z Koreje a Tchaj-wanu vykazoval stejný trend.
Celkově stoupl o 56 %, pokud jde o objem a 5,2 procentních bodů, pokud jde o tržní podíl během dotyčného období a dosáhl podílu na trhu 12,8 % v OŠ.
Objem tohoto nedumpingového dovozu tak představoval 2,4 násobek objemu dumpingového dovozu během OŠ.
Kromě toho rozpětí podbízení vypočítané u nedumpingového dovozu z Koreje a Tchaj-wanu, bylo vyšší (17,4 %) nežli u dumpingového dovozu (15,3 %).
Toto závažné podbízení spolu se značným objemem nedumpingového dovozu významně přispělo k cenovému nátlaku pozorovanému na trhu ES.
(111) Na tomto základě bylo usouzeno, že účinky objemu a ceny nedumpingového dovozu z Koreje a Tchaj-wanu jsou tak velké, že se lze domnívat, že podstatně přispěly k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, a že dumpingový dovoz z Ruska a Tchaj-wanu hrál méně významnou úlohu nežli dovoz nedumpingový.
3.4. Dovoz z jiných třetích zemí
(112) Dovoz ze všech jiných třetích zemí měl ve Společenství během OŠ tržní podíl 0,4 % a byl učiněn závěr, že jeho vliv na nepříznivý stav výrobního odvětví Společenství nebyl významný.
3.5. Náklady na suroviny
(113) Bylo poukázáno na skutečnost, že náklady na suroviny během dotyčného období stouply.
To přispělo ke klesající ziskovosti výrobního odvětví Společenství.
Výrobní odvětví Společenství by se však normálně snažilo přenést zvýšené náklady na zákazníky.
To však nebylo možné kvůli velkému cenovému nátlaku nedumpingového dovozu a pravděpodobně v daleko menší míře ze strany dumpingového dovozu.
Mimoto korejští a tchajwanští vyvážející výrobci také čelili zvýšení nákladů na suroviny v podobné míře jako výrobci Společenství.
Nepříznivý vliv na ziskovost výrobního odvětví Společenství neměl tedy vzrůst nákladů na suroviny ve Společenství jako takovém, ale časová shoda cenového nátlaku vyvíjeného dovozem a vzrůstem nákladů.
(114) S ohledem na uvedené skutečnosti byl učiněn závěr, že změny nákladů na suroviny ve Společenství nebyly samy o sobě faktorem, který způsobil újmu výrobnímu odvětví Společenství.
4. Závěry o příčinných souvislostech
(115) Získané informace naznačují, že dumpingový dovoz vykonával určitý cenový nátlak na ceny výrobního odvětví Společenství a přispěl k jeho nepříznivému stavu.
Podrobnější analýza založená především na vývoji trendů za dotyčné období však nezjistila příčinnou souvislost, protože neexistuje žádná jasná časová shoda mezi zhoršením situace výrobního odvětví Společenství a účinky dumpingového dovozu.
(116) Bylo rovněž zjištěno, že pokud existovala časová shoda mezi vzrůstem dumpingového dovozu z Ruska a Tchaj-wanu, pokud jde o objemy a podíl na trhu na straně jedné, a zhoršením situace výrobního odvětví Společenství, která se projevila ztrátou podílu na trhu a ziskovosti na straně druhé, tak taková časová shoda také existovala u nedumpingového dovozu, jehož objem během dotyčného období rostl rychleji nežli dumpingový dovoz.
(117) Kromě toho nedumpingový dovoz z Koreje a Tchaj-wanu měl v OŠ značně vyšší objem než dumpingový dovoz a vedl k značně vyššímu podílu na trhu (12,8 % oproti 5,3 %).
Kromě toho jak dumpingový, tak nedumpingový dovoz podbízel ceny Společenství, přičemž nedumpingový dovoz vykazoval dokonce ještě vyšší cenové podbízení.
Výrobní odvětví Společenství proto čelila ještě intenzivnější soutěži za přiměřené ceny dovozu od nedumpingových výrobců/z nedumpingových zemí.
Nedumpingový dovoz byl tudíž rozhodujícím faktorem nepříznivého stavu výrobního odvětví Společenství.
(118) Bylo také zjištěno, že pokles spotřeby v ES přispěl k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(119) Výrobní odvětví Společenství protestovalo proti těmto závěrům a tvrdilo, že dopad jiných faktorů nebyl tak silný, aby zrušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z Ruska a Tchaj-wanu a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
Nicméně tím, že nepředložilo žádné argumenty, které by mohly zpochybnit hodnocení a závěry učiněné podle 100. až 102., 103., 109. až 111. a 115. až 118. bodu odůvodnění, má se za to, že předložené argumenty nebyly dostatečné k tomu, aby se došlo k jinému závěru.
(120) Závěrem je třeba konstatovat, že ačkoli dumpingový dovoz mohl přispět k újmě, nebylo možno zjistit, že by sám o sobě způsobil materiální újmu. Ve skutečnosti byly posouzeny jiné faktory podle čl.
3 odst. 7 základního nařízení a újmu lze z velké části přičítat účinkům nedumpingových cen a snížení poptávky.
F. TRVALÁ POVAHA ZMĚNY OKOLNOSTÍ
(121) V rámci prozatímního přezkumu ohledně Tchaj-wanu bylo také posuzováno, zda by změna okolností s ohledem na původní šetření týkající se dumpingu mohla být rozumně považována za změnu trvalé povahy v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(122) Byl posuzován pravděpodobný vývoj domácích cen na tchajwanském trhu a vývoj vývozních cen SBR z Tchaj-wanu.
V tomto ohledu bylo zjištěno, že Tchaj-wan má významný domácí trh dotyčného výrobku a že tuzemské ceny vzrostly ve srovnání s původním šetřením dokonce ve vyšším poměru nežli náklady na suroviny.
(123) Co se týká vývozu SBR z Tchaj-wanu na jiné trhy, mělo by se nejprve poznamenat, že trh EU představuje malý podíl celkového vývozu.
Šetření skutečně prokázalo, že spolupracující společnosti prodaly 75 % své výroby SBR na zavedené trhy do třetích zemí.
Kromě toho bylo poznamenáno, že od roku 2002 do OŠ vývozní ceny soustavně rostly, asi o 10 % a 15 %.
Proto se neočekává, že by ukončení opatření proti Tchaj-wanu vedlo k závažnému riziku dumpingu.
(124) V souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení se proto došlo k závěru, že změna by okolností, s ohledem na původní šetření týkající se dumpingu, mohla být považována za změnu trvalé povahy.
G. ZÁVĚR
(125) Vzhledem ke skutečnosti, že nebyl zjištěn dumping dovozu SBR pocházejících z Koreje a u jedné společnosti v Tchaj-wanu, a že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, může být z velké části přičtena na vrub jiným faktorům, např. objemu a cenám dovozu prodávaným za nedumpingové ceny a snížení poptávky, nemohla být příčinná souvislost mezi dumpingem a újmou, pokud se týká dumpingového dovozu pocházejícího z Ruska a Tchaj-wanu, dostatečně prokázána. Antidumpingové řízení týkající se SBR pocházejícího z Koreje, Ruska a Tchaj-wanu by proto v souladu s čl. 9 odst. 2 a čl. 9 odst. 3 základního nařízení mělo být ukončeno.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Antidumpingové řízení týkající se dovozu termoplastického styren-butadien-styrenového kaučuku pocházejícího z Korejské republiky a Ruska se ukončuje.
Článek 2
Zrušuje se nařízení (ES) č. 1993/2000 o uložení konečného antidumpingové cla na dovozy termoplastického styren-butadien-styrenového kaučuku pocházejícího z Tchaj-wanu.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1373/2005
ze dne 23. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1374/2005
ze dne 23. srpna 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz ječmene ze zásob slovenské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení obilovin ze zásob intervenčních agentur na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3] stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 64016 tun ječmene ze zásob slovenské intervenční agentury.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu operací a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit systém jistot, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by subjektům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Je proto třeba učinit odchylku od některých pravidel, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) Aby se zabránilo zpětným dovozům, je třeba omezit vývozy v rámci nabídkového řízení zahájeného podle tohoto nařízení jen na některé třetí země.
(6) V čl. 7 odst. 2a nařízení (EHS) č. 2131/93 se stanoví možnost uhradit vybranému vývozci nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem skutečného výjezdu, které nepřesáhnou určitou výši. Vzhledem k zeměpisné poloze Slovenska je třeba toto ustanovení použít.
(7) Za účelem modernizace řízení systému je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Slovenská intervenční agentura zahájí stálé nabídkové řízení pro vývoz ječmene ze svých zásob za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, nestanoví-li toto nařízení jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se týká maximálního množství 64016 tun ječmene, jež má být vyvezeno do třetích zemí s výjimkou Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných podle tohoto nařízení se nepoužije žádná náhrada, ani vývozní clo nebo měsíční zvýšení.
2. Ustanovení čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužijí.
3. Odchylně od čl. 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce bez měsíčního zvýšení.
4. Podle čl. 7 odst. 2a nařízení (EHS) č. 2131/93 se vybranému vývozci uhradí nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem skutečného vývozu, které nepřesáhnou výši stanovenou v oznámení o nabídkovém řízení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmějí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 uplyne lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 8. září 2005 v 9 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 9 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 22. června 2006 v 9 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit slovenské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Pôdohospodárska platobná agentúra oddelenie obilnín a škrobu
Dobrovičova 12
SK-815 26 Bratislava
Tel.: 421-2-58243271
Fax: 421-2-58243362.
Článek 6
Intervenční agentura, skladovatel a vybraný účastník provedou na žádost vybraného účastníka na základě společné dohody odběr kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a jejich analýzu podle volby vybraného účastníka buď před vyskladněním nebo v okamžiku vyskladnění.
Intervenční agentura může být zastoupena zmocněncem za podmínky, že tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti vybraného účastníka nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při vyskladnění.
V případě sporu se výsledky analýz sdělí Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Vybraný účastník je povinen přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna, pokud výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje, že jakost je:
a) vyšší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, přičemž zůstává v mezích odchylky, která může dosáhnout až:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče měrné hmotnosti, ne však méně než 64 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy I nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však pozměněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než je jakost popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl přesahující rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může vybraný účastník:
a) přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna;
b) odmítnout převzetí dotčené šarže.
V případě podle prvního pododstavce písm. b) bude vybraný účastník zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
3. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost, která je nižší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, nemůže vybraný účastník přistoupit k převzetí dotyčné šarže.
Vybraný účastník bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 8
7 odst. 3 může vybraný účastník požadovat na intervenční agentuře, aby mu dodala jinou šarži ječmene o stanovené jakosti bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se jistota neuvolňuje.
K náhradě šarže musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti vybraným účastníkem.
Vybraný účastník o tom neprodleně informuje Komisi prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Pokud vybraný účastník v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o výměnu i přes několik výměn neobdrží náhradní šarži stanovené jakosti, je zproštěn všech svých závazků včetně jistot poté, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k odběru ječmene došlo dříve, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika počínaje od převzetí šarže vybraný účastník, aniž by tím byly dotčeny opravné prostředky, které by mohl vybraný účastník použít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami podle článku 6, s výjimkou nákladů podle čl. 7 odst. 3, nese do výše jedné analýzy na 500 tun bez nákladů na zasilážování Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované vybraným účastníkem nese vybraný účastník.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje ječmene podle tohoto nařízení, a zejména vývozní licence, odběrný poukaz uvedený v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně kontrolní výtisk T5, obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze II.
Článek 11
1. Jistota složená podle čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 se uvolní hned po vydání vývozních licencí vybraným účastníkům.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt jistotou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi intervenční cenou platnou v den nabídkového řízení a cenou přiřknutou v nabídkovém řízení, s minimální výší 25 EUR za tunu. Polovina této jistoty je složena při vydání licence a zůstatek před odebráním obilovin.
Článek 12
Slovenská intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční podle formuláře uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1375/2005
ze dne 23. srpna 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz ječmene ze zásob české intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení obilovin ze zásob intervenčních agentur na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3] stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 31443 tun ječmene ze zásob české intervenční agentury.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu operací a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit systém jistot, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by subjektům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Je proto třeba učinit odchylku od některých pravidel, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) Aby se zabránilo zpětným dovozům, je třeba omezit vývozy v rámci nabídkového řízení zahájeného podle tohoto nařízení jen na některé třetí země.
(6) V čl. 7 odst. 2a nařízení (EHS) č. 2131/93 se stanoví možnost uhradit vybranému vývozci nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem skutečného výjezdu, které nepřesáhnou určitou výši. Vzhledem k zeměpisné poloze České republiky je třeba toto ustanovení použít.
(7) Za účelem modernizace řízení systému je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Česká intervenční agentura zahájí stálé nabídkové řízení pro vývoz ječmene ze svých zásob za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, nestanoví-li toto nařízení jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se týká maximálního množství 31443 tun ječmene, jež má být vyvezeno do třetích zemí s výjimkou Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných podle tohoto nařízení se nepoužije žádná náhrada, ani vývozní clo nebo měsíční zvýšení.
2. Ustanovení čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužijí.
3. Odchylně od čl. 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce bez měsíčního zvýšení.
4. Podle čl. 7 odst. 2a nařízení (EHS) č. 2131/93 se vybranému vývozci uhradí nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem skutečného vývozu, které nepřesáhnou výši stanovenou v oznámení o nabídkovém řízení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmějí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 uplyne lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 8. září 2005 v 9 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 9 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 22. června 2006 v 9 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit české intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Statní zemědělsky intervenční fond
Odbor rostlinných komodit
Ve Smečkách 33
CZ-110 00, Praha 1
Tel.: (420) 222 871 667/403
Fax: (420) 222 296 806/404.
Článek 6
Intervenční agentura, skladovatel a vybraný účastník provedou na žádost vybraného účastníka na základě společné dohody odběr kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a jejich analýzu podle volby vybraného účastníka buď před vyskladněním nebo v okamžiku vyskladnění.
Intervenční agentura může být zastoupena zmocněncem za podmínky, že tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti vybraného účastníka nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při vyskladnění.
V případě sporu se výsledky analýz sdělí Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Vybraný účastník je povinen přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna, pokud výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje, že jakost je:
a) vyšší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, přičemž zůstává v mezích odchylky, která může dosáhnout až:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče měrné hmotnosti, ne však méně než 64 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy I nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však pozměněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než je jakost popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl přesahující rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může vybraný účastník:
a) přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna;
b) odmítnout převzetí dotčené šarže.
V případě podle prvního pododstavce písm. b) bude vybraný účastník zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
3. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost, která je nižší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, nemůže vybraný účastník přistoupit k převzetí dotyčné šarže.
Vybraný účastník bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 8
7 odst. 3 může vybraný účastník požadovat na intervenční agentuře, aby mu dodala jinou šarži ječmene o stanovené jakosti bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se jistota neuvolňuje.
K náhradě šarže musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti vybraným účastníkem.
Vybraný účastník o tom neprodleně informuje Komisi prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Pokud vybraný účastník v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o výměnu i přes několik výměn neobdrží náhradní šarži stanovené jakosti, je zproštěn všech svých závazků včetně jistot poté, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k odběru ječmene došlo dříve, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika počínaje od převzetí šarže vybraný účastník, aniž by tím byly dotčeny opravné prostředky, které by mohl vybraný účastník použít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami podle článku 6, s výjimkou nákladů podle čl. 7 odst. 3, nese do výše jedné analýzy na 500 tun bez nákladů na zasilážování Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované vybraným účastníkem nese vybraný účastník.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje ječmene podle tohoto nařízení, a zejména vývozní licence, odběrný poukaz uvedený v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně kontrolní výtisk T5, obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze II.
Článek 11
1. Jistota složená podle čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 se uvolní hned po vydání vývozních licencí vybraným účastníkům.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt jistotou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi intervenční cenou platnou v den nabídkového řízení a cenou přiřknutou v nabídkovém řízení, s minimální výší 25 EUR za tunu. Polovina této jistoty je složena při vydání licence a zůstatek před odebráním obilovin.
Článek 12
Česká intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční podle formuláře uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1376/2005
ze dne 23. srpna 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz ječmene ze zásob švédské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení obilovin ze zásob intervenčních agentur na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3] stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 104730 tun ječmene ze zásob švédské intervenční agentury.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu operací a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit systém jistot, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by subjektům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Je proto třeba učinit odchylku od některých pravidel, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) Aby se zabránilo zpětným dovozům, je třeba omezit vývozy v rámci nabídkového řízení zahájeného podle tohoto nařízení jen na některé třetí země.
(6) Za účelem modernizace řízení systému je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Švédská intervenční agentura zahájí stálé nabídkové řízení pro vývoz ječmene ze svých zásob za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, nestanoví-li toto nařízení jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se týká maximálního množství 104730 tun ječmene, jež má být vyvezeno do třetích zemí s výjimkou Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných podle tohoto nařízení se nepoužije žádná náhrada, ani vývozní clo nebo měsíční zvýšení.
2. Ustanovení čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužijí.
3. Odchylně od čl. 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce bez měsíčního zvýšení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmějí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 uplyne lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 8. září 2005 v 9 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 9 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 22. června 2006 v 9 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit švédské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Statens Jordbruksverk
Vallgatan 8
S-55182 Jönköping
Fax: (46) 36 19 05 46.
Článek 6
Intervenční agentura, skladovatel a vybraný účastník provedou na žádost vybraného účastníka na základě společné dohody odběr kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a jejich analýzu podle volby vybraného účastníka buď před vyskladněním nebo v okamžiku vyskladnění.
Intervenční agentura může být zastoupena zmocněncem za podmínky, že tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti vybraného účastníka nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při vyskladnění.
V případě sporu se výsledky analýz sdělí Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Vybraný účastník je povinen přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna, pokud výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje, že jakost je:
a) vyšší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, přičemž zůstává v mezích odchylky, která může dosáhnout až:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče měrné hmotnosti, ne však méně než 64 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy I nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však pozměněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než je jakost popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl přesahující rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může vybraný účastník:
a) přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna;
b) odmítnout převzetí dotčené šarže.
V případě podle prvního pododstavce písm. b) bude vybraný účastník zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
3. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost, která je nižší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, nemůže vybraný účastník přistoupit k převzetí dotyčné šarže.
Vybraný účastník bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 8
7 odst. 3 může vybraný účastník požadovat na intervenční agentuře, aby mu dodala jinou šarži ječmene o stanovené jakosti bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se jistota neuvolňuje.
K náhradě šarže musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti vybraným účastníkem.
Vybraný účastník o tom neprodleně informuje Komisi prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Pokud vybraný účastník v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o výměnu i přes několik výměn neobdrží náhradní šarži stanovené jakosti, je zproštěn všech svých závazků včetně jistot poté, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k odběru ječmene došlo dříve, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika počínaje od převzetí šarže vybraný účastník, aniž by tím byly dotčeny opravné prostředky, které by mohl vybraný účastník použít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami podle článku 6, s výjimkou nákladů podle čl. 7 odst. 3, nese do výše jedné analýzy na 500 tun bez nákladů na zasilážování Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované vybraným účastníkem nese vybraný účastník.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje ječmene podle tohoto nařízení, a zejména vývozní licence, odběrný poukaz uvedený v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně kontrolní výtisk T5, obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze II.
Článek 11
1. Jistota složená podle čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 se uvolní hned po vydání vývozních licencí vybraným účastníkům.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt jistotou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi intervenční cenou platnou v den nabídkového řízení a cenou přiřknutou v nabídkovém řízení, s minimální výší 25 EUR za tunu. Polovina této jistoty je složena při vydání licence a zůstatek před odebráním obilovin.
Článek 12
Švédská intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční podle formuláře uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1377/2005
ze dne 23. srpna 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz ječmene ze zásob finské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení obilovin ze zásob intervenčních agentur na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3] stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 27780 tun ječmene ze zásob finské intervenční agentury.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu operací a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit systém jistot, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by subjektům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Je proto třeba učinit odchylku od některých pravidel, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) Aby se zabránilo zpětným dovozům, je třeba omezit vývozy v rámci nabídkového řízení zahájeného podle tohoto nařízení jen na některé třetí země.
(6) Za účelem modernizace řízení systému je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Finská intervenční agentura zahájí stálé nabídkové řízení pro vývoz ječmene ze svých zásob za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, nestanoví-li toto nařízení jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se týká maximálního množství 27780 tun ječmene, jež má být vyvezeno do třetích zemí s výjimkou Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných podle tohoto nařízení se nepoužije žádná náhrada, ani vývozní clo nebo měsíční zvýšení.
2. Ustanovení čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužijí.
3. Odchylně od čl. 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce bez měsíčního zvýšení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmějí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 uplyne lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 8. září 2005 v 9 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 9 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 22. června 2006 v 9 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit finské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Maa- ja metsätalousministeriö, interventioyksikkö
PL 232
FI-00171 Helsinki
Fax: (358-9) 16 05 27 72, (358-9) 16 05 27 78.
Článek 6
Intervenční agentura, skladovatel a vybraný účastník provedou na žádost vybraného účastníka na základě společné dohody odběr kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a jejich analýzu podle volby vybraného účastníka buď před vyskladněním nebo v okamžiku vyskladnění.
Intervenční agentura může být zastoupena zmocněncem za podmínky, že tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti vybraného účastníka nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při vyskladnění.
V případě sporu se výsledky analýz sdělí Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Vybraný účastník je povinen přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna, pokud výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje, že jakost je:
a) vyšší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, přičemž zůstává v mezích odchylky, která může dosáhnout až:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče měrné hmotnosti, ne však méně než 64 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy I nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však pozměněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než je jakost popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl přesahující rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může vybraný účastník:
a) přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna;
b) odmítnout převzetí dotčené šarže.
V případě podle prvního pododstavce písm. b) bude vybraný účastník zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
3. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost, která je nižší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, nemůže vybraný účastník přistoupit k převzetí dotyčné šarže.
Vybraný účastník bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 8
7 odst. 3 může vybraný účastník požadovat na intervenční agentuře, aby mu dodala jinou šarži ječmene o stanovené jakosti bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se jistota neuvolňuje.
K náhradě šarže musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti vybraným účastníkem.
Vybraný účastník o tom neprodleně informuje Komisi prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Pokud vybraný účastník v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o výměnu i přes několik výměn neobdrží náhradní šarži stanovené jakosti, je zproštěn všech svých závazků včetně jistot poté, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k odběru ječmene došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika počínaje od převzetí šarže vybraný účastník, aniž by tím byly dotčeny opravné prostředky, které by mohl vybraný účastník použít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami podle článku 6, s výjimkou nákladů podle čl. 7 odst. 3, nese do výše jedné analýzy na 500 tun bez nákladů na zasilážování Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované vybraným účastníkem nese vybraný účastník.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje ječmene podle tohoto nařízení, a zejména vývozní licence, odběrný poukaz uvedený v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně kontrolní výtisk T5, obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze II.
Článek 11
1. Jistota složená podle čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 se uvolní hned po vydání vývozních licencí vybraným účastníkům.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt jistotou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi intervenční cenou platnou v den nabídkového řízení a cenou přiřknutou v nabídkovém řízení, s minimální výší 25 EUR za tunu. Polovina této jistoty je složena při vydání licence a zůstatek před odebráním obilovin.
Článek 12
Finská intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční podle formuláře uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1378/2005
ze dne 22. srpna 2005,
kterým se po padesáté druhé mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 17. srpna 2005 rozhodl o změně seznamu osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů. Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1379/2005
ze dne 24. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1380/2005
ze dne 23. srpna 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1381/2005
ze dne 24. srpna 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz ječmene ze zásob francouzské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení obilovin ze zásob intervenčních agentur na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3] stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 216086 tun ječmene ze zásob francouzské intervenční agentury.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu operací a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit systém jistot, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by subjektům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Je proto třeba učinit odchylku od některých pravidel, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) Aby se zabránilo zpětným dovozům, je třeba omezit vývozy v rámci nabídkového řízení zahájeného podle tohoto nařízení jen na některé třetí země.
(6) Za účelem modernizace řízení systému je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Francouzská intervenční agentura zahájí stálé nabídkové řízení pro vývoz ječmene ze svých zásob za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, nestanoví-li toto nařízení jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se týká maximálního množství 216086 tun ječmene, jež má být vyvezeno do třetích zemí s výjimkou Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných podle tohoto nařízení se nepoužije žádná náhrada, ani vývozní clo nebo měsíční zvýšení.
2. Ustanovení čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužijí.
3. Odchylně od čl. 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce bez měsíčního zvýšení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmějí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 uplyne lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 8. září 2005 v 9 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 9 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 22. června 2006 v 9 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit francouzské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Office national interprofessionnel des céréales
21, avenue Bosquet
F-75326 Paris Cedex 07
Fax: (33-1) 44 18 20 08.
Článek 6
Intervenční agentura, skladovatel a vybraný účastník provedou na žádost vybraného účastníka na základě společné dohody odběr kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a jejich analýzu podle volby vybraného účastníka buď před vyskladněním nebo v okamžiku vyskladnění.
Intervenční agentura může být zastoupena zmocněncem za podmínky, že tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti vybraného účastníka nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při vyskladnění.
V případě sporu se výsledky analýz sdělí Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Vybraný účastník je povinen přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna, pokud výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje, že jakost je:
a) vyšší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, přičemž zůstává v mezích odchylky, která může dosáhnout až:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče měrné hmotnosti, ne však méně než 64 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy I nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však pozměněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než je jakost popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl přesahující rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může vybraný účastník:
a) přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna;
b) odmítnout převzetí dotčené šarže.
V případě podle prvního pododstavce písm. b) bude vybraný účastník zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
3. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost, která je nižší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, nemůže vybraný účastník přistoupit k převzetí dotyčné šarže.
Vybraný účastník bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 8
7 odst. 3 může vybraný účastník požadovat na intervenční agentuře, aby mu dodala jinou šarži ječmene o stanovené jakosti bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se jistota neuvolňuje.
K náhradě šarže musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti vybraným účastníkem.
Vybraný účastník o tom neprodleně informuje Komisi prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Pokud vybraný účastník v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o výměnu i přes několik výměn neobdrží náhradní šarži stanovené jakosti, je zproštěn všech svých závazků včetně jistot poté, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k odběru ječmene došlo dříve, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika počínaje od převzetí šarže vybraný účastník, aniž by tím byly dotčeny opravné prostředky, které by mohl vybraný účastník použít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami podle článku 6, s výjimkou nákladů podle čl. 7 odst. 3, nese do výše jedné analýzy na 500 tun bez nákladů na zasilážování Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované vybraným účastníkem nese vybraný účastník.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje ječmene podle tohoto nařízení, a zejména vývozní licence, odběrný poukaz uvedený v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně kontrolní výtisk T5, obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze II.
Článek 11
1. Jistota složená podle čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 se uvolní hned po vydání vývozních licencí vybraným účastníkům.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt jistotou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi intervenční cenou platnou v den nabídkového řízení a cenou přiřknutou v nabídkovém řízení, s minimální výší 25 EUR za tunu. Polovina této jistoty je složena při vydání licence a zůstatek před odebráním obilovin.
Článek 12
Francouzská intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční podle formuláře uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1382/2005
ze dne 24. srpna 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz ječmene ze zásob belgické intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení obilovin ze zásob intervenčních agentur na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3] stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 58749 tun ječmene ze zásob belgické intervenční agentury.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu operací a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit systém jistot, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by subjektům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Je proto třeba učinit odchylku od některých pravidel, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) Aby se zabránilo zpětným dovozům, je třeba omezit vývozy v rámci nabídkového řízení zahájeného podle tohoto nařízení jen na některé třetí země.
(6) Za účelem modernizace řízení systému je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Belgická intervenční agentura zahájí stálé nabídkové řízení pro vývoz ječmene ze svých zásob za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, nestanoví-li toto nařízení jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se týká maximálního množství 58749 tun ječmene, jež má být vyvezeno do třetích zemí s výjimkou Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných podle tohoto nařízení se nepoužije žádná náhrada, ani vývozní clo nebo měsíční zvýšení.
2. Ustanovení čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužijí.
3. Odchylně od čl. 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce bez měsíčního zvýšení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmějí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 uplyne lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 8. září 2005 v 9 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 9 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 22. června 2006 v 9 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit belgické intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)
rue de Trèves, 82
B-1040 Bruxelles
Fax: (32-2) 287 25 24
.
Článek 6
Intervenční agentura, skladovatel a vybraný účastník provedou na žádost vybraného účastníka na základě společné dohody odběr kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a jejich analýzu podle volby vybraného účastníka buď před vyskladněním nebo v okamžiku vyskladnění.
Intervenční agentura může být zastoupena zmocněncem za podmínky, že tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti vybraného účastníka nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při vyskladnění.
V případě sporu se výsledky analýz sdělí Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Vybraný účastník je povinen přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna, pokud výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje, že jakost je:
a) vyšší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, přičemž zůstává v mezích odchylky, která může dosáhnout až:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče měrné hmotnosti, ne však méně než 64 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy I nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však pozměněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než je jakost popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl přesahující rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může vybraný účastník:
a) přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna;
b) odmítnout převzetí dotčené šarže.
V případě podle prvního pododstavce písm. b) bude vybraný účastník zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
3. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost, která je nižší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, nemůže vybraný účastník přistoupit k převzetí dotyčné šarže.
Vybraný účastník bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 8
7 odst. 3 může vybraný účastník požadovat na intervenční agentuře, aby mu dodala jinou šarži ječmene o stanovené jakosti bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se jistota neuvolňuje.
K náhradě šarže musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti vybraným účastníkem.
Vybraný účastník o tom neprodleně informuje Komisi prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Pokud vybraný účastník v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o výměnu i přes několik výměn neobdrží náhradní šarži stanovené jakosti, je zproštěn všech svých závazků včetně jistot poté, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k odběru ječmene došlo dříve, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika počínaje od převzetí šarže vybraný účastník, aniž by tím byly dotčeny opravné prostředky, které by mohl vybraný účastník použít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami podle článku 6, s výjimkou nákladů podle čl. 7 odst. 3, nese do výše jedné analýzy na 500 tun bez nákladů na zasilážování Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované vybraným účastníkem nese vybraný účastník.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje ječmene podle tohoto nařízení, a zejména vývozní licence, odběrný poukaz uvedený v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně kontrolní výtisk T5, obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze II.
Článek 11
1. Jistota složená podle čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 se uvolní hned po vydání vývozních licencí vybraným účastníkům.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt jistotou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi intervenční cenou platnou v den nabídkového řízení a cenou přiřknutou v nabídkovém řízení, s minimální výší 25 EUR za tunu. Polovina této jistoty je složena při vydání licence a zůstatek před odebráním obilovin.
Článek 12
Belgická intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční podle formuláře uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1383/2005
ze dne 24. srpna 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz ječmene ze zásob polské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení obilovin ze zásob intervenčních agentur na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3] stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 20000 tun ječmene ze zásob polské intervenční agentury.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu operací a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit systém jistot, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by subjektům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Je proto třeba učinit odchylku od některých pravidel, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) Aby se zabránilo zpětným dovozům, je třeba omezit vývozy v rámci nabídkového řízení zahájeného podle tohoto nařízení jen na některé třetí země.
(6) Za účelem modernizace řízení systému je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Polská intervenční agentura zahájí stálé nabídkové řízení pro vývoz ječmene ze svých zásob za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, nestanoví-li toto nařízení jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se týká maximálního množství 20000 tun ječmene, jež má být vyvezeno do třetích zemí s výjimkou Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných podle tohoto nařízení se nepoužije žádná náhrada, ani vývozní clo nebo měsíční zvýšení.
2. Ustanovení čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužijí.
3. Odchylně od čl. 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce bez měsíčního zvýšení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmějí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 uplyne lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 8. září 2005 v 9 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 9 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 22. června 2006 v 9 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit polské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Agencja Rynku Rolnego
Biuro Produktów Roślinnych
Dzial Zbóż
Ul.
Nowy Świat 6/12
PL-00-400 Warszawa
Tel.: (48) 22 661 78 10
Fax: (48) 22 661 78 26
.
Článek 6
Intervenční agentura, skladovatel a vybraný účastník provedou na žádost vybraného účastníka na základě společné dohody odběr kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a jejich analýzu podle volby vybraného účastníka buď před vyskladněním nebo v okamžiku vyskladnění.
Intervenční agentura může být zastoupena zmocněncem za podmínky, že tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti vybraného účastníka nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při vyskladnění.
V případě sporu se výsledky analýz sdělí Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Vybraný účastník je povinen přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna, pokud výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje, že jakost je:
a) vyšší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, přičemž zůstává v mezích odchylky, která může dosáhnout až:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče měrné hmotnosti, ne však méně než 64 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy I nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však pozměněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než je jakost popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl přesahující rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může vybraný účastník:
a) přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna;
b) odmítnout převzetí dotčené šarže.
V případě podle prvního pododstavce písm. b) bude vybraný účastník zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
3. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost, která je nižší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, nemůže vybraný účastník přistoupit k převzetí dotyčné šarže.
Vybraný účastník bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 8
7 odst. 3 může vybraný účastník požadovat na intervenční agentuře, aby mu dodala jinou šarži ječmene o stanovené jakosti bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se jistota neuvolňuje.
K náhradě šarže musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti vybraným účastníkem.
Vybraný účastník o tom neprodleně informuje Komisi prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Pokud vybraný účastník v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o výměnu i přes několik výměn neobdrží náhradní šarži stanovené jakosti, je zproštěn všech svých závazků včetně jistot poté, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k odběru ječmene došlo dříve, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika počínaje od převzetí šarže vybraný účastník, aniž by tím byly dotčeny opravné prostředky, které by mohl vybraný účastník použít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami podle článku 6, s výjimkou nákladů podle čl. 7 odst. 3, nese do výše jedné analýzy na 500 tun bez nákladů na zasilážování Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované vybraným účastníkem nese vybraný účastník.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje ječmene podle tohoto nařízení, a zejména vývozní licence, odběrný poukaz uvedený v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně kontrolní výtisk T5, obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze II.
Článek 11
1. Jistota složená podle čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 se uvolní hned po vydání vývozních licencí vybraným účastníkům.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt jistotou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi intervenční cenou platnou v den nabídkového řízení a cenou přiřknutou v nabídkovém řízení, s minimální výší 25 EUR za tunu. Polovina této jistoty je složena při vydání licence a zůstatek před odebráním obilovin.
Článek 12
Polská intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční podle formuláře uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1384/2005
ze dne 24. srpna 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz ječmene ze zásob maďarské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení obilovin ze zásob intervenčních agentur na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3] stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 94608 tun ječmene ze zásob maďarské intervenční agentury.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu operací a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit systém jistot, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by subjektům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Je proto třeba učinit odchylku od některých pravidel, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) Aby se zabránilo zpětným dovozům, je třeba omezit vývozy v rámci nabídkového řízení zahájeného podle tohoto nařízení jen na některé třetí země.
(6) V čl. 7 odst. 2a nařízení (EHS) č. 2131/93 se stanoví možnost uhradit vybranému vývozci nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem skutečného výjezdu, které nepřesáhnou určitou výši. Vzhledem k zeměpisné poloze Maďarska je třeba toto ustanovení použít.
(7) Za účelem modernizace řízení systému je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maďarská intervenční agentura zahájí stálé nabídkové řízení pro vývoz ječmene ze svých zásob za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, nestanoví-li toto nařízení jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se týká maximálního množství 94608 tun ječmene, jež má být vyvezeno do třetích zemí s výjimkou Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných podle tohoto nařízení se nepoužije žádná náhrada, ani vývozní clo nebo měsíční zvýšení.
2. Ustanovení čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužijí.
3. Odchylně od čl. 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce bez měsíčního zvýšení.
4. Podle čl. 7 odst. 2a nařízení (EHS) č. 2131/93 se vybranému vývozci uhradí nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem skutečného vývozu, které nepřesáhnou výši stanovenou v oznámení o nabídkovém řízení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmějí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 uplyne lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 8. září 2005 v 9 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 9 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 22. června 2006 v 9 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit maďarské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
Alkotmány u. 29.
H-1385 Budapest 62
Pf.
867
Tel.: (36-1) 219 62 60
Fax: (36-1) 219 62 59.
Článek 6
Intervenční agentura, skladovatel a vybraný účastník provedou na žádost vybraného účastníka na základě společné dohody odběr kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a jejich analýzu podle volby vybraného účastníka buď před vyskladněním nebo v okamžiku vyskladnění.
Intervenční agentura může být zastoupena zmocněncem za podmínky, že tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti vybraného účastníka nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při vyskladnění.
V případě sporu se výsledky analýz sdělí Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Vybraný účastník je povinen přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna, pokud výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje, že jakost je:
a) vyšší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, přičemž zůstává v mezích odchylky, která může dosáhnout až:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče měrné hmotnosti, ne však méně než 64 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy I nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však pozměněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než je jakost popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl přesahující rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může vybraný účastník:
a) přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna;
b) odmítnout převzetí dotčené šarže.
V případě podle prvního pododstavce písm. b) bude vybraný účastník zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
3. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost, která je nižší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, nemůže vybraný účastník přistoupit k převzetí dotyčné šarže.
Vybraný účastník bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 8
7 odst. 3 může vybraný účastník požadovat na intervenční agentuře, aby mu dodala jinou šarži ječmene o stanovené jakosti bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se jistota neuvolňuje.
K náhradě šarže musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti vybraným účastníkem.
Vybraný účastník o tom neprodleně informuje Komisi prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Pokud vybraný účastník v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o výměnu i přes několik výměn neobdrží náhradní šarži stanovené jakosti, je zproštěn všech svých závazků včetně jistot poté, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k odběru ječmene došlo dříve, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika počínaje od převzetí šarže vybraný účastník, aniž by tím byly dotčeny opravné prostředky, které by mohl vybraný účastník použít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami podle článku 6, s výjimkou nákladů podle čl. 7 odst. 3, nese do výše jedné analýzy na 500 tun bez nákladů na zasilážování Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované vybraným účastníkem nese vybraný účastník.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje ječmene podle tohoto nařízení, a zejména vývozní licence, odběrný poukaz uvedený v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně kontrolní výtisk T5, obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze II.
Článek 11
1. Jistota složená podle čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 se uvolní hned po vydání vývozních licencí vybraným účastníkům.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt jistotou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi intervenční cenou platnou v den nabídkového řízení a cenou přiřknutou v nabídkovém řízení, s minimální výší 25 EUR za tunu. Polovina této jistoty je složena při vydání licence a zůstatek před odebráním obilovin.
Článek 12
Maďarská intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční podle formuláře uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1385/2005
ze dne 25. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1386/2005
ze dne 25. srpna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Při určování produktů a oblastí způsobilých pro náhrady je vhodné vzít v úvahu na jednu stranu skutečnost, že postavení určitých produktů Společenství na trhu neopodstatňuje podporování jejich vývozu, a na druhou stranu to, že zeměpisná blízkost některých oblastí by mohla usnadnit odklon obchodu a zneužití.
(10) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(11) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1387/2005
ze dne 25. srpna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 23. srpna 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 23. srpna 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1388/2005
ze dne 25. srpna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 23. srpna 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 23. srpna 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 14,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1389/2005
ze dne 25. srpna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1390/2005
ze dne 25. srpna 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 3. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1138/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1138/2005 ze dne 15. července 2005, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2005/06, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1138/2005 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 3. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1138/2005 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 40,310 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1391/2005
ze dne 25. srpna 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné na některé mléčné výrobky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 15. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že rozdíl mezi cenami, jež jsou v případě produktů uvedených v čl. 1 písm. a), b), c), d), e) a g) uvedeného nařízení uplatňovány v mezinárodním obchodě, a cenami v rámci Společenství lze pokrýt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) V případě některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, však existuje nebezpečí, že pokud se předem stanoví vysoké sazby náhrad, může to ohrozit závazky přijaté ohledně těchto náhrad.
Aby se tomuto nebezpečí předešlo, je nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by se tím však bránilo uzavírání dlouhodobých smluv.
V případě, že jsou sazby náhrad pro tyto produkty stanoveny předem, lze těchto dvou cílů dosáhnout stanovením zvláštních sazeb.
(5) Podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 jsou pro stanovení sazby náhrad vzaty v úvahu případně produkční náhrady, podpory nebo jiná opatření s rovnocenným účinkem, která jsou použitelná ve všech členských státech v souladu s nařízením o společné organizaci trhu s daným výrobkem, pokud jde o základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 nebo na roveň postavené produkty.
(6) Podle čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 se podpora poskytuje na odstředěné mléko vyrobené ve Společenství a zpracované na kasein a kaseináty, pokud toto mléko a kasein nebo kaseináty z něho vyrobené splňují určité podmínky.
(7) Nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [3], stanoví, že máslo a smetanu za snížené ceny je třeba poskytnout k dispozici odvětvím, která vyrábějí určité výrobky.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené na seznamu v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v článku 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 a vyvážené ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1392/2005
ze dne 25. srpna 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné u některých produktů v odvětví cukru vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedenými v čl. 1 odst. 1 písm. a), c), d), f), g) a h) uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě, že se tyto produkty vyvážejí ve formě zboží uvedeného v příloze V uvedeného nařízení.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů pro každý z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Ustanovení čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro tentýž produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(5) Náhrady stanovené tímto nařízením lze stanovit předem, neboť v současnosti není možné odhadnout situaci na trzích v příštích několika měsících.
(6) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v čl. 1 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001 se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1393/2005
ze dne 25. srpna 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství produktů uvedených v článku 1 každého z uvedených nařízení mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady použitelná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, podle případu.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) S ohledem na dohodu mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovinových výrobků ze Společenství do Spojených států, schválenou rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4], je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 15 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1043/2005 musí být pro dotčený základní produkt stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], která se použije během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musejí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v článku nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1394/2005
ze dne 25. srpna 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 26. srpna 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1395/2005
ze dne 25. srpna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty z cukru vyvážené v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kotacemi nebo cenami na světovém trhu s výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, a cenami těchto výrobků ve Společenství, může být vyrovnán vývozní náhradou;
(2) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2], stanoví, že vývozní náhrada na 100 kilogramů výrobků, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001, se rovná základní částce násobené obsahem sacharosy, podle potřeby včetně ostatních cukrů vyjádřených jako sacharosa; obsah sacharosy v dotyčném výrobku se určuje v souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95;
(3) Čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že základní výše náhrady pro sorbózu vyvezenou v nezměněném stavu se musí rovnat základní výši náhrady snížené o jednu setinu použitelné výrobní náhrady podle nařízení Rady (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování výrobních náhrad pro cukr používaný v chemickém průmyslu [3] pro výrobky, jejichž seznam je zahrnut v příloze posledně uvedeného nařízení;
(4) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 se základní výše náhrady za ostatní výrobky, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, vyvážené v nezměněném stavu, musí rovnat jedné setině částky, která na jedné straně bere v úvahu rozdíl mezi intervenční cenou pro bílý cukr pro oblasti Společenství bez deficitu v měsíci, pro který je stanovena základní výše, a cenovými nabídkami nebo cenami bílého cukru na světovém trhu, a na straně druhé z důvodu potřeby vytvořit rovnováhu mezi využitím základních produktů Společenství při výrobě zpracovaných výrobků na vývoz do třetích zemí a využitím produktů třetích zemí dovezených v rámci aktivního zušlechťovacího styku;
(5) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 se použití základní výše může omezit na některé výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení;
(6) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 upravuje stanovení náhrad pro vývoz produktů v nezměněném stavu uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. f), g) a h) uvedeného nařízení; náhrada musí být stanovena na 100 kilogramů sušiny, přičemž se bere v úvahu vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód KN 17023091 a pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 a hospodářské aspekty předpokládaných vývozů; v případě produktů uvedených ve zmíněném čl. 1 písm. f) a g) se náhrada má poskytovat pro produkty, které splňují podmínky článku 5 nařízení (ES) č. 2135/95; pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. h) náhrada se poskytne pouze u těch, které splňují podmínky článku 6 nařízení (ES) č. 2135/95;
(7) Výše uvedených náhrad se musí stanovit každý měsíc, přičemž je lze měnit v intervenčním období;
(8) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení;
(9) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený;
(10) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu;
(11) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je třeba stanovit náhrady pro příslušné produkty v přiměřené výši;
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. d), f), g) a h) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážených v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1396/2005
ze dne 25. srpna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Na základě článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 musí být náhrady stanoveny se zřetelem na situaci a na vývojové perspektivy, jednak co se týče dostupného množství obilovin, rýže a zlomkové rýže a jejich ceny na trhu Společenství, a také co se týče cen obilovin, rýže, zlomkové rýže a produktů z obilovin na světovém trhu.
Na základě týchž článků je rovněž důležité zajistit vyváženou situaci a přirozený vývoj cen a obchodu na trzích s obilovinami a rýží.
Zároveň je třeba vzít v úvahu ekonomický aspekt zamýšlených vývozů a potřebu vyhnout se narušení trhu Společenství.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [3] o dovozním a vývozním režimu produktů zpracovaných z obilovin a rýže, stanovuje v článku 4 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady pro tyto produkty.
(4) Přidělenou náhradu pro určité zpracované produkty je třeba odstupňovat podle obsahu popelovin, surových vláken, slupek, bílkovin, tuků nebo škrobu; tento obsah je dobrým ukazatelem množství základního produktu skutečně obsaženého ve zpracovaném produktu.
(5) U hlíz manioku a jiných kořenových plodin a tropických hlízovitých plodin, jakož i jejich mouček, nyní ekonomický aspekt případných vývozů, zejména vzhledem k povaze a původu těchto produktů, nevyžaduje stanovení vývozních náhrad.
U některých produktů zpracovaných z obilovin se nyní vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nevyžaduje stanovení vývozní náhrady.
(6) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou mít za následek potřebu rozlišit náhradu poskytovanou pro určité produkty podle jejich místa určení.
(7) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(8) Některé produkty zpracované z kukuřice mohou projít tepelným zpracováním, což by mohlo vést k tomu, že by byla poskytnuta náhrada, která neodpovídá kvalitě produktu.
Je tedy nutné upřesnit, že se na tyto produkty, které obsahují předželatinovaný škrob, možnost poskytnutí vývozní náhrady nevztahuje.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1518/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1397/2005
ze dne 25. srpna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro krmné směsi z obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1517/95 ze dne 29. června 1995 o prováděcích pravidlech k nařízení (ES) č. 1784/2003, co se týče dovozního a vývozního režimu pro krmné směsi z obilovin a kterým se mění nařízení (ES) č. 1162/95 o zvláštních prováděcích pravidlech k režimu dovozních a vývozních licencí pro obiloviny a rýži [2], stanovuje v článku 2 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady poskytované pro tyto produkty.
(3) Při tomto výpočtu musí být vzat v úvahu také obsah produktů z obilovin.
Za účelem zjednodušení by náhrada měla být vyplácena pro dvě kategorie "produktů z obilovin", totiž kukuřici, nejběžněji používanou obilovinu pro výrobu krmných směsí určených na vývoz, a produkty z kukuřice na jedné straně a pro jiné obiloviny na straně druhé; druhá kategorie zahrnuje libovolné produkty z obilovin kromě kukuřice a produkty vyrobené z kukuřice.
Náhrada musí být poskytnuta pro množství produktů obilovin obsažené v daném krmivu.
(4) Výše náhrady musí zohlednit možnosti a podmínky prodeje těchto produktů na světovém trhu, potřebu zamezit narušení trhu Společenství a ekonomický aspekt vývozu.
(5) S ohledem na současnou situaci na trhu s obilovinami, především na vyhlídky v oblasti dodávek, je třeba zrušit vývozní náhrady.
(6) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro krmné směsi uvedené v nařízení (ES) č. 1784/2003 a podléhající nařízení (ES) č. 1517/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1398/2005
ze dne 25. srpna 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 17,62 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 25,09 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1399/2005
ze dne 25. srpna 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 19. do 25. srpna 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1058/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1400/2005
ze dne 25. srpna 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 19. do 25. srpna 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 4,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1401/2005
ze dne 26. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1402/2005
ze dne 26. srpna 2005,
kterým se stanoví množství pro dovoz banánů do Společenství v rámci celních kvót A/B a C pro čtvrté čtvrtletí roku 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [1], a zejména na článek 20 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 896/2001 [2] stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 404/93, co se týče režimu dovozu banánů do Společenství. Je třeba určit množství, která jsou k dispozici pro dovoz v posledním čtvrtletí roku 2005 v rámci dovozních celních kvót A/B a C uvedených v čl. 18 nařízení (EHS) č. 404/93.
(2) Množství, která jsou k dispozici pro dovoz v rámci celních kvót A/B a C pro čtvrté čtvrtletí roku 2005, je třeba určit s ohledem jednak na objem celních kvót stanovených v článku 18 nařízení (EHS) č. 404/93 a také na dovozní licence vydané pro první tři čtvrtletí roku 2005.
(3) Vzhledem k tomu, že toto nařízení musí být použitelné před začátkem období pro podávání žádostí o licence pro čtvrté čtvrtletí roku 2005, je třeba, aby vstoupilo v platnost okamžitě.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro banány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Množství, která jsou k dispozici pro dovoz dle režimu celních kvót pro dovoz banánů ve čtvrtém čtvrtletí roku 2005, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
2. Žádosti o dovozní licence v rámci celních kvót A/B a C podané pro čtvrté čtvrtletí roku 2005:
a) tradičním hospodářským subjektem se nesmí vztahovat na množství přesahující rozdíl mezi referenčním množstvím stanoveným dle článků 4 a 5 nařízení (ES) č. 896/2001 a celkovým množstvím pokrytým dovozními licencemi vydanými pro první tři čtvrtletí roku 2005;
b) netradičním hospodářským subjektem se nesmí vztahovat na množství přesahující rozdíl mezi ročním množstvím stanoveným a oznámeným hospodářskému subjektu dle čl. 9 odst. 3 nařízení (ES) č. 896/2001 a celkovým množstvím pokrytým dovozními licencemi vydanými pro první tři čtvrtletí roku 2005.
Aby byly přijaty, k žádosti o dovozní licence se připojí kopie dovozní licence udělené / dovozních licencí udělených hospodářskému subjektu na předcházející čtvrtletí roku 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1403/2005
ze dne 26. srpna 2005,
kterým se stanoví množství a individuální maximální stropy pro vydání licencí na dodatečná množství při dovozu banánů do nových členských států ve čtvrtém čtvrtletí roku 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 odst. 1 tohoto aktu,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1892/2004 [2] byla přijata přechodná opatření nezbytná k usnadnění přechodu z režimů v nových členských státech, jež byly platné před jejich přistoupením k Evropské unii, k dovoznímu režimu platnému v rámci společné organizace trhu v odvětví banánů na rok 2005.
Pro zajištění zásobování trhu zejména v nových členských státech stanovilo uvedené nařízení na přechodnou dobu dodatečné množství pro udělení dovozních licencí. Toto dodatečné množství musí být spravováno za použití mechanismů a nástrojů, které byly zavedeny nařízením Komise (ES) č.
896/2001 ze dne 7. května 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 404/93, pokud jde o dovoz banánů do Společenství [3].
(2) S ohledem jednak na objem dodatečného množství na rok 2005 stanovený v článcích 3 a 4 nařízení (ES) č. 1892/2004, a jednak na dovozní licence udělené na první tři čtvrtletí roku 2005, je třeba určit dostupná množství pro dovoz v rámci tohoto dodatečného množství na čtvrté čtvrtletí roku 2005.
(3) Jelikož toto nařízení musí být použitelné před začátkem období pro podávání žádostí o licence na čtvrté čtvrtletí roku 2005, je nezbytné, aby toto nařízení vstoupilo v platnost neprodleně.
(4) Toto nařízení se musí vztahovat na hospodářské subjekty, které jsou usazeny ve Společenství a zaregistrovány podle článků 5 a 6 nařízení (ES) č. 1892/2004.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro banány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Dostupná množství pro dovoz v rámci dodatečného množství na dovoz banánů podle článku 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1892/2004 na čtvrté čtvrtletí roku 2005 stanoví příloha.
2. Na čtvrté čtvrtletí roku 2005 se žádosti o dovozní licence v rámci dodatečného množství:
a) předložené tradičním hospodářským subjektem nesmí vztahovat na množství přesahující rozdíl mezi referenčním množstvím stanoveným a sděleným podle čl. 5 odst. 5 nařízení (ES) č. 1892/2004 a souhrnným množstvím, na které se vztahují dovozní licence udělené na první tři čtvrtletí roku 2005;
b) předložené netradičním hospodářským subjektem nesmí vztahovat na množství přesahující rozdíl mezi ročním množstvím stanoveným a sděleným hospodářskému subjektu podle čl. 6 odst. 6 nařízení (ES) č. 1892/2004 a souhrnným množstvím, na které se vztahují dovozní licence udělené na první tři čtvrtletí roku 2005.
Aby byly přijaty, k žádosti o dovozní licence se připojí kopie dovozní licence udělené/dovozních licencí udělených hospodářskému subjektu na předcházející čtvrtletí roku 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1404/2005
ze dne 26. srpna 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu ďasovitých v oblastech ICES VIIIa, b, d, e plavidly plujícími pod vlajkou Belgie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1405/2005
ze dne 26. srpna 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu jazyka obecného v oblastech ICES VIIIa, b plavidly plujícími pod vlajkou Belgie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1406/2005
ze dne 26. srpna 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 169. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 169. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1407/2005
ze dne 26. srpna 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 169. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 169. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 1408/2005
ze dne 26. srpna 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 341. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 341. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 48 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 53 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1409/2005
ze dne 26. srpna 2005,
které se týká 88. dílčího nabídkového řízení uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 nařízení (ES) č. 2799/1999 se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ve 88. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek uplynula dne 23. srpna 2005, se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1410/2005
ze dne 26. srpna 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 25. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 25. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 23. srpna 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 265 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 27. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1411/2005
ze dne 26. srpna 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka pro 24. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 24. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 23. srpna 2005, se stanovuje minimální prodejní cena odstředěného mléka ve výši 195,80 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1412/2005
ze dne 26. srpna 2005,
kterým se stanoví množství, na něž lze podávat žádosti o dovozní licence na období od srpna 2005 v rámci celních kvót pro dovoz hovězího a telecího masa podle nařízení (ES) č. 1279/98 pro Bulharsko a Rumunsko
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1279/98 ze dne 19. června 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla k celním kvótám hovězího a telecího masa stanoveným v rozhodnutích Rady 2003/286/ES a 2003/18/ES pro Bulharsko a Rumunsko [2], a zejména na čl. 4 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro následující množství byly podány žádosti o dovozní licence na období od 1. července do 31. prosince 2005 v rámci celních kvót uvedených v nařízení (ES) č. 1279/98, kterým se vyhovuje v plném rozsahu.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1413/2005
ze dne 26. srpna 2005
o vydávání dovozních licencí pro některé konzervované houby dovážené v rámci autonomní celní kvóty otevřené nařízením (ES) č. 1319/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1319/2005 ze dne 11. srpna 2005 o otevření a správě autonomní celní kvóty pro konzervované houby [1], a zejména na čl. 6 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Dovozní licence požadované tradičními dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1319/2005 pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 24. srpna 2005, se vydávají do výše 10,728 % požadovaného množství.
2. Dovozní licence požadované novými dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1319/2005, pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 24. srpna 2005, se vydávají do výše 11,695 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. srpna 2005.
Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1414/2005
ze dne 26. srpna 2005
o vydávání dovozních licencí pro česnek dovážený v rámci autonomní celní kvóty otevřené nařízením (ES) č. 1320/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1320/2005 ze dne 11. srpna 2005 o otevření a správě autonomní celní kvóty pro česnek [1], a zejména na čl. 6 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Dovozní licence požadované tradičními dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1320/2005, pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 24. srpna 2005 se vydávají do výše 2,539 % požadovaného množství.
2. Dovozní licence požadované novými dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1320/2005, pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 24. srpna 2005, se vydávají do výše 0,766 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. srpna 2005.
Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1415/2005
ze dne 26. srpna 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu mníka mořského v oblastech ICES I, II ve vodách Společenství a mezinárodních vodách plavidly plujícími pod vlajkou Německa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1416/2005
ze dne 26. srpna 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu tresky obecné v oblastech ICES I, II (vody Norska) plavidly plujícími pod vlajkou Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1417/2005
ze dne 29. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1418/2005
ze dne 29. srpna 2005,
kterým se stanoví odchylka od nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, pokud jde o začátek období pro některé platby
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [1], a zejména na čl. 145 písm. q) a článek 155 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s hlavou IV kapitolou 7 nařízení (ES) č. 1782/2003 mohou producenti mléka využívat prémii pro mléčné výrobky a dodatečné platby. Na základě čl. 28 odst. 2 uvedeného nařízení se vyplácení uvedených prémií a plateb provádí jednou ročně během období, které začíná 1. prosince a končí 30. června následujícího kalendářního roku.
(2) I přes přímé podpory vyplácené producentům může pokles cen na trhu s mlékem krátkodobě zhoršit finanční situaci producentů mléka, neboť podpory se vyplácejí pouze určité dny v roce.
Ve snaze reagovat na stávající situaci požádalo několik členských států Komisi, aby přijala naléhavá opatření pro překonání tohoto nebezpečí.
Vhodným opatřením může být posunutí období pro platby přímých prémií v odvětví mléka na dřívější datum.
Z rozpočtových důvodů však toto opatření nelze použít před 16. říjnem 2005.
(3) Provádění nařízení (ES) č. 1782/2003, a především provádění čl. 28 odst. 2 uvedeného nařízení může rovněž způsobit, že den, od něhož lze provádět platby, zejména pokud jde o prémie na skopové a kozí maso a platby pro hovězí a telecí maso, bude vzhledem k dřívější situaci odložen. Ve snaze zabránit tomu, aby odklad dnů platby ovlivnil finanční situaci producentů, kteří se věnují chovu ovcí, koz a krav bez tržní produkce mléka, požádalo několik členských států Komisi o přijetí přechodných opatření. Vhodným opatřením je posunutí období pro platby prémií na skopové a kozí maso podle hlavy IV kapitoly a 11 nařízení (ES) č. 1782/2003 a prémie na krávy bez tržní produkce mléka podle článku 125 uvedeného nařízení na 1. listopad.
(4) Za těchto podmínek je vhodné povolit pro rok 2005 odchylku od období pro platby podle článku 28 nařízení (ES) č. 1782/2003, pokud jde o prémie a platby stanovené v hlavě IV kapitolách 7 a 11 a v článku 125 uvedeného nařízení.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro rok 2005 je, odchylně od čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003, začátek období pro platby prémie pro mléčné výrobky a dodatečné platby podle hlavy IV kapitoly 7 uvedeného nařízení stanoven na 16. října.
Článek 2
Pro rok 2005 je, odchylně od čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003, začátek období pro platby prémie na skopové a kozí maso podle hlavy IV kapitoly 11 uvedeného nařízení a prémie na krávy bez tržní produkce mléka podle článku 125 uvedeného nařízení stanoven na 1. listopadu.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1419/2005
ze dne 29. srpna 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 31. srpna do 13. září 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1420/2005
ze dne 30. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 31. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1421/2005
ze dne 30. srpna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1422/2005
ze dne 30. srpna 2005,
kterým se stanoví opravná částka použitelná při poskytování náhrady pro obiloviny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci, uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle jejich místa určení.
(4) Opravnou částku je třeba stanovit zároveň s náhradou a dle stejného postupu, přičemž je možné ji v období mezi dvěma stanoveními změnit.
(5) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se stanovuje dle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1423/2005
ze dne 30. srpna 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro slad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory stanovené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995 o určitých prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Náhradu použitelnou pro slad je třeba vypočítat s ohledem na množství obilovin nezbytné k výrobě uvažovaných produktů.
Tato množství byla stanovena nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle země jejich určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto předpisů v současné situaci na trzích s obilovinami, zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1784/2003 se stanovují ve výši uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1424/2005
ze dne 30. srpna 2005,
kterým se stanoví opravná částka pro poskytnutí náhrady u sladu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravnou částku uvedenou v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003, použitelnou pro předem stanovené vývozní náhrady pro slad, je třeba stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1425/2005
ze dne 30. srpna 2005,
kterým se stanoví náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže určené pro potravinovou pomoc Společenství a vnitrostátní potravinovou pomoc
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1] a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení Rady (EHS) č. 2681/74 ze dne 21. října 1974, týkající se financování výdajů vzniklých v souvislosti s dodávkou zemědělských produktů jako potravinové pomoci [3] ze strany Společenství, stanoví, že část výdajů odpovídající dle pravidel Společenství vývozním náhradám pro dané produkty je třeba naúčtovat Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu, oddělení záruk.
(2) Za účelem jednoduššího stanovení a řízení rozpočtu pro opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci a ve snaze informovat členské státy o míře účasti Společenství na financování vnitrostátních opatření potravinové pomoci je třeba určit výši náhrad poskytovaných pro tato opatření.
(3) Obecná a prováděcí pravidla stanovená článkem 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článkem 13 nařízení (ES) č. 3072/95 pro vývozní náhrady jsou přiměřeně použitelná pro výše uvedená opatření.
(4) Specifická kritéria, která je třeba vzít v úvahu při výpočtu vývozní náhrady pro rýži, jsou definována v článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
U vnitrostátních opatření a opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci prováděných v rámci mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i v rámci ostatních opatření Společenství ve formě bezplatných dodávek, se náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže stanovují podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1426/2005
ze dne 30. srpna 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu ďasovitých v oblastech ICES VIIIc, IX, X, CECAF 34.1.1 (vody Společenství) plavidly plujícími pod vlajkou Portugalska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1427/2005
ze dne 30. srpna 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly naposledy pozměněny nařízením (ES) č. 1324/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 31. srpna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1428/2005
ze dne 30. srpna 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady pro olivový olej používaný při výrobě některých konzervovaných potravin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na článek 20a uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 20a nařízení č. 136/66/EHS se na výrobu olivového oleje používaného při výrobě některých konzervovaných potravin poskytuje náhrada.
Dle odstavce 6 tohoto článku, aniž je dotčen jeho odstavec 3, stanoví Komise tuto náhradu každé dva měsíce.
20a odst. 2 téhož nařízení se tato náhrada stanovuje na základě rozdílu mezi cenami na světovém trhu a na trhu Společenství, přičemž se bere v úvahu dovozní poplatek použitelný pro olivový olej, který spadá pod kód KN 15099000, a faktory používané pro stanovení vývozních náhrad pro ten samý olivový olej v rámci referenčního období.
Za referenční období se považuje období dvou měsíců, které předcházejí zahájení platnosti produkční náhrady.
(3) Při použití výše uvedených kritérií by měly být náhrady stanoveny následujícím způsobem,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro měsíce září a říjen 2005 se výše produkční náhrady uvedená v čl. 20a odst. 2 nařízení č. 136/66/EHS stanoví na 44,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1429/2005
ze dne 31. srpna 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1430/2005
ze dne 31. srpna 2005,
kterým se pro období od 1. do 30. září 2005 stanoví produkční náhrada pro bílý cukr používaný v chemickém průmyslu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 pátou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že může být rozhodnuto poskytnout produkční náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) a písm. f) uvedeného nařízení, pro sirupy uvedené v písm. d) uvedeného odstavce, jakož i pro chemicky čistou fruktózu (levulózu) kódu KN 17025000 jako meziprodukt, pokud se tyto produkty nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 23 odst. 2 Smlouvy a používají se k výrobě určitých výrobků chemického průmyslu;
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování produkční náhrady pro některé výrobky z odvětví cukru používané v chemickém průmyslu [2], stanoví, že tyto náhrady jsou určovány v závislosti na náhradě stanovené pro bílý cukr.
(3) Článek 9 nařízení (ES) č. 1265/2001 stanoví, že produkční náhrada pro bílý cukr se stanovuje měsíčně na období od prvního dne každého měsíce.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkční náhrada pro bílý cukr uvedená v článku 4 nařízení (ES) č. 1265/2001 se stanoví ve výši 34,551 EUR/100 kg netto na období od 1. do 30. září 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1431/2005
ze dne 31. srpna 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 1. září 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1432/2005
ze dne 31. srpna 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu stanovené nařízením (ES) č. 1389/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1389/2005 [2] stanovilo vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu.
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 1389/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené nedenaturované a v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 1389/2005 se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1433/2005
ze dne 31. srpna 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 19,891 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1434/2005
ze dne 1. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1435/2005
ze dne 1. září 2005
o vydávání vývozních licencí režimu B pro ovoce a zeleninu (stolní hrozny)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 ze dne 8. října 2001 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 2200/96 týkajícímu se vývozních náhrad pro ovoce a zeleninu [2], a zejména na čl. 6 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 951/2005 [3] stanovilo směrná množství, pro něž lze vydat vývozní licence režimu B.
(2) Podle informací, které má Komise k dnešnímu datu k dispozici, hrozí, že brzy dojde k překročení směrných množství stanovených pro stolní hrozny ve stávajícím vývozním období.
Toto překročení by narušilo řádné fungování systému vývozních náhrad pro ovoce a zeleninu.
(3) Aby se předešlo této situaci, měly by být žádosti o vydání vývozní licence režimu B pro stolní hrozny podané po 2. září 2005 zamítány, a to až do konce stávajícího vývozního období,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádosti o vydání vývozní licence režimu B pro stolní hrozny podle článku 1 nařízení (ES) č. 951/2005, jejichž příslušná vývozní prohlášení byla přijata po 2. září 2005 a před 16. zářím 2005, se zamítají.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1436/2005
ze dne 31. srpna 2005,
kterým se dočasně snižují všeobecná cla společného celního sazebníku pro některé tropické produkty rybolovu
(Text s významem pro EHP)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Společný celní sazebník je stanoven v nařízení (EHS) č. 2658/87 [1].
(2) Společenství je hlavním spotřebitelem některých tropických produktů rybolovu.
Musí dovážet značná množství těchto produktů, aby uspokojilo poptávku.
Aby nedošlo k narušení obchodu, je v zájmu Společenství dočasně snížit cla společného celního sazebníku na dovoz těchto produktů.
(3) S ohledem na hospodářský význam tohoto nařízení je třeba se odvolat na naléhavé důvody uvedené v části I bodě 3 Protokolu o úloze vnitrostátních parlamentů
Nařízení Komise (ES) č. 1437/2005
ze dne 2. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1438/2005
ze dne 2. září 2005
o zvláštním intervenčním opatření pro oves ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Oves patří mezi produkty, na které se vztahuje společná organizace trhu v odvětví obilovin.
Nepatří však mezi základní obiloviny uvedené v článku 5 nařízení (ES) č. 1784/2003, u nichž je stanoven intervenční nákup.
(2) Ve Finsku a Švédsku je oves důležitou a tradiční obilovinou, která je dobře přizpůsobena tamním klimatickým podmínkám.
Jeho produkce zdaleka přesahuje potřeby těchto zemí, což je nutí prodávat přebytky do třetích zemí.
Přistoupení ke Společenství nic nezměnilo na situaci, která existovala již dříve.
(3) Případné snížení pěstování ovsa ve Finsku a Švédsku by se uskutečnilo ve prospěch jiných obilovin, které využívají intervenčního režimu, a zejména ječmene.
V případě ječmene se situace v těchto dvou zemích, stejně jako v celém Společenství, vyznačuje nadprodukcí.
Přechod z pěstování ovsa na pěstování ječmene by mohl tuto situaci jen zhoršit.
Je proto třeba zajistit, aby se oves mohl i nadále vyvážet do třetích zemí.
(4) Na oves se vztahuje náhrada podle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003.
Kvůli své zeměpisné poloze se Finsko a Švédsko nacházejí v méně výhodné situaci pro vývoz než jiné členské státy.
Náhrada stanovená na základě uvedeného článku 13 je výhodná především pro vývozy z těchto jiných států.
Je tedy nutné počítat s tím, že produkce ovsa se bude ve Finsku a ve Švédsku stále více nahrazovat produkcí ječmene.
V průběhu příštích hospodářských let je tedy třeba ve Finsku a ve Švédsku očekávat intervenční zásahy podle článku 5 nařízení (ES) č. 1784/2003 u značného množství ječmene, jehož jedinou možností odbytu je vývoz do třetích zemí.
Vývozy z intervenčních zásob jsou pro rozpočet Společenství nákladnější než přímé vývozy.
(5) Zvláštní intervenční opatření ve smyslu článku 7 nařízení (ES) č. 1784/2003 umožňuje zamezit těmto dodatečným nákladům.
K této intervenci může dojít formou opatření určeného k odlehčení trhu s ovsem ve Finsku a ve Švédsku.
Za těchto okolností je nejvhodnějším opatřením poskytnutí náhrady na základě nabídkového řízení pouze pro oves produkovaný a vyvážený těmito dvěma zeměmi.
(6) Povaha a cíle uvedeného opatření umožňují přiměřeně použít článek 13 nařízení (ES) č. 1784/2003, jakož i jeho prováděcí nařízení, zejména nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(7) Nařízení (ES) č. 1501/95 stanoví, že mezi závazky vybraného účastníka patří povinnost podat žádost o vývozní licenci a složit jistotu.
Je třeba stanovit výši této jistoty.
(8) Příslušné obiloviny musejí být skutečně vyvezeny z členských států, pro něž bylo zavedeno zvláštní intervenční opatření.
Je tedy třeba omezit používání vývozních licencí jednak pouze na vývozy z členského státu, v němž bylo o licenci požádáno, a jednak na oves vyprodukovaný ve Finsku a ve Švédsku.
(9) Vzhledem k evropským dohodám, kterými se zakládá přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou [3] a Rumunskem [4], je třeba vyloučit tyto země ze seznamu způsobilých zemí určení.
Vzhledem ke způsobu výpočtu náhrady založené na tržních cenách pro vzdálené země určení je třeba vyloučit blízké země určení, kterými jsou Švýcarsko a Norsko, pro něž tato opatření nejsou odůvodněná vzhledem k relativně nízkým nákladům na přepravu spojeným s blízkostí nebo dostupnými spoji k těmto zemím určení.
(10) Pro zajištění rovného zacházení pro všechny zúčastněné subjekty je třeba stanovit shodnou dobu platnosti vydaných licencí.
(11) Řádný průběh nabídkového řízení pro vývozy vyžaduje, aby bylo stanoveno minimální množství, lhůta a forma pro předání nabídek příslušným útvarům.
(12) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Zvláštní intervenční opatření ve formě vývozní náhrady se použije na 400000 tun ovsa vyprodukovaných ve Finsku a Švédsku a určených k vývozu z Finska a ze Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýcarska.
Článek 13 nařízení (ES) č. 1784/2003, jakož i prováděcí ustanovení k tomuto článku, jsou přiměřeně použitelné pro uvedenou náhradu.
2. Prováděním opatření podle odstavce 1 je pověřena finská a švédská intervenční agentura.
Článek 2
1. Za účelem stanovení výše náhrady podle čl. 1 odst. 1 se zahajuje nabídkové řízení.
2. Nabídkové řízení se týká množství ovsa uvedených v čl. 1 odst. 1, která jsou určena na vývoz do třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýcarska.
3. Nabídkové řízení bude probíhat až do 22. června 2006.
Po dobu jeho trvání budou zahajována týdenní nabídková řízení, pro něž budou lhůty pro předkládání nabídek stanoveny v oznámení o nabídkovém řízení.
Odchylně od čl. 4 odst. 4 nařízení (ES) č. 1501/95 uplyne lhůta pro předkládání nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 15. září 2005.
4. Nabídky se předkládají finské nebo švédské intervenční agentuře na adresách uvedených v oznámení o nabídkovém řízení.
5. Nabídkové řízení probíhá podle ustanovení tohoto nařízení, jakož i ustanovení nařízení (ES) č. 1501/95.
Článek 3
Nabídka je platná pouze pokud:
a) se vztahuje na množství nejméně 1000 tun;
b) je k ní přiložen písemný závazek účastníka, který upřesňuje, že se nabídka vztahuje výlučně na oves vyprodukovaný ve Finsku a ve Švédsku a že tento oves bude vyvezen z Finska nebo ze Švédska.
Pokud není dodržen závazek uvedený v písmenu b), jistota podle článku 12 nařízení Komise (ES) č. 1342/2003 [5] propadá s výjimkou případu vyšší moci.
Článek 4
V rámci nabídkového řízení stanoveného v článku 2 se v žádosti o vývozní licenci a ve vývozní licenci v kolonce 20 uvede jedna ze dvou následujících poznámek:
finsky: Asetus (EY) N:o 1438/2005 – Todistus on voimassa ainoastaan Suomessa ja Ruotsissa,
švédsky: Förordning (EG) nr 1438/2005 – Licensen giltig endast i Finland och Sverige.
Článek 5
Náhrada je platná pouze pro vývozy uskutečněné z Finska a ze Švédska.
Článek 6
Jistota uvedená v čl. 5 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1501/95 je 12 EUR za tunu.
Článek 7
1. Odchylně od čl. 23 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [6] jsou vývozní licence vydané podle čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1501/95, pokud jde o jejich dobu platnosti, považovány za vydané v den podání nabídky.
2. Vývozní licence vydané v rámci nabídkového řízení podle článku 2 jsou platné od data vydání ve smyslu odstavce 1 tohoto článku až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
3. Odchylně od článku 11 nařízení (ES) č. 1291/2000 jsou vývozní licence vydané v rámci nabídkového řízení podle článku 2 tohoto nařízení platné pouze ve Finsku a Švédsku.
Článek 8
Finská a švédská intervenční agentura předá Komisi předložené nabídky elektronickou cestou nejpozději hodinu a půl po uplynutí lhůty pro týdenní podávání nabídek stanovené v oznámení o nabídkovém řízení a použije formulář uvedený v příloze.
V případě, že nebudou předloženy žádné nabídky, sdělí finská a švédská intervenční agentura tuto skutečnost Komisi ve lhůtě, která je shodná s lhůtou uvedenou v prvním pododstavci.
Čas stanovený pro podávání nabídek je belgický čas.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1439/2005
ze dne 2. září 2005,
kterým se stanoví dodatečná částka, která má být vyplacena za broskve v Maďarsku podle nařízení (ES) č. 416/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 416/2004 ze dne 5. března 2004, kterým se stanoví přechodná opatření k provádění nařízení Rady (ES) č. 2201/96 a nařízení (ES) č. 1535/2003 z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii [1], a zejména na čl. 3 odst. 1,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Množství broskví, která byla sdělena členskými státy a na která se vztahují žádosti o podporu na hospodářský rok 2004/05 podle čl. 39 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1535/2003 ze dne 29. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o režim podpory pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny [2], nepřekračují horní limit Společenství. Proto je třeba, aby byla po skončení hospodářského roku 2004/05 vyplacena dodatečná částka v členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004.
(2) Producenti z České republiky, Kypru a Slovenska nepředložili na hospodářský rok 2004/05 žádnou žádost o podporu, pokud jde o broskve určené ke zpracování.
Proto by se dodatečná částka na hospodářský rok 2004/05 v těchto členských státech neměla vyplatit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Po skončení hospodářského roku 2004/05 se
Nařízení Rady (ES) č. 1440/2005
ze dne 12. července 2005
o správě určitých omezení dovozu některých výrobků z oceli z Ukrajiny a o zrušení nařízení (ES) č. 2266/2004
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dohoda o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy a Ukrajinou [1] (dále jen "dohoda o partnerství a spolupráci") vstoupila v platnost dnem 1. března 1998.
(2) Ustanovení čl. 22 odst. 1 dohody o partnerství a spolupráci stanoví, že se obchod s některými výrobky z oceli řídí hlavou III uvedené dohody s výjimkou jejího článku 14 a ustanoveními dohody o množstevních ujednáních.
(3) Dne 29. července 2005 uzavřely Evropské společenství a vláda Ukrajiny dohodu o obchodu s některými výrobky z oceli [2] (dále jen "dohoda").
(4) Je třeba poskytnout prostředky na správu ustanovení dohody v rámci Společenství, přičemž je třeba vzít v úvahu zkušenosti získané v průběhu trvání předchozích dohod týkajících se podobného režimu.
(5) Dotčené výrobky je vhodné zařadit na základě kombinované nomenklatury (dále jen "KN") zřízené nařízením Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [3].
(6) Je nezbytné zajistit kontrolu původu dotčených výrobků a vytvořit za tímto účelem vhodné metody správní spolupráce.
(7) Aby bylo použití dohody účinné, je třeba pro vstup dotčených výrobků do volného oběhu ve Společenství vyžadovat dovozní povolení Společenství a zavést systém správy udělování těchto povolení.
(8) Výrobky, které jsou umístěny do svobodného pásma nebo byly dovezeny podle ustanovení o celních skladech, dočasném použití nebo aktivním zušlechťovacím styku (podmíněný systém) by se neměly započítávat do limitů stanovených pro dané výrobky.
(9) S cílem zajistit, že tyto množstevní limity nebudou překračovány, je nutné stanovit řídicí postup, podle kterého nebudou příslušné orgány členských států vydávat dovozní povolení, aniž by jim nejprve Komise potvrdila, že příslušná množství jsou v rámci dotčeného množstevního limitu stále k dispozici.
(10) Dohoda stanoví systém spolupráce mezi Ukrajinou a Společenstvím s cílem zabránit obcházení předpisů prostřednictvím překládky, přesměrování nebo jiným způsobem.
Měl by být stanoven postup konzultací, v jehož rámci by bylo možné se s dotčenou zemí dohodnout na odpovídající úpravě příslušného množstevního limitu, pokud se zdá, že jsou ustanovení dohody obcházena.
Ukrajina souhlasila s přijetím nezbytných opatření, která mají zajistit rychlé provedení jakékoli úpravy limitů.
Pokud takové dohody není ve stanovené lhůtě dosaženo, mělo by mít Společenství v případě, že existuje jasný důkaz o obcházení předpisů, možnost provést příslušnou úpravu.
(11) Ode dne 1. ledna 2005 podléhá dovoz výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, do Společenství licenci podle nařízení Rady (ES) 2266/2004 ze dne 20. prosince 2004 o obchodu s některými výrobky z oceli mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou [4].
Podle dohody se tento dovoz započítává do limitů stanovených tímto nařízením pro rok 2005.
(12) Z důvodu přehlednosti je proto nezbytné nahradit nařízení (ES) 2266/2004 tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
1. Toto nařízení se vztahuje na dovoz výrobků z oceli uvedených v příloze I a pocházejících z Ukrajiny do Společenství.
2. Výrobky z oceli se zařazují do skupin výrobků uvedených v příloze I.
3. Původ výrobků uvedených v odstavci 1 se určí v souladu s pravidly platnými ve Společenství.
4. Postupy pro ověření původu výrobků uvedených v odstavci 1 jsou stanoveny v kapitolách II a III.
Článek 2
1. Dovoz výrobků uvedených v příloze I a pocházejících z Ukrajiny do Společenství podléhá ročním množstevním limitům stanoveným v příloze V. Propuštění výrobků uvedených v příloze I a pocházejících z Ukrajiny do volného oběhu ve Společenství je podmíněno předložením osvědčení o původu uvedeného v příloze II a dovozního povolení, které vydaly orgány členských států v souladu s článkem 4.
Povolené dovozy se započítávají do množstevních limitů stanovených pro rok, ve kterém jsou výrobky odeslány z vyvážející země.
2. Aby bylo možné zajistit, že množství, pro která byla vydána dovozní povolení, nebudou v žádném okamžiku vyšší než celkové množstevní limity stanovené pro každou skupinu výrobků, vydají příslušné orgány členských států dovozní povolení pouze na základě potvrzení Komise, že v rámci množstevních limitů je pro danou skupinu výrobků z oceli ve vztahu k dané dodavatelské zemi stále k dispozici množství, o něž dovozce nebo dovozci u těchto orgánů zažádali.
Seznam příslušných orgánů členských států sestavený pro účely tohoto nařízení je uveden v příloze IV.
3. Dovoz výrobků uskutečněný po 1. lednu 2005, pro který byla vyžadována licence podle nařízení (ES) č. 2266/2004, se započítává do příslušných limitů pro rok 2005 stanovených v příloze V.
4. Pro účely tohoto nařízení se ode dne žádosti zásilka výrobků považuje za uskutečněnou ke dni, kdy byly výrobky naloženy na dopravní prostředek vývozu.
Článek 3
1. Množstevní limity uvedené v příloze V se nevztahují na výrobky umístěné ve svobodném pásmu nebo ve svobodném skladu ani na výrobky dovezené podle ustanovení pro celní sklady, dočasné použití nebo aktivní zušlechťovací styk (podmíněný systém).
2. Pokud jsou výrobky uvedené v odstavci 1 následně propuštěny do volného oběhu, ať už v nezměněném stavu nebo po opracování či zpracování, použije se čl. 2 odst. 2 a výrobky takto propuštěné do volného oběhu se započítají do příslušných množstevních limitů uvedených v příloze V.
Článek 4
1. Pro účely použití čl. 2 odst. 2 příslušné orgány členských států ještě před vydáním dovozních povolení oznámí Komisi, pro jaká množství u nich byly podány žádosti o dovozní povolení podložené originály vývozních licencí. Komise obratem oznámí, zda je (jsou) požadované(á) množství pro dovoz k dispozici, a to chronologicky ve stejném pořadí, v jakém obdržela oznámení členských států.
2. Žádosti obsažené v oznámeních zaslaných Komisi jsou platné, pokud v každém případě jasně uvádějí zemi vývozu, dotčenou skupinu výrobků, množství, která se mají dovézt, číslo vývozní licence, kvótový rok a členský stát, v němž mají být výrobky propuštěny do volného oběhu.
3. Je-li to možné, potvrdí Komise orgánům členských států celé množství uvedené v žádostech oznámených pro každou skupinu výrobků.
Kromě toho Komise okamžitě kontaktuje příslušné orgány Ukrajiny, pokud oznámené žádosti překračují limity, aby bylo možné věc vyjasnit a nalézt rychlé řešení.
4. Příslušné orgány členských států Komisi oznámí jakékoli množství, které nebylo během platnosti dovozního povolení využito, a to bezprostředně poté, co byly o této skutečnosti informovány.
Taková nevyužitá množství se pro každou skupinu výrobků automaticky převádějí do zbylých množství celkového množstevního limitu Společenství.
5. Oznámení uvedená v odstavcích 1, 2, 3 a 4 se provádějí elektronicky v rámci integrované sítě vytvořené pro tento účel, pokud není z naléhavých technických důvodů nutné dočasně použít jiné komunikační prostředky.
6. Dovozní povolení nebo rovnocenné doklady se vydávají v souladu s kapitolou II.
7. Příslušné orgány členských států Komisi oznámí jakýkoli případ zrušení již vydaných dovozních povolení nebo rovnocenných dokladů v důsledku odejmutí nebo zrušení odpovídající vývozní licence ze strany příslušných orgánů Ukrajiny.
Pokud však Komise nebo příslušné orgány členských států obdržely od příslušných orgánů Ukrajiny informaci o odejmutí nebo zrušení vývozní licence teprve poté, co byly dotčené výrobky dovezeny do Společenství, je nutné dotyčná množství započítat do množstevního limitu stanoveného pro rok, v němž se dodávka výrobků uskutečnila.
Článek 5
Za účelem použití čl. 3 odst. 3 a čl. 3 odst. 4 dohody je Komise oprávněna provést nutné úpravy.
Článek 6
1. Pokud Komise na základě šetření provedených v souladu s postupy uvedenými v kapitole III zjistí, že informace, které má k dispozici, dokazují, že u výrobků uvedených v příloze I a pocházejících z Ukrajiny byla provedena překládka, použita jiná dopravní trasa nebo jiný způsob dovozu do Společenství, kterým se obcházejí množstevní limity podle článku 2, a že je třeba provést nutné úpravy, požádá o zahájení konzultací s cílem dosáhnout dohody o příslušných úpravách odpovídajících množstevních limitů.
2. Než budou k dispozici závěry konzultací podle odstavce 1, může Komise, existuje-li jasný důkaz o tom, že došlo k obcházení předpisů, požádat Ukrajinu, aby přijala nezbytná preventivní opatření s cílem zajistit, že bude možné provést úpravy množstevních limitů, jež budou na základě takových konzultací dohodnuty, a to pro rok, kdy byla podána žádost o konzultace, nebo pro rok následující, pokud byl limit pro tento rok již vyčerpán.
3. Pokud Společenství a Ukrajina nedospějí k uspokojivému řešení a pokud Komise oznámí, že existuje jasný důkaz o obcházení předpisů, odečte od množstevních limitů příslušný objem výrobků pocházejících z Ukrajiny.
Článek 7
Toto nařízení nepředstavuje v žádném ohledu odchylku od ustanovení dohody, která mají ve všech případech rozporu přednost.
KAPITOLA II
POSTUPY PRO SPRÁVU MNOŽSTEVNÍCH LIMITŮ
ODDÍL 1
Zařazení
Článek 8
Zařazení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, vychází z kombinované nomenklatury zřízené nařízením (EHS) č. 2658/87.
Článek 9
Odbor pro celní a statistickou nomenklaturu Výboru pro celní kodex, který byl zřízen nařízením (EHS) č. 2658/87, na podnět Komise nebo členského státu a v souladu s ustanoveními výše uvedeného nařízení bezodkladně posoudí všechny otázky týkající se zařazení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, v rámci kombinované nomenklatury, s cílem zařadit je do příslušných skupin výrobků.
Článek 10
Komise informuje Ukrajinu o veškerých změnách KN a kódů TARIC, které se týkají výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, a to alespoň jeden měsíc před tím, než ve Společenství vstoupí v platnost.
Článek 11
Komise informuje příslušné orgány Ukrajiny o veškerých rozhodnutích přijatých v souladu s postupy platnými ve Společenství, které se týkají zařazení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, a to nejpozději do jednoho měsíce po jejich přijetí.
Takové sdělení musí obsahovat:
a) popis dotčených výrobků;
b) příslušnou skupinu výrobků, kód KN a kód TARIC;
c) důvody, které vedly k tomuto rozhodnutí.
Článek 12
1. Pokud v důsledku rozhodnutí o zařazení přijatého v souladu s platnými postupy Společenství dojde u jakéhokoli výrobku, na který se vztahuje toto nařízení, ke změně zařazovacího postupu nebo ke změně skupiny výrobků, poskytnou příslušné orgány členských států třicetidenní lhůtu ode dne oznámení Komise, než rozhodnutí nabude účinku.
2. Pro výrobky odeslané přede dnem použitelnosti tohoto rozhodnutí platí dřívější zařazovací postup, pokud byly tyto výrobky předány k dovozu během 60 dnů po uvedeném dni.
Článek 13
Pokud rozhodnutí o zařazení přijaté v souladu s platnými postupy Společenství uvedenými v článku 12 zahrnuje skupinu výrobků, která podléhá množstevnímu limitu, zahájí Komise, je-li to nutné, neprodleně konzultace podle článku 9 s cílem dospět k dohodě o nutných úpravách příslušných množstevních limitů podle přílohy V.
Článek 14
1. Aniž je dotčeno jakékoli jiné ustanovení týkající se této otázky, platí, že pokud se zařazení uvedené v dokumentaci nezbytné pro dovoz výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, liší od zařazení stanoveného příslušnými orgány členského státu, do kterého se mají výrobky dovézt, podléhá dotčené zboží prozatímně dovoznímu režimu, který je pro něj, v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, použitelný na základě zařazení, jež stanovily výše uvedené orgány.
2. Příslušné orgány členských států informují Komisi o případech uvedených v odstavci 1, přičemž uvedou zejména:
a) množství dotčených výrobků;
b) skupinu výrobků uvedenou na dovozní dokumentaci a dokumentaci, kterou si ponechaly příslušné orgány;
c) číslo vývozní licence a uvedenou kategorii.
3. Příslušné orgány členských států nevydají nové dovozní povolení pro výrobky z oceli, které v důsledku nového zařazení podléhají množstevnímu limitu Společenství stanovenému v příloze V, dokud od Komise neobdrží v souladu s postupem stanoveným v článku 4 potvrzení, že množství, která se mají dovézt, jsou dostupná.
4. Komise informuje dotčené země vývozu o případech uvedených v tomto článku.
Článek 15
V případech uvedených v článku 14, stejně jako v podobných případech oznámených příslušnými orgány Ukrajiny, Komise zahájí, je-li to nutné, s Ukrajinou konzultace s cílem dohodnout se na konečném zařazení sporných výrobků.
Článek 16
Po dohodě s příslušnými orgány dovážejícího členského státu nebo států a Ukrajiny může v případech uvedených v článku 15 určit konečné zařazení sporných výrobků Komise.
Článek 17
Pokud nemůže být případ sporu uvedený v článku 14 vyřešen v souladu s článkem 15, přijme Komise v souladu s ustanoveními článku 10 nařízení (EHS) č. 2658/87 opatření, kterým se stanoví zařazení výrobků v kombinované nomenklatuře.
ODDÍL 2
Systém dvojí kontroly pro správu množstevních limitů
Článek 18
1. Příslušné orgány Ukrajiny vydají vývozní licenci pro všechny zásilky výrobků z oceli, které podléhají množstevním limitům stanoveným v příloze V, až do výše těchto limitů.
2. Za účelem vydání dovozního povolení podle článku 21 dovozce předloží originál vývozní licence.
Článek 19
1. Vývozní licence pro množstevní limity musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze II a musí mimo jiné potvrzovat, že množství dotyčného zboží bylo započteno do množstevních limitů stanovených pro danou skupinu výrobků.
2. Každá vývozní licence se vztahuje pouze na jednu skupinu výrobků uvedených v příloze I.
Článek 20
Vývozy se započítávají do množstevních limitů stanovených pro rok, kdy jsou výrobky, na něž se vztahuje vývozní licence, odeslány ve smyslu čl. 2 odst. 4.
Článek 21
1. V rozsahu, v němž Komise podle článku 4 potvrdila dostupnost požadovaného množství v rámci příslušného množstevního limitu, vystaví příslušné orgány členských států dovozní povolení, a to nejdéle do deseti pracovních dnů poté, co dovozce předloží originál příslušné vývozní licence.
Licence musí být předložena nejpozději 31. března roku, který následuje po roce, kdy bylo zboží, na které se vývozní licence vztahuje, odesláno.
Dovozní povolení vydávají příslušné orgány jakéhokoli členského státu bez ohledu na to, jaký stát je uveden na vývozní licenci, a to v rozsahu, v kterém Komise v souladu s postupem podle článku 4 potvrdila, že je požadované množství v rámci dotčeného množstevního limitu dostupné.
2. Dovozní povolení jsou platná čtyři měsíce od data vystavení.
Na základě řádně odůvodněné žádosti dovozce mohou příslušné orgány členského státu prodloužit dobu platnosti na další období nepřesahující čtyři měsíce.
3. Dovozní povolení se vyhotovují v souladu se vzorem uvedeným v příloze III a platí na celém celním území Společenství.
4. Prohlášení nebo žádost dovozce podané s cílem získat dovozní povolení musí obsahovat:
a) celé jméno a adresu vývozce;
b) celé jméno a adresu dovozce;
c) přesný popis zboží a příslušný(é) kód(y) TARIC;
d) zemi původu zboží;
e) zemi odeslání;
f) příslušnou skupinu výrobků a množství dotčených výrobků;
g) čistou hmotnost podle položek KN;
h) hodnotu cif výrobků na hranici Společenství podle položek KN;
i) případně data platby a dodávky a kopii nákladního listu a kupní smlouvy;
j) datum a číslo vývozní licence;
k) jakýkoli interní kód používaný k administrativním účelům;
l) datum a podpis dovozce.
5. Dovozci nejsou povinni dovézt celé množství, na něž se vztahuje dovozní licence, v jedné zásilce.
6. Dovozní povolení může být vydáno elektronickou cestou, pokud mají dotčené celní orgány k dokladu přístup prostřednictvím počítačové sítě.
Článek 22
Platnost dovozních povolení vydaných orgány členských států je podmíněna platností vývozních licencí a množstvím uvedeným na vývozních licencích vydaných příslušnými orgány Ukrajiny, na jejichž základě byla dovozní povolení vydána.
Článek 23
Dovozní povolení či rovnocenné doklady vydávají příslušné orgány členských států v souladu s čl. 2 odst. 2, bez diskriminace jakéhokoli dovozce ve Společenství, bez ohledu na jeho místo usazení ve Společenství, aniž je dotčeno splnění ostatních podmínek vyžadovaných podle současných pravidel.
Článek 24
1. Pokud Komise zjistí, že celková množství, na něž se vztahují vývozní licence vydané v kterémkoli roce Ukrajinou pro určitou skupinu výrobků, přesahují množstevní limit, který byl pro danou skupinu výrobků stanoven, neprodleně o tom informuje příslušné orgány členských států s cílem přerušit další vydávání dovozních povolení.
V tomto případě Komise neprodleně zahájí konzultace.
2. Příslušné orgány členského státu odmítnou vydat dovozní povolení pro výrobky pocházející z Ukrajiny, na něž se nevztahují vývozní licence vydané v souladu s ustanoveními této kapitoly.
ODDÍL 3
Společná ustanovení
Článek 25
1. Vývozní licence uvedená v článku 18 a osvědčení o původu uvedené v článku 2 mohou zahrnovat dodatečná vyhotovení, která musejí být jako taková řádně označena.
Originál a další vyhotovení těchto dokumentů se vypracovávají v angličtině.
2. Pokud jsou doklady uvedené v odstavci 1 vyplňovány rukou, musí být jednotlivé záznamy zapsány inkoustem a hůlkovým písmem.
3. Vývozní licence nebo rovnocenné dokumenty a osvědčení o původu mají formát 210 × 297 mm.
Použitý papír musí být bílý bezdřevý papír klížený pro psaní o hmotnosti nejméně 25 g/m2.
Každá část má na pozadí tištěný gilošovaný vzor, na kterém je patrné jakékoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Příslušné orgány členských států přijímají jako platný doklad pro účely dovozu v souladu s ustanoveními tohoto nařízení pouze originál.
5. Každá vývozní licence nebo rovnocenný dokument a osvědčení o původu jsou označeny standardizovaným pořadovým číslem, též tištěným, které umožňuje identifikaci.
6. Toto číslo se skládá z následujících prvků:
- dvou písmen označujících zemi vývozu:
UA= Ukrajina
- dvou písmen označujících členský stát, který má být místem určení:
AT= Rakousko
BE= Belgie
CY= Kypr
CZ= Česká republika
DE= Německo
DK= Dánsko
EE= Estonsko
EL= Řecko
ES= Španělsko
FI= Finsko
FR= Francie
GB= Spojené království
HU= Maďarsko
IE= Irsko
IT= Itálie
LT= Litva
LU= Lucembursko
LV= Lotyšsko
MT= Malta
NL= Nizozemsko
PL= Polsko
PT= Portugalsko
SE= Švédsko
SI= Slovinsko
SK= Slovensko,
- jednomístného čísla označujícího kvótový rok, které odpovídá poslední číslici příslušného roku, např. "5" pro rok 2005,
- dvoumístného čísla označujícího vystavující úřad v zemi vývozu,
- pětimístného čísla jdoucího postupně od 00001 do 99999 přiděleného konkrétnímu členskému státu určení.
Článek 26
Vývozní licence a osvědčení o původu mohou být vystaveny i po odeslání výrobků, na něž se vztahují.
V takových případech musí být označeny poznámkou "issued retrospectively".
Článek 27
1. V případě krádeže, ztráty nebo zničení vývozní licence nebo osvědčení o původu může vývozce požádat příslušný orgán, který dokument vydal, aby na základě vývozních dokumentů, které vývozce vlastní, vyhotovil duplikát.
Takto vydaný duplikát licence nebo osvědčení musí být označen poznámkou "duplicate".
2. Duplikát se označí datem původní licence nebo osvědčení.
ODDÍL 4
Dovozní povolení Společenství — jednotný tiskopis
Článek 28
1. Tiskopisy používané příslušnými orgány členských států pro vydávání dovozních povolení uvedených v článku 21 musí odpovídat vzoru dovozního povolení uvedenému v příloze III.
2. Tiskopisy dovozních povolení a výpisy z nich se vystavují ve dvojím vyhotovení, z nichž jedno označené slovy "vyhotovení pro držitele" a číslem 1, se vydává žadateli, a druhé označené slovy "vyhotovení pro vydávající orgán" a číslem 2, si ponechává orgán, jenž licenci vydává.
Pro správní účely mohou příslušné orgány k tiskopisu č. 2 připojit další vyhotovení.
3. Tiskopisy se tisknou na bílý bezdřevý papír klížený pro psaní o hmotnosti 55 až 65 g/m2.
Jejich rozměr je 210 × 297 mm s řádkováním 4,24 mm (1/6''). Tuto úpravu je třeba přesně dodržovat.
Obě strany vyhotovení č. 1, které představuje vlastní licenci, jsou navíc opatřeny pozadím s tištěným červeným gilošovaným vzorem, na kterém je patrné jakékoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Odpovědnost za vytištění tiskopisů nesou členské státy.
Tiskopisy mohou být vytištěny také v tiskárnách, jež jsou tímto úkolem pověřeny členským státem, v němž jsou usazeny.
V takovém případě musí být na každém tiskopise uveden údaj o pověření členským státem.
Na každém tiskopisu je uveden název a adresa tiskárny nebo označení umožňující její identifikaci.
5. Při vydání dovozních povolení nebo výpisů musí příslušné orgány členského státu těmto dokumentům přidělit číslo vydání.
Číslo dovozního povolení se elektronicky, prostřednictvím integrované sítě vytvořené podle článku 4, oznámí Komisi.
6. Licence a výpisy musejí být vyplněny v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků vydávajícího členského státu.
7. V kolonce 10 příslušné orgány uvedou odpovídající skupinu výrobků z oceli.
8. Označení vydávajících orgánů a orgánů provádějících odpočet se provádí otiskem razítka.
Toto razítko však může nahradit reliéfní tisk v kombinaci s perforovanými písmeny a číslicemi nebo potisk na licenci.
K zapsání přiděleného množství použijí vydávající orgány jakýkoli způsob, který zabrání neoprávněné manipulaci s tímto údajem a znemožní vepsání dalších číslic či jiných záznamů.
9. Zadní strana vyhotovení č. 1 a vyhotovení č. 2 obsahuje kolonku, do níž celní orgány při vyřizování dovozních formalit nebo příslušné správní orgány při vystavování výpisu zapisují množství. Pokud prostor, jenž je na licenci nebo na výpise z ní vyhrazen pro zápisy, není dostačující, mohou příslušné orgány připojit jeden nebo více doplňkových listů s týmiž kolonkami jako na zadní straně vyhotovení č. 1 a na vyhotovení č. 2 licence nebo výpisu. Orgány provádějící odpočet umístí své razítko tak, aby jedna polovina byla na licenci nebo na výpise z ní a druhá na doplňkovém listu. V případě většího počtu doplňkových stránek se stejným způsobem umístí přes každou novou a předešlou stránku další razítko.
10. Vydaná dovozní povolení a výpisy, stejně jako záznamy a poznámky orgánů některého z členských států, mají ve všech ostatních členských státech stejný právní účinek jako doklady, které tyto členské státy vydaly, či záznamy a poznámky, které učinily.
11. Příslušné orgány dotyčných členských států mohou, je-li to nevyhnutelné, vyžadovat, aby byl obsah licencí či výpisů přeložen do úředního jazyka nebo jednoho z úředních jazyků daného členského státu.
KAPITOLA III
SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
Článek 29
Komise dodá orgánům členských států jména a adresy orgánů na Ukrajině, které jsou oprávněny vydávat osvědčení o původu a vývozní licence, společně se vzory razítek, které tyto orgány používají.
Článek 30
1. Následné ověření osvědčení o původu nebo vývozních licencí se provádí namátkou nebo pokud příslušné orgány členských států oprávněně pochybují o pravosti osvědčení o původu či vývozní licence nebo o správnosti informací týkajících se skutečného původu dotčených výrobků.
V takových případech vrátí příslušné orgány Společenství osvědčení o původu nebo vývozní licenci nebo jejich kopii příslušným orgánům Ukrajiny, přičemž případně uvedou formální nebo obsahové důvody šetření.
Pokud byla předložena faktura, přiloží se tato faktura nebo její kopie k osvědčení o původu nebo k licenci nebo jejich kopiím.
Příslušné orgány rovněž předají jakékoli informace, které obdržely a které naznačují, že údaje uvedené na osvědčení o původu nebo na vývozní licenci nejsou správné.
2. Ustanovení odstavce 1 se vztahují také na následná ověřování prohlášení o původu.
3. Výsledky následných ověření prováděných v souladu s odstavcem 1 se sdělí příslušným orgánům Společenství, a to nejpozději do tří měsíců.
Oznamovaná informace musí uvádět, zda se sporné osvědčení, licence nebo prohlášení týká skutečně vyváženého zboží a zda je toto zboží podle této kapitoly způsobilé pro vývoz do Společenství.
Příslušné orgány Společenství si rovněž mohou vyžádat kopie všech dokumentů nezbytných pro úplné zjištění situace, zejména pravého původu zboží.
4. Pokud by takové ověření odhalilo zneužití nebo zásadní nesrovnalosti v použití prohlášení o původu, informuje o tom dotyčný členský stát Komisi.
Komise tyto informace dále předá ostatním členským státům.
5. Namátková kontrola podle tohoto článku nesmí představovat překážku propuštění dotčených výrobků do volného oběhu.
Článek 31
1. Pokud ověřovací postup podle článku 30 nebo informace dostupné příslušným orgánům Společenství naznačují, že jsou ustanovení této kapitoly porušována, požádají tyto orgány Ukrajinu, aby provedla vhodná šetření v souvislosti s činnostmi, u kterých jsou ustanovení této kapitoly údajně porušována, nebo aby provedení takových šetření zajistila.
Výsledky takových šetření se oznámí příslušným orgánům Společenství, včetně jakýchkoli dalších souvisejících informací, které pomohou odhalit pravý původ zboží.
2. V souvislosti s kroky podniknutými podle ustanovení této kapitoly si příslušné orgány Společenství mohou s příslušnými orgány Ukrajiny vyměňovat jakékoli informace, které by mohly být užitečné ve snaze zabránit porušování ustanovení této kapitoly.
3. Pokud dojde ke zjištění, že jsou ustanovení této kapitoly porušována, může Komise přijmout opatření nezbytná k tomu, aby se takovému porušování zabránilo.
Článek 32
Komise koordinuje kroky podnikané příslušnými orgány členských států podle ustanovení této kapitoly.
Příslušné orgány členských států informují Komisi a jiné členské státy o tom, jaké kroky podnikly, a o dosažených výsledcích.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 33
Nařízení (ES) č. 2266/2004 se zrušuje.
Článek 34
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1441/2005
ze dne 18. července 2005
o správě určitých omezení dovozu některých výrobků z oceli z Republiky Kazachstán a o zrušení nařízení (ES) č. 2265/2004
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dohoda o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy a Republikou Kazachstán [1] (dále jen "dohoda o partnerství a spolupráci") vstoupila v platnost dnem 1. července 1999.
(2) Ustanovení čl. 17 odst. 1 dohody o partnerství a spolupráci stanoví, že se obchod s některými výrobky z oceli řídí hlavou III uvedené dohody s výjimkou jejího článku 11 a ustanoveními dohody o množstevních ujednáních.
(3) Dne 19. července 2005 uzavřely Evropské společenství a Republika Kazachstán dohodu o obchodu s některými výrobky z oceli [2] (dále jen "dohoda").
(4) Je třeba poskytnout prostředky na správu ustanovení dohody v rámci Společenství, přičemž je třeba vzít v úvahu zkušenosti získané v průběhu trvání předchozích dohod týkajících se podobného režimu.
(5) Dotčené výrobky je vhodné zařadit na základě kombinované nomenklatury (dále jen "KN") zřízené nařízením Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [3].
(6) Je nezbytné zajistit kontrolu původu dotčených výrobků a vytvořit za tímto účelem vhodné metody správní spolupráce.
(7) Aby bylo použití dohody účinné, je třeba pro vstup dotčených výrobků do volného oběhu ve Společenství vyžadovat dovozní povolení Společenství a zavést systém správy udělování těchto povolení.
(8) Výrobky, které jsou umístěny do svobodného pásma nebo byly dovezeny podle ustanovení o celních skladech, dočasném použití nebo aktivním zušlechťovacím styku (podmíněný systém) by se neměly započítávat do limitů stanovených pro dané výrobky.
(9) S cílem zajistit, že tyto množstevní limity nebudou překračovány, je nutné stanovit řídicí postup, podle kterého nebudou příslušné orgány členských států vydávat dovozní povolení, aniž by jim nejprve Komise potvrdila, že příslušná množství jsou v rámci dotčeného množstevního limitu stále k dispozici.
(10) Dohoda stanoví systém spolupráce mezi Republikou Kazachstán a Společenstvím s cílem zabránit obcházení předpisů skrze překládku, přesměrování nebo jiným způsobem.
Měl by být stanoven postup konzultací, v jehož rámci by bylo možné se s dotčenou zemí dohodnout na odpovídající úpravě příslušného množstevního limitu, pokud se zdá, že jsou ustanovení dohody obcházena.
Republika Kazachstán rovněž souhlasila s přijetím nezbytných opatření, která mají zajistit rychlé provedení jakékoli úpravy limitů.
Pokud takové dohody není ve stanovené lhůtě dosaženo, mělo by mít Společenství v případě, že existuje jasný důkaz o obcházení předpisů, možnost provést příslušnou úpravu.
(11) Ode dne 1. ledna 2005 podléhá dovoz výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, do Společenství licenci podle nařízení Rady (ES) 2265/2004 ze dne 20. prosince 2004 o obchodu s některými výrobky z oceli mezi Evropským společenstvím a Republikou Kazachstán [4].
Podle dohody se tento dovoz započítává do limitů stanovených tímto nařízením pro rok 2005.
(12) Z důvodu přehlednosti je proto nezbytné nahradit nařízení (ES) 2265/2004 tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
1. Toto nařízení se vztahuje na dovoz výrobků z oceli uvedených v příloze I a pocházejících z Republiky Kazachstán do Společenství.
2. Výrobky z oceli se zařazují do skupin výrobků uvedených v příloze I.
3. Původ výrobků uvedených v odstavci 1 se určí v souladu s pravidly platnými ve Společenství.
4. Postupy pro ověření původu výrobků uvedených v odstavci 1 jsou stanoveny v kapitolách II a III.
Článek 2
1. Dovoz výrobků uvedených v příloze I pocházejících z Republiky Kazachstán do Společenství podléhá ročním množstevním limitům stanoveným v příloze V. Propuštění výrobků uvedených v příloze I a pocházejících z Republiky Kazachstán do volného oběhu ve Společenství je podmíněno předložením osvědčení o původu uvedeného v příloze II a dovozního povolení, které vydaly orgány členských států v souladu s článkem 4.
Povolené dovozy se započítávají do množstevních limitů stanovených pro rok, ve kterém jsou výrobky odeslány z vyvážející země.
2. Aby bylo možné zajistit, že množství, pro která byla vydána dovozní povolení, nebudou v žádném okamžiku vyšší než celkové množstevní limity stanovené pro každou skupinu výrobků, vydají příslušné orgány členských států dovozní povolení pouze na základě potvrzení Komise, že v rámci množstevních limitů je pro danou skupinu výrobků z oceli ve vztahu k dané dodavatelské zemi stále k dispozici množství, o něž dovozce nebo dovozci u těchto orgánů zažádali.
Seznam příslušných orgánů členských států sestavený pro účely tohoto nařízení je uveden v příloze IV.
3. Dovoz výrobků uskutečněný po 1. lednu 2005, pro který byla vyžadována licence podle nařízení (ES) č. 2265/2004, se započítává do příslušných limitů pro rok 2005 stanovených v příloze V.
4. Pro účely tohoto nařízení se ode dne žádosti zásilka výrobků považuje za uskutečněnou ke dni, kdy byly výrobky naloženy na dopravní prostředek vývozu.
Článek 3
1. Množstevní limity uvedené v příloze V se nevztahují na výrobky umístěné ve svobodném pásmu nebo ve svobodném skladu ani na výrobky dovezené podle ustanovení pro celní sklady, dočasné použití nebo aktivní zušlechťovací styk (podmíněný systém).
2. Pokud jsou výrobky uvedené v odstavci 1 následně propuštěny do volného oběhu, ať už v nezměněném stavu nebo po opracování či zpracování, použije se čl. 2 odst. 2 a výrobky takto propuštěné do volného oběhu se započítají do příslušných množstevních limitů uvedených v příloze V.
Článek 4
1. Pro účely použití čl. 2 odst. 2 oznámí příslušné orgány členských států ještě před vydáním dovozních povolení Komisi, pro jaká množství u nich byly podány žádosti o dovozní povolení podložené originály vývozních licencí. Komise obratem oznámí, zda je (jsou) požadované(á) množství pro dovoz k dispozici, a to chronologicky ve stejném pořadí, v jakém obdržela oznámení členských států.
2. Žádosti obsažené v oznámeních zaslaných Komisi jsou platné, pokud v každém případě jasně uvádějí zemi vývozu, dotčenou skupinu výrobků, množství, která se mají dovézt, číslo vývozní licence, kvótový rok a členský stát, v němž mají být výrobky propuštěny do volného oběhu.
3. Je-li to možné, potvrdí Komise orgánům členských států celé množství uvedené v žádostech oznámených pro každou skupinu výrobků.
V případě, že obdržené žádosti přesahují limity, okamžitě kontaktuje příslušné orgány Republiky Kazachstán, aby bylo možné záležitost vyjasnit a nalézt rychlé řešení.
4. Příslušné orgány členských států Komisi oznámí jakékoli množství, které nebylo během platnosti dovozního povolení využito, a to bezprostředně poté, co byly o této skutečnosti informovány.
Tato nepoužitá množství se pro každou skupinu výrobků automaticky převádějí do zbývajících množství celkového množstevního limitu Společenství.
5. Oznámení uvedená v odstavcích 1 až 4 se provádějí elektronicky v rámci integrované sítě vytvořené pro tento účel, pokud není z naléhavých technických důvodů nutné dočasně použít jiné komunikační prostředky.
6. Dovozní povolení nebo rovnocenné doklady se vydávají v souladu s kapitolou II.
7. Příslušné orgány členských států Komisi oznámí jakýkoli případ zrušení již vydaných dovozních povolení nebo rovnocenných dokladů v důsledku odejmutí nebo zrušení odpovídající vývozní licence ze strany příslušných orgánů Republiky Kazachstán.
Pokud však Komise nebo příslušné orgány členských států obdržely od příslušných orgánů Republiky Kazachstán informaci o odejmutí nebo zrušení vývozní licence teprve poté, co byly výrobky dovezeny do Společenství, je nutné dotyčná množství započítat do množstevního limitu stanoveného pro rok, v němž se dodávka výrobků uskutečnila.
Článek 5
Za účelem použití čl. 3 odst. 3 a čl. 3 odst. 4 dohody je Komise oprávněna provést nutné úpravy.
Článek 6
1. Pokud Komise na základě šetření provedených v souladu s postupy uvedenými v kapitole III zjistí, že informace, které má k dispozici, dokazují, že u výrobků uvedených v příloze I pocházejících z Republiky Kazachstán byla provedena překládka, použita jiná dopravní trasa nebo jiný způsob dovozu do Společenství, kterým se obcházejí množstevní limity podle článku 2, a že je třeba provést nutné úpravy, požádá o zahájení konzultací s cílem dosáhnout dohody o příslušných úpravách odpovídajících množstevních limitů.
2. Než budou k dispozici závěry konzultací podle odstavce 1, může Komise, existuje-li jasný důkaz o tom, že došlo k obcházení předpisů, požádat Republiku Kazachstán, aby přijala nezbytná preventivní opatření s cílem zajistit, že bude možné provést úpravy množstevních limitů, jež budou na základě takových konzultací dohodnuty, a to pro rok, kdy byla podána žádost o konzultace, nebo pro rok následující, pokud byl limit pro tento rok již vyčerpán.
3. Pokud Společenství a Republika Kazachstán nedospějí k uspokojivému řešení a pokud Komise zjistí, že existují jasné důkazy o obcházení předpisů, odečte od množstevních limitů příslušný objem výrobků pocházejících z Republiky Kazachstán.
Článek 7
Toto nařízení nepředstavuje v žádném ohledu odchylku od ustanovení dohody, která mají ve všech případech rozporu přednost.
KAPITOLA II
POSTUPY PRO SPRÁVU MNOŽSTEVNÍCH LIMITŮ
ODDÍL 1
Zařazení
Článek 8
Zařazení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, vychází z kombinované nomenklatury zřízené nařízením (EHS) č. 2658/87.
Článek 9
Odbor pro celní a statistickou nomenklaturu Výboru pro celní kodex, který byl zřízen nařízením (EHS) č. 2658/87, na podnět Komise nebo členského státu a v souladu s ustanoveními výše uvedeného nařízení naléhavě posoudí všechny otázky týkající se zařazení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, v rámci kombinované nomenklatury, s cílem zařadit je do příslušných skupin výrobků.
Článek 10
Komise informuje Republiku Kazachstán o veškerých změnách KN a kódů TARIC, které se týkají výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, a to alespoň jeden měsíc před tím, než ve Společenství vstoupí v platnost.
Článek 11
Komise informuje příslušné orgány Republiky Kazachstán o veškerých rozhodnutích přijatých v souladu s postupy platnými ve Společenství, která se týkají zařazení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, a to nejpozději do jednoho měsíce od jejich přijetí.
Takové sdělení musí obsahovat:
a) popis dotčených výrobků;
b) příslušnou skupinu výrobků, kód KN a kód TARIC;
c) důvody, které vedly k tomuto rozhodnutí.
Článek 12
1. Pokud v důsledku rozhodnutí o zařazení přijatého v souladu s platnými postupy Společenství dojde u jakéhokoli výrobku, na nějž se vztahuje toto nařízení, ke změně zařazovacího postupu nebo ke změně skupiny výrobků, poskytnou příslušné orgány členských států třicetidenní lhůtu ode dne oznámení Komise, než rozhodnutí nabude účinku.
2. Pro výrobky odeslané přede dnem použitelnosti tohoto rozhodnutí platí dřívější zařazovací postup, pokud byly tyto výrobky předány k dovozu během 60 dnů po uvedeném dni.
Článek 13
Pokud rozhodnutí o zařazení přijaté v souladu s platnými postupy Společenství uvedenými v článku 12 zahrnuje skupinu výrobků, která podléhá množstevnímu limitu, zahájí Komise, je-li to nutné, neprodleně konzultace podle článku 9 s cílem dospět k dohodě o nutných úpravách příslušných množstevních limitů podle přílohy V.
Článek 14
1. Aniž je dotčeno jakékoli jiné ustanovení týkající se této otázky, platí, že pokud se zařazení uvedené v dokumentaci nezbytné pro dovoz výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, liší od zařazení stanoveného příslušnými orgány členského státu, do kterého se mají výrobky dovézt, podléhá dotčené zboží prozatímně dovoznímu režimu, který je pro něj, v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, použitelný na základě zařazení, jež stanovily výše uvedené orgány.
2. Příslušné orgány členských států informují Komisi o případech uvedených v odstavci 1, přičemž uvedou zejména:
a) množství dotčených výrobků;
b) skupinu výrobků uvedenou na dovozní dokumentaci a dokumentaci, kterou si ponechaly příslušné orgány;
c) číslo vývozní licence a uvedenou kategorii.
3. Příslušné orgány členských států nevydají nové dovozní povolení pro výrobky z oceli, které v důsledku nového zařazení podléhají množstevnímu limitu Společenství stanovenému v příloze V, dokud od Komise neobdrží v souladu s postupem stanoveným v článku 4 potvrzení, že množství, která se mají dovézt, jsou dostupná.
4. Komise informuje dotčené země vývozu o případech uvedených v tomto článku.
Článek 15
V případech uvedených v článku 14, stejně jako v podobných případech oznámených příslušnými orgány Republiky Kazachstán, Komise zahájí, je-li to nutné, s Republikou Kazachstán konzultace s cílem dohodnout se na konečném zařazení sporných výrobků.
Článek 16
Po dohodě s příslušnými orgány dovážejícího členského státu nebo států a Republiky Kazachstán může v případech uvedených v článku 15 určit konečné zařazení sporných výrobků Komise.
Článek 17
Pokud nemůže být případ sporu uvedený v článku 14 vyřešen v souladu s článkem 15, přijme Komise v souladu s ustanoveními článku 10 nařízení (EHS) č. 2658/87 opatření, kterým se stanoví zařazení výrobků v kombinované nomenklatuře.
ODDÍL 2
Systém dvojí kontroly pro správu množstevních limitů
Článek 18
1. Příslušné orgány Republiky Kazachstán vydají vývozní licenci pro všechny zásilky výrobků z oceli, které podléhají množstevním limitům stanoveným v příloze V, až do výše těchto limitů.
2. Za účelem vydání dovozního povolení podle článku 21 dovozce předloží originál vývozní licence.
Článek 19
1. Vývozní licence pro množstevní limity musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze II a musí mimo jiné potvrzovat, že množství dotyčného zboží bylo započteno do množstevních limitů stanovených pro danou skupinu výrobků.
2. Každá vývozní licence se vztahuje pouze na jednu skupinu výrobků uvedených v příloze I.
Článek 20
Vývozy se započítávají do množstevních limitů stanovených pro rok, kdy jsou výrobky, na něž se vztahuje vývozní licence, odeslány ve smyslu čl. 2 odst. 4.
Článek 21
1. V rozsahu, v němž Komise podle článku 4 potvrdila dostupnost požadovaného množství v rámci příslušného množstevního limitu, vystaví příslušné orgány členských států dovozní povolení, a to nejdéle do deseti pracovních dnů poté, co dovozce předloží originál příslušné vývozní licence.
Licence musí být předložena nejpozději 31. března roku, který následuje po roce, kdy bylo zboží, na nějž se vývozní licence vztahuje, odesláno.
Dovozní povolení vydávají příslušné orgány jakéhokoli členského státu bez ohledu na to, jaký stát je uveden na vývozní licenci, a to v rozsahu, v kterém Komise v souladu s postupem dle článku 4 potvrdila, že je požadované množství v rámci dotčeného množstevního limitu dostupné.
2. Dovozní povolení jsou platná čtyři měsíce od data vystavení.
Na základě řádně odůvodněné žádosti ze strany dovozce mohou příslušné orgány členského státu prodloužit platnost o další období nepřesahující čtyři měsíce.
3. Dovozní povolení se vyhotovují v souladu se vzorem uvedeným v příloze III a platí na celém celním území Společenství.
4. Prohlášení nebo žádost dovozce podané s cílem získat dovozní povolení musí obsahovat:
a) celé jméno a adresu vývozce;
b) celé jméno a adresu dovozce;
c) přesný popis zboží a příslušný(é) kód(y) TARIC;
d) zemi původu zboží;
e) zemi odeslání;
f) příslušnou skupinu výrobků a množství dotčených výrobků;
g) čistou hmotnost podle položek KN;
h) hodnotu cif výrobků na hranici Společenství podle položek KN;
i) případně data platby a dodávky a kopii nákladního listu a kupní smlouvy;
j) datum a číslo vývozní licence;
k) jakýkoli interní kód používaný k administrativním účelům;
l) datum a podpis dovozce.
5. Dovozci nejsou povinni dovézt celé množství, na něž se vztahuje dovozní povolení, v jedné zásilce.
6. Dovozní povolení může být vydáno elektronickou cestou, pokud mají dotčené celní orgány k dokladu přístup prostřednictvím počítačové sítě.
Článek 22
Platnost dovozních povolení vydaných orgány členských států je podmíněna platností vývozních licencí a množstvím uvedeným na vývozních licencích vydaných příslušnými orgány Republiky Kazachstán, na jejichž základě byla dovozní povolení vydána.
Článek 23
Dovozní povolení či rovnocenné doklady vydávají příslušné orgány členských států v souladu s čl. 2 odst. 2 bez diskriminace jakéhokoli dovozce ve Společenství, bez ohledu na jeho místo usazení ve Společenství, aniž je dotčeno splnění ostatních podmínek vyžadovaných podle současných pravidel.
Článek 24
1. Pokud Komise zjistí, že celková množství, na něž se vztahují vývozní licence vydané v kterémkoli roce Republikou Kazachstán pro určitou skupinu výrobků, přesahují množstevní limit, který byl pro danou skupinu výrobků stanoven, neprodleně o tom informuje příslušné orgány členských států s cílem přerušit další vydávání dovozních povolení.
V takovém případě Komise neprodleně zahájí konzultace.
2. Příslušné orgány členského státu odmítnou vydat dovozní povolení pro ty výrobky pocházející z Republiky Kazachstán, na něž se nevztahují vývozní licence vydané v souladu s ustanoveními této kapitoly.
ODDÍL 3
Společná ustanovení
Článek 25
1. Vývozní licence uvedená v článku 18 a osvědčení o původu uvedené v příloze 2 mohou zahrnovat dodatečná vyhotovení, která musejí být jako taková řádně označena.
Originál a další vyhotovení těchto dokumentů se vypracovávají v angličtině.
2. Pokud jsou doklady uvedené v odstavci 1 vyplňovány rukou, musí být jednotlivé záznamy zapsány inkoustem a hůlkovým písmem.
3. Vývozní licence nebo rovnocenné dokumenty a osvědčení o původu mají formát 210 × 297 mm.
Použitý papír musí být bílý bezdřevý papír klížený pro psaní o hmotnosti nejméně 25 g/m2.
Každá část má na pozadí tištěný gilošovaný vzor, na kterém je patrné jakékoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Příslušné orgány členských států přijímají jako platný doklad pro účely dovozu v souladu s ustanoveními tohoto nařízení pouze originál.
5. Každá vývozní licence nebo rovnocenný dokument a osvědčení o původu jsou označeny standardizovaným pořadovým číslem, též tištěným, které umožňuje identifikaci.
6. Toto číslo se skládá z následujících prvků:
- dvou písmen označujících zemi vývozu:
KZ= Republika Kazachstán,
- dvou písmen označujících členský stát, který má být místem určení: AT= Rakousko
BE= Belgie
CY= Kypr CZ= Česká republika
DK= Dánsko
EE= Estonsko
EL= Řecko
ES= Španělsko
FR= Francie
IE= Irsko
IT= Itálie
LT= Litva
LU= Lucembursko
LV= Lotyšsko
MT= Malta
NL= Nizozemsko
PL= Polsko
PT= Portugalsko
SI= Slovinsko
SK= Slovensko,
- jednomístného čísla označujícího kvótový rok, které odpovídá poslední číslici příslušného roku, např. "5" pro rok 2005,
- dvoumístného čísla označujícího vystavující úřad v zemi vývozu,
- pětimístného čísla jdoucího postupně od 00001 do 99999 přiděleného konkrétnímu členskému státu určení.
Článek 26
Vývozní licence a osvědčení o původu mohou být vystaveny i po odeslání výrobků, na něž se vztahují.
V takových případech musí být označeny poznámkou "issued retrospectively".
Článek 27
1. V případě krádeže, ztráty nebo zničení vývozní licence nebo osvědčení o původu může vývozce požádat příslušný orgán, který dokument vydal, aby na základě vývozních dokumentů, které vývozce vlastní, vyhotovil duplikát.
Takto vydaný duplikát licence nebo osvědčení musí být označen poznámkou "duplicate".
2. Duplikát se označí datem původní licence nebo osvědčení.
ODDÍL 4
Dovozní povolení Společenství — jednotný tiskopis
Článek 28
1. Tiskopisy používané příslušnými orgány členských států pro vydávání dovozních povolení uvedených v článku 21 musí odpovídat vzoru dovozního povolení uvedenému v příloze III.
2. Tiskopisy dovozních povolení a výpisy z nich se vystavují ve dvojím vyhotovení, z nichž jedno označené slovy "vyhotovení pro držitele" a číslem 1, se vydává žadateli, a druhé označené slovy "vyhotovení pro vydávající orgán" a číslem 2, si ponechává orgán, jenž licenci vydává.
Pro správní účely mohou příslušné orgány k tiskopisu č. 2 připojit další vyhotovení.
3. Tiskopisy se tisknou na bílý bezdřevý papír klížený pro psaní o hmotnosti 55 až 65 g/m2.
Jejich rozměr je 210 × 297 mm s řádkováním 4,24 mm (1/6''). Tuto úpravu je třeba přesně dodržovat.
Obě strany vyhotovení č. 1, které představuje vlastní licenci, jsou navíc opatřeny pozadím s tištěným červeným gilošovaným vzorem, na kterém je patrné jakékoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Odpovědnost za vytištění tiskopisů nesou členské státy.
Tiskopisy mohou být vytištěny také v tiskárnách, jež jsou tímto úkolem pověřeny členským státem, v němž jsou usazeny.
V takovém případě musí být na každém tiskopise uveden údaj o pověření členským státem.
Na každém tiskopisu je uveden název a adresa tiskárny nebo označení umožňující její identifikaci.
5. Při vydání dovozních povolení nebo výpisů musí být těmto dokumentům příslušnými orgány členského státu přiděleno číslo vydání.
Číslo dovozního povolení se elektronicky, prostřednictvím integrované sítě vytvořené podle článku 4, oznámí Komisi.
6. Licence a výpisy musejí být vyplněny v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků vydávajícího členského státu.
7. V kolonce 10 příslušné orgány uvedou odpovídající skupinu výrobků z oceli.
8. Označení vydávajících orgánů a orgánů provádějících odpočet se provádí otiskem razítka.
Toto razítko však může nahradit reliéfní tisk v kombinaci s perforovanými písmeny a číslicemi nebo potisk na licenci.
K zapsání přiděleného množství použijí vydávající orgány jakýkoli způsob, který zabrání neoprávněné manipulaci s tímto údajem a znemožní vepsání dalších číslic či jiných záznamů.
9. Zadní strana vyhotovení č. 1 a vyhotovení č. 2 obsahuje kolonku, do níž celní orgány při vyřizování dovozních formalit nebo příslušné správní orgány při vystavování výpisu zapisují množství. Pokud prostor, jenž je na licenci nebo na výpise z ní vyhrazen pro zápisy, není dostačující, mohou příslušné orgány připojit jeden nebo více doplňkových listů s týmiž kolonkami jako na zadní straně vyhotovení č. 1 a na vyhotovení č. 2 licence nebo výpisu. Orgány provádějící odpočet umístí své razítko tak, aby jedna polovina byla na licenci nebo na výpise z ní a druhá na doplňkovém listu. V případě většího počtu doplňkových stránek se stejným způsobem umístí přes každou novou a předešlou stránku další razítko.
10. Vydaná dovozní povolení a výpisy, stejně jako záznamy a poznámky orgánů některého z členských států, mají ve všech ostatních členských státech stejný právní účinek jako doklady, které tyto členské státy vydaly, či záznamy a poznámky, které učinily.
11. Příslušné orgány dotyčných členských států mohou, je-li to nevyhnutelné, vyžadovat, aby byl obsah licencí či výpisů přeložen do úředního jazyka nebo jednoho z úředních jazyků daného členského státu.
KAPITOLA III
SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
Článek 29
Komise dodá orgánům členských států jména a adresy orgánů v Republice Kazachstán, které jsou oprávněny vydávat osvědčení o původu a vývozní licence, společně se vzory razítek, která tyto orgány používají.
Článek 30
1. Následné ověření osvědčení o původu nebo vývozních licencí se provádí namátkou nebo pokud příslušné orgány členských států oprávněně pochybují o pravosti osvědčení o původu či vývozní licence nebo o správnosti informací týkajících se skutečného původu dotčených výrobků.
V takových případech vrátí příslušné orgány Společenství osvědčení o původu či vývozní licenci nebo jejich kopii příslušnému orgánu v Republice Kazachstán, přičemž případně uvedou formální či obsahové důvody šetření.
Pokud byla předložena faktura, přiloží se její originál nebo kopie k osvědčení o původu či k vývozní licenci nebo jejich kopiím.
Příslušné orgány rovněž předají jakoukoli informaci, kterou obdržely a která naznačuje, že podrobnosti uvedené na osvědčení o původu nebo na vývozní licenci nejsou správné.
2. Ustanovení odstavce 1 se vztahují také na následná ověřování prohlášení o původu.
3. Výsledky následných ověření prováděných v souladu s odstavcem 1 se sdělí příslušným orgánům Společenství, a to nejpozději do tří měsíců.
Oznamovaná informace musí uvádět, zda se sporné osvědčení, licence nebo prohlášení týká skutečně vyváženého zboží a zda je toto zboží podle této kapitoly způsobilé pro vývoz do Společenství.
Příslušné orgány Společenství si rovněž mohou vyžádat kopie všech dokumentů nezbytných pro úplné zjištění situace, zejména pravého původu zboží.
4. Pokud by takové ověření odhalilo zneužití nebo zásadní nesrovnalosti v použití prohlášení o původu, informuje o tom dotyčný členský stát Komisi.
Komise tuto informaci dále předá ostatním členským státům.
5. Namátková kontrola podle tohoto článku nesmí představovat překážku propuštění dotčených výrobků do volného oběhu.
Článek 31
1. Pokud ověřovací postup podle článku 30 nebo informace dostupné příslušným orgánům Společenství naznačují, že jsou ustanovení této kapitoly porušována, požádají tyto orgány Republiku Kazachstán, aby provedla vhodná šetření v souvislosti s činnostmi, u kterých jsou ustanovení této kapitoly údajně porušována, nebo aby provedení takových šetření zajistila.
Výsledky takových šetření se oznámí příslušným orgánům Společenství, včetně jakýchkoli dalších souvisejících informací, které pomohou odhalit pravý původ zboží.
2. V souvislosti s kroky podnikanými podle ustanovení této kapitoly si příslušné orgány Společenství mohou s příslušnými orgány Republiky Kazachstán vyměňovat jakékoli informace, které by mohly být užitečné ve snaze zabránit porušování ustanovení této kapitoly.
3. Pokud dojde ke zjištění, že jsou ustanovení této kapitoly porušována, může Komise přijmout opatření nezbytná k tomu, aby se takovému porušování zabránilo.
Článek 32
Komise koordinuje kroky podnikané příslušnými orgány členských států podle ustanovení této kapitoly.
Příslušné orgány členských států informují Komisi a jiné členské státy o tom, jaké kroky podnikly, a o dosažených výsledcích.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 33
Nařízení (ES) č. 2265/2004 se zrušuje.
Článek 34
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1442/2005
ze dne 5. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 6. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1443/2005
ze dne 5. září 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1381/2005, pokud jde o množství, na které se vztahuje stálé nabídkové řízení pro vývoz ječmene ze zásob francouzské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur.
(2) Nařízením Komise (ES) č. 1381/2005 [3] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení pro vývoz 216086 tun ječmene ze zásob francouzské intervenční agentury.
(3) Francie informovala Komisi o záměru své intervenční agentury zvýšit o 8338 tun množství zařazené do nabídkového řízení za účelem vývozu.
S ohledem na situaci na trhu by žádosti Francie mělo být vyhověno.
(4) Nařízení (ES) č. 1381/2005 by proto mělo být změněno.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 2 nařízení (ES) č. 1381/2005 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 224424 tun ječmene, jež má být vyvezeno do třetích zemí kromě Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1444/2005
ze dne 2. září 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu okouníka v oblasti NAFO 3M plavidly plujícími pod vlajkou Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1445/2005
ze dne 5. září 2005,
kterým se vymezují správná kritéria hodnocení kvality a obsah zpráv o kvalitě týkajících se statistiky odpadů pro účely nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2150/2002
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2150/2002 ze dne 25. listopadu 2002 o statistice odpadů [1], a zejména na čl. 6 písm. d) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 6 nařízení (ES) č. 2150/2002 se požaduje, aby Komise přijala opatření nezbytná k provádění daného nařízení.
(2) V souladu s čl. 6 písm. d) nařízení (ES) č. 2150/2002 by Komise měla definovat správná kritéria hodnocení kvality a obsah zpráv o kvalitě podle daného nařízení.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy zřízeného rozhodnutím Rady 89/382/EHS, Euratom [2],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kritéria hodnocení kvality a obsah zpráv o kvalitě podle oddílu 7 příloh I a II nařízení (ES) č. 2150/2002 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Členské státy předloží zprávu o kvalitě v souladu s přílohou tohoto nařízení.
2. Odstavec 1 se použije na údaje předložené za první referenční rok 2004 a všechna následující referenční období.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1446/2005
ze dne 5. září 2005,
kterým se přijímají odchylky od ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2150/2002 o statistice odpadů, pokud jde o Spojené království a Rakousko
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2150/2002 ze dne 25. listopadu 2002 o statistice odpadů [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na žádost Spojeného království ze dne 20. prosince 2004,
s ohledem na žádost Rakouska ze dne 16. listopadu 2004,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 2150/2002 může Komise povolit během přechodného období odchylky od určitých ustanovení příloh uvedeného nařízení.
(2) Tyto odchylky by se měly povolit Spojenému království a Rakousku na jejich žádost.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy zřízeného rozhodnutím Rady 89/382/EHS, Euratom [2],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Povolují se následující odchylky od ustanovení nařízení (ES) č. 2150/2002:
a) Spojenému království se povolují odchylky pro vypracování výsledků týkajících se oddílu 8 bodu 1.1 položek 1 (zemědělství, myslivost a lesnictví), 2 (rybolov) a 16 (služby) přílohy I a výsledků týkajících se oddílu 8 bodu 2 přílohy II.
b) Rakousku se povolují odchylky pro vypracování výsledků týkajících se oddílu 8 bodu 1.1 položek 2 (rybolov) a 16 (služby) přílohy I a výsledků týkajících se oddílu 8 bodu 2 přílohy II.
2. Odchylky uvedené v odstavci 1 se povolují pouze pro údaje prvního referenčního roku, tj. roku 2004.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1447/2005
ze dne 6. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1448/2005
ze dne 5. září 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu druhu Hoplostethus atlanticus v oblasti ICES I, II, III, IV, V, VIII, IX, X, XII a XIV (vody Společenství a mezinárodní vody) plavidly plujícími pod vlajkou Francie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty pro roky 2005 a 2006.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1449/2005
ze dne 5. září 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu pilonoše v oblasti ICES III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII (vody Společenství a mezinárodní vody) plavidly plujícími pod vlajkou Francie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty pro roky 2005 a 2006.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1450/2005
ze dne 5. září 2005,
kterým se mění příloha V nařízení Rady (ES) č. 1210/2003 týkajícího se omezení hospodářských a finančních vztahů s Irákem
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1210/2003 ze dne 7. července 2003 o některých zvláštních omezeních hospodářských a finančních vztahů s Irákem [1], a zejména na čl. 11 písm. c) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha V nařízení (ES) č. 1210/2003 obsahuje seznam příslušných orgánů, které jsou pověřeny specifickými úlohami souvisejícími s prováděním uvedeného nařízení.
(2) Belgie, Německo, Litva a Nizozemsko požádaly o změnu údajů o adresách svých příslušných orgánů.
(3) Příloha V nařízení (ES) č. 1210/2003 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha V nařízení (ES) č. 1210/2003 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1451/2005
ze dne 6. září 2005,
kterým se opravuje nařízení (ES) č. 950/2005, kterým se stanoví vývozní náhrady pro skořápkové ovoce (mandle bez skořápky, lískové ořechy ve skořápce, lískové ořechy bez skořápky a vlašské ořechy ve skořápce) v rámci režimu A1
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 950/2005 [2] stanovilo vývozní náhrady v odvětví ovoce a zeleniny pro skořápkové ovoce (mandle bez skořápky, lískové ořechy ve skořápce, lískové ořechy bez skořápky a vlašské ořechy ve skořápce).
(2) Ověřením se zjistilo, že v příloze předlohy předložené ke stanovisku řídícího výboru se vyskytla chyba.
Je proto třeba opravit nařízení (ES) č. 950/2005.
(3) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze nařízení (ES) č. 950/2005 se v prvním řádku nahrazuje datum " 8. září 2005" datem " 9. ledna 2006".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 7. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1452/2005
ze dne 6. září 2005,
kterým se mění příloha I nařízení Rady (ES) č. 234/2004 o některých omezujících opatřeních vůči Libérii
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 234/2004 ze dne 10. února 2004 o některých omezujících opatřeních vůči Libérii a o zrušení nařízení (ES) č. 1030/2003 [1], a zejména na čl. 9 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 234/2004 obsahuje seznam příslušných orgánů, které jsou pověřeny specifickými úlohami souvisejícími s prováděním uvedeného nařízení.
(2) Belgie a Nizozemsko požádaly, aby byly změněny údaje o adresách jejich příslušných orgánů,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 234/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1453/2005
ze dne 6. září 2005,
kterým se mění příloha II nařízení Rady (ES) č. 872/2004 o dalších omezujících opatřeních vůči Libérii
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 872/2004 o dalších omezujících opatřeních vůči Libérii [1], a zejména na čl. 11 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha II nařízení (ES) č. 872/2004 obsahuje seznam příslušných orgánů, které jsou pověřeny specifickými úlohami souvisejícími s prováděním uvedeného nařízení.
(2) Litva, Nizozemsko a Švédsko požádaly o změnu údajů o adresách svých příslušných orgánů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 872/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1454/2005
ze dne 2. září 2005,
kterým se mění příloha nařízení (ES) č. 2042/2000 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu systémů televizních kamer pocházejících z Japonska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"),
s ohledem na návrh předložený Komisí pro konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PŘEDCHÁZEJÍCÍ POSTUP
(1) Nařízením (ES) č. 1015/94 [2] Rada zavedla konečné antidumpingové clo z dovozu systémů televizních kamer ("STK") pocházejících z Japonska.
(2) V čl. 1 odst. 3 písm. e) nařízení (ES) č. 1015/94 Rada výslovně vyňala z působnosti antidumpingového cla kamerové systémy vyjmenované v příloze uvedeného nařízení (dále jen "příloha"), které představují nejvyšší třídu systémů profesionálních kamer a po technické stránce spadají do definice výrobku podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1015/94, avšak nelze je pokládat za STK.
(3) V říjnu 1995 Rada nařízením (ES) č. 2474/95 [3] změnila nařízení (ES) č. 1015/94, zejména pokud jde o definici obdobného výrobku a o některé modely systémů profesionálních kamer, které byly od konečného antidumpingového cla výslovně osvobozeny.
(4) V říjnu roku 1997 Rada nařízením (ES) č. 1952/97 [4] změnila sazby konečného antidumpingového cla pro dvě dotyčné společnosti, jmenovitě pro Sony Corporation a Ikegami Tsushinki Co. Ltd, v souladu s článkem 12 základního nařízení. Navíc Rada výslovně vyňala z působnosti antidumpingového cla některé nové modely systémů profesionálních kamer tím, že je doplnila do přílohy.
(5) V lednu 1999 a lednu 2000 Rada nařízeními (ES) č. 193/1999 [5] a (ES) č. 176/2000 [6] změnila nařízení (ES) č. 1015/94 a doplnila přílohu o některé nástupnické modely systémů profesionálních kamer a tím je osvobodila od uplatnění konečného antidumpingového cla.
(6) V září 2000 Rada nařízením (ES) č. 2042/2000 [7] potvrdila v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení konečná antidumpingová cla uložená nařízením (ES) č. 1015/94.
(7) V lednu 2001 a květnu 2001 Rada nařízeními (ES) č. 198/2001 [8] a (ES) č. 951/2001 [9], změnila nařízení (ES) č. 2042/94 a doplnila přílohu nařízení (ES) č. 2042/2000 o některé nástupnické modely systémů profesionálních kamer a tím je osvobodila od uplatnění konečného antidumpingového cla.
(8) V září 2001 po prozatímním přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení Rada potvrdila nařízením (ES) č. 1900/2001 [10] výši konečného antidumpingového cla uloženého nařízením (ES) č. 2042/2000 na dovoz STK od vyvážejícího výrobce Hitachi Denshi Ltd.
(9) V září 2002 a dubnu 2004 Rada nařízením (ES) č. 1696/2002 [11] a (ES) č. 825/2004 [12] změnila nařízení (ES) č. 2042/2000 a doplnila přílohu nařízení (ES) č. 2042/2000 o některé nástupnické modely systémů profesionálních kamer a tím je osvobodila od uplatnění konečného antidumpingového cla.
(10) V lednu 2005 Rada nařízením (ES) č. 84/2005 změnila nařízení (ES) č. 2042/2000 a doplnila přílohu nařízení (ES) č. 2042/2000 o dva modely systémů profesionálních kamer a tím je osvobodila od uplatnění konečného antidumpingového cla.
B. ŠETŘENÍ TÝKAJÍCÍ SE NOVÝCH MODELŮ SYSTÉMŮ PROFESIONÁLNÍCH KAMER
1. Postup
(11) Tři japonští vyvážející výrobci, jmenovitě Ikegami Tsushinki Co., Ltd (dále jen "Ikegami"), Hitachi Denshi (Europa) GmbH (dále jen "Hitachi") a Matsushita, uvědomili Komisi o záměru uvést na trh Společenství nové modely systémů profesionálních kamer a požádali Komisi, aby byly tyto nové modely, včetně jejich příslušenství, doplněny do přílohy nařízení (ES) č. 2042/2000 a tím osvobozeny od antidumpingového cla.
(12) Komise v tomto smyslu informovala výrobní odvětví Společenství a zahájila šetření s cílem zjistit, zda posuzované výrobky podléhají antidumpingovým clům a zda by operativní část nařízení (ES) č. 2042/2000 měla být odpovídajícím způsobem změněna.
2. Modely podrobené šetření
(13) Přijatá žádost o osvobození se týkala těchto modelů kamerových systémů, k nimž byly dodány příslušné technické údaje:
i) Ikegami:
- hlavy kamer HC-500 a HC-500W;
ii) Hitachi:
- hlava kamery V-35,
- ovládací jednotka kamery RU-Z35,
- adaptér kamery CA-Z35,
- adaptér kamery EA-Z35;
iii) Matsushita:
- hlava kamery AW-E860L.
Všechny modely byly prezentovány jako nástupnické verze modelů, které již byly vyňaty z platných antidumpingových opatření.
3. Závěry šetření
i) Hlavy kamer HC-500 a HC-500W
(14) Bylo zjištěno, že hlavy kamer HC-500 a HC-500W spadají pod popis výrobků uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2042/2000. Tyto modely však mají především profesionální použití. Výrobní odvětví Společenství prohlásilo, že tyto hlavy kamer lze použít k vysílacím účelům ve spojení s příslušným triax-systémem nebo triax-adaptérem. Nicméně na základě dostupných informací a tak, jako tomu bylo u předešlých modelů, bylo zjištěno, že hlavy kamer HC-500 a HC-500W se na trhu Společenství s příslušným triax-systémem nebo triax-adaptérem neprodávají. Na tomto trhu se tudíž tyto modely nepoužívají za kamery pro vysílání ve smyslu nařízení (ES) č. 2042/2000. V důsledku toho se v souladu s předchozí praxí orgánů Společenství dospělo k závěru, že je tyto kamery nutno pokládat za systém profesionálních kamer spadající pod definici uvedenou v čl. 1 odst. 3 písm. e) nařízení (ES) č. 2042/2000. Tyto modely by tudíž měly být vyňaty z působnosti stávajících antidumpingových opatření a doplněny do přílohy nařízení (ES) č. 2042/2000.
(15) V souladu se zavedenou praxí orgánů Společenství by tyto modely měly být osvobozeny od antidumpingového cla počínaje dnem doručení odůvodněné žádosti o výjimku útvarům Komise.
Veškerý dovoz těchto kamer dovezených počínaje dnem 28. října 2004 má být od uvedeného dne osvobozen od cla:
Ikegami – hlavy kamer HC-500 a HC-500W.
ii) Hlava kamery V-35, ovládací jednotka kamery RU-Z35 a adaptéry CA-Z35 a EA-Z35
(16) Bylo zjištěno, že hlava kamery V-35, základní stanice RU-Z35 a adaptéry CA-Z35 a EA-Z35 spadají pod popis výrobků čl. 1 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2042/2000. Nicméně mají především profesionální použití a na trhu Společenství se neprodávají s příslušným triax-systémem nebo triax-adaptérem. V důsledku toho se dospělo k závěru, že je tyto modely nutno pokládat za systém profesionálních kamer spadající pod definici uvedenou v čl. 1 odst. 3 písm. e) nařízení (ES) č. 2042/2000. Tento systém (hlava, základní stanice a adaptéry) by tudíž měl být vyňat z působnosti stávajících antidumpingových opatření a doplněn do přílohy nařízení (ES) č. 2042/2000.
(17) V souladu se zavedenou praxí orgánů Společenství by tento STK měl být osvobozen od antidumpingového cla počínaje dnem doručení odůvodněné žádosti o výjimku útvarům Komise.
Veškerý dovoz této kamery a jejího příslušenství dovezených počínaje dnem 27. ledna 2005 má být od uvedeného dne osvobozen od cla:
Hitachi – hlava barevné kamery V-35,
ovládací jednotka kamery RU-Z35,
adaptéry kamery CA-Z35 a EA-Z35.
iii) Hlava kamery AW-E860L
(18) Bylo zjištěno, že hlava kamery AW-E860L je téměř totožná s modely, jež jí předcházely a jež jsou již uvedeny v příloze nařízení (ES) č. 2042/2000.
Nový model je pouhou technickou adaptací modelu předchozího vzhledem k novým požadavků Společenství v oblasti životního prostředí.
Byl tudíž učiněn závěr, že by tento model měl být vyňat z působnosti antidumpingových opatření.
(19) V souladu se zavedenou praxí orgánů Společenství by tento systém televizních kamer měl být osvobozen od antidumpingového cla počínaje dnem doručení odůvodněné žádosti o výjimku útvarům Komise.
Veškerý dovoz těchto kamer dovezených počínaje dnem 10. května 2005 má být od uvedeného dne osvobozen od cla:
Matsushita – hlava kamery AW-E860L.
4. Zpráva zúčastněným stranám a závěry
(20) Komise informovala výrobní odvětví Společenství a vývozce STK o svých zjištěních a dala jim příležitost se k nim vyjádřit.
Žádná ze stran nevznesla proti zjištěním Komise námitky.
(21) Na základě uvedených skutečností by mělo být nařízení (ES) č. 2042/2000 odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 2042/2000 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Toto nařízení se použije na dovoz níže uvedených modelů vyrobených a vyvezených do Společenství těmito vyvážejícími výrobci:
a) Ikegami Tsushinki Co., Ltd počínaje dnem 28. října 2004:
- hlava kamery HC-500,
- hlava kamery HC-500W;
b) Hitachi Denshi (Europa) GmbH počínaje dnem 27. ledna 2005:
- hlava kamery V-35,
- ovládací jednotka kamery RU-Z35,
- adaptér kamery CA-Z35,
- adaptér kamery EA-Z35;
c) Matsushita počínaje dnem 10. května 2005:
- hlava kamery AW-E860L.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1455/2005
ze dne 7. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1456/2005
ze dne 6. září 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1457/2005
ze dne 8. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1458/2005
ze dne 8. září 2005
o trvalém a dočasném povolení některých doplňkových látek v krmivech a o dočasném povolení nových použití některých již povolených doplňkových látek v krmivech
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [1], a zejména na článek 3, čl. 9d odst. 1 a čl. 9e odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [2], a zejména na článek 25 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1831/2003 upravuje povolování doplňkových látek používaných ve výživě zvířat.
(2) Článek 25 nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví přechodná opatření pro žádosti o povolení doplňkových látek v krmivech podané v souladu se směrnicí 70/524/EHS před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(3) Žádosti o povolení doplňkových látek uvedených v přílohách tohoto nařízení byly podány před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(4) Úvodní připomínky k těmto žádostem podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/524/EHS byly předloženy Komisi před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003. S těmito žádostmi je tudíž třeba nadále nakládat v souladu s článkem 4 směrnice 70/524/EHS.
(5) Použití enzymatického přípravku endo-1,3(4)-beta-glukanáza z Aspergillus niger (MUCL 39199) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 1436/98 [3] pro výkrm kuřat.
Na podporu žádosti o povolení tohoto enzymatického přípravku bez časového omezení byly předloženy nové údaje.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání tohoto enzymatického přípravku podle přílohy I by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(6) Použití enzymatického přípravku endo-1,3(4)-beta-glukanáza z Aspergillus aculeatus (CBS 589.94), endo-1,4-beta-glukanáza z Trichoderma longibrachiatum (CBS 592.94), alfa-amyláza z Bacillus amyloliquefaciens (DSM 9553) a endo-1,4-beta-xylanáza z Trichoderma viride (NIBH FERM BP 4842) bez časového omezení je povoleno nařízením Komise (ES) č. 358/2005 [4] pro výkrm kuřat a dočasně nařízením Komise (ES) č.
2013/2001 [5] pro výkrm krůt a krocanů. Na podporu žádosti o rozšíření povolení k použití tohoto enzymatického přípravku na nosnice byly předloženy nové údaje.
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EÚBP) vydal stanovisko k použití uvedeného přípravku, podle kterého tento přípravek nepředstavuje pro tuto dodatečnou kategorii zvířat riziko.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro povolení tohoto přípravku k tomuto použití v čl. 9e odst.
1 směrnice 70/524/EHS jsou splněny. Proto by mělo být používání tohoto enzymatického přípravku podle přílohy II povoleno na dobu čtyř let.
(7) Použití enzymatického přípravku endo-1,4-beta-xylanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2105) a endo-1,3(4)-beta-glukanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2106) bez časového omezení je povoleno nařízením Komise (ES) č. 833/2005 [6] pro výkrm kuřat.
Na podporu žádosti o rozšíření povolení k použití tohoto enzymatického přípravku na nosnice byly předloženy nové údaje.
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EÚBP) vydal stanovisko k použití uvedeného přípravku, podle kterého tento přípravek nepředstavuje pro tuto dodatečnou kategorii zvířat riziko.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro povolení tohoto přípravku k tomuto použití v čl. 9e odst.
1 směrnice 70/524/EHS jsou splněny. Proto by mělo být používání tohoto enzymatického přípravku podle přílohy II povoleno na dobu čtyř let.
(8) Byly předloženy údaje na podporu žádosti o povolení k použití enzymatického přípravku endo-1,4-beta-xylanázy z Aspergillus niger (CBS 109.713) pro výkrm kuřat.
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EÚBP) vydal stanovisko k použití tohoto přípravku, podle kterého tento přípravek nepředstavuje riziko pro spotřebitele, uživatele, kategorii zvířat nebo životní prostředí.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro povolení tohoto přípravku k tomuto použití v čl. 9e odst.
1 směrnice 70/524/EHS jsou splněny. Proto by mělo být používání tohoto enzymatického přípravku podle přílohy II povoleno na dobu čtyř let.
(9) Z posouzení uvedených žádostí vyplývá, že je třeba vyžadovat dodržování některých postupů na ochranu pracovníků před vystavením doplňkovým látkám uvedeným v přílohách.
Tuto ochranu by mělo zajistit používání směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [7].
(10) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přípravek náležící do skupiny "enzymů" uvedený v příloze I se povoluje k používání bez časového omezení jako doplňková látka ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 2
Přípravky náležící do skupiny "enzymů" uvedené v příloze II se povolují k používání na dobu čtyř let jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1459/2005
ze dne 8. září 2005,
kterým se mění podmínky pro povolení některých doplňkových látek v krmivech, které patří do skupiny stopových prvků
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [1], a zejména na třetí větu čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Některé soli jodu, které jsou doplňkovými látkami patřícími do skupiny stopových prvků, byly povoleny směrnicí Rady 70/524/EHS [2], ve znění směrnice Komise 96/7/ES [3].
Tyto doplňkové látky byly oznámeny jako existující produkty na základě článku 10 nařízení (ES) č. 1831/2003 a podléhají ověřováním a postupům podle uvedeného ustanovení.
(2) Maximální obsah stopového prvku jod-I, který je nyní povolen v krmivu, je 4 ppm pro koňovité, 20 ppm pro ryby a 10 ppm pro ostatní druhy nebo kategorie zvířat.
(3) Nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví možnost úpravy povolení doplňkové látky podle vyjádření Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen "Úřad"), zda povolení stále splňuje podmínky stanovené uvedeným nařízením.
(4) Komise požádala Úřad o zhodnocení fyziologických požadavků na jod u různých živočišných druhů podle směrnice 70/524/EHS a o doporučení týkající se možných škodlivých účinků jodu, používaného na současných povolených úrovních, na zdraví lidí a zvířat nebo na životní prostředí.
Na základě této žádosti zaujal Úřad dne 25. ledna 2005 stanovisko o použití jodu v krmivech.
(5) Ve svém stanovisku dochází Úřad k závěru, že modelové výpočty s mlékem a vejci, založené na současných povolených maximálních úrovních jodu v krmivech, ukazují, že v nejhorším případě by horní hranice pro dospělé a mladistvé mohla být překročena.
(6) Z tohoto důvodu musí být maximální obsah jodu-I v krmivech pro tyto dva druhy výroby, tj. pro dojnice a nosnice, snížen, aby se omezilo riziko jakýchkoliv nežádoucích účinků na lidské zdraví.
(7) Je vhodné stanovit dvanáctiměsíční přechodné období za účelem vyčerpání stávajících zásob krmiva podle předchozích podmínek stanovených v souladu se směrnicí 70/524/EHS.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Aniž jsou dotčeny ostatní podmínky povolení doplňkových látek E2 jod-I, které patří do skupiny stopových prvků podle směrnice 70/524/EHS, nahrazují se maximální obsahy prvku v mg/kg kompletního krmiva obsahy uvedenými v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1460/2005
ze dne 8. září 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 747/2001, pokud jde o celní kvóty a referenční množství Společenství pro některé produkty pocházející z Alžírska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 747/2001 ze dne 9. dubna 2001 o správě celních kvót Společenství a referenčních množství v případě produktů, které mají na základě dohod s některými zeměmi Středomoří nárok na preference, a o zrušení nařízení (ES) č. 1981/94 a (ES) č. 934/95 [1], a zejména na čl. 5 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Svým rozhodnutím ze dne 18. července 2005 [2] schválila Rada Evropsko-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou na straně druhé.
(2) Tato dohoda stanoví pro některé produkty pocházející z Alžírska celní koncese, které se používají v rámci limitů celních kvót Společenství a referenčních množství.
(3) Pro zavedení těchto celních kvót a referenčních množství je třeba změnit nařízení (ES) č. 747/2001.
(4) Jelikož bylo nařízení Komise (EHS) č. 3590/85 ze dne 18. prosince 1985 o osvědčení a zprávě o výsledku rozboru pro dovoz vína, hroznové šťávy a hroznového moštu [3] zrušeno nařízením Komise (ES) č. 883/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro obchod se třetími zeměmi s produkty v odvětví vína [4], odkaz v nařízení (ES) č. 747/2001 na nařízení (EHS) č. 3590/85 by se měl z důvodu srozumitelnosti nahradit novým odkazem na nařízení (ES) č. 883/2001.
(5) Objemy nových celních kvót pro rok 2005 by se měly vypočítat poměrně ze základních objemů uvedených v dohodě v poměru k části období, které uplynulo do dne vstupu uvedené dohody v platnost.
(6) S cílem usnadnit správu dvou celních kvót pro rok 2005, které již byly otevřeny v nařízení (ES) č. 747/2001 pro vína pocházející z Alžírska, by se měla množství dovezená v rámci takových kvót započítat do odpovídajících celních kvót otevřených v souladu s nařízením (ES) č. 747/2001, ve znění tohoto nařízení.
(7) Poněvadž se dohoda použije ode dne 1. září 2005, mělo by se toto nařízení použít od téhož dne.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 747/2001 se mění takto:
1. Článek 3 se nahrazuje tímto:
"Článek 3
Zvláštní podmínky pro uplatňování nároku na celní kvóty pro některá vína
Za účelem uplatňování nároku na celní kvóty Společenství uvedené v přílohách I až III pod pořadovými čísly 09.1001, 09.1107 a 09.1205 musí být předloženo buď osvědčení o označení původu, které vydal příslušný alžírský, marocký nebo tuniský orgán podle vzoru uvedeného v příloze XII, nebo doklad VI 1 nebo výpis VI 2 doplněný poznámkami v souladu s čl. 32 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2001.".
2. Příloha I se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Objemy celních kvót Společenství pro rok 2005, pro které začíná kvótové období přede dnem vstupu v platnost Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou na straně druhé, se sníží, kromě u objemů celních kvót otevřených pro vína pod pořadovými čísly 09.1001 a 09.1003, úměrně k části období, která již uplynula do uvedeného dne.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1461/2005
ze dne 8. září 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 9. září 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1462/2005
ze dne 8. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1463/2005
ze dne 8. září 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 4. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1138/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1138/2005 ze dne 15. července 2005, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2005/06, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1138/2005 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 4. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1138/2005 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 40,687 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1464/2005
ze dne 8. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Na základě článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 musí být náhrady stanoveny se zřetelem na situaci a na vývojové perspektivy, jednak co se týče dostupného množství obilovin, rýže a zlomkové rýže a jejich ceny na trhu Společenství, a také co se týče cen obilovin, rýže, zlomkové rýže a produktů z obilovin na světovém trhu.
Na základě týchž článků je rovněž důležité zajistit vyváženou situaci a přirozený vývoj cen a obchodu na trzích s obilovinami a rýží.
Zároveň je třeba vzít v úvahu ekonomický aspekt zamýšlených vývozů a potřebu vyhnout se narušení trhu Společenství.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [3] o dovozním a vývozním režimu produktů zpracovaných z obilovin a rýže, stanovuje v článku 4 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady pro tyto produkty.
(4) Přidělenou náhradu pro určité zpracované produkty je třeba odstupňovat podle obsahu popelovin, surových vláken, slupek, bílkovin, tuků nebo škrobu; tento obsah je dobrým ukazatelem množství základního produktu skutečně obsaženého ve zpracovaném produktu.
(5) U hlíz manioku a jiných kořenových plodin a tropických hlízovitých plodin, jakož i jejich mouček, nyní ekonomický aspekt případných vývozů, zejména vzhledem k povaze a původu těchto produktů, nevyžaduje stanovení vývozních náhrad.
U některých produktů zpracovaných z obilovin se nyní vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nevyžaduje stanovení vývozní náhrady.
(6) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou mít za následek potřebu rozlišit náhradu poskytovanou pro určité produkty podle jejich místa určení.
(7) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(8) Některé produkty zpracované z kukuřice mohou projít tepelným zpracováním, což by mohlo vést k tomu, že by byla poskytnuta náhrada, která neodpovídá kvalitě produktu.
Je tedy nutné upřesnit, že se na tyto produkty, které obsahují předželatinovaný škrob, možnost poskytnutí vývozní náhrady nevztahuje.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1518/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1465/2005
ze dne 8. září 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 29,26 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 39,89 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1466/2005
ze dne 8. září 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství produktů uvedených v článku 1 každého z uvedených nařízení mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady použitelná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, podle případu.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) S ohledem na dohodu mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovinových výrobků ze Společenství do Spojených států, schválenou rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4], je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 15 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1043/2005 musí být pro dotčený základní produkt stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], která se použije během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musejí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v článku nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1467/2005
ze dne 8. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1468/2005
ze dne 8. září 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 2. do 8. září 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1058/2005 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 4,89 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1469/2005
ze dne 8. září 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 2. do 8. září 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 6,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1470/2005
ze dne 9. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1471/2005
ze dne 9. září 2005,
kterým se stanoví dodatečná částka, která má být vyplacena za hrušky v Maďarsku podle nařízení (ES) č. 416/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 416/2004 ze dne 5. března 2004, kterým se stanoví přechodná opatření k provádění nařízení Rady (ES) č. 2201/96 a nařízení (ES) č. 1535/2003 z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii [1], a zejména na čl. 3 odst. 2,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Množství hrušek, která byla sdělena členskými státy a na která se vztahují žádosti o podporu na hospodářský rok 2004/05 podle čl. 39 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1535/2003 ze dne 29. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 2201/96, pokud jde o režim podpory pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny [2], překračují horní limit Společenství o 11946 tun. Proto je třeba, aby byla po skončení hospodářského roku 2004/05 vyplacena dodatečná částka v členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004, a jejichž vnitrostátní horní limit nebyl překročen nebo byl překročen o méně než 25 %.
(2) Vnitrostátní horní limit v Maďarsku nebyl v hospodářském roce 2004/05 překročen.
Je proto třeba vyplatit v tomto členském státu celkovou dodatečnou částku ve výši 40,42 EUR za tunu.
(3) Producenti z České republiky nepředložili na hospodářský rok 2004/05 žádnou žádost o podporu, pokud jde o hrušky určené ke zpracování.
Proto by se dodatečná částka na hospodářsky rok 2004/05 v tomto členském státu neměla vyplatit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Po skončení hospodářského roku 2004/05 se
Nařízení Komise (ES) č. 1472/2005
ze dne 9. září 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o udělení dovozních licencí na měsíc srpen 2005 pro určitý živý skot, podaným v rámci celní kvóty dle nařízení (ES) č. 1217/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1217/2005 ze dne 28. července 2005, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro celní kvótu pro určitý živý skot pocházející z Bulharska stanovenou rozhodnutím Rady 2003/286/ES [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 1 nařízení (ES) č. 1217/2005 stanovuje na 6600 počet kusů živého skotu pocházejícího z Bulharska, který může být v období od 1. července 2005 do 30. června 2006 za zvláštních podmínek dovezen.
2 nařízení (ES) č. 1217/2005 uvádí, že požadovaná množství mohou být snížena.
Podané žádosti se vztahují na celková množství, která přesahují množství jsoucí k dispozici.
Za těchto okolností a ve snaze zajistit spravedlivé rozdělení množství, která jsou k dispozici, je nutné požadovaná množství úměrně snížit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozní licence podané v souladu s čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 1217/2005 se vyhovuje do výše 43,5787 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 10. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1473/2005
ze dne 9. září 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o udělení dovozních licencí na měsíc srpen 2005 pro určitý živý skot, podaným v rámci celní kvóty dle nařízení (ES) č. 1241/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1241/2005 ze dne 29. července 2005, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro celní kvótu pro určitý živý skot pocházející z Rumunska stanovenou rozhodnutím Rady 2003/18/ES [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 1 nařízení (ES) č. 1241/2005 stanovuje na 46000 počet kusů živého skotu pocházejícího z Rumunska, který může být v období od 1. srpna 2005 do 30. června 2006 za zvláštních podmínek dovezen.
2 nařízení (ES) č. 1241/2005 uvádí, že požadovaná množství mohou být snížena.
Podané žádosti se vztahují na celková množství, která přesahují množství jsoucí k dispozici.
Za těchto okolností a ve snaze zajistit spravedlivé rozdělení množství, která jsou k dispozici, je nutné požadovaná množství úměrně snížit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozní licence podané v souladu s čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 1241/2005 se vyhovuje do výše 10,785 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 10. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1474/2005
ze dne 9. září 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní práva podaným pro kvóty pro pro dovoz živého skotu o hmotnosti vyšší než 160 kg podle nařízení (ES) č. 1218/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1218/2005 ze dne 28. července 2005, kterým se stanoví prováděcil pravidla pro celní kvótu pro dovoz živého skotu o nmotnosti vyšší než 160 kg a pocházejícího ze Švýcarska stanovenou nařízením Rady (ES) č. 1182/2005 [2], a zejména na čl. 4, odst. 2 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 1218/2005 stanoví, že množství, na něž mohou oprávněné hospodářské subjekty předložit žádost o vydání dovozních práv v rámci kvóty na zmrazené hovězí maso, činí 2300 kusů. Podnikatel společenství může žádat o dovozní práva podle článku 3 uvedeného nařízení.
(2) Vzhledem k tomu, že množství uvedená v žádostech o dovozní práva uvedená v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 1218/2005 převyšují množství, která jsou k dispozici, je třeba stanovit koeficient pouze snížení požadovaných množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o dovozní práva podané v souladu s čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 1218/2005 se vyhovuje do výše 74,074 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1475/2005
ze dne 9. září 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 20,206 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1476/2005
ze dne 9. září 2005
o dovozních licencích pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí a telecí maso vysoké kvality
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 936/97 ze dne 27. května 1997 o otevření a správě celních kvót pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality a pro zmrazené buvolí maso [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 4 a 5 podmínky pro žádosti o udělení dovozních licencí pro maso uvedené v čl. 2 písm. f) tohoto nařízení.
(2) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 2 písm. f) množství čerstvého, chlazeného nebo zmrazeného hovězího a telecího masa vysoké kvality které odpovídá definici stanovené vestejném ustanovení, které může být v období od 1. července 2005 do 30. června 2006 za zvláštních podmínek dovezeno, na 11500 tun.
(3) Je třeba připomenout, že licence, které jsou předmětem tohoto nařízení, mohou být použity po celou dobu jejich platnosti pouze za předpokladu, že splňují podmínky veterinární hygieny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozní licence pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality dle čl. 2 písm. f) nařízení (ES) č. 936/97 podané v období od 1. do 5. září 2005 se vyhovuje.
2. Žádosti o licence mohou být v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 936/97 podány během prvních pěti dnů měsíce října 2005 pro množství 3391,363 tun.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 11. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1477/2005
ze dne 12. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1478/2005
ze dne 12. září 2005,
kterým se mění přílohy V, VII a VIII nařízení Rady (EHS) č. 3030/93 o společných pravidlech dovozu některých textilních výrobků pocházejících ze třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3030/93 ze dne 12. října 1993 o společných pravidlech dovozu některých textilních výrobků pocházejících ze třetích zemí [1], a zejména na články 8 a 19 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dne 10. června 2005 se Evropská komise a čínské ministerstvo obchodu dohodly na memorandu o porozumění o vývozu některých čínských textilních a oděvních výrobků do Evropské unie.
Za účelem zohlednění uvedeného memoranda o porozumění Komise následně přijala nařízení (ES) č. 1084/2005.
(2) Je zapotřebí vyjasnit místo určení zásilek do Společenství uvedených v poznámce pod čarou 3 tabulky v písmeni b) v příloze V nařízení (EHS) č. 3030/93 a rovněž zvláštní převodní koeficient pro dětské oděvy pro textilní výrobky kategorie 4.
(3) Je zapotřebí stanovit ujednání pro nakládání se zbožím zasílaným ze Společenství do Číny za účelem zušlechťovacího styku (pasivního zušlechťovacího styku – PZS).
(4) Tato ujednání týkající se PZS by měla být promítnuta do přílohy VII nařízení Rady (EHS) č. 3030/93.
(5) Množstevní limity stanovené v memorandu o porozumění byly u několika kategorií výrobků vyčerpány.
V důsledku toho je značné množství zboží zablokováno v přístavech Společenství, což vytváří neočekávané obtíže pro běžné vedení obchodní činnosti.
(6) Dne 5. září 2005 Evropská komise a čínské ministerstvo obchodu uzavřely konzultace týkající se řešení problémů způsobených vývozy textilních a oděvních výrobků z Číny, které jsou nad rámec množství stanovených v memorandu o porozumění.
Na jejich základě bylo dohodnuto stanovit pro dotčené kategorie dodatečná množství a zavést některé odchylky.
(7) Za účelem zohlednění ujednání dohodnutého Evropskou komisí a čínským ministerstvem obchodu je zapotřebí upravit pro roky 2005 a 2006 množstevní limity pro dovozy textilních a oděvních výrobků pocházejících z Číny a stanovit některé odchylky. Nařízení (EHS) č.
3030/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8) Kromě toho je s ohledem na zvláštní okolnosti této situace vhodné stanovit dodatečná množství, aby bylo možné uvolnit veškeré textilní a oděvní výrobky, které jsou v současnosti zablokovány.
(9) Vzhledem k naléhavosti dané záležitosti by mělo nařízení vstoupit v platnost neprodleně.
(10) Opatření tohoto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro textil zřízeného podle článku 17 nařízení (EHS) č. 3030/93,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 3030/93 se mění takto:
1. Příloha V se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
2. V příloze VII se tabulka nahrazuje tabulkou v příloze II tohoto nařízení.
3. V příloze VIII se tabulka nahrazuje tabulkou v příloze III tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1479/2005
ze dne 12. září 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 14. do 27. září 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1480/2005
ze dne 13. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1481/2005
ze dne 13. září 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2805/95, kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na článek 63 odst. 3 druhý pododstavec a článek 64 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 63 odst. 1 nařízení (ES) č. 1493/1999 je možné rozdíl mezi světovými cenami a cenami ve Společenství vyrovnat vývozní náhradou v míře, která je nezbytná pro vývoz produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. a) a b) uvedeného nařízení za ceny těchto produktů na světovém trhu a která je v mezích dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy.
(2) Podle čl. 64 odst. 3 nařízení (ES) č. 1493/1999 se ceny a místa určení pro náhrady stanoví s přihlédnutím k situaci a pravděpodobnému vývoji cen a dostupnosti dotyčných produktů na trhu Společenství a světových tržních cen těchto produktů.
(3) Vzhledem k tomu by nařízení Komise (ES) č. 2805/95 [2] mělo být příslušně pozměněno.
(4) Řídící výbor pro víno nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 2805/95 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. září 2005.
Toto nařízení se použije od 16. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1482/2005
ze dne 13. září 2005
o vydávání vývozních licencí v režimu A3 pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citróny, stolní hrozny a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1317/2005 [2] zahájením nabídkového řízení stanovilo směrné sazby náhrad a směrná množství pro vývozní licence v režimu A3, jež je možné vydat.
(2) S ohledem na předložené nabídky je třeba stanovit maximální sazby náhrad a procentní podíly pro množství, jež lze přidělit nabídkám s těmito maximálními sazbami.
(3) Pokud jde o rajčata, pomeranče, citróny, stolní hrozny a jablka, maximální sazby potřebné k přidělení licencí na směrná množství až do výše množství udaných v nabídkách nepřekračují směrné sazby pro náhrady více než jedenapůlkrát,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální sazby náhrad a procentní podíly pro snížení výše množství přidělovaných v rámci nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 1317/2005, pokud jde o rajčata, pomeranče, citróny, stolní hrozny a jablka, se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1483/2005
ze dne 13. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro olivový olej
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22 září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na čl. 3 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 3 nařízení č. 136/66/EHS může být rozdíl mezi cenami ve Společenství a cenami v mezinárodním obchodě pokryt náhradou pro vývoz olivového oleje do třetích zemí.
(2) Podrobná pravidla pro stanovení a udělování vývozních náhrad pro olivový olej jsou obsažena v nařízení Komise (EHS) č. 616/72 [2].
(3) Dle čl. 3 odst. 3 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada stejná pro celé Společenství.
4 nařízení č. 136/66/EHS musí být náhrada pro olivový olej stanovena s ohledem na stávající situaci a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti olivového oleje na trhu Společenství a cen v mezinárodním obchodě.
Nicméně v případě, že situace v mezinárodním obchodě nedovoluje stanovit nejvýhodnější kótace olivového oleje, je možné vzít v úvahu cenu nejvýznamnějších konkurenčních rostlinných olejů v mezinárodním obchodě a rozdíl zaznamenaný mezi touto cenou a cenou olivového oleje v rámci určitého reprezentativního období.
Výše náhrady nesmí překročit rozdíl mezi cenou olivového oleje ve Společenství a v mezinárodním obchodě, případně upravený tak, aby zohledňoval vývozní náklady produktů na světovém trhu.
(5) Dle čl. 3 odst. 3 třetí odrážky písm. b) nařízení č. 136/66/EHS je možné rozhodnout, že se náhrada stanoví prostřednictvím nabídkového řízení. Nabídkové řízení se vztahuje na částku náhrady a může se omezovat na určité země určení, množství, kvalitu a určitou úpravu.
(6) Dle čl. 3 odst. 3 druhé odrážky nařízení č. 136/66/EHS mohou být náhrady pro olivový olej stanoveny v různé výši, v závislosti na dané oblasti, pokud je to vzhledem k situaci na světovém trhu nebo vzhledem k zvláštním požadavkům na určitých trzích nutné.
(7) Náhrady je třeba stanovovat alespoň jednou měsíčně, přičemž je možné je mezitím změnit.
(8) Při použití těchto pravidel na současnou situaci na trhu s olivovým olejem a zejména na ceny těchto produktů ve Společenství a na trzích třetích zemí je třeba náhrady stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. c) nařízení č. 136/66/EHS se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1484/2005
ze dne 14. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1485/2005
ze dne 14. září 2005
kterým se stanoví zákaz rybolovu tresky obecné v oblastech ICES I, II (vody Norska) plavidly plujícími pod vlajkou Portugalska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1486/2005
ze dne 14. září 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu platýse černého v oblasti NAFO 3LMNO plavidly plujícími pod vlajkou Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1487/2005
ze dne 12. září 2005,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých hotových oděvních textilií z polyesterových nekonečných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1) Dne 15. března 2005 uložila Komise nařízením (ES) č. 426/2005 [2] (dále jen "prozatímní nařízení") prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých hotových oděvních textilií z polyesterových nekonečných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR").
(2) Je třeba připomenout, že šetření dumpingu a újmy se vztahovalo na období od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen "období šetření").
Posuzování trendů podstatných pro stanovení újmy se týkalo období od 1. ledna 2000 do konce období šetření (dále jen "posuzované období").
2. Následný postup
(3) Po uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých hotových oděvních textilií z polyesterových nekonečných vláken z ČLR byly všem stranám poskytnuty skutečnosti a úvahy, na kterých bylo založeno prozatímní nařízení.
Všem stranám byla poskytnuta lhůta, ve které mohly k těmto poskytnutým informacím zaujmout stanovisko.
(4) Některé zúčastněné strany podaly písemné připomínky.
Strany, které o to požádaly, dostaly také příležitost k ústnímu slyšení.
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné.
Ústní a písemné připomínky předložené dotčenými stranami byly prozkoumány a na jejich základě byly podle potřeby upraveny prozatímní závěry.
(5) Komise dále poskytla veškeré podstatné skutečnosti a úvahy, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit uložení konečného antidumpingového cla a konečné vybrání výše cla zajištěného prostřednictvím prozatímního cla.
Zúčastněným stranám byla rovněž poskytnuta lhůta, ve které mohly v reakci na toto poskytnutí informací podat námitku.
Ústní a písemné připomínky předložené stranami byly uváženy a v příslušných případech byly závěry odpovídajícím způsobem upraveny.
B. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(6) Připomíná se, že v 11. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly za dotyčný výrobek označeny hotové oděvní textilie z polyesterových nekonečných vláken, což jsou tkaniny z nití ze syntetických nekonečných vláken obsahující 85 % hmotnostních nebo více tvarovaných nebo netvarovaných polyesterových nekonečných vláken, která jsou barvená nebo potištěná.
Tímto se také vysvětluje, že i pokud se dotyčný výrobek běžně používá při výrobě oděvních aplikací, mj. při výrobě podšívek oděvů a výrobě větrovek, sportovního oblečení, lyžařského oblečení, spodního prádla a módních výrobků, může se použít také při výrobě dalších aplikací, ačkoli v menší míře. Proto se i na všechny hotové oděvní textilie z polyesterových nekonečných vláken, které jsou uvedeny výše, bez ohledu na jejich konečné použití, vztahuje definice výrobku.
I když se dotyčný výrobek používá při výrobě jedné či druhé aplikace, jeho základní fyzikální a technické vlastnosti zůstávají stejné a rozdíl v použití proto neovlivňuje definici dotyčného výrobku.
(7) Potvrzuje se, že definice výrobku se vztahuje také na bělené tkaniny.
Takové tkaniny se však odlišují od nebělených tkanin z nití ze syntetických nekonečných vláken (také nazývané šedé tkaniny), které se získávají po tkaní, ale před barvením, a jsou surovinou pro výrobu dotyčného výrobku.
Na tyto nebělené tkaniny se nevztahuje oblast působnosti definice výrobku.
Jak se uvádí výše, bělené tkaniny spadají pod kódy KN ex54075100, ex54076110 a ex54076910, a proto tyto kódy KN musejí být přidány do operativní části tohoto nařízení.
(8) Nakonec se také potvrzuje, že dotyčný výrobek by se měl rozlišovat od tkaných textilií z polyesterových vláken z různobarevných nití, u nichž jsou předbarvené nitě setkány do látky a design je utvořen tkaním vzoru.
Posledně zmíněný výrobek má jiné základní fyzikální a chemické charakteristiky, protože použitá surovina (předbarvené nitě) je odlišná a design se získává tkaním a nikoliv potiskem či barvením.
Tento typ hotové textilie je navíc běžně používán jako dekorační látka, zatímco dotyčný výrobek je používán téměř výhradně pro výrobu oděvů.
(9) Několik zúčastněných stran tvrdilo, že by hotové oděvní textilie z polyesterových nekonečných vláken (dále jen "HOTPNV"), které se používají pro nábytkovou nebo domácí dekoraci, neměly být zahrnuty do antidumpingových opatření.
Jedna ze zúčastněných stran dovážející polyesterová vlákna určená pro deštníky také namítala, že používání textilií, které dovážejí, je díky rozdílu ve váze odlišné a nevyhovující pro textilní průmysl.
(10) Šetření opravdu prokázalo, že některé části dotyčného výrobku se, ačkoli v menší míře, používají pro účely nábytkové a bytové dekorace.
Tyto textilie však, navzdory rozdílům v řadě faktorů, jako např. barva, velikost nití a konečné zpracování, mají stejné fyzikální a chemické charakteristiky jako textilie pro oděvní použití.
Dospělo se tedy k závěru, že by neměla být vyčleněna z definice výrobku.
(11) Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že v závislosti na použití výrobku, např. jako podšívky málo kvalitních oděvů nebo jako textilní materiál pro vysoce kvalitní oděvy, jsou ceny a kvalita významně rozdílné a tyto výrobky by neměly být považovány za jeden z dotyčných výrobků.
(12) V tomto ohledu by se mělo poznamenat, že rozdíl v typu a v ceně byl vysvětlen kontrolními čísly výrobků (kódy KČV) stanovenými pro šetření, které zajišťují, že rozličné typy výrobků jsou srovnávány s obdobnými typy výrobků.
(13) V 15. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo stanoveno, že Komise shledala, že HOTPNV vyráběné výrobním odvětvím Společenství a prodávané na trhu Společenství, stejně jako HOTPNV vyráběné v dotyčných zemích a dovážené do Společenství, jsou obdobné výrobky, poněvadž neexistují žádné rozdíly v základních fyzikálních a chemických vlastnostech ani v použití existujících různých druhů.
(14) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky týkající se definice výrobku a obdobného výrobku, potvrzuje se obsah a prozatímní závěry 11. až 16. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
C. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(15) Jedna ze zúčastněných stran požadovala, aby podrobnosti o spolupracujících výrobcích ve Společenství byly zveřejněny s cílem umožnit zúčastněným stranám posouzení, zda byly splněny stávající požadavky.
Jak je stanoveno v 8. bodě odůvodnění písm. a) prozatímního nařízení, požadovali vývozci ve Společenství ve smyslu článku 19 základního nařízení, aby jejich údaje nebyly zveřejněny, neboť jejich uveřejnění by je nepříznivě ovlivnilo.
Jelikož někteří z nich kupují polyesterové nitě (jejich hlavní surovinu) od čínských dodavatelů, existuje zde riziko odvetných opatření.
Bylo shledáno, že jejich žádost je dostatečně odůvodněná, a proto jí bylo vyhověno.
D. DUMPING
1. Zacházení jako v tržní ekonomice
(16) Připomíná se, že v současném šetření se přihlásilo 49 vyvážejících výrobců v ČLR, kteří požádali o zacházení jako v tržní ekonomice v souladu s čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení. Každá jednotlivá žádost o zacházení jako v tržní ekonomice byla zkoumána, zda splňuje pět kritérií stanovených v uvedeném článku.
(17) Na tomto základě a podle 23. bodu odůvodnění prozatímního nařízení mohlo 25 společností úspěšně prokázat, že splnily pět příslušných kritérií pro zacházení jako v tržní ekonomice.
Zbývajícím společnostem nemohlo být zacházení jako v tržní ekonomice uděleno: 10 z nich nedostatečně spolupracovalo při šetření tím, že neposkytlo nezbytné požadované informace, a u 14 dalších bylo shledáno, že nesplňují kritéria čl. 2 odst.
Zdroj: ověřené odpovědi v dotaznících spolupracujících čínských vývozců. Společnost _BAR_ Kritéria _BAR_
Čl. 2 odst. 7 písm. c) první odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) druhá odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) třetí odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) čtvrtá odrážka _BAR_ Čl. 2 odst. 7 písm. c) pátá odrážka _BAR_
1 _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
2 _BAR_ splněno _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
3 _BAR_ splněno _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
4 _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
5 _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
6 _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
7 _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
8 _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
9 _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
10 _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
11 _BAR_ splněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
12 _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
13 _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
14 _BAR_ nesplněno _BAR_ nesplněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_ splněno _BAR_
(18) Dotčeným společnostem a žadatelům byla dána možnost se k výše uvedeným zjištěním vyjádřit.
Výsledky analýzy připomínek obdržených od různých zúčastněných stran jsou uvedeny níže.
2 odst. 7 písm. c) základního nařízení je důkazní břemeno na vyvážejících výrobcích, kteří žádají o zacházení jako v tržní ekonomice, jelikož tento článek stanoví, že je na společnostech, aby poskytly dostačující důkazy, že působí v souladu s podmínkami tržní ekonomiky.
Pokud přetrvávají pochybnosti, například z toho důvodu, že dotčená(é) společnost(i) neposkytla(y) nebo nebyla(y) schopna(y) poskytnout nezbytné informace, nebo tyto informace nebyly dostačující, zacházení jako v tržní ekonomice nemůže být uděleno.
(20) Dále se poznamenává, že je třeba bez výhrady splnit všech pět kritérií uvedených v čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení, aby společnosti mohlo být uděleno zacházení jako v tržní ekonomice.
Jinými slovy, pokud je jen jediné z kritérií splněno pouze částečně, zacházení jako v tržní ekonomice nemůže být uděleno. Orgány ES také podle svého zavedeného postupu přezkoumají, zda podmínky pro zacházení jako v tržní ekonomice splňuje i uskupení společností ve spojení jako celek, což znamená, že každá ze společností ve spojení vyrábějící a/nebo prodávající dotyčný výrobek musí prokázat, že splňuje kritéria pro zacházení jako v tržní ekonomice.
(21) V tomto kontextu tvrdily společnosti 4, 5, 9 a 14, že posouzení, zda společnosti bude či nebude uděleno zacházení jako v tržní ekonomice, musí být učiněno na základě celkového přehledu, a jelikož Komise zjistila, že pouze některá hlediska pro příslušná kritéria nebyly splněny, mělo by jim být zacházení jako v tržní ekonomice uděleno.
Tato tvrzení byla zamítnuta na základě 20. bodu odůvodnění.
(22) Společnosti 4 a 5 také tvrdily, že zjištění Komise byla nedostatečná k učinění závěrů, podle kterých nesplňují první kritérium.
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že v případě dvou společností odhalila inspekce na místě skutečnost, že společnosti ve své žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice poskytly buď zavádějící informace, nebo důležité informace byly jednoduše opomenuty.
V případě jedné společnosti byl významný dodavatel surovin označen za soukromou společnost, ale později se během šetření na místě zjistilo, že se jedná o státem vlastněnou společnost.
Tvrzení společnosti, že se nedají očekávat podrobné znalosti o vlastnictví jejích dodavatelů, nemohlo být přijato, jelikož společnost v žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice výslovně uvedla, že tento dodavatel je v soukromém vlastnictví, což bylo výslovně potvrzeno společností i během inspekce na místě.
V případě druhé společnosti bylo během inspekce na místě zjištěno, že přestože byla v žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice výslovně požadována tato informace, společnost opomenula nahlásit nákupy hlavní suroviny, a následně tedy neuvedla žádné údaje týkající se příslušného dodavatele.
Za těchto podmínek byla inspekce silně narušena a nemohlo být ověřeno, zda příslušné náklady byly učiněny v reakci na tržní signály a bez zásahu ze strany státu.
Tvrzení společností byla proto zamítnuta.
(23) Společnosti 3, 9 a 14 tvrdily, že pouhá skutečnost, že auditoři vydali kvalifikované stanovisko k jejich roční účetní závěrce, není dostatečná k tomu, aby se druhé kritérium čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení považovalo za nesplněné. Společnost 2 odmítla závěry Komise o tom, že tato společnost nemá jediné jasné účetní záznamy ověřené nezávislým auditem používané pro všechny účely.
Závěrem společnosti 4 a 5 tvrdily, že vedou jasné účetní závěrky ověřené nezávislým auditem, a z tohoto důvodu by se druhé kritérium mělo považovat za splněné.
2 odst. 7 písm. c) základního nařízení vyžaduje, aby dotčené společnosti prokázaly, že vedou základní soubor účetních závěrek ověřený nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy, aby mohla být posouzena spolehlivost takového účetnictví s ohledem na zajištění patřičného posouzení dumpingu.
Výpočet dumpingu je vskutku založen zejména na údajích obsažených v účetních záznamech společností, jakými jsou příjem, náklady, zisk a soupis majetku, které proto musejí být spolehlivé.
Antidumpingová inspekce na místě sestává právě z ověřování takových údajů.
Dále se také připomíná, že stanovisko vyjádřené auditorem (schválení bez výhrad nebo s výhradami nebo zamítnutí) závisí na významnosti zjištěných nesrovnalostí v účetnictví.
Skutečnost, že auditor neodmítne schválit účetnictví, sama o sobě neznamená, že účetnictví je v pořádku, to by bylo zajištěno pouze schválením bez výhrad ze strany auditora.
(25) Pokud jde konkrétně o společnosti 3, 9 a 14, je třeba poznamenat, že výhrady, které měli auditoři, byly dosti významné.
V případě jedné společnosti nebyli auditoři schopni ověřit platnost roční uzávěrky zůstatku zásob a ročních prodejních nákladů.
V případě jiné společnosti uvedli auditoři ve své zprávě, že nebyli schopni zjistit roční závěrečný soupis majetku z důvodu "omezených podmínek".
Je třeba poznamenat, že hodnota majetku činila více než 10 % celkového rozvahy uvedené společnosti.
Navíc účetní závěrky poskytnuté společností neodpovídaly těm, které byly uvedeny v auditorské zprávě, což vzbudilo pochybnosti, zda byly předloženy správné ověřené účetní závěrky.
Pokud jde o poslední společnost, významné výhrady byly k ročním účetním závěrkám z roku 2002.
I přes žádné zřejmé změny v účetních postupech a žádné úpravy položek v předchozích letech, nebyly k účetním závěrkám z roku 2003 učiněny ty samé výhrady, což vzbudilo obavy, zda účetní závěrky byly ověřeny nezávislým auditem v souladu s mezinárodními standardy.
Navíc uvedené účetní závěrky nebyly ani přijaty akcionáři.
Tvrzení společností byla proto zamítnuta.
(26) Pokud jde o tvrzení společnosti 2, je třeba zmínit, že významné úpravy požadované auditory, které by snížily zisk, byly zaznamenány pouze v ročních účetních závěrkách, ale ne v účetních závěrkách společnosti. Důvodem toho bylo, že společnost chtěla prokázat vyšší zisk ve svém účetnictví pro jiné účely.
Účetní závěrky proto nemohly být uznány spolu s ročními účetními závěrkami, které byly ověřeny auditem, což by mělo přímý a významný dopad na jakýkoli výpočet dumpingu. To vedlo k závěru, že tato společnost nevedla jasné účetní závěrky užívané pro všechny účely.
Protože společnost neposkytla žádné další informace, byly uvedené závěry potvrzeny a tvrzení zamítnuta.
(27) V případě společností 4 a 5 byly během inspekce na místě shledány závažné nedostatky v závěrkách účetnictví.
Společnosti tvrdily, že tyto nesrovnalosti byly způsobeny administrativními chybami a že Komise neprovedla důkladný rozbor, a situaci si tak špatně vyložila.
Za prvé je třeba připomenout, že je na společnostech, aby vyjasnily nebo odstranily pochybnosti, které během inspekce mohou vyvstat.
Navíc se uvádí, že během inspekce ohledně žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice společnosti neposkytly některé vyžadované dokumenty, které tak nemohly být ověřeny a vzaty v potaz.
Objevené nesrovnalosti vážně zpochybnily spolehlivost těchto účetních závěrek a potvrzuje se tak, že tyto účetní závěrky nemohly být uznány za ověřené v souladu s mezinárodními standardy.
Protože společnostmi nebyly poskytnuty žádné další informace, tvrzení byla zamítnuta a uvedené závěry se potvrzují.
(28) Dvě poslední zmiňované společnosti a společnost 6 tvrdily, že závěry, podle kterých nesplňují třetí kritérium, byly neopodstatněné.
(29) Společnost 4 tvrdila, že Komise nedisponovala žádnými hodnověrnými odůvodněními, které by vedly k závěru, že cena zaplacená akcionáři v rámci privatizačního procesu byla snížena.
Šetření zaprvé odhalilo skutečnost, že společnost byla v době privatizace oceněna pouze na 25 % svojí čisté hodnoty, což způsobilo pochybnosti ohledně spolehlivosti hodnotící zprávy.
Také se zjistila závažnější skutečnost, že noví akcionáři za vlastnictví společnosti zaplatili pouze část uvedené ceny.
Bylo zjištěno, že zbývající část byla zaplacena třetí společností, o které společnost 4 odmítla zveřejnit podrobnější údaje.
Proto obavy, že tato třetí společnost je vlastněná státem, nemohly být rozptýleny.
Tvrzení, že uvedené údaje nemohly být zveřejněny kvůli obchodnímu tajemství, nemůže být přijato, jelikož se všemi důvěrnými údaji obdrženými během inspekce na místě v antidumpingovém šetření nakládají orgány jako s takovými v souladu s čl. 19 odst.
1 základního nařízení, a proto by v žádném případě nebyly dále zveřejněny. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(30) Společnost 5 odmítla záporné stanovení Komise ohledně zacházení jako v tržní ekonomice týkající se třetího kritéria s odůvodněním, že údajně nakoupila své vlastní zařízení od soukromé společnosti ve spojení, a že aktiva byla tedy převedena za tržní ceny.
Je třeba poznamenat, že v tomto určitém případě, byly závěry Komise založeny na skutečnosti, že společnost v žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice původně uvedla, že veškeré její aktiva byla nakoupena na otevřeném trhu, což se při inspekci na místě ukázalo být mylným tvrzením. Ve skutečnosti bylo zjištěno, že veškerá aktiva byla převedena od akcionáře společnosti.
Společnost nemohla objasnit, jakým způsobem a za jakou cenu akcionáři dotčená aktiva původně zakoupili. Společnost tedy nebyla schopna prokázat, že aktiva byla převedena za tržní ceny, a nemohla tedy prokázat, že její výrobní náklady a finanční situace nebyly podrobeny významnému zkreslení přenesenému z předchozího netržního hospodářského systému.
Poskytnutím zavádějící informace o původu jejích hmotných aktiv byla práce v rámci inspekce také silně narušena.
Protože nebyly poskytnuty žádné další informace, tvrzení byla zamítnuta a uvedené závěry se potvrzují.
(31) Společnost 6 tvrdila, že skutečnost, že veškerá aktiva jsou snížena na stejnou paušální sazbu, by neměla vést k závěru, že finanční situace společnosti je narušena.
Společnost také tvrdila, že nákupní cena za právo na užívání pozemku, která byla útvary Komise shledána mimořádně nízkou, je pouhou obchodní transakcí, bez státního zásahu.
Tato tvrzení byla zamítnuta s odůvodněním, že použití stejné snížené sazby pro všechny akcie ze strany této původně kolektivně vlastněné společnosti, neodráží ekonomickou realitu a představuje významné narušení výrobních nákladů a finanční situace firmy.
Pokud jde o pořízení práva na státem vlastněné pozemky, byl tímto přirozeně dotčen stát, a společnost nemohla prokázat, že nákupní cena, která se zdála být nepřiměřeně nízká v porovnání s běžným ročním nájmem placeným společností dříve, odrážela tržní hodnotu.
(32) Je třeba poznamenat, že někteří vyvážející výrobci také tvrdili, že závěry Komise o tom, že jim nebude uděleno zacházení jako v tržní ekonomice, byly založeny na nesprávných zjištěních.
Nepředložili však v tomto ohledu žádný doplňující materiál, proto byla jejich tvrzení zamítnuta.
Pouze jedna společnost byla schopna poskytnout platná objasnění, zatímco tvrzení ostatních společností musela být zamítnuta.
(33) Obecněji bylo společností 9 tvrzeno, že neprovedení inspekční návštěvy bylo v jejím případě nepříznivé a diskriminující v porovnání s těmi společnostmi, u kterých inspekce na místě provedena byla.
Ostatní dvě společnosti tvrdily, že současné provádění inspekce na místě ohledně žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice a odpovědi na dotazník o dumpingu bylo v jejich neprospěch, stejně jako porušení tříměsíční lhůty k rozhodnutí Komise o žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice podle čl. 2 odst.
(34) V tomto ohledu se připomíná, že podle článku 16 základního nařízení není inspekce na místě povinná a provádí se tam, kde se to považuje za vhodné.
Ve stávajícím případě byla žádost o zacházení jako v tržní ekonomice společnosti 9 zamítnuta již ve fázi první analýzy, protože společnost, i přes zaslání písemného upozornění na nedostatky, nebyla schopna prokázat, že splnila všechna kritéria.
Pokud jde o ostatní tvrzení, je třeba poznamenat, že současné provádění inspekce na místě a nerespektování tříměsíční lhůty je vysvětleno skutečností, že toto řízení zahrnovalo velký počet vyvážejících výrobců a že ustanovení o výběru vzorku mohla být použita pouze s ohledem na výpočet dumpingu.
Šetření proto obnášelo významnou a časově náročnou analýzu každé žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice.
V každém případě se má za to, že současné provádění inspekcí na místě a nerespektování lhůt s sebou nenese žádné zjevné právní důsledky ani nepříznivé účinky, a jak již bylo závěrem uvedeno v předešlém šetření, platné vyjádření k zacházení jako v tržní ekonomice mohlo být za takových podmínek učiněno.
Tyto požadavky byly proto zamítnuty.
(35) Závěrem, tvrzení stěžovatele, že inspekce na místě ohledně žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice mohla být provedena v prostorách všech dotčených společností bylo zamítnuto z důvodů uvedených v 34. bodě odůvodnění výše.
2. Individuální zacházení
(36) Připomíná se, že individuální zacházení bylo přiznáno 18 společnostem, 13 z nich žádalo o zacházení jako v tržní ekonomice, ale nezískaly je, protože bylo zjištěno, že splnily veškeré požadavky na individuální zacházení, stanovené v čl. 9 odst. 5 základního nařízení.
(37) Tři společnosti, kterým nebylo přiznáno individuální zacházení, tvrdily, že jim buď nebyl poskytnut dostačující čas k předložení žádosti o zacházení jako v tržní ekonomice/individuální zacházení s ohledem na jejich pobočky, nebo že omezená činnost jejich poboček neopravňovala k potřebě požádat o platné zacházení jako v tržní ekonomice/platné individuální zacházení.
(38) V případě těchto třech společností je třeba poznamenat, že původně nebyla ve lhůtě určené pro všechny společnosti předložena žádná žádost o zacházení jako v tržní ekonomice/individuální zacházení.
Po první analýze byly tyto společnosti požádány, formou písemného upozornění na nedostatky, aby také předložily žádost v uvedené lhůtě s ohledem na jejich společnosti ve spojení, které jsou také činné v prodeji/výrobě dotyčného výrobku.
Žádné takové žádosti však nebyly obdrženy a žádná dodatečná lhůta nemohla být poskytnuta, aby nebyly diskriminovány ty společnosti, které předložily příslušné informace v poskytnutých lhůtách.
V tomto ohledu se poznamenává, že vzhledem ke složitosti případu, který zahrnuje velký počet společností, pro které musela být žádost o zacházení jako v tržní ekonomice/individuální zacházení individuálně přezkoumána a ustanovení o výběru vzorku, která musela být použita pro stanovení dumpingu, by poskytnutí prodloužení také zabránilo ukončení šetření v rámci lhůty.
Navíc skutečnost, že činnost společnosti je omezená nezbavuje tuto společnost z prokázání, že splňuje příslušná kritéria.
Tyto požadavky byly proto zamítnuty.
3. Výběr vzorku
(39) Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že výběr vzorku nebyl spravedlivý, protože byl založen pouze na uvažovaných objemech vývozu a že měl být zahrnut do vzorku, vezme-li se v úvahu vysoká přidaná hodnota výrobků, které vyvezl do Společenství.
(40) Toto tvrzení bylo však zamítnuto, jelikož výběr společností zahrnutých do vzorku byl učiněn v souladu s čl. 17 odst.
1 základního nařízení, tj. na základě největšího reprezentativního objemu vývozu, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán.
(41) Jiný vyvážející výrobce protestoval proti závěrům tím, že výslovně odmítl být zařazen do vzorku, takže nemohl být považován za spolupracující stranu. Společnost napřed tvrdila, že podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení musí být výběr vzorku učiněn se souhlasem stran, ponechávajíce jim tak možnost nebýt částí vzorku. Za druhé tvrdila, že podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení není inspekce na místě nezbytnou podmínkou pro prokázání, že společnost splňuje pět příslušných kritérií, a může jí i tak být uděleno zacházení jako v tržní ekonomice. Tvrdila, že toto je dokázáno skutečností, že zacházení jako v tržní ekonomice bylo přiznáno 22 společnostem, ale pouze u 7 společností byla provedena inspekce na místě. Závěrem společnost tvrdila, že měla obdržet oznámení o důsledcích nedostatečné spolupráce, tak jak je uvedeno v čl. 18 odst. 1 základního nařízení.
(42) K prvnímu tvrzení se poznamenává, že podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení není souhlas stran nezbytnou podmínkou, jelikož článek stanoví, že závěrečný výběr zůstává na Komisi a že přednost by měla být dána pouze výběru vzorku po konzultaci a po souhlasu dotčených stran. Navíc byl výběr vzorku v tomto případě učiněn za konzultace čínských orgánů a během tohoto procesu se dotčená společnost opětovně vyjádřila, že si nepřeje být zahrnuta do vzorku, zejména proto, že by jí přijetí inspekce na místě způsobilo problémy. Závěrem se poznamenává, že společnost nepožádala o individuální přezkoumání podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
(43) Druhé tvrzení bylo v souladu s článkem 18 základního nařízení shledáno neopodstatněným, protože odmítnutí poskytnout nezbytné informace, které se také týkají vyjádření k zacházení jako v tržní ekonomice, musí být považováno za nedostatečnou spolupráci.
Společnosti bylo upřesněno, že zařazení do vzorku znamenalo vyplnění dotazníku a souhlas s přezkoumáním jejich odpovědí přímo na místě, což bylo touto společností odmítnuto.
V každém případě se poznamenává, že i přes udělení zacházení jako v tržní ekonomice společnosti, by odmítnutí zařazení do vzorku, nepředložení vyplněného dotazníku podle čl. 17 odst.
3 základního nařízení a odmítnutí inspekce na místě, znamenalo, že musí být použita ustanovení článku 18 základního nařízení. Poslední tvrzení společnosti musí být také zamítnuto, protože důsledky nedostatečné spolupráce byly jasně vysvětleny v odstavci 8 oznámení o zahájení šetření.
4. Běžná hodnota
4.1. Stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, jimž je uděleno zacházení jako v tržní ekonomice
(44) Protože nebyly předloženy žádné připomínky, obecná metodologie užívaná pro stanovení běžné hodnoty, jak je uvedena v 31. až 40. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzuje.
(45) Vyvážejí výrobci, kterým bylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice tvrdili, že ve výpočtu běžné hodnoty se vyskytly určité administrativní chyby, nebo vznesli námitku proti metodologii používané pro hodnocení úprav, které se považovaly za nezbytné.
Tyto záležitosti byly znovu přezkoumány a tam, kde to bylo nutné, byly učiněny nezbytné úpravy.
4.2. Stanovení běžné hodnoty pro všechny vyvážející výrobce, jimž není uděleno zacházení jako v tržní ekonomice
a) Srovnatelná země
2 odst. 7 základního nařízení, protože před zavedením prozatímních opatření nebyly informovány o výběru jiné srovnatelné země, než která byla uvedena v oznámení o zahájení šetření.
Dále tvrdily, že nebyly uvědomeny o neexistenci spolupráce žádného výrobce v Mexiku (srovnatelné zemi navržené v zahajovací fázi), a proto nebyly schopny poskytnout Komisi pomoc při výběru alternativní země.
(47) V tomto ohledu je třeba v prvním řadě poznamenat, že čl. 2 odst.
7 písm. a) základního nařízení stanoví, že strany by měly být krátce po zahájení šetření informovány o třetí uvažované zemi s tržní ekonomikou.
V tomto případě bylo krátce po zahájení za srovnatelnou zemi stále považováno Mexiko a strany byly vyzvány k připomínkám ohledně tohoto výběru.
V počáteční fázi šetření opravdu neexistoval žádný náznak toho, že by mohlo dojít k nespolupráci ze strany výrobce z Mexika. Pouze v pozdější fázi jasně vyplynulo, že z důvodu nespolupráce musí být vybrána jiná země.
(48) Navíc čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení nestanoví, že strany by měly pomáhat Komisi s výběrem vhodné srovnatelné země.
(49) A konečně, zúčastněné strany byly informovány o prozatímních závěrech včetně údajů o prozatímně vybrané srovnatelné zemi, tj. Turecku, a byla jim poskytnuta příležitost k podání připomínek.
Nebyla obdržena žádná připomínka, že by Turecko v tomto případě nemohlo být považováno za vhodnou srovnatelnou zemi. Proto se má za to, že nedošlo k žádnému porušení čl.
2 odst. 7 písm. a) základního nařízení a závěry uvedené ve 44. až 48. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
b) Stanovení běžné hodnoty
(50) Protože nebyly předloženy žádné připomínky, obecná metodologie užívaná pro stanovení běžné hodnoty, jak je uvedena ve 49. až 50. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzuje.
5. Vývozní cena
(51) Dva vyvážející výrobci tvrdili, že požadavky pro stanovení vývozní ceny, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 9 základního nařízení, nebyly splněny a že jakékoli úpravy vývozní ceny, pokud byly prodeje do Společenství uskutečněny přes společnosti ve spojení se sídlem ve třetí zemi, by měly raději být provedeny za použití ustanovení čl. 2 odst. 10 základního nařízení.
(52) V tomto ohledu se potvrzuje, že ustanovení čl. 2 odst. 10 základního nařízení a konkrétněji písmene i) uvedeného odstavce, byla opravdu použita, jak se uvádí v 53. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(53) Vyvážejí výrobci, kterým bylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice, tvrdili, že ve výpočtu vývozní ceny se vyskytly určité administrativní chyby, nebo vznesli námitku proti metodologii používané pro hodnocení některých úprav, které se považovaly za nezbytné.
Tyto záležitosti byly znovu přezkoumány a tam, kde to bylo třeba, byly učiněny nezbytné úpravy.
6. Srovnání
(54) Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku, kterému bylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice, tvrdil, že úpravy učiněné podle čl. 2 odst.
10 písm. i) základního nařízení s ohledem na prodeje do Společenství přes jeho pobočku se sídlem ve třetí zemi nebyly uznány, jelikož dotčená pobočka představovala pouze funkci vývozního oddělení.
Dále se tvrdilo, že i přestože je učiněna úprava, neměla by v žádném případě být omezena na běžnou provizní sazbu placenou obchodním zástupcům, kteří nejsou ve spojení. Další dva vyvážející výrobci také tvrdili, že by úprava měla být omezena na přímé prodejní výdaje.
(55) V tomto ohledu šetření objevilo, že činnosti vykonávané dotčenými obchodními pobočkami překračovaly činnosti běžně přikládané vývozci vývozním oddělením a měly by být spíše srovnávány s těmi, které jsou ponechány obchodnímu zástupci pracujícímu na základě provize v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení.
(56) Má se tudíž za to, že si strana ve spojení způsobila náklady, které účinně snižují částky obdržené od vývozců, a které by tedy měly být odečteny od ceny zaplacené prvním nezávislým kupcem ve Společenství.
(57) Uvádí se, že další dva vyvážející výrobci, kteří se nacházejí ve stejné situaci jako výše zmiňovaní vyvážející výrobci, sdílí názor Komise, že úprava by za účelem spravedlivého srovnání (viz 51. bod odůvodnění) měla být učiněna podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení.
(58) Má se tedy za to, že částka úpravy byla vypočítána zcela v souladu s ustanoveními čl. 2 odst.
10 písm. i) základního nařízení, tj. na základě obchodní přirážky společnosti ve spojení. Obchodní přirážka v tomto případě byla vypočítána jako by byla skutečnou prodejních, správních a režijních nákladů (SGA) společností ve spojení a přiměřenou částkou zisku, a neměla by být omezena na pouhé prodejní výdaje.
Tvrzení dotčených vyvážejících vývozců byla proto zamítnuta.
(59) Několik zúčastněných stran tvrdilo, že úprava týkající se nesplaceného DPH byla neprávoplatná a založená na chybném pochopení systému.
Někteří další vyvážející výrobci, včetně toho, který souhlasil se zásadou úpravy, vznesli námitku proti metodologii používané pro vypočítání úpravy a požadovali, aby úprava byla založena na skutečné částce nesplaceného DPH.
(60) První tvrzení bylo zamítnuto, protože nebylo odůvodněné a nebyly poskytnuty žádné další materiály, které by potvrdily skutečnost, že úprava je založena na chybném pochopení.
(61) Pokud jde o tvrzení, že by se měly používat skutečné částky, které byly v mnoha případech buď vyvážejícími výrobci nepředloženy, nebo nebyly přiměřeně podpořeny údaji, a nemohly tedy být zohledněny.
Tyto požadavky byly proto zamítnuty.
(62) Po připomínkách několika stran se vysvětluje, že tam, kde je to nutné, byly ceny obdobných typů výrobků prodávaných na domácím trhu v Turecku, které byly použity pro stanovení běžné hodnoty, upraveny v zájmu zajištění spravedlivého srovnání s typy výrobků, které dotčení čínští výrobci vyváželi do Společenství v souladu s čl. 2 odst.
10 písm. a) základního nařízení. Tyto úpravy byly učiněny na základě přiměřeného odhadu tržní hodnoty těchto rozdílů.
V případě obou společností musela být úprava učiněná v prozatímní fázi přezkoumána, aby lépe zobrazovala jejich individuální situaci a obdobně byla také přezkoumána příslušná rozpětí.
7. Dumpingové rozpětí
7.1. Pro spolupracující vyvážející výrobce, jimž bylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice/individuální zacházení
a) Zacházení jako v tržní ekonomice
(63) Dvě ze tří společností, kterým bylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice, tvrdily, že jejich vztah vybudovaný během individuálního zacházení již neodráží skutečnost, s odůvodněním, že krátce po individuálním zacházení bylo akcionářské spojení mezi všemi třemi společnostmi zrušeno, jelikož všechny dotčené podíly byly prodány nezávislým osobám.
Společnosti proto tvrdily, že tato nová situace by měla být zohledněna, a protože již nadále nemohou být považovány za společnosti ve spojení, každé z nich by mělo být přiděleno individuální dumpingové rozpětí odrážející její vlastní situaci.
(64) Šetření však odhalilo, že vztah mezi dotčenými společnostmi během individuálního zacházení ve skutečnosti sestávalo z více než pouhého akcionářského spojení.
Bylo skutečně prokázáno, že kromě tohoto spojení měly tyto tři společnosti navíc stejné členy svých příslušných představenstev. Fakt, že společnosti sdílely stejné členy představenstva posílilo vztah, který existoval prostřednictvím akcionářského spojení.
(65) Z těchto důvodů se došlo k závěru, že tyto společnosti byly během individuálního zacházení považovány za společnosti ve spojení.
I když se situace krátce po individuálním zacházení údajně změnila, bylo by to v každém případě příliš brzy, aby se dospělo k závěru, že jsou tyto změny trvalé povahy.
S ohledem na povahu vybudovaného vztahu během individuálního zacházení, nemohlo být vyloučeno riziko obcházení prostřednictvím společnosti s nejnižším uloženým clem.
Dále se uvádí, že z důvodu, že tento vztah mohl ovlivnit závěry pro individuální zacházení, jakékoli změny ve vztahu následující po individuálním zacházení nemohou být považovány za relevantní.
(66) Proto se dospělo k závěru, že tvrzení těchto společností musí být zamítnuta.
(67) Kromě toho několik zúčastněných stran vzneslo námitku ke správnému použití ustanovení o výběru vzorku.
Jelikož tři společnosti, které byly zařazeny do vzorku a kterým bylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice, byly shledány společnostmi ve spojení, tvrdí se, že tvoří jediný celek, a proto jejich dumpingové rozpětí nemůže představovat platný průměr s ohledem na znění čl. 9 odst.
6 základního nařízení. To je založeno na skutečnosti, že tento článek odkazuje na vážené průměrné dumpingové rozpětí stanovené pro strany zařazené do vzorku, tudíž by dumpingové rozpětí mělo být nezbytně založeno na nálezech zjištěných pro více než jednu společnost.
Byl učiněn odkaz na zprávu odvolacího orgánu WTO ve věci ES-Indie týkající se ložního prádla [3], kde se dospělo k závěru, že vážený průměr by měl nezbytně odkazovat na více než jednu společnost.
(68) V tomto ohledu je třeba uvést, že závěry odvolacího orgánu, ke kterým se dospělo v odlišné souvislosti, zejména závěry týkající se čl. 2.2.2 bodu ii) antidumpingové dohody, a v odlišné věci, nejsou přímo použitelné v tomto určitém případě.
Za druhé, tvrzení musí být zamítnuto, protože ve stávajícím případě je vážený průměr vzorku založen na vlastní běžné hodnotě a vývozních cenách každé společnosti a tyto společnosti netvoří jediný celek.
Pouze po stanovení tří individuálních rozpětí se vážený průměr těchto rozpětí vypočítal pro společnosti ve spojení, aby se s ohledem na jejich vztah zabránilo tomu, že společnosti uskuteční veškerý svůj vývoz prostřednictvím společnosti, pro kterou bylo stanoveno nejnižší dumpingové rozpětí. Dále se uvádí, že čl.
9 odst. 6 základního nařízení výslovně nevylučuje použití dumpingového rozpětí stanoveného pro strany ve spojení zařazené do vzorku.
Tyto požadavky byly proto zamítnuty.
b) Individuální zacházení
(69) Protože nebyly předloženy žádné připomínky, metodologie použitá ke stanovení dumpingových rozpětí týkajících se společností, kterým bylo přiznáno individuální zacházení, jak je stanoveno v 57. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzuje.
(70) Na základě výše uvedeného jsou konečná dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procentní podíl nezaplaceného cla ceny CIF na hranicích Společenství, následující:
Společnost _BAR_ Konečné dumpingové rozpětí _BAR_
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Fuzhou Fuhua Textile & Printing Dyeing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Fuzhou Ta-Tung Textile Works Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou CaiHong Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Hangzhou De Licacy Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou Fuen Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Hangzhou Hongfeng Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou Jieenda Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou Jinsheng Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Hangzhou Mingyuan Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou Shenda Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou Xiaoshan Phoenix Industry Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Hangzhou Yililong Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou Yongsheng Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou Zhengda Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Hangzhou ZhenYa Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Huzhou Styly Jingcheng Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Nantong Teijin Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Shaoxing Ancheng Cloth industrial Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Shaoxing China Light & Textile Industrial City Somet Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Shaoxing County Fengyi Textile Printing & Dyeing Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Shaoxing County Huaxiang Textile Co., Ltd _BAR_ 26,7 % _BAR_
Shaoxing County Jiade Weaving and Dyeing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Shaoxing County Pengyue Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Shaoxing County Qing Fang Cheng Textiles Imp. & Exp.
Co., Ltd _BAR_ 36,3 % _BAR_
Shaoxing County Xingxin Textile Co Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Shaoxing Golden tree silk Printing Dyeing and Sandwashing Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Shaoxing Nanchi Textile Printing-Dyeing Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Shaoxing Ronghao Textiles Co., Ltd _BAR_ 36,3 % _BAR_
Shaoxing Tianlong Import and Export Co., Ltd _BAR_ 46,4 % _BAR_
Shaoxing Xinghui Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Shaoxing Yinuo Printing & Dyeing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Shaoxing Yongda Textiles Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Shaoxing Zhengda Group Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Wujiang Canhua Imp. & Exp.
Co., Ltd _BAR_ 56,2 % _BAR_
Wujiang Longsheng Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Wujiang Xiangsheng Textile Dyeing & Finishing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Zhejiang Golden Time Printing and Dyeing knitwear Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Zhejiang Huagang Dyeing and Weaving Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Zhejiang Shaoxiao Printing and Dyeing Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Zhejiang Shaoxing Tianyuan Textile Printing and Dyeing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Zhejiang Shaoxing Yongli Printing and Dyeing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Zhejiang XiangSheng Group Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Zhejiang Yonglong Enterprises Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Zhuji Bolan Textile Industrial Development Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
7.2. Pro všechny ostatní vyvážející výrobce
(71) Protože nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se závěry uvedené v 59. až 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
E. ÚJMA
1. Výroba ve Společenství
(72) Protože nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se prozatímní závěry týkající se výroby ve Společenství, jak jsou uvedeny v 62. a 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Definice výrobního odvětví Společenství
(73) Jedna zúčastněná strana tvrdila, že neexistovala dostatečná podpora většinového podílu výroby ve Společenství.
Tvrdila, že jedna společnost prodělala během šetření bankrot, a proto by neměla být brána v úvahu při definici výrobního odvětví Společenství.
Dále také tvrdila, že jeden výrobce dovážel dotyčný výrobek během posuzovaného období, a měl by proto být vyloučen z výrobního odvětví Společenství podle čl. 4 odst.
(74) Je nezbytné uvést, že jeden z výrobců ze Společenství, který podléhá soudnímu řízení, během období šetření nadále pokračoval ve výrobě a v současnosti nadále v této výrobě pokračuje. Proto byla tato společnost zahrnuta do definice výrobního odvětví Společenství.
Šetření potvrdilo, že žádná společnost zahrnutá do výrobního odvětví Společenství nedovážela dotyčný výrobek během období šetření.
Dovážely však šedý výrobek, tj. surovinu pro HOTPNV.
Proto by měla být tato tvrzení zamítnuta.
(75) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se definice výrobního odvětví Společenství, jak je uvedena v 64. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Spotřeba ve Společenství
(76) Protože nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se výpočet spotřeby Společenství, jak je uveden v 65. a 66. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Dovoz do Společenství z dotyčné země
4.1. Objem a podíl dotčeného dovozu na trhu
(77) Protože nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se výpočet objemu a podílu uvedeného dovozu, jak je uveden v 67. a 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2. Ceny dovozu a cenové podbízení
(78) Protože nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se výpočet cen dovozu a cenových podbízení, jak je uveden v 69. až 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Stav výrobního odvětví Společenství
(79) Připomíná se, že v 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení dospěla Komise prozatímně k závěru, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu článku 3 základního nařízení.
(80) Žádná ze zúčastněných stran nezpochybnila čísla nebo jejich výklad týkající se situace ve výrobním odvětví Společenství uvedené v 72. až 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Proto se závěry uvedené v těchto bodech odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují a dochází se k závěru, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu článku 3 základního nařízení.
F. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(81) Kromě jiných faktorů zkoumaných v prozatímním nařízení byla zkoumána také vývozní výkonnost výrobního odvětví Společenství.
V tomto ohledu bylo zjištěno, že vývozní prodeje výrobního odvětví Společenství zůstávají stabilní po celé období přibližně na 25 milionech běžných metrů.
Je třeba poznamenat, že tento vývoz se týká výrobku užívaného pro podšívky, prodávaného za výrazně nižší cenu.
Zároveň byl během období šetření prodáván sortiment vyvážený všemi výrobními odvětvími EU-25 za cenu o 270 % vyšší než dovoz z Číny.
V každém případě byly pro stanovení údajů o zisku vzaty v úvahu pouze prodeje uskutečněné na trhu Společenství, proto tyto údaje nejsou vývozní výkonností ovlivněny.
Z výše uvedených důvodů je možné dojít k závěru, že vývoz ze Společenství nezpůsobil výrobnímu odvětví Společenství újmu.
Kromě toho, pokud se vezme v úvahu dovoz ze všech dalších třetích zemí, byly ceny v průměru stále vyšší než ceny z ČLR.
Na základě výše uvedeného, a protože nebyly předloženy žádné připomínky týkající se příčinné souvislosti, se potvrzují závěry uvedené v 99. až 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
G. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Zájem výrobního odvětví Společenství a ostatních výrobců ve Společenství
(82) Protože nebyly předloženy žádné připomínky týkající se zájmu výrobního odvětví Společenství a ostatních výrobců ve Společenství, potvrzují se závěry uvedené ve 112. až 118. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(83) Od dovozců/uživatelů, kteří nejsou ve spojení, bylo obdrženo několik stanovisek.
Stranám, které o to požádaly, byla také zaručena slyšení.
Tvrzení dovozců se shodovala s tvrzeními uživatelů a jsou projednávána v 87. až 90. bodě odůvodnění níže.
Je třeba uvést, že celková množství dovezená z Číny dovozci, kteří se přihlásili, jsou zanedbatelná a představují pouze přibližně 2 % celkového dovozu z Číny uskutečněných během období šetření.
Zbývajících 98 % na opatření nereagovala.
(84) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky týkající se zájmu dovozců, kteří nejsou ve spojení, potvrzují se závěry uvedené ve 119. až 121. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájmy dodavatelů
(85) Protože nebyly předloženy žádné připomínky týkající se zájmu dodavatelů ze Společenství, potvrzují se závěry uvedené v 122. až 125. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájmy uživatelů
(86) Připomíná se, že devět uživatelů předložilo zodpovězený dotazník, přičemž pouze jeden z těchto uživatelů dovážel dotyčný výrobek (127. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
Po uložení prozatímních opatření však podali připomínky čtyři uživatelé, kteří dosud v šetření nevystupovali.
Dva z nich vyrábějí vlákna pro bytovou dekoraci.
Všichni dovážejí dotyčný výrobek z ČLR.
Vezmeme-li v úvahu, že toto odvětví je velmi roztříštěné, jejich reprezentativnost se odhaduje na méně než 2 %.
(87) Uživatelé, kteří vyrábějí oděvy tvrdili, že jejich činnost je nyní ve vážném ohrožení, protože dovoz již hotových oděvů z ČLR se objevuje na trhu Společenství za velmi nízké ceny, zatímco oni musí vyrábět za daleko vyšších nákladů.
Navíc by museli platit vysoké antidumpingové clo za dovoz dotyčného výrobku, který je surovinou pro jejich výrobu.
Tvrdí, že mohou prodávat zákazníkům hotové výrobky za nepatrně vyšší ceny, jelikož jsou mnohem pružnější a mohou v krátké době doručit menší množství.
Tvrdí však, že s přihlédnutím ke stávajícím tržním podmínkám, kdy na trh vstupují levné oděvy, a k antidumpingovým clům na surovinu, by nebyli schopni udržet výrobu ve Společenství, a museli by tedy zastavit provoz svých výrobních míst.
(88) Je třeba uvést, že tito oděvní výrobci patří mezi malé a střední podniky. Nacházejí se pod obrovským tlakem z důvodu silně rostoucího dovozu hotových výrobků, které jsou mimo jiné výsledkem zrušení textilní kvóty ze dne 1. ledna 2005.
Navíc díky clům vzrostly surovinové náklady.
Ačkoli je pravda, že již tak tísnivá situace v oděvním odvětví by mohla navíc být zhoršena antidumpingovým clem na HOTPNV, je zřejmé, že hlavní tlak na tyto společnosti je vytvářen dovozem oděvů z ČLR.
(89) Někteří uživatelé tvrdili, že také odvětví, která vyvíjejí činnost v oblasti barvení a potisků, by mohla být postižena, pokud by díky clu již nemělo být do Společenství dováženo textilní zboží.
Také tvrdili, že by mohlo být postiženo vysoce moderní textilní zařízení dodávané do Společenství, protože by díky clu poklesla textilní výroba v ČLR.
(90) Jak je nicméně uvedeno ve 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, je pravděpodobné, že dovoz z ČLR bude i nadále vstupovat na trh za spravedlivé ceny bez dumpingu a že k dispozici zůstanou jiné nedumpingové zdroje, s přihlédnutím ke skutečnosti, že více než 30 % spotřeby Společenství představuje dovoz ze třetích zemí (vyjma ČLR).
Navíc, když pomyslíme na skutečnost, že mnoha vyvážejícím výrobcům byla přiznána antidumpingová celní sazba ve výši 14,1 % a že HOTPNV je pouze částí výrobních nákladů uživatelů, nárůst nákladů by jen stěží byl podstatný.
Je třeba také poznamenat, že údajně tísnivá situace, ve které se zdají být některé společnosti, vypadá, že je způsobena zejména dovozem hotových oděvů z ČLR, a neuložení antidumpingových opatření by se nezaměřovalo na tuto specifickou otázku.
V tomto ohledu je třeba také připomenout, že se přihlásili uživatelé, kteří představují malé množství dovozu, zatímco ze strany velké většiny nebyly během šetření obdrženy žádné připomínky.
(91) Protože nebyly předloženy žádné další připomínky týkající se zájmu uživatelů, potvrzují se závěry uvedené ve 126. až 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Závěr ohledně zájmů Společenství
(92) Vzhledem k závěrům uvedeným v prozatímním nařízení, jak stanoví 129. až 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení, a s přihlédnutím ke stanoviskům předloženým různými stranami, se dospělo k závěru, že neexistují žádné přesvědčivé důvody, proč nezavést konečné antidumpingové clo vůči dumpingovému dovozu HOTPNV pocházejícího z ČLR.
H. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(93) Na základě metodologie objasněné v 132. až 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byla pro účely stanovení úrovně opatření vypočtena úroveň pro odstranění újmy.
(94) Při výpočtu rozpětí újmy v prozatímním nařízení, byl cílový zisk pro výrobní odvětví Společenství stanoven na 8 %, což je úroveň, které mohlo být snadno dosaženo výrobním odvětvím tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. při absenci dumpingového dovozu, a které bylo dosaženo v letech 1998 a 1999 před tím, než čínský vývoz začal způsobovat potíže (134. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
(95) Jedna zúčastněná strana tvrdila, že stanovení cílového zisku 8 % na základě let 1998 a 1999 by nebylo vhodné. Tato strana tvrdila, že vzhledem k tomu, že zisková rozpětí byla mnohem nižší již v roce 2000, který byl prvním rokem posuzovaného období, kdy se účinky dumpingového dovozu nedaly ještě zcela jasně pociťovat, měla by se tato zisková rozpětí považovat za cílový zisk.
Je třeba však připomenout, že podíl dovozu z ČLR na trhu byl vysoký již v roce 2000 – dosahoval 18,2 % – (67. bod odůvodnění prozatímního nařízení) a výrobní odvětví Společenství již začala pociťovat tísnivou situaci.
Z tohoto důvodu se ke stanovení cílového zisku považuje za vhodné odkazovat na stabilnější období v minulosti, kterého by výrobní odvětví Společenství mohlo dosáhnout v případě absence dumpingového dovozu.
(96) Protože nebyly předloženy žádné nové připomínky k této otázce, potvrzuje se metodologie uvedená ve 132. až 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1. Konečná opatření
(97) S ohledem na výše uvedené a v souladu s čl. 9 odst.
4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na úrovni dumpingových rozpětí a úrovni rozpětí újmy vypočítané ve všech případech, kde jsou tyto úrovně nižší než zjištěná dumpingová rozpětí.
(98) Na základě výše uvedených skutečností jsou konečná cla stanovena takto:
Společnost _BAR_ Konečné antidumpingové clo _BAR_
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Fuzhou Fuhua Textile & Printing Dyeing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Fuzhou Ta-Tung Textile Works Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou CaiHong Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Hangzhou De Licacy Textile Co., Ltd. _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou Fuen Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Hangzhou Hongfeng Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou Jieenda Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou Jinsheng Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Hangzhou Mingyuan Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou Shenda Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou Xiaoshan Phoenix Industry Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Hangzhou Yililong Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou Yongsheng Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Hangzhou Zhengda Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Hangzhou ZhenYa Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Huzhou Styly Jingcheng Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Nantong Teijin Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Shaoxing Ancheng Cloth industrial Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Shaoxing China Light & Textile Industrial City Somet Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Shaoxing County Fengyi Textile Printing & Dyeing Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Shaoxing County Huaxiang Textile Co., Ltd _BAR_ 26,7 % _BAR_
Shaoxing County Jiade Weaving and Dyeing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Shaoxing County Pengyue Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Shaoxing County Qing Fang Cheng Textiles Imp. & Exp.
Co., Ltd _BAR_ 33,9 % _BAR_
Shaoxing County Xingxin Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Shaoxing Golden tree silk Printing Dyeing and Sandwashing Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Shaoxing Nanchi Textile Printing-Dyeing Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Shaoxing Ronghao Textiles Co., Ltd _BAR_ 33,9 % _BAR_
Shaoxing Tianlong Import and Export Co., Ltd _BAR_ 46,4 % _BAR_
Shaoxing Xinghui Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Shaoxing Yinuo Printing & Dyeing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Shaoxing Yongda Textiles Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Shaoxing Zhengda Group Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Wujiang Canhua Imp. & Exp.
Co., Ltd _BAR_ 56,2 % _BAR_
Wujiang Longsheng Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Wujiang Xiangsheng Textile Dyeing & Finishing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Zhejiang Golden Time Printing and Dyeing knitwear Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Zhejiang Huagang Dyeing and Weaving Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Zhejiang Shaoxiao Printing and Dyeing Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_
Zhejiang Shaoxing Tianyuan Textile Printing and Dyeing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Zhejiang Shaoxing Yongli Printing and Dyeing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Zhejiang XiangSheng Group Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Zhejiang Yonglong Enterprises Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
Zhuji Bolan Textile Industrial Development Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_
(99) Individuální sazby antidumpingového cla uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě nálezů tohoto šetření.
Proto odrážejí stav těchto společností zjištěný v průběhu šetření.
Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na "všechny ostatní společnosti") jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyráběných konkrétně uvedenými společnostmi.
Dovezené výrobky vyráběné libovolnou jinou společností, která není výslovně uvedena ve výkonné části tohoto nařízení s udáním názvu a adresy, včetně právnických osob spřízněných s osobami výslovně uvedenými, nemohou využívat uvedené sazby a podléhají celním sazbám platným pro "všechny ostatní společnosti".
(100) European Commission
Directorate-General for Trade
Direction B
Office J-79 5/16
B-1049 Brussels.
[4] spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména o všech změnách v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, v souvislosti například se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů.
Bude-li to vhodné, bude nařízení příslušně pozměněno formou aktualizace seznamu společností, které využívají individuální celní sazby.
2. Vybírání prozatímních cel
(101) Vzhledem k velikosti zjištěných dumpingových rozpětí a vzhledem k úrovni podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství je považováno za nezbytné, aby částky zajištěné v rámci prozatímního antidumpingového cla, které ukládá prozatímní nařízení, byly vybrány podle sazby konečného cla.
V případech, kdy jsou konečná cla vyšší než prozatímní cla, měly by se vybrat s konečnou platností pouze částky zajištěné ve výši prozatímních cel, zatímco částky, které převyšují konečné sazby antidumpingových cel, by se měly uvolnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu tkanin z nití ze syntetických nekonečných vláken obsahující 85 % hmotnostních nebo více tvarovaných nebo netvarovaných polyesterových nekonečných vláken, barvených (včetně bělených) nebo potištěných, pocházejících z Čínské lidové republiky, kódů KN ex54075100 (kód TARIC 5407510010), 54075200, 54075400, ex54076110 (kód TARIC 5407611010), 54076130, 54076190, ex54076910 (kód TARIC 5407691010 a ex54076990 (kód TARIC 5407699010).
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na cenu franco hranice Společenství, před proclením, pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi činí:
Společnost _BAR_ Konečné antidumpingové clo _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Fuzhou Fuhua Textile & Printing Dyeing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Fuzhou Ta-Tung Textile Works Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou CaiHong Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_ A623 _BAR_
Hangzhou De Licacy Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou Fuen Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_ A623 _BAR_
Hangzhou Hongfeng Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou Jieenda Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou Jinsheng Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_ A623 _BAR_
Hangzhou Mingyuan Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou Shenda Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou Xiaoshan Phoenix Industry Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_ A623 _BAR_
Hangzhou Yililong Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou Yongsheng Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Hangzhou Zhengda Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_ A623 _BAR_
Hangzhou ZhenYa Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Huzhou Styly Jingcheng Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Nantong Teijin Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Shaoxing Ancheng Cloth industrial Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Shaoxing China Light & Textile Industrial City Somet Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_ A623 _BAR_
Shaoxing County Fengyi Textile Printing & Dyeing Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_ A623 _BAR_
Shaoxing County Huaxiang Textile Co., Ltd _BAR_ 26,7 % _BAR_ A619 _BAR_
Shaoxing County Jiade Weaving and Dyeing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Shaoxing County Pengyue Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Shaoxing County Qing Fang Cheng Textiles Imp. & Exp.
Co., Ltd _BAR_ 33,9 % _BAR_ A621 _BAR_
Shaoxing County Xingxin Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Shaoxing Golden tree silk Printing Dyeing and Sandwashing Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_ A623 _BAR_
Shaoxing Nanchi Textile Printing-Dyeing Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_ A623 _BAR_
Shaoxing Ronghao Textiles Co., Ltd _BAR_ 33,9 % _BAR_ A620 _BAR_
Shaoxing Tianlong Import and Export Co., Ltd _BAR_ 46,4 % _BAR_ A622 _BAR_
Shaoxing Xinghui Textile Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_ A623 _BAR_
Shaoxing Yinuo Printing & Dyeing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Shaoxing Yongda Textiles Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_ A623 _BAR_
Shaoxing Zhengda Group Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Wujiang Canhua Imp. & Exp.
Co., Ltd _BAR_ 56,2 % _BAR_ A618 _BAR_
Wujiang Longsheng Textile Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Wujiang Xiangsheng Textile Dyeing & Finishing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Zhejiang Golden Time Printing and Dyeing knitwear Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_ A623 _BAR_
Zhejiang Huagang Dyeing and Weaving Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_ A623 _BAR_
Zhejiang Shaoxiao Printing and Dyeing Co., Ltd _BAR_ 37,1 % _BAR_ A623 _BAR_
Zhejiang Shaoxing Tianyuan Textile Printing and Dyeing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Zhejiang Shaoxing Yongli Printing and Dyeing Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Zhejiang XiangSheng Group Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Zhejiang Yonglong Enterprises Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Zhuji Bolan Textile Industrial Development Co., Ltd _BAR_ 14,1 % _BAR_ A617 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 56,2 % _BAR_ A999 _BAR_
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
V případě, že jakýkoli nový vyvážející výrobce v Čínské lidové republice předloží Komisi dostačující důkazy, že:
- během období šetření (od 1. dubna 2003 do 31. března 2004) nevyvážel do Společenství výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1,
- není ve spojení s žádnými vývozci nebo výrobci v Čínské lidové republice, na které se vztahují antidumpingová opatření uložená tímto nařízením,
- ve skutečnosti vyvážel dotyčný výrobek do Společenství po období šetření, na kterém jsou opatření založena, nebo vstoupil do neodvolatelné smluvní podmínky vyvážet významné množství do Společenství,
může Rada prostou většinou na návrh předložený Komisí a po konzultaci s poradním výborem změnit čl. 1 odst. 2, a to přidáním nového vyvážejícího výrobce buď i) ke společnostem podléhajícím celní sazbě váženého průměru v hodnotě 37,1 % použitelné na společnosti, kterým bylo přiznáno individuální zacházení v souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení (ES) č. 384/96, nebo ii) ke společnostem podléhajícím celní sazbě váženého průměru v hodnotě 14,1 % použitelné pro společnosti, kterým bylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. c) nařízení (ES) č. 384/96.
Článek 3
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení Komise (ES) č. 426/2005 o dovozech tkanin z nití ze syntetických nekonečných vláken obsahujících 85 % hmotnostních nebo více tvarovaných a/nebo netvarovaných polyesterových nekonečných vláken, barvených nebo potištěných, kódů 54075200, 54075400, 54076130, 54076190 a ex54076990 (kód TARIC 5407699010) a pocházejících z Čínské lidové republiky by měly být s konečnou platností vybrány za konečnou sazbu uloženou tímto nařízením v souladu s pravidly uvedenými níže.
Částky zajištěné nad tuto konečnou sazbu antidumpingového cla budou uvolněny.
V případech, kdy je sazba uloženého konečného cla vyšší než sazba prozatímního cla, vyberou se s konečnou platností pouze částky zajištěné ve výši prozatímního cla.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1488/2005
ze dne 15. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1489/2005
ze dne 15. září 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 16. září 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1490/2005
ze dne 15. září 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu stanovené nařízením (ES) č. 1462/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1462/2005 [2] stanovilo vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu.
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 1462/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené nedenaturované a v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 1462/2005 se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1491/2005
ze dne 15. září 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 5. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1138/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1138/2005 ze dne 15. července 2005, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2005/06, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1138/2005 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 5. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1138/2005 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 41,250 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1492/2005
ze dne 15. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Při určování produktů a oblastí způsobilých pro náhrady je vhodné vzít v úvahu na jednu stranu skutečnost, že postavení určitých produktů Společenství na trhu neopodstatňuje podporování jejich vývozu, a na druhou stranu to, že zeměpisná blízkost některých oblastí by mohla usnadnit odklon obchodu a zneužití.
(10) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(11) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1493/2005
ze dne 15. září 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 13. září 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 13. září 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 16. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1494/2005
ze dne 15. září 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 13. září 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 13. září 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 13,50 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1495/2005
ze dne 15. září 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1166/2005, pokud jde o množství, na které se vztahuje stálé nabídkové řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob francouzské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1166/2005 [2] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení na další prodej 53641 tun kukuřice na vnitřním trhu ze zásob francouzské intervenční agentury.
(2) Vzhledem ke stávající situaci na trhu je vhodné zvýšit množství kukuřice uvedené do prodeje na vnitřním trhu stanovením nabídkového řízení na 64424 tun.
(3) Nařízení (ES) č. 1166/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1166/2005 se mění takto:
1. V článku 1 se slova "53641 tun" nahrazují slovy "64424 tun".
2. V názvu přílohy se slova "53641 tun" nahrazují slovy "64424 tun".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1496/2005
ze dne 15. září 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1168/2005, pokud jde o množství, na které se vztahuje stálé nabídkové řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob rakouské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1168/2005 [2] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení na další prodej 113297 tun kukuřice na vnitřním trhu ze zásob rakouské intervenční agentury.
(2) Vzhledem ke stávající situaci na trhu je vhodné zvýšit množství kukuřice uvedené do prodeje na vnitřním trhu stanovením nabídkového řízení na 121525 tun.
(3) Nařízení (ES) č. 1168/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1168/2005 se mění takto:
1. V článku 1 se slova "113297 tun" nahrazují slovy "121525 tun".
2. V názvu přílohy se slova "113297 tun" nahrazují slovy "121525 tun".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1497/2005
ze dne 15. září 2005,
kterým se opravuje rozhodnutí Rady a Komise 2005/430/ES, Euratom o uzavření dodatkového protokolu k Evropské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na rozhodnutí Rady a Komise 2005/430/ES, Euratom ze dne 18. dubna 2005 o uzavření dodatkového protokolu k Evropské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii [1], a zejména na čl. 3 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha rozhodnutí 2005/430/ES, Euratom stanoví pořadová čísla přidělená celním kvótám Evropské unie pro produkty pocházející z Bulharska.
(2) V důsledku toho, že do uvedené přílohy bylo chybně zařazeno pořadové číslo nižší než 09.5100 pro produkty kódů KN 1701 a 1702, nemůže Komise příslušné celní tarify spravovat v souladu s články 308a, 308b a 308c nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [2].
(3) Rozhodnutí 2005/430/ES, Euratom by proto mělo být opraveno.
(4) Vhledem k tomu, že roční období používání konsesí začínají dnem 1. července, je třeba stanovit, že uvedené nařízení se použije ode dne 1. července 2005.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze rozhodnutí 2005/430/ES se řádek s pořadovým číslem 09.4785 nahrazuje tímto:
"Pořadové číslo _BAR_ Kód KN _BAR_ Popis zboží _BAR_
09.5902 _BAR_ 1701 _BAR_ Cukr _BAR_
1702 _BAR_ Ostatní cukry" _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1498/2005
ze dne 15. září 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1262/2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o nákup a prodej cukru intervenčními agenturami
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 18 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1262/2001 [2] mohou intervenční agentury požadovat, aby nakoupený cukr byl dodán v jutových pytlích s vnitřní polyethylenovou vložkou.
(2) Během uplynulých několika let byly vyvinuty nové druhy obalů pro potraviny.
Intervenční agentury vyžadující některé z těchto nových druhů obalů by měly požadovat, aby tyto obaly byly v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1935/2004 ze dne 27. října 2004 o materiálech a předmětech určených pro styk s potravinami a o zrušení směrnic 80/590/EHS a 89/109/EHS [3].
(3) Nařízení (ES) č. 1262/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1262/2001 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Intervenční agentury, které požadují nebo souhlasí s tím, aby byl cukr dodán v jiném druhu obalu nežli jsou druhy obalů uvedené v prvním pododstavci, vyžadují, aby tento obal odpovídal požadavkům stanoveným v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č.
1935/2004 [4]. Intervenční agentura může stanovit zvláštní jakost obalu.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1499/2005
ze dne 15. září 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu tresky jednoskvrnné v oblastech ICES I, II (vody Norska) plavidly plujícími pod vlajkou Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1500/2005
ze dne 15. září 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 9. do 15. září 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1058/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1501/2005
ze dne 15. září 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1438/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 ze dne 2. září 2005 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2005/2006 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 9. do 15. září 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1438/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1502/2005
ze dne 15. září 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 9. do 15. září 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 6,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1503/2005
ze dne 16. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1504/2005
ze dne 15. září 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu tresky obecné v oblastech ICES I, II b plavidly plujícími pod vlajkou Portugalska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1505/2005
ze dne 16. září 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 170. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 170. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1506/2005
ze dne 16. září 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 170. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 170. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 1507/2005
ze dne 16. září 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 26. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 26. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 13. září 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 260,10 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 17. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1508/2005
ze dne 16. září 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka v 89. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 uvedeného nařízení se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
Výše jistoty složené na zpracování se určuje s ohledem na rozdíl mezi tržní cenou sušeného odstředěného mléka a minimální prodejní cenou.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být minimální prodejní cena stanovena na níže určené úrovni a měla by být stanovena příslušná jistota za zpracování.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní cena a jistota za zpracování pro 89. dílčí nabídkové řízení prováděné podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek skončila dnem 13. září 2005, se stanovují takto:
—minimální prodejní cena: _BAR_ 187,30 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za zpracování: _BAR_ 35,00 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1509/2005
ze dne 16. září 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 342. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 342. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 48 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 53 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1510/2005
ze dne 16. září 2005
o vydání dovozních licencí pro rýži původem ze států AKT a zámořských zemí a území na základě žádostí podaných během prvních pěti pracovních dnů měsíce září 2005 podle nařízení (ES) č. 638/2003
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002, kterým se stanoví režim použitelný pro zemědělské produkty a zboží vzniklé zpracováním zemědělských produktů pocházejících z afrických, karibských a tichomořských států (státy AKT) a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [1],
s ohledem na rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství ("rozhodnutí o přidružení zámořských zemí a území") [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 638/2003 ze dne 9. dubna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 a rozhodnutí Rady 2001/822/ES, pokud jde o režim použitelný na dovoz rýže pocházející z afrických, karibských a tichomořských států (státy AKT) a ze zámořských zemí a území (ZZÚ) [3], a zejména na čl. 17 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. K žádostem podaným během prvních pěti pracovních dnů měsíce září 2005 podle nařízení (ES) č. 638/2003 a oznámeným Komisi se vydávají dovozní licence pro množství rýže uvedená v žádostech, s případnou úpravou procentní sazbou snížení stanovenou v příloze tohoto nařízení.
2. Množství, která jsou k dispozici pro následující tranši, jsou stanovena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1511/2005
ze dne 16. září 2005
o vydání dovozních licencí pro rýži z nejméně rozvinutých zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2501/2001 ze dne 10. prosince 2001 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí v období od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2004 [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1401/2002 ze dne 31. července 2002, kterým se stanoví pravidla pro otevření a správu celních kvót pro rýži pocházející z nejméně rozvinutých zemí pro hospodářské roky 2002/03 až 2008/09 [2], a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1401/2002 otevřelo na hospodářský rok 2005/06 celní kvótu na množství 4402 tun vyjádřených v ekvivalentu loupané rýže.
(2) Množství, na něž byly předloženy žádosti, jsou vyšší než množství, která jsou k dispozici.
Je proto třeba stanovit procento snížení použitelné na požadovaná množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě žádostí o dovozní licence na rýži s původem nejméně rozvinutých zemí podle článku 9 nařízení (ES) č. 2501/2001, které byly předloženy během prvních pěti pracovních dnů měsíce září 2005 podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1401/2002 a oznámeny Komisi v souladu s čl. 5 odst. 1 uvedeného nařízení, se dovozní licence vydávají pro množství uvedená v žádostech vynásobená procentem snížení 66,4452 %.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1512/2005
ze dne 15. září 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 753/2002, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro popis, označování, obchodní úpravu a ochranu některých vinařských produktů
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na článek 53 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Je třeba přizpůsobit nařízení Komise (ES) č. 753/2002 [2], aby zohledňovalo různé technické změny, které mohou mít dopad na obchod, např. změny týkající se seznamu názvů odrůd révy, jež zahrnují zeměpisné označení, a jejich synonym a změny týkající se seznamu tradičních výrazů.
Rovněž by se mělo přihlédnout k přistoupení dalších států k WTO.
(2) Přípustné odchylky při stanovení skutečného obsahu alkoholu by měly zohledňovat specifické vlastnosti některých vín.
V zájmu správnosti by měl být seznam příslušných vín přesnější.
(3) Ustanovení uvedené v čl. 19 odst. 3 nařízení (ES) č. 753/2002 ohledně sdělování opatření členskými státy již není v současné době aktuální. V zájmu jasnosti a přehlednosti by mělo být zrušeno.
(4) V případě tradičního postupu, který se řídí zvláštními ustanoveními producentského členského státu, může tento členský stát odchylně od běžného pravidla prostřednictvím výslovného souhlasu a s výhradou vhodných kontrol umožnit, aby jakostní víno s. o. bylo získáno tak, že se k základnímu produktu, z něhož je víno vyrobeno, přidá jeden nebo více vinařských produktů, které nepocházejí ze stanovené oblasti, jejímž názvem je víno označeno. Mělo by být zajištěno, že hospodářské subjekty a příslušné orgány nebudou dotčeny uplynutím platnosti této odchylky stanovené v čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 753/2002, a proto by měla být její platnost znovu prodloužena.
(5) Nařízení (ES) č. 753/2002 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 753/2002 se mění takto:
1. V čl. 3 odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Skutečný obsah alkoholu v % objemových, stanovený v příloze VII části A bodu 1 třetí odrážce a příloze VIII části B bodu 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1493/1999, se uvádí v celých jednotkách nebo v jednotkách zaokrouhlených na pět desetin procenta objemového.
Aniž jsou dotčeny přípustné odchylky stanovené pro referenční metodu rozboru, nesmí být udaný obsah alkoholu vyšší nebo nižší o více než 0,5 % objemového oproti obsahu alkoholu stanovenému rozborem.
U vín s označením roku sklizně skladovaných v láhvích déle než tři roky, u šumivých vín, šumivých vín dosycených oxidem uhličitým, perlivých vín, perlivých vín dosycených oxidem uhličitým, likérových vín a vín z přezrálých hroznů však nesmí být udaný obsah alkoholu, aniž jsou dotčeny přípustné odchylky stanovené pro referenční metodu rozboru, vyšší nebo nižší o více než 0,8 % objemového oproti obsahu alkoholu stanovenému rozborem.
Za číselným údajem skutečného obsahu alkoholu se uvádí symbol "% obj." a tomuto symbolu mohou předcházet slova "skutečný obsah alkoholu", "skutečný alkohol", případně zkratka "alk."."
2. V článku 19 se zrušuje odstavec 3.
3. V článku 28 se třetí odrážka nahrazuje tímto:
"— "indicazione geografica tipica" nebo "IGT" v případě stolních vín pocházejících z Itálie,".
4. V článku 31 se odstavec 3 mění takto:
a) v druhém pododstavci písm. b) se termíny stanovené na " 31. srpna 2005" nahrazují termíny " 31. srpna 2007";
b) ve třetím pododstavci se datum " 31. srpna 2005" nahrazuje datem " 31. srpna 2007".
5. Přílohy II a III se nahrazují zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
6. Příloha V se nahrazuje zněním uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1513/2005
ze dne 16. září 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 174/1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 26 odst. 3, čl. 30 odst. 1 a čl. 31 odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 750/2005 ze dne 18. května 2005 o klasifikaci zemí a území pro statistiku zahraničního obchodu Společenství a statistiku obchodu mezi členskými státy [2] se změnily kódy zemí, které se rovněž vyskytují v oblastech určení uvedených v článku 15 nařízení Komise (ES) č.
174/1999 [3]. Uvedené ustanovení by mělo být odpovídajícím způsobem aktualizováno.
(2) Článek 20 nařízení (ES) č. 174/1999 stanoví, že vývozní licence pro některé sýry, které jsou určeny pro vývoz do Spojených států amerických (USA) jako součást kvót vyplývajících z dohod uzavřených během mnohostranných obchodních jednání, mohou být přidělovány podle zvláštního postupu, v němž mohou být určeni dovozci, jimž se ve Spojených státech dává přednost.
(3) Je proto vhodné stanovit určitá kritéria způsobilosti pro přidělování vývozních licencí, která zajistí bezproblémový provoz a plné používání kvót.
Pro tento účel by měly být licence přidělovány vývozcům, kteří jsou schopni doložit, že i dříve vyváželi sýr do Spojených států amerických.
Aby se předešlo ztrátě tržního podílu Společenství a maximalizovala se hodnota určitých kvót, jeví se navíc jako nezbytné omezit přístup k uvedeným kvótám na hospodářské subjekty, jejichž určený dovozce je dceřinou společností.
A konečně, pokud přesáhnou žádosti o vývozní licence dostupné množství, mělo by být ve vztahu k rozdělování kvóty učiněno opatření v podobě použití přídělového koeficientu.
(4) K zajištění plynulého přechodu od stávající metody přidělování licencí jsou pro nadcházející období žádoucí flexibilnější ustanovení.
Žadatelé, jejichž určený dovozce není dceřinou společností, by však přesto měli pro rok 2006 splňovat kritéria způsobilosti za předpokladu, že do USA dotyčné výrobky vyváželi v průběhu všech tří předchozích let.
(5) S ohledem na obtíže, se kterými se setkaly některé hospodářské subjekty při zakládání dceřiné společnosti ve Spojených státech amerických, by se pro rok 2006 mělo použít přechodné opatření, pokud jde o požadavek, aby byl určený dovozce dceřinou společností žadatele.
(6) Při přidělování licencí pro rok 2006 by se mělo přihlížet k poznatkům z předchozích let, a to tak, že se použije přídělový koeficient, jenž určitým způsobem upřednostní ty žadatele, jejichž určenými upřednostňovanými dovozci jsou dceřiné společnosti nebo subjekty za dceřiné společnosti považované.
20 odst. 4 může Komise, pokud by použití koeficientu snížení znamenalo přidělení prozatímních licencí na množství menší než 5 tun, licence přidělit formou losování.
Uvedené ustanovení je vhodné přizpůsobit tak, aby se v zájmu maximálního použití kvóty umožnilo přerozdělování menších množství příslušnými vnitrostátními orgány.
(8) Ustanovení čl. 20a odst. 8 nařízení (ES) č. 174/1999 stanoví, jaké procentuální podíly mají být použity k plným sazbám náhrady pro stanovení náhrad pro výrobky určené k vývozu do Dominikánské republiky v rámci kvóty podle odstavce 1 daného článku. V zájmu transparentnosti, zjednodušení a soudržnosti by mělo být uvedené ustanovení zrušeno a začleněno do poznámky pod čarou uvádějící rozlišenou sazbu náhrady, přičemž tato poznámka pod čarou měla být v budoucnosti součástí nařízení Komise, kterými se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky podle čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999.
(9) Nařízení (ES) č. 174/1999 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 174/1999 se mění takto:
1. V článku 15 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Pro účely odstavce 1 se použijí tyto definice:
a) oblast I: kódy místa určení AL, BA, XK, MK, XM a XS;
b) oblast II: kód místa určení US;
c) zóna III: všechny ostatní kódy místa určení.".
2. Článek 20 se mění takto:
a) Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Vývoz sýra do Spojených států amerických v rámci kvót uvedených v odstavci 1 podléhá předložení vývozní licence. Odchylně od první věty čl. 5 odst. 1 je v kolonce 16 žádostí o licence a licencí uveden osmimístný kód produktů kombinované nomenklatury.
Hospodářské subjekty mohou ve lhůtě, jež bude stanovena, požádat o prozatímní vývozní licenci na vývoz výrobků uvedených v odstavci 1 pro následující kalendářní rok, pokud složí jistotu ve výši 50 % sazby stanovené podle článku 9, minimálně však ve výši 6 EUR na 100 kg.
Žadatelé o prozatímní vývozní licence na skupiny výrobků a kvóty, kteří jsou v nařízení, jímž se zahajuje postup pro přidělování takovýchto vývozních licencí, označeni jako 22-Tokio a 22-Uruguay, musejí doložit, že v průběhu alespoň jednoho roku ze tří předchozích let vyváželi do Spojených států amerických sýr.
Žadatelé o prozatímní vývozní licence na skupiny výrobků a kvóty, kteří jsou v nařízení, jímž se zahajuje postup pro přidělování takovýchto vývozních licencí, označeni jako 22-Tokio, 16-, 17-, 18-, 20- a 21-Uruguay, 25-Tokio a 25-Uruguay, musejí doložit, že v průběhu alespoň jednoho roku ze tří předchozích let vyváželi do Spojených států amerických dotyčné výrobky a že jejich označený dovozce je dceřinou společností žadatele.
Žadatelé o prozatímní vývozní licence na skupiny výrobků a kvót podle čtvrtého pododstavce však nemusejí pro kvótový rok 2006 vyhovět požadavku, aby byl určený dovozce jejich dceřinou společností, pokud doloží, že dotyčné výrobky do USA vyváželi v průběhu všech tří předchozích let.
i) byla žádost podána:
- v České republice a týkala se prozatímní licence za účelem vývozu sýra do Spojených států amerických v rámci kvót uvedených v doplňkových poznámkách 16, 17, 18, 20 a 25 kapitoly 4 harmonizovaného celního sazebníku, nebo
- v Maďarsku a týkala se prozatímní licence za účelem vývozu sýra do Spojených států amerických v rámci kvóty uvedené v doplňkové poznámce 25 kapitoly 4 harmonizovaného celního sazebníku,
- v Polsku a týkala se prozatímní licence za účelem vývozu sýra do Spojených států amerických v rámci kvóty uvedené v doplňkových poznámkách 16 a 21 kapitoly 4 harmonizovaného celního sazebníku,
- na Slovensku a týkala se prozatímní licence za účelem vývozu sýra do Spojených států amerických v rámci kvóty uvedené v doplňkové poznámce 16 kapitoly 4 harmonizovaného celního sazebníku;
ii) žadatel předloží příslušnému orgánu členského státu, ve kterém byla podána žádost, písemný doklad o tom, že je v novém členském státě usazen po dobu alespoň tří let a že dotyčný sýr vyvážel do USA během všech tří kalendářních let, které předcházely podání žádosti;
iii) žadatel předloží příslušnému orgánu členského státu, ve kterém byla žádost podána, písemný doklad o tom, že bylo zahájeno řízení k založení dceřiné společnosti v USA;
iv) žadatel doloží příslušnému orgánu členského státu, ve kterém byla žádost podána, že během 12 měsíců, které předcházely podání žádosti, realizoval vývozy pro upřednostňované dovozce.
V žádostech o prozatímní vývozní licence hospodářské subjekty rovněž uvedou:
a) označení skupiny výrobků, na niž se vztahuje kvóta Spojených států amerických podle doplňkových poznámek 16 až 23 a 25 kapitoly 4 harmonizovaného celního sazebníku Spojených států amerických (nejnovější znění);
b) názvy produktů podle harmonizovaného celního sazebníku Spojených států amerických (nejnovější znění);
c) jméno a adresu dovozce ve Spojených státech amerických určeného žadatelem.
Kromě toho je nutné k žádosti přiložit osvědčení od určeného dovozce dokládající skutečnost, že v souladu s platnými právními předpisy Spojených států amerických splňuje podmínky pro vydání licence na dovoz výrobků uvedených v odstavci 1.
V žádostech o prozatímní vývozní licence pro kvótový rok 2006 bude uvedeno, zda je určený dovozce dceřinou společností žadatele nebo zda je podle šestého pododstavce za dceřinou společnost považován.".
b) Odstavce 3 a 4 se nahrazují tímto:
"3. Pokud požadovaná množství v žádostech o prozatímní licence na skupinu výrobků nebo kvótu uvedenou v odstavci 1 přesáhnou dostupné množství pro dotyčný rok, použije Komise k množstvím uvedeným v žádosti jednotný přídělový koeficient.
Bez ohledu na první pododstavec, pokud se ve vztahu k žádostem o prozatímní licence pro rok 2006 použije přídělový koeficient, bude pro žadatele, jejichž určení upřednostňovaní dovozci jsou dceřiné společnosti nebo subjekty podle šestého pododstavce odstavce 2 za dceřiné společnosti považované, třikrát vyšší než koeficient pro ostatní žadatele.
4. Pokud by použití přídělového koeficientu vedlo k přidělení prozatímních licencí na méně než 10 tun na žádost, přidělí dotčený členský stát příslušná dostupná množství losem.
Členský stát přidělí losem prozatímní licence v množství 10 tun na jednu licenci těm žadatelům, jimž by bylo přiděleno v důsledku použití přídělového koeficientu méně než 10 tun.
Při stanovení šarží budou před losováním rozdělena zbývající množství nižší než 10 tun rovnoměrně mezi šarže o 10 tunách.
Pokud by použitím přídělového koeficientu vzniklo množství menší než 10 tun, bude toto množství považováno za jednu šarži.
Žádosti, jimž losováním nebyly přiděleny žádné prozatímní licence, budou neprodleně zproštěny jistoty.".
3. V článku 20a se zrušuje odstavec 8.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1514/2005
ze dne 16. září 2005,
kterým se mění dovozní cla v odvětví obilovin použitelná od 17. září 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dovozní cla v odvětví obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 1489/2005 [3].
(2) Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1249/96 stanoví, že pokud se vypočtený průměr dovozních cel odchýlí během doby jejich použití o 5 EUR/t od stanoveného cla, je třeba provést příslušnou úpravu. Vzhledem k tomu, že k této odchylce došlo, je nutné upravit dovozní cla stanovená nařízením (ES) č. 1489/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (ES) č. 1489/2005 se nahrazují přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. září 2005.
Použije se ode dne 17. zaří 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1515/2005
ze dne 19. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1516/2005
ze dne 19. září 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro vývoz ječmene ze zásob rakouské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení obilovin ze zásob intervenčních agentur na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3] stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 30530 tun ječmene ze zásob rakouské intervenční agentury.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu operací a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit systém jistot, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by hospodářským subjektům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Je proto třeba učinit odchylku od některých pravidel, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) Aby se zabránilo zpětným dovozům, je třeba omezit vývozy v rámci nabídkového řízení zahájeného podle tohoto nařízení jen na některé třetí země.
(6) V čl. 7 odst. 2a nařízení (EHS) č. 2131/93 se stanoví možnost uhradit vybranému vývozci nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem skutečného výjezdu, které nepřesáhnou určitou výši. Vzhledem k zeměpisné poloze Rakouska je třeba toto ustanovení použít.
(7) Za účelem modernizace řízení sytému je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Rakouská intervenční agentura zahájí stálé nabídkové řízení pro vývoz ječmene ze svých zásob za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, nestanoví-li toto nařízení jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se týká maximálního množství 30530 tun ječmene, jež má být vyvezeno do třetích zemí s výjimkou Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných podle tohoto nařízení se nepoužije žádná náhrada ani vývozní clo nebo měsíční zvýšení.
2. Ustanovení čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužijí.
3. Odchylně od čl. 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce bez měsíčního zvýšení.
4. Podle čl. 7 odst. 2a nařízení (EHS) č. 2131/93 se vybranému vývozci uhradí nejnižší náklady na přepravu mezi místem skladování a místem skutečného výjezdu, které nepřesáhnou výši stanovenou v oznámení o nabídkovém řízení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmějí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 uplyne lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 29. září 2005 v 9:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 9:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 22. června 2006 v 9:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit rakouské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
AMA (Agrarmarkt Austria)
Dresdnerstraße 70
A-1200 Wien
Fax:
(43-1) 33 151 46 24
(43-1) 33 151 44 69.
Článek 6
Intervenční agentura, skladovatel a vybraný účastník provedou na žádost vybraného účastníka na základě společné dohody odběr kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a jejich analýzu podle volby vybraného účastníka buď před vyskladněním, nebo v okamžiku vyskladnění.
Intervenční agentura může být zastoupena zmocněncem za podmínky, že tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti vybraného účastníka nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při vyskladnění.
V případě sporu se výsledky analýz sdělí Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Vybraný účastník je povinen přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna, pokud výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje, že jakost je:
a) vyšší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, přičemž zůstává v mezích odchylky, která může dosáhnout až:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče měrné hmotnosti, ne však méně než 64 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však pozměněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než je jakost popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl přesahující rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může vybraný účastník:
a) přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna,
b) odmítnout převzetí dotčené šarže.
V případě podle prvního pododstavce písm. b) bude vybraný účastník zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až po té, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
3. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost, která je nižší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, nemůže vybraný účastník přistoupit k převzetí dotyčné šarže.
Vybraný účastník bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až po té, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 8
7 odst. 2 prvního pododstavce písm. b) a odstavce 3 může vybraný účastník požadovat na intervenční agentuře, aby mu dodala jinou šarži ječmene o stanovené jakosti bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se jistota neuvolňuje.
K náhradě šarže musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti vybraným účastníkem.
Vybraný účastník o tom neprodleně informuje Komisi prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Pokud vybraný účastník v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o výměnu i přes několik výměn neobdrží náhradní šarži stanovené jakosti, je zproštěn všech svých závazků včetně jistot po té, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k odběru ječmene došlo dříve, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika počínaje od převzetí šarže vybraný účastník, aniž by tím byly dotčeny opravné prostředky, které by mohl vybraný účastník použít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami podle článku 6, s výjimkou nákladů podle čl. 7 odst. 3, nese do výše jedné analýzy na 500 tun bez nákladů na zasilážování Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované vybraným účastníkem nese vybraný účastník.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje ječmene podle tohoto nařízení, a zejména vývozní licence, odběrný poukaz uvedený v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně kontrolní výtisk T5, obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze II.
Článek 11
1. Jistota složená podle čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 se uvolní hned po vydání vývozních licencí vybraným účastníkům.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt jistotou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi intervenční cenou platnou v den nabídkového řízení a cenou přiřknutou v nabídkovém řízení, s minimální výší 25 EUR za tunu. Polovina této jistoty je složena při vydání licence a zůstatek před odebráním obilovin.
Článek 12
Rakouská intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční podle formuláře uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1517/2005
ze dne 19. září 2005
o dovozních licencích pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT), které zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2247/2003 ze dne 19. prosince 2003 o prováděcích pravidlech v sektoru hovězího a telecího masa, nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT) [3], a zejména na článek 5 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 1 nařízení (ES) č. 2247/2003 uvádí možnost vydat dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie.
Dovozy se však musí uskutečnit v rámci množství stanovených pro každou z těchto vyvážejících třetích zemí.
(2) Žádosti o udělení licence podané v období od 1. do 10. záři 2005, vyjádřené v množství vykostěného masa, ve smyslu nařízení (ES) č. 2247/2003, pro produkty původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie nepřesahují množství, která jsou pro tyto státy k dispozici.
Proto je možné vydat dovozní licence na požadovaná množství.
(3) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. října 2005 v rámci celkového množství 52100 t možné podat žádost o licenci.
(4) V této souvislosti se připomíná, že se toto nařízení nijak nedotýká směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o hygienických otázkách a otázkách veterinární inspekce při dovozu skotu, vepřů, ovcí a koz, masa čerstvého nebo masných produktů původem z třetích zemí [4],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Níže uvedené členské státy vydávají dne 21. záři 2005 dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa, vyjádřené v množství vykostěného masa, původem z určitých států Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří, a to pro níže uvedená množství a země původu:
Spojené království:
- 150 t původem z Botswany,
- 750 t původem z Namibie,
Německo:
- 650 t původem z Botswany,
- 120 t původem z Namibie.
Článek 2
Žádosti o licence mohou být dle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2247/2003 podány během prvních deseti dnů měsíce října 2005 pro níže uvedená množství vykostěného hovězího a telecího masa:
Botswana: _BAR_ 12386 t, _BAR_
Keňa: _BAR_ 142 t, _BAR_
Madagaskar: _BAR_ 7579 t, _BAR_
Svazijsko: _BAR_ 3337 t, _BAR_
Zimbabwe: _BAR_ 9100 t, _BAR_
Namibie: _BAR_ 4305 t. _BAR_
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 21. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1518/2005
ze dne 19. září 2005,
kterým se mění přílohy I a III nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu, pokud jde o acetylisovaleryltylosin a fluazuron
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2377/90 ze dne 26. června 1990, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu [1], a zejména na článek 2 a čl. 4 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
s ohledem na stanoviska Evropské agentury pro léčivé přípravky vyjádřené Výborem pro veterinární léčivé přípravky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Všechny farmakologicky účinné látky používané v rámci Společenství ve veterinárních léčivých přípravcích, které jsou určeny k podávání zvířatům určeným k produkci potravin, by měly být hodnoceny v souladu s nařízením (EHS) č. 2377/90.
(2) Acetylisovaleryltylosin byl zařazen do přílohy I nařízení (EHS) č. 2377/90 u prasat pro svalovinu, kůži a tuk, játra a ledviny.
Uvedená látka byla do dokončení vědeckých studií zařazena rovněž do přílohy III uvedeného nařízení pro kůži a tuk a pro játra u drůbeže, vyjma zvířat, jejichž vejce jsou určena k lidské spotřebě.
Tyto studie již byly dokončeny, a proto by měl acetylisovaleryltylosin být u drůbeže zařazen do přílohy I uvedeného nařízení.
(3) Byla předložena žádost o stanovení maximálního limitu reziduí pro "fluazuron".
Aby bylo umožněno dokončení vědeckých studií u skotu, měl by být fluazuron zařazen do přílohy III uvedeného nařízení.
(4) Nařízení (EHS) č. 2377/90 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Před použitelností tohoto nařízení by měla být členským státům poskytnuta přiměřená lhůta, aby mohly učinit veškeré úpravy, které bude s ohledem na uvedené nařízení případně nutné provést u registrací, které byly uděleny podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků [2].
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro veterinární léčivé přípravky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a III nařízení (EHS) č. 2377/90 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1519/2005
ze dne 19. září 2005,
kterým se zahajuje řízení pro přidělování vývozních licencí pro sýry, které budou v roce 2006 vyvezeny do Spojených států amerických v rámci některých kvót GATT
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 30 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 20 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla pro použití nařízení Rady (EHS) č. 804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], stanoví, že vývozní licence pro sýry vyvážené do Spojených států amerických jako součást kvót v rámci dohod uzavřených během mnohostranných obchodních jednání mohou být přiděleny podle zvláštního postupu stanoveného v uvedeném článku.
(2) Je třeba zahájit tento postup pro vývozy během roku 2006 a stanovit příslušná doplňující pravidla.
(3) Příslušné orgány USA činí při správě dovozů rozdíl mezi doplňkovou kvótou přidělenou Evropskému společenství v rámci Uruguayského kola a kvótami vyplývajícími z Tokijského kola.
Vývozní licence musí být přidělovány s přihlédnutím ke způsobilosti těchto výrobků pro příslušnou kvótu USA podle harmonizovaného celního sazebníku Spojených států amerických.
(4) S cílem umožnit vývoz maximálních množství v rámci kvót, o které je nepříliš velký zájem, je třeba povolit žádosti, které pokrývají celkový objem kvóty.
(5) Za účelem zajištění stability a bezpečnosti hospodářských subjektů podávajících žádosti v rámci tohoto zvláštního režimu je vhodné stanovit den, kdy jsou pro účely čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 174/1999 žádosti považovány za podané.
(6) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní licence pro výrobky kódu KN 0406 uvedené v příloze I tohoto nařízení, které mají být vyvezeny do Spojených států amerických v roce 2006 v rámci kvót podle čl. 20 odst. 1 nařízení (ES) č. 174/1999, se vydají v souladu s článkem 20 nařízení (ES) č. 174/1999 a tímto nařízením.
Článek 2
1. Žádosti o prozatímní licence podle čl. 20 odst. 2 nařízení (ES) č. 174/1999 (dále jen "žádosti") se podají příslušným orgánům od 26. září, nejpozději však do 30. září 2005.
2. Žádosti se přijmou, pouze pokud obsahují všechny údaje uvedené v čl. 20 odst. 2 nařízení (ES) č. 174/1999 a pokud jsou k nim přiloženy dokumenty uvedené ve zmíněném článku.
V případě, kdy pro stejnou skupinu výrobků uvedenou ve sloupci 2 přílohy I tohoto nařízení je dostupné množství rozděleno mezi kvótu Uruguayského kola a kvótu Tokijského kola, se žádosti o licenci mohou týkat pouze jedné z těchto kvót s uvedením dotyčné kvóty a s přesným označením skupiny a kvóty podle sloupce 3 přílohy I.
Informace podle čl. 20 odst. 2 nařízení (ES) č. 174/1999 se předloží podle vzoru uvedeného v příloze II tohoto nařízení.
3. Pokud jde o kvóty označené ve sloupci 3 přílohy I jako 22-Tokio a 22-Uruguay, žádosti se týkají nejméně 10 tun a nejvýše množství dostupného v rámci příslušné kvóty podle sloupce 4 uvedené přílohy.
Pokud jde o další kvóty označené ve sloupci 3 přílohy I, žádosti se týkají nejméně 10 tun a nejvýše 40 % množství dostupného v rámci příslušné kvóty podle sloupce 4 uvedené přílohy.
4. Žádosti se přijmou, pouze pokud žadatelé písemně potvrdí, že pro stejnou skupinu výrobků a stejnou kvótu nepodali jiné žádosti, a pokud se zaváží, že tak neučiní.
Pokud žadatel podá více žádostí pro stejnou skupinu výrobků a stejnou kvótu v jednom nebo více členských státech, považují se všechny jeho žádosti za nepřípustné.
5. Pro účely čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 174/1999 jsou všechny žádosti podané ve lhůtě uvedené v odstavci 1 tohoto článku považovány za podané dne 26. září 2005.
Článek 3
1. Do tří pracovních dnů následujících po uplynutí lhůty pro podávání žádostí sdělí členské státy Komisi počet žádostí podaných pro každou skupinu výrobků a případně kvóty uvedené v příloze I.
Všechna oznámení, včetně oznámení "bezpředmětné", se zašlou faxem s použitím vzoru uvedeného v příloze III.
2. Oznámení obsahují pro každou skupinu a případně pro každou kvótu:
a) seznam žadatelů;
b) množství požadovaná každým žadatelem rozdělená podle kódu výrobku z kombinované nomenklatury a podle kódu přiděleného v souladu s harmonizovaným celním sazebníkem Spojených států amerických (2005);
c) údaj, zda žadatel vyvezl příslušné výrobky během předchozích tří let;
d) jméno a adresu dovozce určeného žadatelem a údaj, zda je dovozce dceřinou společností žadatele.
Článek 4
Podle čl. 20 odst. 3, 4 a 5 nařízení (ES) č. 174/1999 rozhodne Komise neprodleně o přidělení licencí a své rozhodnutí sdělí členským státům nejpozději do 31. října 2005.
Do pěti pracovních dnů po zveřejnění koeficientů přidělení prozatímních licencí sdělí členské státy Komisi pro každou skupinu, případně pro každou kvótu, množství na každého žadatele, kterému byla v souladu s čl. 20 odst. 4 nařízení (ES) č. 174/1999 přidělena prozatímní licence.
Oznámení se zašle faxem s použitím vzoru uvedeného v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 5
Před vydáním definitivních licencí a nejpozději do 31. prosince 2005 ověří členské státy informace sdělené podle článku 3 tohoto nařízení a podle čl. 20 odst. 2 nařízení (ES) č. 174/1999.
Pokud se zjistí, že hospodářský subjekt, kterému byla vydána prozatímní licence, uvedl nesprávné informace, licence se zruší a jistota propadne.
Členský stát o tom neprodleně informuje Komisi.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Oprava nařízení Komise (ES) č. 1519/2005 ze dne 19. září 2005, kterým se zahajuje řízení pro přidělování vývozních licencí pro sýry, které budou v roce 2006 vyvezeny do Spojených států amerických v rámci některých kvót GATT
(Úřední věstník Evropské unie L 244 ze dne 20. září 2005)
Strana 15, příloha I, název:
Místo:
"(Článek 20 nařízení (ES) č. 174/1999 a nařízení (ES) č. 1513/2005)",
Má být:
"(Článek 20 nařízení (ES) č. 174/1999 a nařízení (ES) č. 1519/2005)".
Strana 16, příloha II, první a druhý řádek:
Místo:
"Určení skupiny a kvóty uvedených v sloupci 3 přílohy I nařízení (ES) č. 1513/2005"
"Název skupiny uvedený v sloupci 2 přílohy I nařízení (ES) č. 1513/2005:",
Má být:
"Určení skupiny a kvóty uvedených v sloupci 3 přílohy I nařízení (ES) č. 1519/2005"
"Název skupiny uvedený v sloupci 2 přílohy I nařízení (ES) č. 1519/2005:".
Strana 17, příloha III, první a druhý řádek:
Místo:
"Označení skupiny a kvóty uvedené v sloupci 3 přílohy I nařízení (ES) č. 1513/2005",
Má být:
"Označení skupiny a kvóty uvedené v sloupci 3 přílohy I nařízení (ES) č. 1519/2005".
Strana 18, příloha IV, název prvního sloupce:
Místo:
"Určení skupiny a kvóty uvedených v sloupci 3 přílohy I nařízení (ES) č. 1513/2005",
Má být:
"Určení skupiny a kvóty uvedených v sloupci 3 přílohy I nařízení (ES) č. 1519/2005".
--------------------------------------------------
Nařízení Komise (ES) č. 1520/2005
ze dne 19. září 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly naposledy pozměněny nařízením (ES) č. 1427/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1521/2005
ze dne 20. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1522/2005
ze dne 20. září 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1384/2005, pokud jde o množství, na které se vztahuje stálé nabídkové řízení na vývoz ječmene ze zásob maďarské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1384/2005 [2] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení na vývoz 94608 tun ječmene ze zásob maďarské intervenční agentury.
(2) Maďarská intervenční agentura se v souladu s nařízením Komise (ES) č. 923/2005 [3] zavázala poskytnout portugalské intervenční agentuře 40000 tun ječmene v souvislosti s nedostatkem krmiva pro dobytek v Portugalsku.
Část těchto množství vzhledem k výše uvedenému závazku již není dostupná pro vývoz.
Maďarsko proto informovalo Komisi o záměru své intervenční agentury provést změnu množství zařazeného do nabídkového řízení za účelem vývozu.
S ohledem na tuto žádost, dostupná množství a situaci na trhu je třeba změnit maximální množství, které je předmětem stálého nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 1384/2005.
(3) Nařízení (ES) č. 1384/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 2 nařízení (ES) č. 1384/2005 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Nabídkové řízení se týká maximálního množství 60323 tun ječmene určeného k vývozu do třetích zemí s výjimkou Albánie, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1523/2005
ze dne 20. září 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin, a kterým se mění nařízení (ES) č. 1484/95
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [2], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2783/75 ze dne 29. října 1975 o společném obchodním režimu pro vaječný albumin a mléčný albumin [3], a zejména na čl. 3 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1484/95 [4] stanovilo prováděcí pravidla k režimu dodatečných dovozních cel a určilo dodatečná dovozní cla v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin.
(2) Z pravidelné kontroly údajů, na jejichž základě se ověřují dovozní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i dovozní ceny vaječného albuminu, vyplývá nutnost změnit reprezentativní ceny pro dovozy některých produktů s přihlédnutím k cenovým rozdílům podle původu. Je tedy třeba zveřejnit reprezentativní ceny těchto produktů.
(3) Je nezbytné začít používat toto pozměňující nařízení co nejdříve.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 1484/95 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1524/2005
ze dne 20. září 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad pro vejce a žloutky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 8 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 stanoví, že rozdíl mezi cenami, jež jsou v případě produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení uplatňovány v mezinárodním obchodě, a cenami v rámci Společenství lze pokrýt vývozní náhradou, je-li toto zboží vyváženo ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze tohoto nařízení.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze I nařízení (EHS) č. 2771/75.
(3) Podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 by sazba náhrady na 100 kilogramů pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena na stejně dlouhé období jako je období, na které jsou náhrady stanoveny při vývozu stejných, avšak nezpracovaných produktů.
(4) Článek 11 Dohody o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro tento produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené na seznamu v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v čl. 1 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 a vyvážené ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze I nařízení (EHS) č. 2771/75, se stanoví ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1525/2005
ze dne 20. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví vajec použitelné od 21. září 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 8 nařízení (EHS) č. 2771/75 může být rozdíl na světovém trhu a ve Společenství mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na stávající stav trhů v odvětví vajec vede ke stanovení náhrady v takové výši, která Společenství umožňuje, aby se podílelo na mezinárodním obchodě, a rovněž zohledňuje povahu vývozů těchto produktů, jakož i jejich současný význam.
(3) Vzhledem ke stávajícímu stavu trhu a hospodářské soutěže v některých třetích zemích je nezbytné stanovit náhradu rozlišenou podle místa určení některých produktů odvětví vajec.
(4) Článek 21 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [2], stanoví, že není poskytnuta žádná náhrada pro produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost v den přijetí vývozního prohlášení.
Za účelem zajištění jednotného provádění platných právních předpisů by se mělo upřesnit, že vaječné produkty podle článku 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 mají nárok na náhradu, pokud nesou označení zdravotní nezávadnosti podle směrnice Rady 89/437/EHS ze dne 20. června 1989 o hygienických a zdravotních otázkách produkce vaječných výrobků a jejich uvádění na trh [3].
(5) Jednání v rámci evropských dohod mezi Evropským společenstvím a Rumunskem a Bulharskem jsou zaměřena především na liberalizaci obchodu s produkty zahrnutými do společné organizace dotyčného trhu.
Pro tyto dvě země by proto vývozní náhrady měly být zrušeny.
Toto zrušení by však nemělo vést k rozlišeným náhradám pro vývoz do jiných zemí.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kódy produktů, na něž se při jejich vývozu uděluje vývozní náhrada uvedená v článku 8 nařízení (EHS) č. 2771/75, a výše této náhrady se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Produkty v oblasti působnosti kapitoly XI přílohy směrnice 89/437/EHS však mají nárok na náhradu, pokud také splňují podmínky označovaní zdravotní nezávadnosti podle uvedené směrnice.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1526/2005
ze dne 20. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro hovězí a telecí maso
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 33 odst. 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 33 nařízení (ES) č. 1254/1999 může být rozdíl mezi cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a jejich cenami v rámci Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 32/82 [2], (EHS) č. 1964/82 [3], (EHS) č. 2388/84 [4], (EHS) č. 2973/79 [5] a (ES) č. 2051/96 [6] stanoví podmínky pro poskytování zvláštních vývozních náhrad pro některé kusy hovězího a telecího masa a některé konzervované produkty z hovězího a telecího masa a podmínky pro poskytování pomoci týkající se některých míst určení.
(3) Použití těchto pravidel a kritérií na předvídatelnou situaci na trhu s hovězím a telecím masem vede ke stanovení níže uvedené náhrady.
(4) Pokud jde o živá zvířata, vývozní náhrady by se z důvodu zjednodušení neměly poskytovat pro kategorie, které v obchodním styku se třetími zeměmi nejsou příliš významné.
Kromě toho s ohledem na obecný zájem o dobré životní podmínky zvířat by se měly co nejvíce omezit vývozní náhrady pro živá jatečná zvířata.
(5) Vývozní náhrady pro taková zvířata by se proto měly poskytovat pouze ve třetích zemích, které z kulturních nebo náboženských důvodů tradičně dovážejí značná množství jatečných zvířat.
(6) Pokud jde o živá plemenná zvířata, vývozní náhrady pro čistokrevný plemenný skot by se měly omezit na jalovice a krávy do 30 měsíců, aby se zabránilo případnému zneužití.
(7) S cílem umožnit uvedení některých produktů Společenství z hovězího a telecího masa na mezinárodní trh by měly být pro některá místa určení poskytnuty vývozní náhrady pro některé produkty kódů KN 0201, 0202 a 160250.
(8) Zavedení vývozních náhrad pro některé kategorie produktů z hovězího a telecího masa se ukázalo být nevýznamné.
To se rovněž týká zavedení těchto náhrad pro některá místa určení, která se nacházejí v těsné blízkosti území Společenství.
Pro takové kategorie by vývozní náhrady již neměly být stanoveny.
(9) Náhrady stanovené v tomto nařízení jsou stanoveny na základě kódů produktů uvedených v nomenklatuře přijaté nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 ze dne 17. prosince 1987, kterým se zavádí nomenklatura zemědělských produktů pro vývozní náhrady [7].
(10) Náhrady pro veškeré zmrazené kusy měly být vyrovnány do výše náhrad pro čerstvé nebo chlazené kusy, jiné než z dospělého skotu samčího pohlaví.
(11) Za účelem posílení kontroly nad produkty kódu KN 160250 by mělo být stanoveno, že pro tyto produkty může být poskytnuta náhrada pouze v případě, že byly vyrobeny v režimu stanoveném v článku 4 nařízení Rady (EHS) č. 565/80 ze dne 4. března 1980 o platbách vývozních náhrad předem, pokud jde o zemědělské produkty [8].
(12) Náhrady by se měly poskytovat jen pro produkty, jejichž volný pohyb ve Společenství je povolen.
Z tohoto důvodu, aby byly produkty způsobilé pro náhradu, měly by povinně nést označení zdravotní nezávadnosti upravené ve směrnici Rady 64/433/EHS ze dne 26. června 1964 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství [9], ve směrnici Rady 77/99/EHS ze dne 21. prosince 1976 o hygienických otázkách obchodu s masnými výrobky ve Společenství [10] a ve směrnici Rady 94/65/ES ze dne 14. prosince 1994, kterou se stanoví požadavky na výrobu a uvádění na trh mletého masa a masných polotovarů [11].
(13) Podle čl. 6 odst. 2 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 1964/82 by se zvláštní náhrada měla snížit, pokud množství vykostěného masa určeného na vývoz představuje méně než 95 %, ale nikoli méně než 85 % celkové hmotnosti vykostěných kusů.
(14) Jednání v rámci evropských dohod mezi Evropským společenstvím a Rumunskem a Bulharskem jsou zaměřena především na liberalizaci obchodu s produkty zahrnutými do společné organizace dotyčného trhu.
Pro tyto dvě země by proto vývozní náhrady měly být zrušeny.
Toto zrušení by však nemělo vést k rozlišeným náhradám pro vývoz do jiných zemí.
(15) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Seznam produktů, pro něž se poskytují vývozní náhrady uvedené v článku 33 nařízení (ES) č. 1254/1999, výše těchto náhrad a místa určení jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
2. Produkty musejí splňovat příslušné požadavky na označení zdravotní nezávadnosti podle:
- kapitoly XI přílohy I směrnice 64/433/EHS,
- kapitoly VI přílohy B směrnice 77/99/EHS,
- kapitoly VI přílohy I směrnice 94/65/ES.
Článek 2
V případě uvedeném v čl. 6 odst. 2 třetím pododstavci nařízení (EHS) č. 1964/82 se výše náhrady pro produkty kódu produktu 0201 30 00 9100 snižuje o 11 EUR/100 kg.
Článek 3
Skutečnost, že pro Rumunsko a Bulharsko nejsou stanoveny žádné vývozní náhrady, nebude považována za důvod k rozlišení náhrad.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost 21. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1527/2005
ze dne 20. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví vepřového masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2759/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vepřovým masem [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (EHS) č. 2759/75 může být rozdíl mezi cenou produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 daného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na současnou situaci na trhu v odvětví vepřového masa vede ke stanovení této náhrady níže uvedeným způsobem.
(3) V případě produktů spadajících pod kód KN 02101981 je třeba, aby výše vývozní náhrady zohledňovala kvalitativní povahu jednotlivých produktů spadajících pod tyto kódy a také předpokládaný vývoj výrobních nákladů na světovém trhu.
Je důležité, aby se Společenství nadále podílelo na mezinárodním obchodu, pokud jde o některé typické italské produkty spadající pod kód KN 02101981.
(4) Vzhledem k podmínkám hospodářské soutěže v některých třetích zemích, které jsou tradičně nejdůležitějšími dovozci produktů spadajících pod kódy KN 160100 a 1602, by měla být vývozní náhrada pro tyto produkty stanovena tak, aby zohledňovala tuto situaci.
Je třeba přijmout taková opatření, aby se zajistilo, že se náhrada bude poskytovat pouze pro čistou váhu jedlých látek, s výjimkou čisté váhy kostí případně obsažených v dotyčných polotovarech.
(5) Článek 13 nařízení (EHS) č. 2759/75 stanoví, že situace na světovém trhu či zvláštní požadavky některých trhů mohou vyžadovat, aby se vývozní náhrada pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2759/75 lišila podle místa určení.
(6) Náhradu je třeba stanovit s ohledem na úpravy nomenklatury náhrad dle nařízení Komise (EHS) č. 3846/87 [2].
(7) Náhrady je třeba poskytovat pouze pro produkty, které se mohou volně pohybovat po Společenství.
Aby byl produkt způsobilý pro poskytnutí náhrady, je proto třeba vyžadovat, aby měl označení zdravotní nezávadnosti dle směrnice Rady 64/433/EHS [3], směrnice Rady 94/65/ES [4] a směrnice Rady 77/99/EHS [5].
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro vepřové maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Seznam produktů, pro které se poskytuje vývozní náhrada uvedená v článku 13 nařízení (EHS) č. 2759/75, a výše této náhrady jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Dotyčné produkty musejí být v souladu s příslušnými ustanoveními o označení zdravotní nezávadnosti stanovenými v:
- příloze I kapitole XI směrnice 64/433/EHS,
- příloze I kapitole VI směrnice 94/65/ES,
- příloze B kapitole VI směrnice 77/99/EHS.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1528/2005
ze dne 20. září 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 20,745 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1529/2005
ze dne 20. září 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1530/2005
ze dne 21. září 2005,
kterým se zavádí nouzová destilace podle článku 30 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro některá stolní vína v Itálii
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na čl. 33 odst. 1 písm. f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 umožňuje přijmout opatření pro nouzovou destilaci v případě výjimečného narušení trhu následkem značných přebytků.
Toto opatření se může omezovat na určité kategorie vína nebo na určité pěstitelské oblasti a na žádost příslušného členského státu jej lze použít na jakostní vína s. o.
(2) Italská vláda požádala dopisem ze dne 3. června 2005 o zavedení nouzové destilace pro stolní vína vyrobená na svém území.
(3) V Itálii byly zjištěny značné přebytky na trhu se stolními víny, které se odrážejí ve snížení cen a ve znepokojujícím množství zásob na konci hospodářského roku 2004/05.
Aby se zabránilo tomuto negativnímu vývoji a zároveň došlo ke zlepšení složité situace na trhu, je zapotřebí snížit zásoby stolních vín na úroveň považovanou za obvyklou pro potřeby trhu.
(4) Vzhledem k tomu, že jsou splněny podmínky uvedené v čl. 30 odst. 5 nařízení (ES) č. 1493/1999, je vhodné stanovit nouzové zavedení destilace pro maximální objem 2 milionů hektolitrů stolních vín.
(5) Zavedení nouzové destilace podle tohoto nařízení musí být v souladu s podmínkami stanovenými nařízením Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu [2], pokud jde o opatření týkající se destilace podle článku 30 nařízení (ES) č. 1493/1999. Musí se použít i další ustanovení nařízení (ES) č. 1623/2000, zejména ustanovení o dodávce alkoholu intervenční agentuře a o vyplacení zálohy.
(6) Je třeba stanovit nákupní cenu, kterou uhradí palírna producentovi v takové výši, aby se napravilo narušení trhu a zároveň umožnilo producentům využít daného opatření.
(7) Produktem nouzové destilace smí být pouze surový nebo neutrální alkohol, který se musí povinně dodávat intervenční agentuře, aby se zabránilo narušení trhu s konzumním alkoholem, který pochází především z destilace podle článku 29 nařízení (ES) č. 1493/1999.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1623/2000 pro tento druh destilace se zavádí nouzová destilace podle článku 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 pro maximální množství 2 milionů hektolitrů stolních vín v Itálii.
Článek 2
Každý producent může uzavřít smlouvu o dodávce podle článku 65 nařízení (ES) č. 1623/2000 (dále jen "smlouva") od 25. září 2005 do 10. října 2005.
Ke smlouvám se přiloží doklad o poskytnutí jistoty ve výši 5 EUR na hektolitr.
Tyto smlouvy jsou nepřevoditelné.
Článek 3
1. Pokud celkové množství pokryté smlouvami, které se předloží intervenční agentuře, překročí množství stanovené v článku 1, členský stát určí míru krácení, která se použije pro uvedené smlouvy.
2. Členský stát přijme nezbytná správní opatření, aby došlo ke schválení smluv nejpozději dne 31. října 2005. Schválení obsahuje údaje o případně použité míře krácení a objem vína povoleného na každou smlouvu a uvádí možnost vypovězení smlouvy producentem v případě použití míry krácení.
Členský stát sdělí Komisi do 30. listopadu 2005 objemy vín uvedené ve schválených smlouvách.
3. Členský stát může omezit počet smluv uzavřených jedním producentem podle tohoto nařízení.
Článek 4
1. Množství vín, která jsou předmětem schválených smluv, musí být dodána do palíren nejpozději dne 31. ledna 2006. V souladu s čl. 6 odst. 1 musí být vyrobený alkohol dodán intervenční agentuře nejpozději dne 31. března 2006.
2. Jistota se uvolní v poměru k dodaným množstvím, jakmile producent předloží doklad o dodání do palírny.
Pokud se ve lhůtách stanovených v odstavci 1 neuskuteční žádná dodávka, jistota propadá.
Článek 5
Minimální kupní cena vína dodaného k destilaci podle tohoto nařízení se rovná 1,914 EUR za % objemové a hektolitr.
Článek 6
1. Palírna dodá intervenční agentuře produkt získaný destilací.
Obsah alkoholu u tohoto produktu je nejméně 92 % objemových.
2. Cena, kterou intervenční agentura zaplatí palírně za dodaný surový alkohol činí 2,281 EUR za % objemové a hektolitr. Platba se provádí podle čl. 62 odst. 5 nařízení (ES) č. 1623/2000.
Palírna může obdržet zálohu na tuto částku ve výši 1,122 EUR za % objemové a hektolitr.
V takovém případě se ze skutečně vyplacené ceny odečte výše zálohy.
Použijí se články 66 a 67 nařízení (ES) č. 1623/2000.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1531/2005
ze dne 21. září 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2005/06 stanoví odhadovaná produkce nevyzrněné bavlny a dočasné snížení cílové ceny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na akt o přistoupení Řecka, a zejména na protokol č. 4 o bavlně tohoto aktu [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na čl. 19 odst. 2 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 16 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3], stanoví, že odhadovaná produkce nevyzrněné bavlny podle čl. 14 odst. 3 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1051/2001, jakož i z toho vyplývající dočasné snížení cílové ceny se stanoví do 10. září příslušného hospodářského roku.
(2) Podle čl. 19 odst. 2 nařízení (ES) č. 1051/2001 se odhadovaná produkce stanoví s ohledem na předpokládanou sklizeň.
(3) V souladu s čl. 14 odst. 3 prvním pododstavcem nařízení (ES) č. 1051/2001 se dočasné snížení cílové ceny vypočítá podle ustanovení článku 7 uvedeného nařízení, přičemž se skutečná produkce nahradí odhadovanou produkcí, která je zvýšena o 15 %.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přírodní vlákna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Pro hospodářský rok 2005/06 je odhadovaná produkce nevyzrněné bavlny stanovena na:
1050000 tun pro Řecko,
315423 tun pro Španělsko,
611 tun pro Portugalsko.
2. Pro hospodářský rok 2005/06 je dočasné snížení cílové ceny stanoveno na:
34,654 EUR/100 kg pro Řecko
25,299 EUR/100 kg pro Španělsko
EUR/100 kg pro Portugalsko.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1532/2005
ze dne 21. září 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly naposledy pozměněny nařízením (ES) č. 1520/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1528/2005
ze dne 21. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1534/2005
ze dne 22. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1535/2005
ze dne 22. září 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1063/2005, pokud jde o množství, na které se vztahuje stálé nabídkové řízení pro vývoz pšenice obecné ze zásob české intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1063/2005 [2] bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení pro vývoz 180000 tun pšenice obecné ze zásob české intervenční agentury.
(2) Česká republika informovala Komisi o záměru své intervenční agentury zvýšit o 95911 tun množství zařazené do nabídkového řízení za účelem vývozu.
S ohledem na dostupné množství a na situaci na trhu by mělo být žádosti České republiky vyhověno.
(3) Nařízení (ES) č. 1063/2005 by proto mělo být změněno.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 2 nařízení (ES) č. 1063/2005 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 275911 tun pšenice obecné, jež má být vyvezeno do třetích zemí kromě Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Chorvatska, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [3] a Švýcarska.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1536/2005
ze dne 22. září 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 23. září 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1537/2005
ze dne 22. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1538/2005
ze dne 22. září 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 6. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1138/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1138/2005 ze dne 15. července 2005, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2005/06, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1138/2005 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 6. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1138/2005 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 42,400 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1539/2005
ze dne 22. září 2005,
kterým se stanoví mimořádná opatření pro ochranu a obnovu populace sardele v podoblasti ICES VIII
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě vědeckých informací od Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) o tom, že populace sardele v Biskajském zálivu je mimořádně nízká, bylo přijato nařízení Komise (ES) č. 1037/2005 ze dne 1. července 2005, kterým se stanoví mimořádná opatření pro ochranu a obnovu populace sardele v podoblasti ICES VIII [2].
Toto nařízení stanoví zastavení rybolovu na období tří měsíců ode dne 3. července 2005.
(2) Nové stanovisko Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství (VTHVR) potvrzuje, že populace je na nebezpečně nízké úrovni, že rozhodnutí zastavit rybolov bylo správné a že zastavení rybolovu by mělo být ponecháno, dokud nebudou obdrženy nezávislé údaje, jež poskytnou spolehlivý odhad o velikosti populace matečných ryb.
(3) Je proto třeba stávající zastavení rybolovu prodloužit.
(4) Jelikož pro účely kontroly nelze rozlišit sardel ulovenou v podoblasti ICES VIII a sardel ulovenou v ostatních oblastech, je nutno v podoblasti ICES VIII zakázat držení sardele na palubě, překládání a vykládání sardele bez ohledu na to, kde byla ulovena.
(5) Komise během období zastavení posoudí vědecká a technická kritéria použitelná k rozhodnutí o znovuzahájení rybolovu.
(6) Je tedy třeba, aby Komise prodloužila a přizpůsobila mimořádná opatření pro ochranu populace sardele,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Lov sardele v podoblasti ICES VIII se zakazuje.
V podoblasti ICES VIII se rovněž zakazuje držet na palubě, překládat nebo vykládat sardele během doby použitelnosti tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1540/2005
ze dne 22. září 2005
o použití režimu zvláštní prémie na hovězí maso v roce 2004 v Irsku a ve Spojeném království
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 50 druhou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1254/1999 může producent, který chová ve svém zemědělském podniku skot, získat na základě žádosti nárok na zvláštní prémii. Podle čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení se zvláštní prémie poskytuje pro dvě věkové třídy. V "první věkové třídě" stanovené v čl. 4 odst. 2 písm. a) a v písm. b) první odrážce uvedeného nařízení se zvláštní prémie poskytuje pouze jednou v životě každého býka od devíti měsíců věku nebo, v případě vola, poprvé v devíti měsících věku. V "druhé věkové třídě" stanovené v čl. 4 odst. 2 písm. b) druhé odrážce uvedeného nařízení se zvláštní prémie poskytuje pro voly podruhé po dovršení 21 měsíců věku. Podle čl. 4 odst. 4 uvedeného nařízení se poměrně sníží počet všech zvířat na chovatele v první a druhé věkové třídě, na které se vztahuje poskytnutí prémie, pokud v příslušném regionu celkový počet býků od devíti měsíců věku a volů od devíti do dvaceti měsíců věku, pro které byla podána žádost o prémie a kteří splňují podmínky pro poskytnutí zvláštní prémie, překračuje regionální strop stanovený v příloze I uvedeného nařízení.
(2) Na základě rozhodnutí přijatého Irskem a Spojeným královstvím ohledně zavedení režimu jednotné platby od 1. ledna 2005 podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [2], chtělo mnoho zemědělců využít režimu zvláštní prémie pro svůj způsobilý skot před koncem platnosti režimu dne 31. prosince 2004. V důsledku toho byl počet zvířat, pro která byla podána žádost pro kalendářní rok 2004, značně vyšší než v předchozích letech.
(3) Nárůst počtu žádostí pro kalendářní rok 2004 v Irsku a ve Spojeném království pro zvířata v první věkové třídě byl podstatně vyšší než v roce 2003 a způsobil značné překročení příslušných regionálních stropů.
Ve srovnání s předchozími roky bylo rovněž zaznamenán nárůst počtu žádostí o podporu pro zvířata v druhé věkové třídě.
Uvedený nárůst byl však podstatně nižší než zvýšení počtu žádostí pro zvířata v první věkové třídě.
(4) Podle čl. 4 odst. 4 nařízení (ES) č. 1254/1999 má překročení regionálního stropu za následek poměrné snížení všech žádostí o podporu. S ohledem na skutečnost, že platnost režimu skončila dne 31. prosince 2004, skutečný účel poměrného snížení žádostí pro zvířata v druhé věkové třídě pozbyl na významu, protože zvířata, která byla předmětem žádosti v první věkové třídě, již nemohou být předmětem žádosti v druhé věkové třídě. Použití snížení podle čl. 4 odst. 4 nařízení (ES) č. 1254/1999 pro obě věkové třídy by proto nepřiměřeně poškodilo producenty, kteří v roce 2004 podali žádost pro zvířata v druhé věkové třídě. Ukončení platnosti režimu zvláštní prémie v Irsku a ve Spojeném království dne 31. prosince 2004 proto vyvolalo zvláštní praktický problém na trhu, který je třeba vyřešit, aby se zamezilo nepřiměřeným následkům pro uvedené zemědělce. Proto je třeba přijmout vhodná opatření ke snížení nepříznivých následků pro tyto producenty.
(5) Aby se v Irsku a ve Spojeném království omezil dopad snížení na zvířata v druhé věkové třídě, který je výsledkem značného překročení za kalendářní rok 2004 pro zvířata v první věkové třídě, měly by se platby zvláštní prémie pro zvířata v druhé věkové třídě rovnat průměrnému počtu plateb prémie pro zvířata té samé věkové třídy během kalendářních let 2001, 2002 a 2003.
(6) Podle čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1254/1999 mohou producenti, kteří mají právo na zvláštní prémii, mít nárok i na extenzifikační prémii, pokud se pro příslušný kalendářní rok intenzita chovu příslušného zemědělského podniku rovná intenzitě podle čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení. Extenzifikační prémie by se měla poskytovat pro zvířata ve druhé věkové třídě způsobilá pro zvláštní prémii, která jsou chovaná v zemědělských podnicích, jejichž intenzita chovu se rovná intenzitě podle čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení.
(7) Podle čl. 22 odst. 2 první odrážky nařízení (ES) č. 1254/1999 se platby měly provést nejpozději do 30. června 2005. Vzhledem k zvláštním okolnostem v důsledku ukončení platnosti režimu zvláštní prémie mohou být výše uvedené výjimečné platby provedeny nejpozději do 15. října 2005.
(8) Řídící výbor pro hovězí a telecí maso nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Odchylně od čl. 4 odst. 4 nařízení (ES) č. 1254/1999 se v Irsku a ve Spojeném království stanoví maximální počet zvířat uvedený v čl. 4 odst. 2 písm. b) druhé odrážce uvedeného nařízení, pro něž může být vyplacena zvláštní prémie pro kalendářní rok 2004, takto:
- Irsko: 849400,
- Spojené království: 938100.
2. Pro zvířata uvedená v čl. 4 odst. 2 písm. b) druhé odrážce nařízení (ES) č. 1254/1999 způsobilá pro zvláštní prémii, která jsou chovaná v zemědělských podnicích, jejichž intenzita chovu se rovná intenzitě podle čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení, se může poskytnout extenzifikační prémie.
3. Odchylně od čl. 22 odst. 2 první odrážky nařízení (ES) č. 1254/1999 se platby uvedené v prvním a druhém odstavci poskytnou nejpozději do 15. října 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1541/2005
ze dne 22. září 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství produktů uvedených v článku 1 každého z uvedených nařízení mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady použitelná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, podle případu.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) S ohledem na dohodu mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovinových výrobků ze Společenství do Spojených států, schválenou rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4], je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 15 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1043/2005 musí být pro dotčený základní produkt stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], která se použije během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musejí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v článku nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1542/2005
ze dne 22. září 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů v odvětví cukru vyváženého ve formě zboží, na než se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15, uvedeného nařizení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sazby náhrad použitelné od 26. srpna 2005 pro produkty uvedené v příloze, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 1392/2005 [2].
(2) Z uplatnění pravidel a kritérií uvedených v nařízení (ES) č. 1392/2005 na údaje, které má Komise v současnosti k dispozici, vyplývá, že nyní uplatňované vývozní náhrady by měly být pozměněny podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad stanovené nařízením (ES) č. 1392/2005 se pozměňují podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1543/2005
ze dne 22. září 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty v odvětví cukru vyvážené v nezměněném stavu, stanovené nařízením (ES) č. 1395/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty v odvětví cukru vyvážené v nezměněném stavu byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 1395/2005 [2].
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 1395/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d), f) a g) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 1395/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1544/2005
ze dne 22. září 2005,
kterým se mění dovozní cla v odvětví obilovin použitelná od 23. září 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dovozní cla v odvětví obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 1489/2005 [3].
(2) Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1249/96 stanoví, že pokud se vypočtený průměr dovozních cel odchýlí během doby jejich použití o 5 EUR/t od stanoveného cla, je třeba provést příslušnou úpravu. Vzhledem k tomu, že k této odchylce došlo, je nutné upravit dovozní cla stanovená nařízením (ES) č. 1489/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (ES) č. 1489/2005 se nahrazují přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. září 2005.
Použije se ode dne 23. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1545/2005
ze dne 22. září 2005
o vydávání vývozních licencí v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 883/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro obchod se třetími zeměmi s produkty v odvětví vína [1], a zejména na článek 7 a čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 63 odst. 7 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [2] omezuje poskytování vývozních náhrad pro produkty v odvětví vína na objemy a výdaje, které jsou obsaženy v dohodě o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
(2) Článek 9 nařízení (ES) č. 883/2001 stanoví podmínky, za nichž může Komise přijmout zvláštní opatření, která zamezí překročení množství stanovených v uvedené dohodě nebo rozpočtu, který je podle ní k dispozici.
(3) Na základě informací o žádostech o vývozní licence, které měla Komise k dispozici dne 21. září 2005, by množství, jež jsou ještě dostupná pro období do dne 15. listopadu 2005 pro místo určení oblasti 3: východní Evropu podle čl. 9 odst. 5 nařízení (ES) č. 883/2001, mohla být překročena, pokud nebude omezeno vydávání vývozních licencí se stanovením náhrady předem. Proto by měla být pro množství oznámená od 16. do 20. září 2005 stanovena jednotná procentní sazba přijetí a pro tuto oblast pozastaveno do 16. listopadu 2005 podávání žádostí a vydávání licencí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Vývozní licence se stanovením náhrady předem pro produkty v odvětví vína, o něž bylo požádáno ve dnech 16. až 20. září 2005 podle nařízení (ES) č. 883/2001, se vydají ve výši 90,38 % množství požadovaných pro oblast 3: východní Evropu.
2. Vydávání vývozních licencí pro produkty v odvětví vína uvedených v odstavci 1, o něž bylo požádáno ode dne 21. září 2005 a podávání žádostí o vývozní licence ode dne 23. září 2005 pro oblast určení 3: východní Evropu se pozastavuje do dne 16. listopadu 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1546/2005
ze dne 22. září 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 22,62 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 29,89 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1547/2005
ze dne 22. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1548/2005
ze dne 22. září 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 16. do 22. září 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1058/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1549/2005
ze dne 22. září 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1438/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 ze dne 2. září 2005 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2005/2006 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 16. do 22. září 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1438/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1550/2005
ze dne 22. září 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 16. do 22. září 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 7,50 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1551/2005
ze dne 22. září 2005,
kterým se po padesáté třetí mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu, [1] a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 9. a 16. září 2005 rozhodl o změně seznamu osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů. Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1552/2005
ze dne 7. září 2005
o statistikách odborného vzdělávání v podnicích
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 285 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na zasedání Evropské rady v Lisabonu ve dnech 23. a 24. března 2000 si Evropská unie stanovila strategický cíl stát se nejkonkurenceschopnějším a nejdynamičtějším hospodářstvím na světě založeným na znalostech, schopným udržitelného hospodářského růstu, s větším počtem pracovních míst, s lepšími pracovními místy a s větší sociální soudržností.
(2) Aby mohla Unie i nadále trvat na svém závazku stát se nejkonkurenceschopnějším a nejdynamičtějším hospodářstvím na světě založeným na znalostech, je rozhodující schopnost profesního zařazení, přizpůsobivost a mobilita občanů.
(3) Celoživotní učení je klíčovým prvkem pro rozvoj a podporu kvalifikace, vzdělání a přizpůsobivosti pracovníků.
(4) V závěrech Rady ze dne 5. května 2003 o referenčních úrovních průměrné evropské výkonnosti ve vzdělávání a odborné přípravě (srovnávací základy) [2] byl přijat tento srovnávací základ celoživotního učení: "Do roku 2010 by proto míra účasti na celoživotním učení měla být v Evropské unii v průměru nejméně 12,5 % u dospělých osob v produktivním věku (věková skupina 25 až 64 let)".
(5) Evropská rada na zasedání v Lisabonu potvrdila celoživotní učení jako základní součást evropského sociálního modelu.
(6) Nová evropská strategie zaměstnanosti, potvrzená rozhodnutím Rady 2003/578/ES ze dne 22. července 2003 o hlavních zásadách politik zaměstnanosti členských států [3], si klade za cíl přispívat lépe k Lisabonské strategii a provádět ucelené a komplexní strategie celoživotního učení.
(7) Při uplatňování tohoto nařízení by se měl brát v úvahu pojem "osob znevýhodněných na trhu práce" uvedený v hlavních zásadách politik zaměstnanosti členských států.
(8) Zvláštní pozornost by se měla věnovat odbornému vzdělávání na pracovišti a v pracovní době jako dvěma stěžejním prvkům celoživotního učení.
(9) Srovnatelné statistické informace na úrovni Společenství, se zvláštním ohledem na odborné vzdělávání v podnicích, jsou významné pro rozvoj strategií celoživotního učení a pro monitorování pokroku jejich provádění.
(10) Sestavování specifických statistik Společenství se řídí pravidly stanovenými v nařízení Rady (ES) č. 322/97 ze dne 17. února 1997 o statistice Společenství [4].
(11) Předávání údajů, na které se vztahuje statistická důvěrnost, se řídí pravidly stanovenými v nařízení (ES) č. 322/97 a v nařízení Rady (Euratom, EHS) č. 1588/90 ze dne 11. června 1990 o předávání údajů, na které se vztahuje statistická důvěrnost, Statistickému úřadu Evropských společenství [5].
(12) Nařízení Komise (ES) č. 831/2002 ze dne 17. května 2002, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 322/97 o statistice Společenství, pokud jde o přístup k důvěrným údajům pro vědecké účely [6], stanovilo podmínky, podle kterých je možné povolit přístup k důvěrným údajům předávaným určitému orgánu Společenství.
(13) Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž vypracování společných statistických norem, které umožní sestavení harmonizovaných údajů o odborném vzdělávání v podnicích, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle.
(14) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7].
Tato opatření by měla vzít v úvahu možnosti dostupné v členských státech při shromažďování a zpracování údajů.
(15) Výbor pro statistické programy byl konzultován v souladu s článkem 3 rozhodnutí Rady 89/382/EHS, Euratom ze dne 19. června 1989, kterým se zřizuje Výbor pro statistické programy Evropských společenství [8],
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení vytváří společný rámec pro vypracování statistik Společenství týkajících se odborného vzdělávání v podnicích.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "podnikem" podnik, jak je definován v nařízení Rady (EHS) č. 696/93 ze dne 15. března 1993 o statistických jednotkách pro účely statistického zjišťování a analýzy hospodářství ve Společenství [9];
2.
"NACE rev. 1.1" společná statistická klasifikace ekonomických činností v Evropském společenství, jak je zavedena nařízením Rady (EHS) č. 3037/90 ze dne 9. října 1990 o statistické klasifikaci ekonomických činností v Evropském společenství [10].
Článek 3
Shromažďované údaje
1. Členské státy shromažďují údaje za účelem vypracování statistik Společenství pro analýzu dalšího odborného vzdělávání v podnicích v těchto oblastech:
a) politika a strategie v oblasti odborného vzdělávání v podnicích v rámci rozvíjení schopností jejich pracovníků;
b) řízení, organizace a formy dalšího odborného vzdělávání v podnicích;
c) úloha sociálních partnerů při zabezpečování všech hledisek dalšího odborného vzdělávání na pracovišti;
d) přístup k dalšímu odbornému vzdělávání, jeho rozsah a obsah, zejména v kontextu ekonomické činnosti a velikosti podniku;
e) zvláštní opatření v oblasti dalšího odborného vzdělávání v podnicích pro zlepšení schopností jejich pracovníků, pokud jde o informační a komunikační technologie;
f) možnosti zaměstnanců malých a středních podniků, pokud jde o přístup k dalšímu odbornému vzdělávání a získávání nové kvalifikace a o konkrétní potřeby malých a středních podniků při zabezpečování odborné přípravy;
g) účinky veřejných opatření na další odborné vzdělávání v podnicích;
h) rovné příležitosti přístupu k dalšímu odbornému vzdělávání v podnicích pro všechny zaměstnance, zejména s ohledem na pohlaví a na zvláštní věkové skupiny;
i) zvláštní opatření v oblasti dalšího odborného vzdělávání pro osoby znevýhodněné na trhu práce;
j) opatření v oblasti dalšího odborného vzdělávání uzpůsobená různým typům pracovních smluv;
k) výdaje na další odborné vzdělávání: úrovně a zdroje financování, pobídky pro další odborné vzdělávání; a
l) postupy hodnocení a monitorování podniků, pokud jde o další odborné vzdělávání.
2. Členské státy shromažďují zvláštní údaje o počátečním odborném vzdělávání v podnicích o:
a) účastnících počátečního odborného vzdělávání; a
b) celkových výdajích na počáteční odborné vzdělávání.
Článek 4
Oblast působnosti statistik
Statistiky odborného vzdělávání v podnicích se týkají minimálně veškerých ekonomických činností definovaných v sekci C až K a O klasifikace NACE rev. 1.1.
Článek 5
Statistické jednotky
1. Pro shromažďování údajů se jako statistická jednotka použije podnik provádějící jednu z ekonomických činností uvedených v článku 4 nebo zaměstnávající nejméně 10 zaměstnanců.
2. S ohledem na zvláštní vnitrostátní rozdělení podniků podle velikosti a na vývoj potřeb dané politiky mohou členské státy rozšířit definici statistické jednotky ve své zemi. Komise může rovněž rozhodnout o rozšíření definice v souladu s postupem uvedeným v čl. 14 odst. 2, pokud by takové rozšíření podstatně zlepšilo reprezentativnost a kvalitu výsledků zjišťování v dotčených členských státech.
Článek 6
Zdroje údajů
1. Členské státy získají požadované údaje buď ze zjišťování v podnicích, nebo kombinací zjišťování v podnicích a jiných zdrojů, přičemž uplatní zásady sníženého zatížení respondentů a zjednodušení správních postupů.
2. Členské státy stanoví způsoby, jakými podniky odpovídají na zjišťování.
3. V rámci zjišťování se podniky vyzvou, aby poskytovaly správné a úplné údaje ve stanovených lhůtách.
4. Pro doplnění shromažďovaných údajů přicházejí v úvahu také jiné zdroje, včetně správních údajů, pokud jsou takové zdroje vhodné s ohledem na jejich význam a dodržení lhůt.
Článek 7
Ukazatele zjišťování
1. Zjišťování se provádí metodou výběrového zjišťování.
2. Členské státy přijmou nezbytná opatření pro zajištění toho, aby údaje, které předávají, odrážely strukturu základního souboru statistických jednotek.
Zjišťování se provede tak, aby bylo na úrovni Společenství umožněno členění výsledků minimálně v těchto kategoriích:
a) ekonomické činnosti podle klasifikace NACE rev. 1.1; a
b) velikost podniků.
3. Požadavky na výběr šetřených jednotek a na přesnost, velikost výběrového souboru, který musí splňovat tyto požadavky, jakož i podrobné specifikace kategorií NACE rev. 1.1 a velikostních kategorií, na které se výsledky mohou členit, se stanoví postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 8
Koncepce zjišťování
1. V zájmu snížení zatížení respondentů umožní koncepce zjišťování přizpůsobit shromažďování údajů s ohledem na:
a) podniky s odborným vzděláváním a podniky bez odborného vzdělávání; a
b) různé formy odborného vzdělávání.
2. Zvláštní údaje, které budou shromažďovány s ohledem na podniky s odborným vzděláváním a bez odborného vzdělávání a na různé formy odborného vzdělávání, se stanoví postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 9
Kontrola kvality a podávání zpráv o kvalitě
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření pro zajištění kvality údajů, které předávají.
2. Nejpozději dvacet jedna měsíců po konci každého sledovaného období uvedeného v článku 10 předloží členské státy Komisi (Eurostatu) zprávu o kvalitě obsahující veškeré informace a údaje požadované pro ověření kvality předkládaných údajů.
Zprávy uvedou případné odchylky od metodických požadavků.
3. Na základě zpráv uvedených v odstavci 2 vyhodnotí Komise (Eurostat) kvalitu předávaných údajů se zvláštním ohledem na zajištění porovnatelnosti údajů mezi členskými státy.
4. Požadavky na kvalitu údajů shromažďovaných a předávaných pro statistiky Společenství týkající se odborného vzdělávání v podnicích, strukturu zpráv o kvalitě uvedených v odstavci 2 a veškerá opatření nutná pro vyhodnocení nebo zlepšení kvality údajů se stanoví postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 10
Sledované období a periodicita
1. Sledované období, jehož se má shromažďování údajů týkat, je jeden kalendářní rok.
2. Komise určí postupem podle čl. 14 odst. 2 první sledovaný rok, pro který se budou údaje shromažďovat.
3. Členské státy shromažďují údaje jednou za pět let.
Článek 11
Předávání údajů
1. Členské státy a Komise podporují ve svých oblastech působnosti podmínky pro zvýšené využívání elektronického shromažďování údajů, elektronického přenosu údajů a automatického zpracování údajů.
2. Členské státy předávají Komisi (Eurostatu) individuální údaje o podnicích podle stávajících ustanovení Společenství o předávání údajů, na které se vztahuje statistická důvěrnost, stanovená v nařízeních (ES) č. 322/97 a (Euratom, EHS) č. 1588/90. Členské státy zajistí, aby předávané údaje neumožňovaly přímou identifikaci statistických jednotek.
3. Členské státy předávají údaje v elektronické podobě v příslušném technickém formátu a v souladu s normou pro výměnu údajů, které se stanoví postupem podle čl. 14 odst. 2.
4. Členské státy předávají úplné a správné údaje nejpozději do osmnácti měsíců po skončení každého sledovaného roku.
Článek 12
Zpráva o provádění
1. Do 20. října 2010 a po konzultaci s Výborem pro statistické programy předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto nařízení.
Tato zpráva zejména:
a) vyhodnotí dosažený přínos vypracovaných statistik pro Společenství, členské státy a uživatele v poměru k zatížení respondentů; a
b) určí oblasti možného zlepšení a změn, které jsou z hlediska získaných výsledků považované za nutné.
2. Po předložení zprávy může Komise navrhnout opatření ke zlepšení provádění tohoto nařízení.
Článek 13
Prováděcí opatření
Opatření nezbytná k provádění tohoto nařízení, včetně opatření přijatých za účelem zohlednění hospodářského a technického vývoje, pokud jde o shromažďování, přenos a zpracování údajů, se přijmou postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 14
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro statistické programy.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
Článek 15
Financování
1. Komise poskytne finanční příspěvek členským státům na pokrytí nákladů vzniklých při shromažďování, zpracování a přenosu údajů v prvním sledovaném roce, za který se vypracovávají statistiky Společenství stanovené tímto nařízením.
2. Výše finančního příspěvku se stanoví jako část příslušného každoročního rozpočtového procesu.
Rozpočtový orgán stanoví rozpočtové prostředky, které budou k dispozici.
3. Při provádění tohoto nařízení může Komise využívat odborníků a organizací technické pomoci, přičemž financování těchto služeb může být zajištěno z celkového finančního rámce stanoveného pro toto nařízení.
Komise může organizovat semináře, kolokvia nebo jiná setkání odborníků, která mohou napomoci provádění tohoto nařízení, a může přijímat vhodná opatření v oblasti informací, publikace a rozšiřování.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. Ve Štrasburku dne 7. září 2005. Za Evropský parlament předseda J. Borrell Fontelles Za Radu předseda C. Clarke
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1553/2005
ze dne 7. září 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1177/2003 o statistice Společenství v oblasti příjmů a životních podmínek (EU-SILC)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 285 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1177/2003 ze dne 16. června 2003 o statistice Společenství v oblasti příjmů a životních podmínek (EU-SILC) [2] vytváří společný rámec pro systematickou tvorbu statistiky Společenství v oblasti příjmů a životních podmínek zahrnující srovnatelné a včasné průřezové a panelové údaje o příjmech a o stupni a struktuře chudoby a sociálního vyloučení na vnitrostátní úrovni a na úrovni Společenství.
(2) V důsledku přistoupení nových členských států k Evropské unii dne 1. května 2004 je třeba rozšířit přílohu II nařízení (ES) č. 1177/2003, protože tato příloha stanoví pro každý členský stát minimální efektivní velikost výběrového souboru vyžadovaného podle systému EU-SILC.
(3) Rovněž se zdá, že většina nových a několik stávajících členských států potřebuje delší dobu pro přizpůsobení svých systémů harmonizovaným metodám a definicím použitým k tvorbě statistiky Společenství.
(4) Nařízení (ES) č. 1177/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1177/2003 se mění takto:
1. V článku 4 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
2. "Odchylně od odstavce 1 mohou Česká republika, Německo, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Nizozemsko, Polsko, Slovinsko, Slovensko a Spojené království zahájit sběr ročních průřezových a panelových údajů v roce 2005.
Toto povolení je podmíněno tím, že uvedené členské státy zašlou srovnatelné údaje za rok 2004 za společné průřezové ukazatele Evropské unie, které byly přijaty Radou před 1. lednem 2003 v rámci otevřené metody koordinace a které lze získat nástrojem EU-SILC."
2. V článku 13 se doplňují nové odstavce, které znějí:
4. "Odchylně od odstavce 1 obdrží Estonsko od Společenství finanční příspěvek na úhradu nákladů na práce spojené se sběrem údajů pro první čtyři roky od roku 2005.
5. Financování pro rok 2007 musí být ještě zajištěno budoucím programem Společenství."
3. Příloha II se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1555/2005
ze dne 20. září 2005,
kterým se ruší celní kvóta pro dovoz rozpustné kávy kódu KN 21011111
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Od roku 2002 se výrazně zvýšila diverzita rozpustné kávy dostupné na trhu Společenství.
(2) Jelikož cíl stanovený nařízením Rady (ES) č. 2165/2001 ze dne 5. listopadu 2001 o otevření a správě celní kvóty pro dovoz rozpustné kávy kódu KN 21011111 [1] byl nyní dosažen, podmínky pro zachování celní kvóty s nulovým clem pro rozpustnou kávu již od 1. ledna 2006 neplatí.
(3) S ohledem na stávající potřeby trhu Společenství musí být celní kvóta pro dovoz rozpustné kávy kódu KN 21011111 od 1. ledna 2006 uzavřena.
Je proto třeba zrušit nařízení (ES) č. 2165/2001 s účinkem od téhož dne,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Celní kvóta s nulovým clem na dovoz rozpustné kávy kódu KN 21011111 stanovená nařízením Rady (ES) č. 2165/2001 se od 1. ledna 2006 uzavírá.
Od 1. ledna 2006 se na dovoz rozpustné kávy kódu KN 21011111 pocházející z kterékoli země již nevztahuje celní kvóta s nulovým clem.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 2165/2001 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2006.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1556/2005
ze dne 23. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1557/2005
ze dne 23. září 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní licence podaným v září 2005 v rámci režimu stanoveného celními kvótami pro některé produkty z vepřového masa na období od 1. října do 31. prosince 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1458/2003 ze dne 18. srpna 2003 o otevření a správě dovozní celní kvóty u některých produktů z odvětví vepřového masa [1], a zejména na čl. 5 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Žádosti o dovozní licence podané na čtvrté čtvrtletí roku 2005 se vztahují na menší množství, než je k dispozici, může jim být tedy vyhověno v plné výši.
(2) Je třeba určit přebytek, který se přidá k množství dostupnému pro následující období,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence podaným na období od 1. října do 31. prosince 2005 dle nařízení (ES) č. 1458/2003 se vyhovuje dle přílohy I.
2. Na období od 1. ledna do 31. března 2006 mohou být žádosti o dovozní licence podávány dle nařízení (ES) č. 1458/2003 pro celkové množství uvedené v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1558/2005
ze dne 23. září 2005,
o změně nařízení (ES) č. 1839/95, kterým se stanoví prováděcí pravidla k celním kvótám pro dovozy kukuřice a čiroku do Španělska a pro dovozy kukuřice do Portugalska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě Dohody o zemědělství [2] uzavřené v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání otevřelo Společenství od hospodářského roku 1995/96 kvóty pro dovoz 500000 tun kukuřice do Portugalska a 2000000 tun kukuřice a 300000 tun čiroku do Španělska.
(2) Podmínky správy těchto kvót stanoví nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3].
Vzhledem ke zkušenostem získaným při uplatňování tohoto nařízení se zdá nezbytné dotčenou správu kvóty zjednodušit a ujasnit.
(3) Je v zájmu hospodářských subjektů Společenství zajistit přiměřenou dodávku dotčených produktů na trh Společenství za stabilní ceny a vyhnout se přitom zbytečnému a nadměrnému riziku, nebo dokonce narušení trhu formou vážného kolísání cen.
S ohledem na vyvíjející se mezinárodní trhy, na podmínky dodávek do Španělska a Portugalska a na mezinárodní závazky Společenství by měla Komise rozhodnout, zda je nezbytné použít snížení na platná dovozní cla stanovená v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech (dovozní cla v odvětví obilovin) k nařízení Rady (EHS) č.
(4) Nařízení (ES) č. 1839/95 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 4 nařízení (ES) č. 1839/95 se nahrazuje tímto:
"Článek 4
Dovoz do Španělska a Portugalska se uskutečňuje jako součást těchto kvót a v rámci množstevních limitů stanovených v článku 1 za použití systému snížení dovozních cel podle článku 5 nebo přímým nákupem na světovém trhu."
Článek 2
V článku 5 nařízení (ES) č. 1839/95 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
"1. Aniž je dotčen článek 14, použije se pro dovoz kukuřice a čiroku do Španělska a pro dovoz kukuřice do Portugalska, v rámci množstevních limitů stanovených v článku 1, snížení dovozního cla určeného v souladu s nařízením (ES) č. 1249/96.
1a. Komise zohlední stávající tržní podmínky a rozhodne, zda se použije snížení podle odstavce 1, aby tak zajistila splnění dovozních kvót.
2. Pokud Komise rozhodne, že se toto snížení použije, míra snížení bude stanovena na základě paušálu nebo nabídkovým řízením na úrovni, která umožní předně vyhnout se narušení španělských a portugalských trhů v důsledku dovozu do těchto zemí a dále umožní skutečně dovézt množství stanovená v článku 1."
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1559/2005
ze dne 23. září 2005
o vydání dovozních licencí pro rýži na základě žádostí podaných během prvních deseti pracovních dnů měsíce zaří 2005 podle nařízení (ES) č. 327/98
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [1],
s ohledem na rozhodnutí Rady 96/317/ES ze dne 13. května 1996 o uzavření výsledků konzultací s Thajskem podle článku XXIII GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 327/98 ze dne 10. února 1998 o otevření a správě celních kvót pro dovoz rýže a zlomkové rýže [3], a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Dovozní licence pro rýži podané během prvních deseti pracovních dnů měsíce zaří 2005 podle nařízení (ES) č. 327/98 a oznámené Komisi se vydávají pro množství uvedená v žádostech, která se upraví procentní sazbou snížení stanovenou v příloze tohoto nařízení.
2. Množství, která jsou k dispozici pro následující tranši, jsou stanovena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1560/2005
ze dne 23. září 2005,
kterým se stanoví rozsah, v němž mohou být přijímány žádosti o dovozní licence na některé výrobky z odvětví vajec a drůbežího masa podané v září 2005 na základě nařízení (ES) č. 593/2004 a (ES) č. 1251/96
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 593/2004 ze dne 30. března 2004 o otevření a správě celních kvót v odvětví vajec a pro vaječný albumin [1], a zejména na čl. 5 odst. 5 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1251/96 ze dne 28. června 1996 o otevření a správě celních kvót v odvětví drůbežího masa [2], a zejména na čl. 5 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence pro období od 1. října do 31. prosince 2005 podaným na základě nařízení (ES) č. 593/2004 a (ES) č. 1251/96 se vyhovuje v souladu s přílohou tohoto nařízení.
2. Žádosti o dovozní licence pro období od 1. ledna do 31. března 2006 je možné na základě nařízení (ES) č. 593/2004 a (ES) č. 1251/96 podat na celkové množství uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1561/2005
ze dne 23. září 2005,
kterým se stanoví rozsah, v němž mohou být přijímány žádosti o dovozní licence na některé výrobky z odvětví drůbežího masa podané v zaří 2005 v rámci režimu stanoveného nařízením Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro drůbeží maso a některé jiné zemědělské produkty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1431/94 ze dne 22. června 1994, kterým se stanoví prováděcí pravidla k dovoznímu režimu v odvětví drůbežího masa podle nařízení Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství na drůbeží maso a některé jiné zemědělské produkty [1], a zejména na čl. 4 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádostem o dovozní licence pro období od 1. října do 31. prosince 2005 podaným na základě nařízení (ES) č. 1431/94 se vyhovuje v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1562/2005
ze dne 23. září 2005,
kterým se stanoví rozsah, v němž mohou být přijímány žádosti o dovozní licence na některé výrobky z odvětví drůbežího masa podané v září 2005 v rámci režimu stanoveného nařízením (ES) č. 2497/96
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2497/96 ze dne 18. prosince 1996, kterým se stanoví prováděcí pravidla k opatřením v odvětví drůbežího masa podle dohody o přidružení a prozatímní dohody mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael [1], a zejména čl. 4 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádostem o dovozní licence pro období od 1. října do 31. prosince 2005 podaným na základě nařízení (ES) č. 2497/96 se vyhovuje v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1563/2005
ze dne 23. září 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly naposledy pozměněny nařízením (ES) č. 1532/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1565/2005
ze dne 26. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1566/2005
ze dne 26. září 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 28. září do 11. října 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1567/2005
ze dne 20. září 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2092/91 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 11 odst. 6 písm. a) nařízení (EHS) č. 2092/91 [1] mohou příslušné orgány členských států udělovat povolení uvádět na trh do 31. prosince 2005 produkty dovezené ze třetích zemí, které nejsou zařazeny do seznamu uvedeného v odst. 1 písm. a) uvedeného článku.
(2) Ve sdělení Evropskému parlamentu a Radě ze dne 10. června 2004 týkajícím se Evropského akčního plánu pro potraviny pocházející z ekologického zemědělství a pro ekologické zemědělství Komise oznámila, že navrhne změnu nařízení (EHS) č. 2092/91, kterou nahradí stávající vnitrostátní odchylku pro dovoz novým stálým systémem při využití hodnocení technické rovnocennosti prováděného subjekty, které k tomu byly Společenstvím určeny.
(3) Na vyvinutí a zavedení tohoto nového stálého systému je potřebný dostatek času.
(4) Do té doby by obchod s produkty pocházejícími z ekologického zemědělství neměl být zbytečně narušován, a proto by stávající přechodná opatření měla být prodloužena o další rok.
(5) Nařízení (EHS) č. 2092/91 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 11 odst. 6 písm. a) prvním pododstavci nařízení (EHS) č. 2092/91 se datum " 31. prosince 2005" nahrazuje datem " 31. prosince 2006".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1568/2005
ze dne 20. září 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 850/98, pokud jde o ochranu hlubinných korálových útesů před účinky rybolovu v některých oblastech Atlantského oceánu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V článku 2 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [2] se stanoví, že společná rybářská politika uplatní preventivní přístup a přijme opatření, aby se v co možná nejvyšší míře snížil dopad rybolovných činností na mořské ekosystémy.
(2) Nařízení Rady (ES) č. 850/98 ze dne 30. března 1998 o zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů [3] stanoví omezení užívání vlečných zařízení pro lov při dně.
(3) Podle nedávných vědeckých zpráv, zejména zpráv Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES), byla v Atlantském oceánu nalezena a zmapována vysoce citlivá hlubinná stanoviště.
V těchto stanovištích sídlí významná a velmi různorodá biologická společenstva a považují se za stanoviště vyžadující prioritní ochranu.
Tato přírodní stanoviště jsou zejména definována jako přírodní stanoviště v zájmu Společenství ve směrnici Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin [4].
Hlubinné korálové útesy byly navíc nedávno zahrnuty na seznam ohrožených přírodních stanovišť v rámci Úmluvy na ochranu mořského prostředí severovýchodního Atlantiku (dále jen "Úmluva OSPAR").
(4) Ochrana těchto oblastí před nepříznivým dopadem rybolovu je plně v souladu s články 5 a 6 Dohody OSN o rybích populacích z roku 1995 [5] a je podle těchto článků vyžadována, a to zejména pokud jde o ustanovení vyžadující používání preventivního přístupu a ochranu biologické rozmanitosti mořského prostředí.
(5) Podle vědeckých poznatků je obnova těchto stanovišť po poškození způsobeném rybolovným zařízením buď nemožná, nebo velmi obtížná a pomalá.
Je proto vhodné zakázat používání rybolovného zařízení, které může způsobit škodu stanovištím v oblastech, kde jsou tato stanoviště doposud v příznivém záchovném statusu.
(6) Vody v oblasti Azor, Madeiry a Kanárských ostrovů obsahují několik známých nebo potenciálních hlubinných stanovišť, jež byla až donedávna chráněna před rybolovem pomocí vlečných sítí podle zvláštního přístupového režimu vymezeného v nařízení Rady (ES) č. 2027/95 ze dne 15. června 1995 o zavedení režimu řízení intenzity rybolovu týkající se některých rybolovných oblastí a zdrojů Společenství [6]. Nařízení (ES) č. 2027/95 bylo zrušeno nařízením Rady (ES) č. 1954/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o řízení intenzity rybolovu některých rybolovných oblastí a zdrojů Společenství [7].
(7) Je proto vhodné zajistit ochranu uvedených oblastí tím, že se rozšíří omezení užívání zařízení pro lov při dně uvedená v nařízení (ES) č. 850/98.
(8) Nařízení (ES) č. 850/98 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 30 nařízení (ES) č. 850/98 se doplňuje nový odstavec, který zní:
"5. Plavidlům se zakazuje používat jakékoli nástrahové tenatové sítě na chytání ryb za žábry, tenatové sítě nebo trojstěnné tenatové sítě v hloubkách větších než 200 m, jakož i jakékoli vlečné sítě pro lov při dně nebo podobné vlečné sítě, při jejichž používání dochází ke kontaktu s mořským dnem v oblastech ohraničených linií spojující tyto souřadnice:
a) oblast nazvaná "Madeira a Kanárské ostrovy"
27° 00′ severní šířky _BAR_ 19° 00′ západní délky, _BAR_
26° 00′ severní šířky _BAR_ 15° 00′ západní délky, _BAR_
29° 00′ severní šířky _BAR_ 13° 00′ západní délky, _BAR_
36° 00′ severní šířky _BAR_ 13° 00′ západní délky, _BAR_
36° 00′ severní šířky _BAR_ 19° 00′ západní délky, _BAR_
b) oblast nazvaná "Azory"
36° 00′ severní šířky _BAR_ 23° 00′ západní délky, _BAR_
39° 00′ severní šířky _BAR_ 23° 00′ západní délky, _BAR_
42° 00′ severní šířky _BAR_ 26° 00′ západní délky, _BAR_
42° 00′ severní šířky _BAR_ 31° 00′ západní délky, _BAR_
39° 00′ severní šířky _BAR_ 34° 00′ západní délky, _BAR_
36° 00′ severní šířky _BAR_ 34° 00′ západní délky". _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1569/2005
ze dne 27. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1570/2005
ze dne 27. září 2005,
kterým se opravuje nařízení (ES) č. 2104/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 639/2004 o řízení rybářského loďstva zapsaného v nejvzdálenějších regionech Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 11 odst. 5 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 639/2004 ze dne 30. března 2004 o řízení rybářského loďstva zapsaného v nejvzdálenějších regionech Společenství [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 a čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 2104/2004 [3] stanoví prováděcí pravidla pro řízení rybářského loďstva zapsaného v nejvzdálenějších regionech Společenství do 31. prosince 2006 a určuje zejména zvláštní referenční úrovně pro jednotlivé části loďstva v každém z nejvzdálenějších regionů Francie, Portugalska a Španělska.
(2) V příloze nařízení (ES) č. 2104/2004 jsou názvy dvou částí loďstva ve francouzském regionu Reunion uvedeny chybně a měly by se opravit.
Tato oprava by se měla uplatnit zpětně a pro hospodářské subjekty nebude mít žádný nepříznivý dopad.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 2104/2004 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1571/2005
ze dne 28. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1572/2005
ze dne 28. září 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro další prodej žita ze zásob německé intervenční agentury na španělském trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Ve velké části Španělska bude v hospodářském roce 2005/06 z důvodu nepříznivých klimatických podmínek značně snížena produkce obilovin.
Tato situace již vyvolala vysoké místní ceny, kvůli nimž vznikly problémy se zásobováním za konkurenceschopné ceny.
(3) Německo má značné intervenční zásoby žita, pro něž se těžce hledají odbytiště, a jež je proto vhodné prodat.
(4) Je proto vhodné poskytnout španělskému trhu s obilovinami zásoby žita ze zásob německé intervenční agentury, jež se jeví jako mimořádně vhodné pro uspokojení poptávky hospodářských subjektů.
(5) S ohledem na situaci na trhu Společenství je vhodné stanovit, že nabídkové řízení bude řídit Komise.
Navíc je třeba stanovit koeficient přidělení nabídek pro nabídky za minimální ceny.
(6) Kromě toho je důležité, aby německá intervenční agentura zachovala ve svém sdělení anonymitu uchazečů.
(7) Za účelem modernizace řízení je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Německá intervenční agentura uvede do prodeje 500000 tun žita ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
2. Účelem tohoto prodeje je zásobování španělského trhu.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečnou jakost šarže, která je předmětem nabídky;
b) je minimální prodejní cena stanovena v takové výši, aby se nenarušil trh s obilovinami.
Článek 3
1. Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
2. Nabídky jsou platné‚ pokud je k nim připojen písemný závazek účastníka, že nejpozději dva pracovní dny po přijetí prohlášení o výběru nabídky složí jistotu ve výši 80 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 5. října 2005 v 15:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 2. listopadu 2005, 28. prosince 2005, 12. dubna 2006, 24. května 2006 a 14. června 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 28. června 2006 v 15:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit německé intervenční agentuře, jejiž název a adresa jsou:
Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (BLE)
Deichmannsaue 29
D-53179 Bonn
Fax 1: 00 49 228 6845 3985
Fax 2: 00 49 228 6845 3276
.
Článek 5
Německá intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu nebo rozhodne, že obdržené nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na úrovni minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
1. Jistota podle čl. 3 odst. 1 se uvolní v celkové výši pro množství, pro která:
a) nebyla vybrána nabídka;
b) platba prodejní ceny proběhla ve stanovené lhůtě a jistota podle čl. 3 odst. 2 byla složena.
2. Jistota podle čl. 3 odst. 2 se uvolní poměrně k množství obilovin dodaných do Španělska. Důkaz o jednotlivém místě určení se předloží v souladu s ustanoveními nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3]. Kontrolní výtisk T5 musí dokazovat dodržení podmínek stanovených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1573/2005
ze dne 28. září 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej žita na trhu Společenství ze zásob německé intervenční agentury za účelem jeho zpracování na bioethanol a za účelem užívání bioethanolu pro výrobu biopaliv ve Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur, zejména stanoví [2], že uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury se uskuteční prostřednictvím nabídkového řízení a za prodejní cenu, která není nižší než cena zjištěná pro srovnatelnou jakost a pro reprezentativní množství na trhu v místě skladování nebo, není-li tato cena dostupná, ceně na nejbližším trhu, přičemž se zohlední náklady na přepravu.
(2) Zvýšené užívání biopaliv v dopravě Společenství je součástí celku opatření, jejichž cílem je uspokojit závazky Společenství v oblasti životního prostředí.
Podpora užívání biopaliv může otevřít nový trh pro zemědělské produkty členských států.
(3) Německo má velké intervenční zásoby žita, pro které je obtížné najít odběratele a které by se měly spotřebovat.
Za účelem zpracování žita na bioethanol a za účelem užívání bioethanolu pro výrobu biopaliv ve Společenství ve smyslu ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/30/ES ze dne 8. května 2003 o podpoře užívání biopaliv nebo jiných obnovitelných pohonných hmot v dopravě [3] může být prodej na trhu Společenství organizován prostřednictvím nabídkového řízení.
(4) S ohledem na situaci na trhu Společenství by nabídkové řízení měla řídit Komise.
Kromě toho je pro nabídky za minimální prodejní ceny nutné stanovit koeficient přidělení nabídek.
(5) Navíc je důležité, aby německá intervenční agentura zachovala ve svém sdělení určeném Komisi anonymitu uchazečů.
(6) Ve snaze o modernizaci řízení by mělo být předávání informací, které požaduje Komise, uskutečňováno elektronickou cestou.
(7) Ve snaze zajistit kontrolu zvláštního místa určení zásob, které jsou předmětem nabídkového řízení, je třeba stanovit zvláštní sledování, pokud jde na jedné straně o dodávku žita a jeho zpracování na bioethanol a na druhé straně o užívání bioethanolu pro výrobu biopaliv ve Společenství.
Aby bylo možné uskutečnit toto sledování, je třeba začít povinně používat postupy, které stanoví jednak nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 ze dne 16. října 1992, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a/nebo místa určení intervenčních produktů [4], a jednak směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani [5].
(8) Ve snaze zaručit řádné provádění je třeba po účastníkovi nabídkového řízení požadovat složení jistoty, která musí být s ohledem na povahu dotčených operací stanovena odchylkou od ustanovení nařízení (EHS) č. 2131/93, zejména pokud jde o podmínky jejího uvolnění.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nevydal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Německá intervenční agentura uvede do prodeje 200000 tun žita ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství za účelem jeho zpracování na bioethanol a za účelem užívání bioethanolu pro výrobu biopaliv ve Společenství ve smyslu článku 2 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/30/ES.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od:
a) čl. 13 odst. 1 uvedeného nařízení jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečné množství šarže, které se nabídka týká;
b) čl. 10 druhého pododstavce uvedeného nařízení je minimální prodejní cena stanovena na takovou úroveň, aby nenarušila trhy s obilovinami.
Článek 3
Nabídky jsou platné, pokud jsou doplněny:
a) důkazem, že účastník složil nabídkovou jistotu, která je odchylně od čl. 13 odst. 4 druhého pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 stanovena na 10 EUR za tunu;
b) písemným závazkem účastníka, že do 30. srpna 2006 použije žito za účelem jeho zpracování na bioethanol na území Společenství a za účelem užívání bioethanolu pro výrobu biopaliv ve Společenství a že nejpozději dva pracovní dny po dni přijetí prohlášení o výběru nabídky složí jistotu ve výši 40 EUR za tunu;
c) závazkem vést "účetní záznamy" umožňující ověřit, že množství žita zařazená do nabídkového řízení byla zpracována na bioethanol na území Společenství a tento bioethanol byl použit pro výrobu biopaliv ve Společenství.
Pro účely výroby biopaliv podléhají držení a přesuny ethanolu ustanovením směrnice 92/12/EHS.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 5. října 2005 v 15 hodin bruselského času.
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15 hodin bruselského času, s výjimkou dnů 2. listopadu 2005, 28. prosince 2005, 12. dubna 2006, 24. května 2006 a 14. června 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 28. června 2006 v 15 hodin (bruselského času).
2. Nabídky musejí být předloženy německé intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (BLE)
Deichmannsaue 29
D-53179 Bonn
Fax: 00 49 228 6845 3985
00 49 228 6845 3276.
Článek 5
Německá intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu nebo rozhodne, že nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na hranici minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
1. Jistota podle čl. 3 písm. a) je zcela uvolněna pro množství, pro která:
a) nebyla vybrána nabídka;
b) platba prodejní ceny proběhla ve stanovené lhůtě a jistota podle čl. 3 písm. b) byla složena.
Jistota podle čl. 3 písm. b) je uvolněna v poměru k množství žita použitého nejpozději do 30. srpna 2006 k výrobě bioethanolu ve Společenství a pod podmínkou umístění bioethanolu do režimu skladu s daňovým dozorem podle směrnice 92/12/EHS.
Toto umístění rovněž stanoví konečné používání bioethanolu jako biopaliva ve Společenství.
Článek 8
1. Důkaz o splnění závazků uvedených v čl. 3 písm. b) je předložen v souladu s ustanoveními nařízení (EHS) č. 3002/92 a směrnice 92/12/EHS.
2. Kromě poznámek podle nařízení (EHS) č. 3002/92 musí být v kolonce 104 kontrolního výtisku učiněn odkaz na závazek stanovený v čl. 3 písm. b) a c) a musí obsahovat jednu či několik poznámek uvedených v příloze II.
3. Odchylně od čl. 7 odst. 1 písm. a) nařízení (EHS) č. 3002/92 je důkaz o řádném užívání žita předložen tehdy, pokud je žito skladováno v zařízení na zpracování bioethanolu a pokud výrobce biopaliv na základě předložení příslušných dokladů dokáže, že bioethanol vyrobený z žita zakoupeného podle tohoto nařízení zpracoval na biopalivo.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1574/2005
ze dne 28. září 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2368/2002, kterým se provádí Kimberleyský systém certifikace pro mezinárodní trh se surovými diamanty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2368/2002 ze dne 20. prosince 2002, kterým se provádí Kimberleyský systém certifikace pro mezinárodní trh se surovými diamanty [1], a zejména na článek 20 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 20 nařízení (ES) č. 2368/2002 upravuje změny seznamu členů Kimberleyského systému certifikace uvedeného v příloze II.
(2) V oznámení ze dne 19. září 2005 rozhodlo předsednictvo Kimberleyského systému certifikace o zařazení Libanonu na seznam členů systému ode dne 20. září 2005.
Příloha II by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 2368/2002 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1575/2005
ze dne 28. září 2005,
kterým se stanoví konečná sazba náhrad a procentní podíl pro vývozní licence v režimu B vydávané pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, slolní hrozny, jablka a broskve)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 ze dne 8. října 2001 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 2200/96 týkajícímu se vývozních náhrad pro ovoce a zeleninu [2], a zejména na čl. 6 odst. 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 951/2005 [3] stanovilo směrná množství pro vydávání vývozních licencí v režimu B.
(2) Pro žádosti o vydání licencí v režimu B pro rajčata, pomeranče, slolní hrozny, jablka a broskve podané od 1. července do 15. září 2005 je třeba stanovit konečnou sazbu ve výši směrné sazby a je třeba stanovit i procentní podíl pro požadovaná množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o vydání licence v režimu B podané podle článku 1 nařízení (ES) č. 951/2005 mezi 1. červencem a 15. zářím 2005 se procentní podíl pro požadovaná množství, na která mají být licence vydány, a sazba příslušných náhrad stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1576/2005
ze dne 28. září 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly naposledy pozměněny nařízením (ES) č. 1563/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1577/2005
ze dne 29. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1578/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se v důsledku překročení zpracovatelského prahu v určitých členských státech snižuje pro hospodářský rok 2005/06 výše podpory poskytované producentům některých citrusových plodů
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2202/96 ze dne 28. října 1996, kterým se stanoví režim podpor Společenství pro producenty některých citrusových plodů [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 2202/96 stanoví na úrovni Společenství zpracovatelský práh pro určité citrusové plody, který je mezi členské státy rozdělen podle přílohy II uvedeného nařízení.
(2) V čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 2202/96 se stanoví, že pokud je tento práh překročen, sníží se částky podpory uvedené v příloze I uvedeného nařízení v každém členském státě, kde byl příslušný zpracovatelský práh překročen. Překročení zpracovatelského prahu se ohodnotí na základě průměrného množství plodů zpracovaných v rámci režimu podpory během tří hospodářských roků nebo rovnocenných období předcházejících hospodářskému roku, pro nějž má být podpora stanovena.
(3) Členské státy sdělily množství pomerančů zpracovaných podle režimu podpor v souladu s čl. 39 odst. 1 písm. c) nařízení Komise (ES) č. 2111/2003 ze dne 1. prosince 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2202/96, kterým se stanoví režim podpor Společenství pro producenty některých citrusových plodů [2]. Na základě těchto údajů bylo zjištěno překročení zpracovatelského prahu na úrovni Společenství o 151420 tun. V rámci tohoto překročení bylo zjištěno, že překročení prahů se týká Itálie a Portugalska. Je tudíž nutné snížit částky podpory na pomeranče pro hospodářský rok 2005/06, které jsou uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 2202/96, o 21,69 % v Itálii a o 20,64 % v Portugalsku.
1 písm. c) nařízení (ES) č. 2111/2003 sdělily členské státy množství malých citrusových plodů zpracovaných v rámci režimu podpory.
Na základě těchto údajů bylo zjištěno překročení zpracovatelského prahu ve Společenství o 54460 tun.
V rámci tohoto překročení bylo zjištěno, že překročení prahů se týká Itálie, Portugalska a Kypru.
Je tudíž nutné snížit částky podpory na mandarinky, klementinky a satsumy pro hospodářský rok 2005/06, které jsou uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 2202/96, o 44,26 % v Itálii, o 47,02 % v Portugalsku a o 17,83 % na Kypru.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě Itálie a Portugalska je výše podpory, která se má udělit podle nařízení (ES) č. 2202/96 na hospodářský rok 2005/06 pro pomeranče dodané ke zpracování, uvedena v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
V případě Itálie, Portugalska a Kypru je výše podpory, která se má udělit podle nařízení (ES) č. 2202/96 na hospodářský rok 2005/06 pro mandarinky, klementinky a satsumy dodané ke zpracování, uvedena v příloze II tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1579/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1555/96 o spouštěcích objemech pro dodatečná cla na rajčata
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 33 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1555/96 ze dne 30. července 1996 o prováděcích pravidlech k dodatečným dovozním clům na ovoce a zeleninu [2] upravuje dozor nad dovozem produktů uvedených v příloze daného nařízení. Tento dozor je třeba vykonávat v souladu s pravidly stanovenými v čl. 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [3].
(2) Pro účely čl. 5 odst. 4 Dohody o zemědělství [4] uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání a vzhledem k nejnovějším údajům z let 2002, 2003 a 2004 je třeba změnit spouštěcí úrovně pro dodatečná cla na rajčata.
(3) V důsledku se nařízení (ES) č. 1555/96 mění.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1555/96 se nahrazuje textem v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1580/2005
ze dne 29. září 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro další prodej kukuřice ze zásob maďarské intervenční agentury na španělském trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Ve velké části Španělska bude v hospodářském roce 2005/06 z důvodu nepříznivých klimatických podmínek značně snížena produkce obilovin.
Tato situace již vyvolala vysoké místní ceny, kvůli nimž vznikly problémy se zásobováním za konkurenceschopné ceny.
(3) Maďarsko má značné intervenční zásoby kukuřice, pro něž se těžce hledají odbytiště, a jež je proto vhodné prodat.
(4) Nařízením Komise (ES) č. 1082/2005 [3] se zahájilo stálé nabídkové řízení pro další prodej kukuřice ze zásob maďarské intervenční agentury na španělském trhu. Toto nabídkové řízení bylo ukončeno dne 14. září 2005, aniž by byla úplně využita množství poskytnutá podle tohoto nařízení, zejména kvůli obtížím spojeným se vstupem obilovin do španělských přístavů.
(5) Vzhledem k přetrvávající situaci na trhu a k předpokládané poptávce ze strany hospodářských subjektů je vhodné i nadále poskytovat španělskému trhu s obilovinami zásoby kukuřice ze zásob maďarské intervenční agentury v množství rovnajícím se množstvím stanoveným v předchozím nabídkovém řízení.
Neměla by se však stanovit povinnost přepravy obilovin přes určité španělské námořní přístavy.
(6) S ohledem na situaci na trhu Společenství je vhodné stanovit, že nabídkové řízení bude řídit Komise.
Navíc je třeba stanovit koeficient přidělení nabídek pro nabídky za minimální ceny.
(7) Kromě toho je důležité, aby maďarská intervenční agentura zachovala ve svém sdělení Komisi anonymitu uchazečů.
(8) Za účelem modernizace řízení je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(9) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Maďarská intervenční agentura uvede do prodeje 100000 tun kukuřice ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
2. Účelem tohoto prodeje je zásobování španělského trhu.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečnou jakost šarže, která je předmětem nabídky;
b) je minimální prodejní cena stanovena v takové výši, aby se nenarušil trh s obilovinami.
Článek 3
1. Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
2. Nabídky jsou platné‚ pokud je k nim připojen písemný závazek účastníka, že nejpozději dva pracovní dny po přijetí prohlášení o výběru nabídky složí jistotu ve výši 80 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 5. října 2005 v 15:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 2. listopadu 2005, 28. prosince 2005, 12. dubna 2006, 24. května 2006 a 14. června 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 28. června 2006 v 15:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit maďarské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
Alkotmány u. 29.
H-1385 Budapest 62
Pf. 867
Tel.: (36-1) 219 62 60
Fax: (36-1) 219 62 59 .
Článek 5
Maďarská intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu nebo rozhodne, že obdržené nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na úrovni minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
1. Jistota podle čl. 3 odst. 1 se uvolní v celkové výši pro množství, pro která:
a) nebyla vybrána nabídka;
b) platba prodejní ceny proběhla ve stanovené lhůtě a jistota podle čl. 3 odst. 2 byla složena.
2. Jistota podle čl. 3 odst. 2 se uvolní poměrně k množství obilovin dodaných do Španělska. Důkaz o jednotlivém místě určení se předloží v souladu s ustanoveními nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [4]. Kontrolní výtisk T5 musí dokazovat dodržení podmínek stanovených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1581/2005
ze dne 29. září 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro další prodej pšenice obecné ze zásob maďarské intervenční agentury na španělském trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Ve velké části Španělska bude v hospodářském roce 2005/06 z důvodu nepříznivých klimatických podmínek značně snížena produkce obilovin.
Tato situace již vyvolala vysoké místní ceny, kvůli nimž vznikly problémy se zásobováním za konkurenceschopné ceny.
(3) Maďarsko má značné intervenční zásoby pšenice obecné, pro něž se těžce hledají odbytiště, a jež je proto vhodné prodat.
(4) Nařízením Komise (ES) č. 1080/2005 [3] se zahájilo stálé nabídkové řízení pro další prodej pšenice obecné ze zásob maďarské intervenční agentury na španělském trhu. Toto nabídkové řízení bylo ukončeno dne 14. září 2005, aniž by byla úplně využita množství poskytnutá podle tohoto nařízení, zejména kvůli obtížím spojeným se vstupem obilovin do španělských přístavů.
(5) Vzhledem k přetrvávající situaci na trhu a k předpokládané poptávce ze strany hospodářských subjektů je vhodné i nadále poskytovat španělskému trhu s obilovinami zásoby pšenice obecné ze zásob maďarské intervenční agentury v množství rovnajícím se množstvím stanoveným v předchozím nabídkovém řízení.
Neměla by se však stanovit povinnost přepravy obilovin přes určité španělské námořní přístavy.
(6) S ohledem na situaci na trhu Společenství je vhodné stanovit, že nabídkové řízení bude řídit Komise.
Navíc je třeba stanovit koeficient přidělení nabídek pro nabídky za minimální ceny.
(7) Kromě toho je důležité, aby maďarská intervenční agentura zachovala ve svém sdělení Komisi anonymitu uchazečů.
(8) Za účelem modernizace řízení je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(9) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Maďarská intervenční agentura uvede do prodeje 200000 tun pšenice obecné ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
2. Účelem tohoto prodeje je zásobování španělského trhu.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečnou jakost šarže, která je předmětem nabídky;
b) je minimální prodejní cena stanovena v takové výši, aby se nenarušil trh s obilovinami.
Článek 3
1. Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
2. Nabídky jsou platné‚ pokud je k nim připojen písemný závazek účastníka, že nejpozději dva pracovní dny po přijetí prohlášení o výběru nabídky složí jistotu ve výši 80 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 5. října 2005 v 15:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 2. listopadu 2005, 28. prosince 2005, 12. dubna 2006, 24. května 2006 a 14. června 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 28. června 2006 v 15:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit maďarské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
Alkotmány u. 29.
H-1385 Budapest 62
Pf.
867
Tel.: (36-1) 219 62 60
Fax: (36-1) 219 62 59
.
Článek 5
Maďarská intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu nebo rozhodne, že obdržené nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na úrovni minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
1. Jistota podle čl. 3 odst. 1 se uvolní v celkové výši pro množství, pro která:
a) nebyla vybrána nabídka;
b) platba prodejní ceny proběhla ve stanovené lhůtě a jistota podle čl. 3 odst. 2 byla složena.
2. Jistota podle čl. 3 odst. 2 se uvolní poměrně k množství obilovin dodaných do Španělska. Důkaz o jednotlivém místě určení se předloží v souladu s ustanoveními nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [4]. Kontrolní výtisk T5 musí dokazovat dodržení podmínek stanovených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1582/2005
ze dne 29. září 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro další prodej ječmene ze zásob německé intervenční agentury na španělském trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Ve velké části Španělska bude v hospodářském roce 2005/06 z důvodu nepříznivých klimatických podmínek značně snížena produkce obilovin.
Tato situace již vyvolala vysoké místní ceny, kvůli nimž vznikly problémy se zásobováním za konkurenceschopné ceny.
(3) Německo má značné intervenční zásoby ječmene, pro něž se těžce hledají odbytiště, a jež je proto vhodné prodat.
(4) Nařízením Komise (ES) č. 1083/2005 [3] se zahájilo stálé nabídkové řízení pro další prodej ječmene ze zásob německé intervenční agentury na španělském trhu. Toto nabídkové řízení bylo ukončeno dne 14. září 2005, aniž by byla úplně využita množství poskytnutá podle tohoto nařízení, zejména kvůli obtížím spojeným se vstupem obilovin do španělských přístavů.
(5) Vzhledem k přetrvávající situaci na trhu a k předpokládané poptávce ze strany hospodářských subjektů je vhodné i nadále poskytovat španělskému trhu s obilovinami zásoby ječmene ze zásob německé intervenční agentury v množství rovnajícím se množstvím stanoveným v předchozím nabídkovém řízení.
Neměla by se však stanovit povinnost přepravy obilovin přes určité španělské námořní přístavy.
(6) S ohledem na situaci na trhu Společenství je vhodné stanovit, že nabídkové řízení bude řídit Komise.
Navíc je třeba stanovit koeficient přidělení nabídek pro nabídky za minimální ceny.
(7) Kromě toho je důležité, aby německá intervenční agentura zachovala ve svém sdělení Komisi anonymitu uchazečů.
(8) Za účelem modernizace řízení je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(9) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Německá intervenční agentura uvede do prodeje 100000 tun ječmene ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
2. Účelem tohoto prodeje je zásobování španělského trhu.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečnou jakost šarže, která je předmětem nabídky;
b) je minimální prodejní cena stanovena v takové výši, aby se nenarušil trh s obilovinami.
Článek 3
1. Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
2. Nabídky jsou platné‚ pokud je k nim připojen písemný závazek účastníka, že nejpozději dva pracovní dny po přijetí prohlášení o výběru nabídky složí jistotu ve výši 80 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 5. října 2005 v 15:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 2. listopadu 2005, 28. prosince 2005, 12. dubna 2006, 24. května 2006 a 14. června 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 28. června 2006 v 15:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit německé intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (BLE),
Deichmannsaue 29
D-53179 Bonn
Fax 1: (49-228) 68 45 39 85
Fax 2: (49-228) 68 45 32 76
.
Článek 5
Německá intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu nebo rozhodne, že obdržené nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na úrovni minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
1. Jistota podle čl. 3 odst. 1 se uvolní v celkové výši pro množství, pro která:
a) nebyla vybrána nabídka;
b) platba prodejní ceny proběhla ve stanovené lhůtě a jistota podle čl. 3 odst. 2 byla složena.
2. Jistota podle čl. 3 odst. 2 se uvolní poměrně k množství obilovin dodaných do Španělska. Důkaz o jednotlivém místě určení se předloží v souladu s ustanoveními nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [4]. Kontrolní výtisk T5 musí dokazovat dodržení podmínek stanovených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1583/2005
ze dne 29. září 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro další prodej kukuřice ze zásob slovenské intervenční agentury na španělském trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Ve velké části Španělska bude v hospodářském roce 2005/06 z důvodu nepříznivých klimatických podmínek značně snížena produkce obilovin.
Tato situace již vyvolala vysoké místní ceny, kvůli nimž vznikly problémy se zásobováním za konkurenceschopné ceny.
(3) Slovensko má značné intervenční zásoby kukuřice, pro něž se těžce hledají odbytiště, a jež je proto vhodné prodat.
(4) Nařízením Komise (ES) č. 1081/2005 [3] se zahájilo stálé nabídkové řízení pro další prodej kukuřice ze zásob slovenské intervenční agentury na španělském trhu. Toto nabídkové řízení bylo ukončeno dne 14. září 2005, aniž by byla úplně využita množství poskytnutá podle tohoto nařízení, zejména kvůli obtížím spojeným se vstupem obilovin do španělských přístavů.
(5) Vzhledem k přetrvávající situaci na trhu a k předpokládané poptávce ze strany hospodářských subjektů je vhodné i nadále poskytovat španělskému trhu s obilovinami zásoby kukuřice ze zásob slovenské intervenční agentury v množství rovnajícím se množstvím stanoveným v předchozím nabídkovém řízení.
Neměla by se však stanovit povinnost přepravy obilovin přes určité španělské námořní přístavy.
(6) S ohledem na situaci na trhu Společenství je vhodné stanovit, že nabídkové řízení bude řídit Komise.
Navíc je třeba stanovit koeficient přidělení nabídek pro nabídky za minimální ceny.
(7) Kromě toho je důležité, aby slovenská intervenční agentura zachovala ve svém sdělení Komisi anonymitu uchazečů.
(8) Za účelem modernizace řízení je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(9) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Slovenská intervenční agentura uvede do prodeje 100000 tun kukuřice ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
2. Účelem tohoto prodeje je zásobování španělského trhu.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečnou jakost šarže, která je předmětem nabídky;
b) je minimální prodejní cena stanovena v takové výši, aby se nenarušil trh s obilovinami.
Článek 3
1. Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
2. Nabídky jsou platné‚ pokud je k nim připojen písemný závazek účastníka, že nejpozději dva pracovní dny po přijetí prohlášení o výběru nabídky složí jistotu ve výši 80 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 5. října 2005 v 15:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 2. listopadu 2005, 28. prosince 2005, 12. dubna 2006, 24. května 2006 a 14. června 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 28. června 2006 v 15:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit slovenské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Pôdohospodárska platobná agentúra
oddelenie obilnín a škrobu
Dobrovičova 12
SK-815 26 Bratislava
tel.: (421-2) 58 24 32 71
fax: (421-2) 58 24 33 62
.
Článek 5
Slovenská intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu nebo rozhodne, že obdržené nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na úrovni minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
1. Jistota podle čl. 3 odst. 1 se uvolní v celkové výši pro množství, pro která:
a) nebyla vybrána nabídka;
b) platba prodejní ceny proběhla ve stanovené lhůtě a jistota podle čl. 3 odst. 2 byla složena.
2. Jistota podle čl. 3 odst. 2 se uvolní poměrně k množství obilovin dodaných do Španělska. Důkaz o jednotlivém místě určení se předloží v souladu s ustanoveními nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [4]. Kontrolní výtisk T5 musí dokazovat dodržení podmínek stanovených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1584/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné na některé mléčné výrobky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 15. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že rozdíl mezi cenami, jež jsou v případě produktů uvedených v čl. 1 písm. a), b), c), d), e) a g) uvedeného nařízení uplatňovány v mezinárodním obchodě, a cenami v rámci Společenství lze pokrýt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) V případě některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, však existuje nebezpečí, že pokud se předem stanoví vysoké sazby náhrad, může to ohrozit závazky přijaté ohledně těchto náhrad.
Aby se tomuto nebezpečí předešlo, je nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by se tím však bránilo uzavírání dlouhodobých smluv.
V případě, že jsou sazby náhrad pro tyto produkty stanoveny předem, lze těchto dvou cílů dosáhnout stanovením zvláštních sazeb.
(5) Podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 jsou pro stanovení sazby náhrad vzaty v úvahu případně produkční náhrady, podpory nebo jiná opatření s rovnocenným účinkem, která jsou použitelná ve všech členských státech v souladu s nařízením o společné organizaci trhu s daným výrobkem, pokud jde o základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 nebo na roveň postavené produkty.
(6) Podle čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 se podpora poskytuje na odstředěné mléko vyrobené ve Společenství a zpracované na kasein a kaseináty, pokud toto mléko a kasein nebo kaseináty z něho vyrobené splňují určité podmínky.
(7) Nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [3], stanoví, že máslo a smetanu za snížené ceny je třeba poskytnout k dispozici odvětvím, která vyrábějí určité výrobky.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené na seznamu v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v článku 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 a vyvážené ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1585/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství produktů uvedených v článku 1 každého z uvedených nařízení mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady použitelná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, podle případu.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) S ohledem na dohodu mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovinových výrobků ze Společenství do Spojených států, schválenou rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4], je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 15 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1043/2005 musí být pro dotčený základní produkt stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], která se použije během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musejí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v článku nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1586/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné u některých produktů v odvětví cukru vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedenými v čl. 1 odst. 1 písm. a), c), d), f), g) a h) uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě, že se tyto produkty vyvážejí ve formě zboží uvedeného v příloze V uvedeného nařízení.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů pro každý z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Ustanovení čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro tentýž produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(5) Náhrady stanovené tímto nařízením lze stanovit předem, neboť v současnosti není možné odhadnout situaci na trzích v příštích několika měsících.
(6) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v čl. 1 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001 se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1587/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Při určování produktů a oblastí způsobilých pro náhrady je vhodné vzít v úvahu na jednu stranu skutečnost, že postavení určitých produktů Společenství na trhu neopodstatňuje podporování jejich vývozu, a na druhou stranu to, že zeměpisná blízkost některých oblastí by mohla usnadnit odklon obchodu a zneužití.
(10) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(11) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1588/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 27. září 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 27. září 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1589/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 27. září 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 27. září 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 13,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1590/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 30. září 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1591/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1592/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty z cukru vyvážené v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kotacemi nebo cenami na světovém trhu s výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, a cenami těchto výrobků ve Společenství, může být vyrovnán vývozní náhradou;
(2) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2], stanoví, že vývozní náhrada na 100 kilogramů výrobků, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001, se rovná základní částce násobené obsahem sacharosy, podle potřeby včetně ostatních cukrů vyjádřených jako sacharosa; obsah sacharosy v dotyčném výrobku se určuje v souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95;
(3) Čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že základní výše náhrady pro sorbózu vyvezenou v nezměněném stavu se musí rovnat základní výši náhrady snížené o jednu setinu použitelné výrobní náhrady podle nařízení Rady (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování výrobních náhrad pro cukr používaný v chemickém průmyslu [3] pro výrobky, jejichž seznam je zahrnut v příloze posledně uvedeného nařízení;
(4) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 se základní výše náhrady za ostatní výrobky, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, vyvážené v nezměněném stavu, musí rovnat jedné setině částky, která na jedné straně bere v úvahu rozdíl mezi intervenční cenou pro bílý cukr pro oblasti Společenství bez deficitu v měsíci, pro který je stanovena základní výše, a cenovými nabídkami nebo cenami bílého cukru na světovém trhu, a na straně druhé z důvodu potřeby vytvořit rovnováhu mezi využitím základních produktů Společenství při výrobě zpracovaných výrobků na vývoz do třetích zemí a využitím produktů třetích zemí dovezených v rámci aktivního zušlechťovacího styku;
(5) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 se použití základní výše může omezit na některé výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení;
(6) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 upravuje stanovení náhrad pro vývoz produktů v nezměněném stavu uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. f), g) a h) uvedeného nařízení; náhrada musí být stanovena na 100 kilogramů sušiny, přičemž se bere v úvahu vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód KN 17023091 a pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 a hospodářské aspekty předpokládaných vývozů; v případě produktů uvedených ve zmíněném čl. 1 písm. f) a g) se náhrada má poskytovat pro produkty, které splňují podmínky článku 5 nařízení (ES) č. 2135/95; pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. h) náhrada se poskytne pouze u těch, které splňují podmínky článku 6 nařízení (ES) č. 2135/95;
(7) Výše uvedených náhrad se musí stanovit každý měsíc, přičemž je lze měnit v intervenčním období;
(8) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení;
(9) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený;
(10) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu;
(11) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je třeba stanovit náhrady pro příslušné produkty v přiměřené výši;
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. d), f), g) a h) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážených v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1593/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 7. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1138/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1138/2005 ze dne 15. července 2005, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2005/06, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1138/2005 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 7. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1138/2005 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 39,848 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1594/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Na základě článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 musí být náhrady stanoveny se zřetelem na situaci a na vývojové perspektivy, jednak co se týče dostupného množství obilovin, rýže a zlomkové rýže a jejich ceny na trhu Společenství, a také co se týče cen obilovin, rýže, zlomkové rýže a produktů z obilovin na světovém trhu.
Na základě týchž článků je rovněž důležité zajistit vyváženou situaci a přirozený vývoj cen a obchodu na trzích s obilovinami a rýží.
Zároveň je třeba vzít v úvahu ekonomický aspekt zamýšlených vývozů a potřebu vyhnout se narušení trhu Společenství.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [3] o dovozním a vývozním režimu produktů zpracovaných z obilovin a rýže, stanovuje v článku 4 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady pro tyto produkty.
(4) Přidělenou náhradu pro určité zpracované produkty je třeba odstupňovat podle obsahu popelovin, surových vláken, slupek, bílkovin, tuků nebo škrobu; tento obsah je dobrým ukazatelem množství základního produktu skutečně obsaženého ve zpracovaném produktu.
(5) U hlíz manioku a jiných kořenových plodin a tropických hlízovitých plodin, jakož i jejich mouček, nyní ekonomický aspekt případných vývozů, zejména vzhledem k povaze a původu těchto produktů, nevyžaduje stanovení vývozních náhrad.
U některých produktů zpracovaných z obilovin se nyní vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nevyžaduje stanovení vývozní náhrady.
(6) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou mít za následek potřebu rozlišit náhradu poskytovanou pro určité produkty podle jejich místa určení.
(7) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(8) Některé produkty zpracované z kukuřice mohou projít tepelným zpracováním, což by mohlo vést k tomu, že by byla poskytnuta náhrada, která neodpovídá kvalitě produktu.
Je tedy nutné upřesnit, že se na tyto produkty, které obsahují předželatinovaný škrob, možnost poskytnutí vývozní náhrady nevztahuje.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1518/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1595/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro krmné směsi z obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1517/95 ze dne 29. června 1995 o prováděcích pravidlech k nařízení (ES) č. 1784/2003, co se týče dovozního a vývozního režimu pro krmné směsi z obilovin a kterým se mění nařízení (ES) č. 1162/95 o zvláštních prováděcích pravidlech k režimu dovozních a vývozních licencí pro obiloviny a rýži [2], stanovuje v článku 2 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady poskytované pro tyto produkty.
(3) Při tomto výpočtu musí být vzat v úvahu také obsah produktů z obilovin.
Za účelem zjednodušení by náhrada měla být vyplácena pro dvě kategorie "produktů z obilovin", totiž kukuřici, nejběžněji používanou obilovinu pro výrobu krmných směsí určených na vývoz, a produkty z kukuřice na jedné straně a pro jiné obiloviny na straně druhé; druhá kategorie zahrnuje libovolné produkty z obilovin kromě kukuřice a produkty vyrobené z kukuřice.
Náhrada musí být poskytnuta pro množství produktů obilovin obsažené v daném krmivu.
(4) Výše náhrady musí zohlednit možnosti a podmínky prodeje těchto produktů na světovém trhu, potřebu zamezit narušení trhu Společenství a ekonomický aspekt vývozu.
(5) S ohledem na současnou situaci na trhu s obilovinami, především na vyhlídky v oblasti dodávek, je třeba zrušit vývozní náhrady.
(6) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro krmné směsi uvedené v nařízení (ES) č. 1784/2003 a podléhající nařízení (ES) č. 1517/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1596/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 12,64 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 21,54 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1597/2005
ze dne 29. září 2005
o vydávání vývozních licencí v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 883/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro obchod se třetími zeměmi s produkty v odvětví vína [1], a zejména na článek 7 a čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 63 odst. 7 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [2] omezuje poskytování vývozních náhrad pro produkty v odvětví vína na objemy a výdaje, které jsou obsaženy v dohodě o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
(2) Článek 9 nařízení (ES) č. 883/2001 stanoví podmínky, za nichž může Komise přijmout zvláštní opatření, která zamezí překročení množství stanovených v uvedené dohodě nebo rozpočtu, který je podle ní k dispozici.
(3) Na základě informací o žádostech o vývozní licence, které měla Komise k dispozici dne 28. září 2005, by množství, jež jsou ještě dostupná pro období do dne 15. listopadu 2005 pro místo určení oblasti 2: Asii podle čl. 9 odst. 5 nařízení (ES) č. 883/2001, mohla být překročena, pokud nebude omezeno vydávání vývozních licencí se stanovením náhrady předem. Proto by měla být pro množství oznámená od 21. do 27. září 2005 stanovena jednotná procentní sazba přijetí a pro tuto oblast pozastaveno do 16. listopadu 2005 podávání žádostí a vydávání licencí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Vývozní licence se stanovením náhrady předem pro produkty v odvětví vína, o něž bylo požádáno ve dnech 21. až 27. září 2005 podle nařízení (ES) č. 883/2001, se vydají ve výši 61,95 % množství požadovaných pro oblast 2: Asii.
2. Vydávání vývozních licencí pro produkty v odvětví vína uvedených v odstavci 1, o něž bylo požádáno ode dne 28. září 2005 a podávání žádostí o vývozní licence ode dne 30. září 2005 pro oblast určení 2: Asii se pozastavuje do dne 16. listopadu 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1598/2005
ze dne 29. září 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 23. do 29. září 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1058/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1599/2005
ze dne 29. září 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1438/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 ze dne 2. září 2005 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2005/2006 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 23. do 29. září 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1438/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1600/2005
ze dne 29. září 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 23. do 29. září 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 7,50 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. září 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1601/2005
ze dne 30. září 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1602/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se stanoví opravná částka použitelná při poskytování náhrady pro obiloviny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci, uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle jejich místa určení.
(4) Opravnou částku je třeba stanovit zároveň s náhradou a dle stejného postupu, přičemž je možné ji v období mezi dvěma stanoveními změnit.
(5) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se stanovuje dle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1603/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro slad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory stanovené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995 o určitých prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Náhradu použitelnou pro slad je třeba vypočítat s ohledem na množství obilovin nezbytné k výrobě uvažovaných produktů.
Tato množství byla stanovena nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle země jejich určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto předpisů v současné situaci na trzích s obilovinami, zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1784/2003 se stanovují ve výši uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1604/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se stanoví opravná částka pro poskytnutí náhrady u sladu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravnou částku uvedenou v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003, použitelnou pro předem stanovené vývozní náhrady pro slad, je třeba stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1605/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se stanoví náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže určené pro potravinovou pomoc Společenství a vnitrostátní potravinovou pomoc
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1] a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení Rady (EHS) č. 2681/74 ze dne 21. října 1974, týkající se financování výdajů vzniklých v souvislosti s dodávkou zemědělských produktů jako potravinové pomoci [3] ze strany Společenství, stanoví, že část výdajů odpovídající dle pravidel Společenství vývozním náhradám pro dané produkty je třeba naúčtovat Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu, oddělení záruk.
(2) Za účelem jednoduššího stanovení a řízení rozpočtu pro opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci a ve snaze informovat členské státy o míře účasti Společenství na financování vnitrostátních opatření potravinové pomoci je třeba určit výši náhrad poskytovaných pro tato opatření.
(3) Obecná a prováděcí pravidla stanovená článkem 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článkem 13 nařízení (ES) č. 3072/95 pro vývozní náhrady jsou přiměřeně použitelná pro výše uvedená opatření.
(4) Specifická kritéria, která je třeba vzít v úvahu při výpočtu vývozní náhrady pro rýži, jsou definována v článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
U vnitrostátních opatření a opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci prováděných v rámci mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i v rámci ostatních opatření Společenství ve formě bezplatných dodávek, se náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže stanovují podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1606/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1060/2005, pokud jde o množství, na které se vztahuje stálé nabídkové řízení pro vývoz pšenice obecné ze zásob slovenské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1060/2005 [2] bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení pro vývoz 114757 tun pšenice obecné ze zásob slovenské intervenční agentury.
(2) Slovensko informovalo Komisi o záměru své intervenční agentury zvýšit o 33192 tun množství zařazené do nabídkového řízení za účelem vývozu.
S ohledem na dostupné množství a na situaci na trhu by mělo být žádosti Slovenska vyhověno.
(3) Nařízení (ES) č. 1060/2005 by proto mělo být změněno.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 2 nařízení (ES) č. 1060/2005 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 147949 tun pšenice obecné, jež má být vyvezeno do třetích zemí kromě Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Chorvatska, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [3] a Švýcarska.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1607/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 296/96 o údajích předávaných členskými státy a o měsíčním účtování výdajů financovaných záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 1 nařízení Komise (ES) č. 296/96 [2] stanoví, že Komise poskytne členským státům v rámci rozpočtových prostředků peněžní prostředky nezbytné ke krytí výdajů financovaných záruční sekcí EZOZF.
(2) Ustanovení čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 296/96 stanoví, že výdaje vykazované za určitý měsíc musí odpovídat platbám a příjmům skutečně provedeným v průběhu daného měsíce. Z této zásady bylo učiněno několik výjimek.
(3) Aby se zajistilo dodržování rozpočtu a v rozsahu nezbytném pro účely ustanovení článku 1 nařízení (ES) č. 296/96, by členské státy měly mít možnost zahrnout do svých prohlášení kromě výdajů, na které se vztahují opatření nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) [3], i jiné výdaje a vykázat výdaje v rámci následujícího měsíce.
(4) Nařízení (ES) č. 296/96 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V ustanovení čl. 7 odst. 1 prvním pododstavci nařízení (ES) č. 296/96 se doplňuje následující bod:
"d) výdaje uskutečněné členskými státy od 1. do 15. října 2005, jiné než výdaje, na které se vztahují opatření nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 [4], mohou, pokud tak vyžadují ustanovení článku 1, být vykázány v rámci měsíce následujícího po měsíci vyplacení příjemci.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1608/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 3149/92, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob ve prospěch nejchudších osob ve Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3730/87 ze dne 10. prosince 1987, kterým se stanoví obecná pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob organizacím pověřeným jejich rozdělením nejchudším osobám ve Společenství [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 4 nařízení Komise (EHS) č. 3149/92 [2] stanoví podmínky pro vypsání veřejných nabídkových řízení na organizaci dodávek do členských států zapojených do akce Společenství, jejímž cílem je rozdělení potravin z intervenčních zásob ve prospěch nejchudších osob.
(2) Produkty odebrané z intervenčních zásob v rámci ročního plánu mohou být dodány v původním stavu nebo zpracované pro výrobu potravin, nebo mohou odebrány úplatou za dodávku nebo za výrobu potravin mobilizovaných na trhu Společenství.
Pro tento druh dodávky je třeba určit produkty dostupné z intervenčních zásob, které mohou být odebrány úplatou za výrobu produktů z obilovin a mléčných produktů.
(3) Aby bylo možné lépe vyhovět žádosti dobročinných sdružení a rozšířit sortiment dodávaných potravin, je třeba uvést, že produkty z intervenčních zásob mohou být za určitých podmínek přidány do ostatních produktů pro výrobu potravin.
(4) Podle čl. 47 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [3] veřejná intervence v odvětví hovězího a telecího masa jakožto stálý nástroj podpory trhu již od 1. července 2002 neexistuje. Je tedy třeba přizpůsobit nařízení (EHS) č. 3149/92 této nové situaci.
(5) Nařízení (EHS) č. 3149/92 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem příslušných řídících výborů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 3149/92 se mění takto:
1. Článek 4 se mění takto:
a) v odst. 1 písm. b) se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
"Je-li však v intervenčních zásobách nedostupná rýže, Komise může povolit odebrání obilovin z intervenčních zásob úplatou za dodávku rýže a produktů z rýže mobilizovaných na trhu.";
b) v odst. 2 písm. a) se za třetí pododstavec vkládá nový pododstavec, který zní:
"V případě podle druhého pododstavce třetí odrážky, pokud se dodávka týká rýže nebo produktů z rýže poskytnutých výměnou za obiloviny odebrané z intervenčních zásob, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, že odebraný produkt je daná obilovina ze zásob intervenční agentury.";
c) odstavec 2a se nahrazuje tímto:
"2a. Intervenční produkty mohou být přidány nebo přimíchány do jiných produktů mobilizovaných na trhu pro výrobu potravin, které mají být dodány pro účely provádění plánu.
V těchto případech musí produkty z intervenčních zásob představovat nejméně 40 % čisté hmotnosti dodávané potraviny.
V případě podle prvního pododstavce musí být ve vypsání nabídkového řízení výslovně uvedeno, že produkty z intervenčních zásob povinně představují alespoň 40 % čisté hmotnosti dodávané potraviny."
2. V čl. 5 odst. 1 se zrušuje druhý pododstavec.
3. Příloha se zrušuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1609/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2005/06 snižuje v odvětví cukru zaručené množství v rámci produkčních kvót a předpokládané maximální požadavky na zásobování rafinerií v rámci preferenčních dovozů
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 10 odst. 6 a čl. 39 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 10 odst. 3 a 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že zaručené množství v rámci produkčních kvót je třeba do 1. října každého hospodářského roku snížit, jestliže prognózy pro dotyčný rok ukáží, že zůstatek exportovatelný s náhradou je vyšší než maximální množství stanovené v zemědělské dohodě uzavřené podle čl. 300 odst. 2 Smlouvy.
(2) Prognózy pro hospodářský rok 2005/06 ukazují, že exportovatelný zůstatek je vyšší než maximální množství stanovené v zemědělské dohodě. Je proto nezbytné stanovit celkové snížení zaručeného množství a rozdělit jej mezi cukr, isoglukózu a inulinový sirup na jedné straně a dotyčné produkční oblasti na straně druhé, pomocí příslušných koeficientů stanovených v čl. 10 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001.
(3) V souladu s čl. 10 odst. 5 nařízení (ES) č. 1260/2001 pak každý členský stát přidělí část rozdílu, která na něj připadá, jednotlivým výrobním podnikům usazeným na jeho území na základě poměru mezi jejich kvótami A a B pro daný produkt a základního množství A a základního množství B členského státu pro daný produkt.
(4) Ustanovení čl. 39 odst. 5 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že snížení zaručeného množství vede ke snížení předpokládaných maximálních požadavků na dodávku surového cukru rafineriím Společenství pro dotyčný hospodářský rok. Proto je nezbytné stanovit odpovídající snížení těchto požadavků a rozdělit toto snížení mezi dotyčné členské státy.
(5) Je třeba stanovit lhůty, během nichž musí členské státy stanovit, jaká část snížení se použije pro každý podnik usazený na jejich území.
(6) Vzhledem ke lhůtě, kterou ukládá nařízení (ES) č. 1260/2001, musí toto nařízení vstoupit v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
(7) Řídící výbor pro cukr nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Podle čl. 10 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 se zaručené množství v rámci produkčních kvót pro hospodářský rok 2005/06 snižuje o 1891747,7 tun cukru vyjádřeného v bílém cukru.
2. Snížení uvedené v odstavci 1 a základní množství, která po snížení slouží k přidělení produkčních kvót výrobním podnikům pro hospodářský rok 2005/06, jsou uvedena v části A přílohy a jsou rozdělena podle jednotlivých produktů a regionů.
3. Členské státy stanoví nejpozději do 1. listopadu 2005 každému výrobnímu podniku, kterému byla pro hospodářský rok 2005/06 přidělena produkční kvóta, část snížení, které na něj připadá, a současně jeho kvóty A a B upravené na základě uvedeného snížení.
Článek 2
1. Podle čl. 39 odst. 5 nařízení (ES) č. 1260/2001 se předpokládané maximální požadavky na dodávky rafineriím Společenství pro hospodářský rok 2005/06 snižují o 14676 tun cukru vyjádřeného v bílém cukru.
2. Snížení uvedené v odstavci 1 se rozdělí mezi dotyčné členské státy v souladu s částí B přílohy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1610/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 171. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 171. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1611/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 171. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 171. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 1612/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka v 90. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 uvedeného nařízení se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
Výše jistoty složené na zpracování se určuje s ohledem na rozdíl mezi tržní cenou sušeného odstředěného mléka a minimální prodejní cenou.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být minimální prodejní cena stanovena na níže určené úrovni a měla by být stanovena příslušná jistota za zpracování.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní cena a jistota za zpracování pro 90. dílčí nabídkové řízení prováděné podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek skončila dnem 27. září 2005, se stanovují takto:
—minimální prodejní cena: _BAR_ 187,30 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za zpracování: _BAR_ 35,00 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1613/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 343. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 343. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 46 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 51 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1614/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 27. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 27. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 27. září 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 260,10 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1615/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka pro 26. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 26. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 27. září 2005, se stanovuje minimální prodejní cena odstředěného mléka ve výši 188,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1616/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 1. října 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1617/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se pro období od 1. do 31. října 2005 stanoví produkční náhrada pro bílý cukr používaný v chemickém průmyslu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 pátou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že může být rozhodnuto poskytnout produkční náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) a písm. f) uvedeného nařízení, pro sirupy uvedené v písm. d) uvedeného odstavce, jakož i pro chemicky čistou fruktózu (levulózu) kódu KN 17025000 jako meziprodukt, pokud se tyto produkty nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 23 odst. 2 Smlouvy a používají se k výrobě určitých výrobků chemického průmyslu;
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování produkční náhrady pro některé výrobky z odvětví cukru používané v chemickém průmyslu [2], stanoví, že tyto náhrady jsou určovány v závislosti na náhradě stanovené pro bílý cukr.
(3) Článek 9 nařízení (ES) č. 1265/2001 stanoví, že produkční náhrada pro bílý cukr se stanovuje měsíčně na období od prvního dne každého měsíce.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkční náhrada pro bílý cukr uvedená v článku 4 nařízení (ES) č. 1265/2001 se stanoví ve výši 33,838 EUR/100 kg netto na období od 1. do 31. října 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1618/2005
ze dne 30. září 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 21,667 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1619/2005
ze dne 3. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1620/2005
ze dne 4. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 5. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1621/2005
ze dne 4. října 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz ječmene ze zásob litevské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení obilovin ze zásob intervenčních agentur na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3] stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 38180 tun ječmene ze zásob litevské intervenční agentury.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu operací a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit systém jistot, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by subjektům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Je proto třeba učinit odchylku od některých pravidel, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) Aby se zabránilo zpětným dovozům, je třeba omezit vývozy v rámci nabídkového řízení zahájeného podle tohoto nařízení jen na některé třetí země.
(6) Za účelem modernizace řízení sytému je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Litevská intervenční agentura zahájí stálé nabídkové řízení pro vývoz ječmene ze svých zásob za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, nestanoví-li toto nařízení jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se týká maximálního množství 38180 tun ječmene, jež má být vyvezeno do třetích zemí s výjimkou Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných podle tohoto nařízení se nepoužije žádná náhrada ani vývozní clo nebo měsíční zvýšení.
2. Ustanovení čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužijí.
3. Odchylně od čl. 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce bez měsíčního zvýšení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmějí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 uplyne lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 13. října 2005 v 9:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 9:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 22. června 2006 v 9:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit litevské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
The Lithuanian Agricultural and Food Products Market Regulation Agency
L. Stuokos-Guceviciaus Str.
9-12,
Vilnius, Lithuania
Tel.: (370-5) 268 50 49
Fax: (370-5) 268 50 61.
Článek 6
Intervenční agentura, skladovatel a vybraný účastník provedou na žádost vybraného účastníka na základě společné dohody odběr kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a jejich analýzu podle volby vybraného účastníka buď před vyskladněním, nebo v okamžiku vyskladnění.
Intervenční agentura může být zastoupena zmocněncem za podmínky, že tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti vybraného účastníka nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při vyskladnění.
V případě sporu se výsledky analýz sdělí Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Vybraný účastník je povinen přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna, pokud výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje, že jakost je:
a) vyšší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, přičemž zůstává v mezích odchylky, která může dosáhnout až:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče měrné hmotnosti, ne však méně než 64 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však pozměněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než je jakost popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl přesahující rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může vybraný účastník:
a) přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna,
b) odmítnout převzetí dotčené šarže.
V případě podle prvního pododstavce písm. b) bude vybraný účastník zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až po té, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
3. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost, která je nižší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, nemůže vybraný účastník přistoupit k převzetí dotyčné šarže.
Vybraný účastník bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až po té, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 8
7 odst. 2 prvního pododstavce písm. b) a odstavce 3 může vybraný účastník požadovat na intervenční agentuře, aby mu dodala jinou šarži ječmene o stanovené jakosti bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se jistota neuvolňuje.
K náhradě šarže musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti vybraným účastníkem.
Vybraný účastník o tom neprodleně informuje Komisi prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Pokud vybraný účastník v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o výměnu i přes několik výměn neobdrží náhradní šarži stanovené jakosti, je zproštěn všech svých závazků včetně jistot po té, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k odběru ječmene ze skladu došlo předtím, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika počínaje od převzetí šarže vybraný účastník, aniž by tím byly dotčeny opravné prostředky, které by mohl vybraný účastník použít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami podle článku 6, s výjimkou nákladů podle čl. 7 odst. 3, nese do výše jedné analýzy na 500 tun bez nákladů na zasilážování Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované vybraným účastníkem nese vybraný účastník.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje ječmene podle tohoto nařízení, a zejména vývozní licence, odběrný poukaz uvedený v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně kontrolní výtisk T5, obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze II.
Článek 11
1. Jistota složená podle čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 se uvolní hned po vydání vývozních licencí vybraným účastníkům.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt jistotou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi intervenční cenou platnou v den nabídkového řízení a cenou přiřknutou v nabídkovém řízení, s minimální výší 25 EUR za tunu. Polovina této jistoty je složena při vydání licence a zůstatek před odebráním obilovin.
Článek 12
Litevská intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční podle formuláře uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1622/2005
ze dne 4. října 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné ze zásob české intervenční agentury v Německu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení obilovin ze zásob intervenčních agentur na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3] stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 55218 tun pšenice obecné ze zásob české intervenční agentury v Německu podle rozhodnutí Komise, kterým se České republice schvaluje uskladnit mimo její území 55000 tun obilovin z hospodářského roku 2004/2005 [4].
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu operací a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit systém jistot, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by hospodářským subjektům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Je proto třeba učinit odchylku od některých pravidel, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) Aby se zabránilo zpětným dovozům, je třeba omezit vývozy v rámci nabídkového řízení zahájeného podle tohoto nařízení jen na některé třetí země.
(6) Za účelem modernizace řízení systému je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Česká intervenční agentura zahájí stálé nabídkové řízení pro vývoz pšenice obecné ze svých zásob na místech určených v příloze I tohoto nařízení, za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, nestanoví-li toto nařízení jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se týká maximálního množství 55218 tun pšenice obecné, jež má být vyvezeno do třetích zemí s výjimkou Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Chorvatska, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [5] a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných podle tohoto nařízení se nepoužije žádná náhrada, ani vývozní clo nebo měsíční zvýšení.
2. Ustanovení čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužijí.
3. Odchylně od čl. 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce bez měsíčního zvýšení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmějí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [6].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 uplyne lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 13. října 2005 v 9:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 9:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 22. června 2006 v 9:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit české intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Statní zemědělsky intervenční fond
Odbor rostlinných komodit
Ve Smečkách 33
CZ-110 00, Praha 1
Tel.: (420) 222 871 667/403
Fax: (420) 222 296 806 404
. Článek 6
Intervenční agentura, skladovatel a vybraný účastník provedou na žádost vybraného účastníka na základě společné dohody odběr kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a jejich analýzu podle volby vybraného účastníka buď před vyskladněním nebo v okamžiku vyskladnění.
Intervenční agentura může být zastoupena zmocněncem za podmínky, že tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti vybraného účastníka nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při vyskladnění.
V případě sporu se výsledky analýz sdělí Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Vybraný účastník je povinen přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna, pokud výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje, že jakost je:
a) vyšší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, přičemž zůstává v mezích odchylky, která může dosáhnout až:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče měrné hmotnosti, ne však méně než 75 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [7],
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však pozměněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší, než je jakost popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl přesahující rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může vybraný účastník:
a) přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna;
b) odmítnout převzetí dotčené šarže.
V případě podle prvního pododstavce písm. b) bude vybraný účastník zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze II.
3. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost, která je nižší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, nemůže vybraný účastník přistoupit k převzetí dotyčné šarže.
Vybraný účastník bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze II.
Článek 8
7 odst. 2 prvního pododstavce písm. b) a odstavce 3 může vybraný účastník požadovat na intervenční agentuře, aby mu dodala jinou šarži pšenice obecné o stanovené jakosti bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se jistota neuvolňuje.
K náhradě šarže musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti vybraným účastníkem.
Vybraný účastník o tom neprodleně informuje Komisi prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze II.
Pokud vybraný účastník v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o výměnu i přes několik výměn neobdrží náhradní šarži stanovené jakosti, je zproštěn všech svých závazků včetně jistot poté, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze II.
Článek 9
1. Pokud k odběru pšenice obecné došlo dříve, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika počínaje od převzetí šarže vybraný účastník, aniž by tím byly dotčeny opravné prostředky, které by mohl vybraný účastník použít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami podle článku 6, s výjimkou nákladů podle čl. 7 odst. 3, nese do výše jedné analýzy na 500 tun bez nákladů na zasilážování Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované vybraným účastníkem nese vybraný účastník.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje pšenice obecné podle tohoto nařízení, a zejména vývozní licence, odběrný poukaz uvedený v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně kontrolní výtisk T5, obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze III.
Článek 11
1. Jistota složená podle čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 se uvolní hned po vydání vývozních licencí vybraným účastníkům.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt jistotou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi intervenční cenou platnou v den nabídkového řízení a cenou přiřknutou v nabídkovém řízení, s minimální výší 25 EUR za tunu. Polovina této jistoty je složena při vydání licence a zůstatek před odebráním obilovin.
Článek 12
Česká intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční podle formuláře uvedeného v příloze IV.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1623/2005
ze dne 4. října 2005,
kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96, pokud jde o zápis některých názvů do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení" (Tuscia (CHOP) a Basilico Genovese (CHOP))
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na čl. 6 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 byly žádosti Itálie o zápis dvou názvů "Tuscia" a "Basilico Genovese" zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie [2].
(2) Protože Komisi nebyla oznámena žádná námitka v souladu s článkem 7 nařízení (EHS) č. 2081/92, mohou být uvedené názvy zapsány do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení",
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze nařízení Komise (ES) č. 2400/96 [3] se doplňují názvy uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1624/2005
ze dne 4. října 2005,
kterým se stanoví odchylka od nařízení Rady (ES) č. 866/2004, pokud jde o citrusové plody překračující demarkační linii na Kypru
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 866/2004 ze dne 29. dubna 2004 o režimu podle článku 2 protokolu č. 10 aktu o přistoupení [1], a zejména na čl. 4 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 4 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 866/2004 se stanoví, že zboží, pokud bylo zcela získáno na územích Kyperské republiky, nad nimiž vláda Kyperské republiky nevykonává skutečnou kontrolu, nebo prošlo posledním podstatným hospodářsky odůvodněným zpracováním nebo opracováním v podniku zařízeném k tomuto účelu na uvedených územích, nepodléhá clům ani dávkám s rovnocenným účinkem při svém uvedení na trh na územích, nad nimiž vláda Kyperské republiky vykonává skutečnou kontrolu, pokud není způsobilé pro vývozní náhrady nebo intervenční opatření.
(2) Ustanovení čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 866/2004 byla pozměněna nařízením Rady (ES) č. 293/2005 [2], aby se přístup k výše uvedenému bezcelnímu režimu případ od případu rozšířil na určité produkty způsobilé pro vývozní náhrady nebo intervenční opatření za předpokladu, že podmínky a opatření pro tento přístup zajistí účinnou ochranu finančních zájmů Společenství.
(3) Vzhledem k zájmu hospodářských subjektů na Kypru o uvádění citrusových plodů vyprodukovaných na územích, nad nimiž vláda Kyperské republiky nevykonává skutečnou kontrolu, na trh Společenství, by usnadnění pohybu citrusových plodů mohlo přispět k procesu hospodářského rozvoje uvedených území.
(4) Nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [3], nařízení Rady (ES) č. 2202/96 ze dne 28. října 1996, kterým se stanoví režim podpor Společenství pro producenty některých citrusových plodů [4], a nařízení Komise (ES) č. 2111/2003 ze dne 1. prosince 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2202/96, kterým se stanoví režim podpor Společenství pro producenty některých citrusových plodů [5], stanoví kontroly za účelem zajištění souladu s právními předpisy Společenství v odvětví ovoce a zeleniny. Podle uvedených nařízení by měla vláda Kyperské republiky prostřednictvím vhodných kontrol zajistit, aby produkty spadající do působnosti tohoto nařízení nebyly předmětem vývozních náhrad a intervenčních opatření.
(5) Vzhledem k nízké úrovni náhrad poskytovaných pro vývoz citrusových plodů ze Společenství je nebezpečí podvodu v rámci opatření podle tohoto nařízení omezené. Vláda Kyperské republiky by měla i nadále zajistit dodržování pravidla původu ve Společenství stanoveného v čl. 35 odst. 9 druhé odrážce nařízení (ES) č. 2200/96 a v čl. 11 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [6].
(6) Podle článku 8 nařízení Komise (ES) č. 1480/2004 ze dne 10. srpna 2004 o specifických pravidlech, týkajících se zboží, přicházejícího z oblastí, které nejsou pod účinnou kontrolou vlády Kypru, do oblastí, které jsou pod efektivní kontrolou této vlády [7], budou kyperskoturecká obchodní komora a ostatní orgány Kyperské republiky oznamovat Komisi informace, které jí umožní sledovat obchodní toky přes "zelenou linii".
(7) Není proto nezbytné stanovit další podmínky bezcelního přístupu pro citrusové plody získané na územích, nad nimiž vláda Kyperské republiky nevykonává skutečnou kontrolu.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylně od prvního pododstavce čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 866/2004 nepodléhají citrusové plody kódu KN 0805, které překračují linii ve smyslu tohoto nařízení, clům ani dávkám s rovnocenným účinkem.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1625/2005
ze dne 4. října 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu tresky obecné v oblastech ICES I, II b plavidly plujícími pod vlajkou Německa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1626/2005
ze dne 4. října 2005,
kterým se opravuje nařízení (ES) č. 1616/2005, kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dovozní cla v odvětví obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 1616/2005 [3].
(2) Kontrola prokázala, že v přílohách nařízení (ES) č. 1616/2005 došlo ke kalkulační chybě.
V důsledku těchto skutečností je nutné opravit dotyčné nařízení. Tato oprava by se měla uplatnit zpětně,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (ES) č. 1616/2005 se nahrazují zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1627/2005
ze dne 5. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 6. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1628/2005
ze dne 4. října 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1629/2005
ze dne 5. října 2005,
kterým se po padesáté čtvrté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 29. září 2005 rozhodl přidat na seznam osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů, sedm osob. Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1630/2005
ze dne 5. října 2005,
kterým se stanoví koeficient snížení použitelný v rámci celní subkvóty III otevřené nařízením (ES) č. 2375/2002 pro pšenici obecnou o jiné než vysoké kvalitě
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2375/2002 ze dne 27. prosince 2002 o otevření a správě celních kvót pro pšenici obecnou o jiné než vysoké kvalitě původem z třetích zemí a o stanovení odchylky od nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 [2], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením (ES) č. 2375/2002 byla otevřena roční celní kvóta o objemu 2981600 tun pro pšenici obecnou o jiné než vysoké kvalitě.
Tato kvóta je rozdělena do tří subkvót.
(2) Čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 2375/2002 stanovil množství subkvóty III na 592900 tun pro období od 1. října do 31. prosince 2005.
(3) Množství požadovaná dne 3. října 2005 dle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 2375/2002 přesahují množství, které je k dispozici. Je proto nutné stanovit, v jakém rozsahu mohou být licence vydávány, a určit koeficient snížení, který se použije na požadovaná množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Každé žádosti o udělení dovozní licence v rámci subkvóty III pro pšenici obecnou o jiné než vysoké kvalitě, podané a předložené Komisi dne 3. října 2005 dle čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 2375/2002, se vyhovuje do výše 0,3 požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 6. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1631/2005
ze dne 3. října 2005
o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu kyseliny trichlorisokyanurové pocházející z Čínské lidové republiky a Spojených států amerických a o konečném výběru uloženého prozatímního cla
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1) Dne 7. dubna 2005 Komise nařízením (ES) č. 538/2005 [2] (dále jen "prozatímní nařízení") uložila prozatímní antidumpingové clo na dovozy kyseliny trichlorisokyanurové (dále jen "TCCA") pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR") a Spojených států amerických (dále jen "USA") (dále jen "dotčené země") do Společenství.
(2) Je třeba připomenout, že šetření dumpingu se v případě ČLR vztahovalo na období od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen "OŠ-ČLR") a šetření dumpingu v případě USA na období od 1. července 2003 do 30. června 2004 (dále jen "OŠ-USA").
(3) Zkoumání trendů podstatných pro stanovení újmy se u obou šetření vztahovalo na období od 1. ledna 2000 do konce příslušného období šetření (dále jen "posuzované období").
2. DALŠÍ POSTUP
(4) Po uložení prozatímního antidumpingového cla na dovozy TCCA z dotčených zemí ČLR byly všem stranám poskytnuty informace o skutečnostech a úvahách, na kterých bylo založeno prozatímní nařízení.
Všem stranám byla poskytnuta lhůta, ve které mohly k těmto poskytnutým informacím zaujmout stanovisko.
(5) Některé zúčastněné strany podaly písemné připomínky.
Strany, které o to požádaly, dostaly také příležitost k ústnímu slyšení.
Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné pro stanovení konečných výsledků.
(6) Útvary Komise dále poskytly veškeré podstatné informace o skutečnostech a úvahách, na jejichž základě zamýšlely doporučit uložení konečného antidumpingového cla a konečné vybrání částek cla zajištěných prostřednictvím prozatímního cla.
Zúčastněným stranám byla rovněž poskytnuta lhůta, ve které mohly k těmto poskytnutým informacím zaujmout stanovisko.
Ústní a písemné připomínky předložené stranami byly zváženy a podle potřeby byly závěry odpovídajícím způsobem upraveny.
B. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(7) Je třeba připomenout, že 19. bod odůvodnění prozatímního nařízení vymezil dotyčný výrobek jako TCCA a její preparáty pocházející z dotčených zemí.
TCCA se také uvádí pod mezinárodním nechráněným názvem (INN) "symclosene" (symklosen).
TCCA se obvykle zařazuje do kódů KN ex29336980 a ex38084020.
(8) Navíc je třeba připomenout, že v souladu s 22. a 23. bodem odůvodnění prozatímního nařízení byl učiněn závěr, že dotyčný výrobek a TCCA vyráběná výrobním odvětvím Společenství a prodávaná na trhu Společenství, jakož i TCCA vyráběná a prodávaná na domácím trhu dotčených zemí a ve srovnatelné zemi jsou obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení, poněvadž neexistují žádné rozdíly v základních fyzikálních a chemických vlastnostech ani v použití jednotlivých existujících typů TCCA.
(9) Jeden zpracovatel znovu zopakoval svou žádost, kterou již vznesl v prozatímní fázi, o to, aby byly z rozsahu šetření vyloučeny směsi TCCA.
Zpracovatel tvrdil, že podnět vymezil dotyčný výrobek pouze jako čistou TCCA a že působnost definice výrobku byla o směsi TCCA nenáležitě rozšířena.
Je však třeba připomenout, že podnět neobsahuje žádnou zmínku o směsi výrobku či čistém výrobku.
Rovněž je nutné připomenout, že vymezení dotyčného výrobku se zakládá na jeho základních fyzikálních, chemických a technických vlastnostech a konečném použití a může zahrnovat několik nebo celou řadu typů, jež všechny mají stejné základní vlastnosti.
V tomto případě byl učiněn závěr, že jak tablety ze směsí TCCA, tak z čisté TCCA tato kritéria splňují.
Dotyčným výrobkem je v tomto řízení, jak bylo uvedeno v oznámeních o zahájení šetření pro oba případy, kyselina trichlorisokyanurová a její preparáty, což znamená, že se toto řízení vztahuje na všechny typy dotyčného výrobku, které mají stejné základní vlastnosti.
Nelze tedy tvrdit, že tablety ze směsí mají být vyloučeny z působnosti definice výrobku ani že se rozšířilo vymezení výrobku.
Na základě toho byla zmíněná žádost zamítnuta a závěr uvedený v 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byl potvrzen.
C. DUMPING
1. OBECNÁ METODIKA
1.1. BĚŽNÁ HODNOTA
(10) Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky k metodice užívané pro výpočet běžné hodnoty, je potvrzena metodika používaná podle 26. až 33. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
1.2. VÝVOZNÍ CENA
(11) Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky k obecné metodice užívané pro výpočet vývozní ceny, je potvrzena metodika používaná podle 34. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
1.3. SROVNÁNÍ
(12) Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky k obecné metodice užívané při srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny, je potvrzena metodika používaná podle 35. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
1.4. DUMPINGOVÉ ROZPĚTÍ PRO ČLR
(13) V rámci prozatímního nařízení nebyl dvěma spolupracujícím výrobcům v ČLR udělen ani status tržního hospodářství (dále jen "STH"), ani individuální zacházení (dále jen "IZ") (viz 44. a 66. bod odůvodnění).
Pro tyto dva vyvážející výrobce byla vypočtena prozatímní antidumpingová rozpětí jako vážený průměr obou individuálních dumpingových rozpětí.
9 odst. 5 základního nařízení a zavedeným postupem orgánů EU, poskytnuta samostatná dumpingová rozpětí a individuální clo.
To bude proto v konečné fázi napraveno a obě společnosti budou podléhat celostátnímu clu.
(15) Pro účely konečných opatření a vzhledem ke zjevně výrazným zásahům státu bylo proto nutné při výpočtu celostátního dumpingového rozpětí vzít v úvahu údaje o zmíněných dvou společnostech.
S ohledem na nízkou úroveň spolupráce bylo tudíž celostátní dumpingové rozpětí stanoveno jako vážený průměr:
i) váženého průměru dumpingových rozpětí zjištěných v případě těchto dvou vyvážejících výrobců v souladu s metodikou vyloženou v 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a
ii) dumpingových rozpětí zjištěných v případě reprezentativního typu dotyčného výrobku s nejvyšším dumpingovým rozpětím, jak bylo vyvozeno u těchto dvou výrobců.
2. ČÍNSKÁ LIDOVÁ REPUBLIKA (ČLR)
2.1. STATUS TRŽNÍHO HOSPODÁŘSTVÍ
(16) Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, jsou potvrzeny prozatímní závěry týkající se stanovení STH podle 40. až 63. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
2.2. INDIVIDUÁLNÍ ZACHÁZENÍ
(17) Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, jsou potvrzeny prozatímní závěry týkající se stanovení IZ podle 64. až 67. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3. BĚŽNÁ HODNOTA
2.3.1. Stanovení běžné hodnoty pro všechny vyvážející výrobce, jimž nebyl přiznán STH
a) Srovnatelná země
(18) Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně výběru srovnatelné země, je potvrzen výběr podle 68. až 74. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
b) Stanovení běžné hodnoty
(19) Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně běžné hodnoty v případě vyvážejících výrobců, jimž nebyl přiznán STH, jsou potvrzeny závěry podle 75. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3.2. Stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, jimž byl přiznán STH
(20) Několik vývozců se vyslovilo v tom smyslu, že některé žádané úpravy nebyly při výpočtu běžné hodnoty dostatečně zohledněny.
Tito vývozci namítali, že některé náklady (tj. náklady na dopravu a balení) již byly zahrnuty do početně zjištěné běžné hodnoty, zatímco se spíše měly odečíst v rámci úprav, jako tomu bylo v případech, kdy se za základ pro běžnou hodnotu brala cena na domácím trhu.
(21) Tito vývozci rovněž požadovali, aby se náklady na domácím trhu v případě těch typů dotyčného výrobku, u nichž bylo nutné použít početně zjištěnou běžnou hodnotu, považovaly za prodejní, správní a režijní náklady (dále jen "PSR").
(22) Požadovali také, aby za vhodné ziskové rozpětí bylo zvoleno ziskové rozpětí na základě prodejů na domácím trhu v běžném obchodním styku.
(23) Rozbor těchto připomínek ukázal, že je vhodné přizpůsobit běžnou hodnotu pomocí požadovaných úprav do takové míry, při níž se žádosti o úpravy skutečně týkají nákladů na dopravu a balení, které byly zahrnuty do početně zjištěné běžné hodnoty, jak byla předběžné stanovena.
Navíc byly při výpočtu běžné hodnoty vzaty v úvahu PSR na domácím trhu a použité ziskové rozpětí bylo přizpůsobeno tak, aby odráželo ziskové rozpětí v běžném obchodním styku na domácím trhu.
Běžná hodnota byla tedy upravena směrem dolů tak, aby odrazila tyto změny.
2.4. VÝVOZNÍ CENY
(24) Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, byly potvrzeny prozatímní závěry týkající se vývozních cen podle 79. a 80. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
2.5. SROVNÁNÍ
(25) Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, jsou potvrzeny prozatímní závěry týkající se srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny podle 81. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
2.6. DUMPINGOVÉ ROZPĚTÍ
2.6.1. Pro spolupracující vyvážející výrobce, jimž byl přiznán STH/IZ
(26) Jelikož nebyly s výjimkou úprav běžné hodnoty podle 20. až 23. bodu odůvodnění předloženy žádné připomínky, je potvrzena metodika podle 82. a 83. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
Nová dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procentní podíl z dovozní ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na hranici Společenství, jsou nyní stanovena takto:
Hebei Jiheng Chemical Co. Limited _BAR_ 8,1 % _BAR_
Puyang Cleanway Chemicals Limited _BAR_ 7,3 % _BAR_
Heze Huayi Chemical Co. Limited _BAR_ 14,1 % _BAR_
Zhucheng Taisheng Chemical Co. Limited _BAR_ 40,5 % _BAR_
2.6.2. Pro všechny ostatní vyvážející výrobce
(27) Nové celostátní dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procenta z dovozní ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na hranici Společenství a pozměněné podle 13. až 15. bodu odůvodnění, je nyní stanoveno takto:
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 42,6 % _BAR_
3. SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ
3.1. BĚŽNÁ HODNOTA
(28) Jelikož nebyly s výjimkou otázky srovnání, která u jednoho vyvážejícího výrobce ovlivňuje úroveň běžné hodnoty a ke které je podán výklad níže, vzneseny žádné připomínky ohledně stanovení běžné hodnoty, jsou potvrzeny prozatímní závěry týkající se metody stanovení běžné hodnoty podle 92. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2. VÝVOZNÍ CENA
(29) Jeden vyvážející výrobce protestoval proti tomu, že byly od cen při dalším prodeji odečteny veškeré náklady PSR vynaložené dovozcem ve Společenství, který je s ním ve spojení, a veškerý zisk utržený tímto dovozcem, aby se tak dospělo ke spolehlivé vývozní ceně.
Žádal, aby se místo toho tyto odečty provedly ve vztahu k činnosti společnosti jak v USA, tak ve Společenství.
2 odst. 9 základního nařízení se odečítají všechny náklady, včetně PSR, jež vznikly dovozci ve spojení mezi dovozem a další prodejem, plus přiměřený zisk.
Odečty byly provedeny na základě ověřených skutečných údajů dovozce.
Jelikož náklady, které chtěl vývozce vztáhnout ke své činnosti v USA, ve skutečnosti vznikly ve Společenství, bylo nutné jeho žádost zamítnout.
3.3. SROVNÁNÍ
(31) Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise nesprávně srovnávala volně ložený tovární výrobek určený na vývoz a hotový výrobek pro domácí maloobchod.
(32) V této souvislosti je třeba upozornit, že již od začátku řízení bylo prováděno srovnání mezi volně loženým výrobkem prodávaným na domácím americkém trhu a volně loženým výrobkem dováženým do Společenství, i v případě, kdy byl při prodeji prvnímu nezávislému zákazníkovi ve Společenství tento volně ložený výrobek jako hotový výrobek, např. tablety.
Tento přístup se zakládá na zjištění, že TCCA se do Společenství dováží především ve volně ložené formě a ve Společenství se poté zpracovává.
(33) Komise však uznává, že v prozatímní fázi nebyly při srovnání provedeny některé nezbytné úpravy vzhledem k dokončovacím pracím na výrobku.
Běžná hodnota byla tudíž upravena tak, že od nákladů na výrobu v USA byla odečtena ta část, jež odpovídá dokončovacím pracím na výrobku prodávaném na domácím americkém trhu.
Výrobní náklady oddělení, v němž zmíněný americký vyvážející výrobce provádí tuto činnost, byly odečteny od běžné hodnoty v souladu s odečtem nákladů spojených se stejnou činností, kterou obvykle provádějí subdodavatelé nebo jiná třetí strana, od ceny při dalším prodeji ve Společenství.
(34) Dalším tvrzením bylo, že v rámci výše zmíněného "zohledňování otázky volně loženého výrobku" by bylo také třeba při stanovení běžné hodnoty na domácím trhu vyloučit režijní náklady (náklady PSR), poněvadž tyto režijní náklady údajně vznikají především v souvislosti s uvedením hotového výrobku na trh.
(35) V této souvislosti je třeba upozornit, že činnost skupiny, jež se v USA skládá z vyvážejícího výrobce a jeho mateřské společnosti, a náklady skupině vzniklé ve spojitosti s TCCA, napomáhají uvést na trh k prvnímu nezávislému zákazníkovi jak TCCA jako volně ložený výrobek, tak její různé preparáty.
Hotový výrobek není ničím jiným, než určitým způsobem předložený volně ložený výrobek.
Prohlásit, že režijní náklady nehrají žádnou roli při uvádění volně loženého výrobku na trh by znamenalo, že zisková výroba volně loženého výrobku může probíhat bez účasti dalších složek společnosti či skupiny, přesněji řečeno bez zásahu jejího oddělení prodejů.
Ve skutečnosti se však to, zda je uváděn na trh volně ložený výrobek nebo výrobek hotový, nerozlišuje a na trh se uvádí TCCA v jakékoliv úpravě.
Z těchto důvodů bylo toto tvrzení odmítnuto.
(36) Ve všech ostatních ohledech a vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, jsou potvrzeny prozatímní závěry ohledně srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny podle 94. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
3.4. DUMPINGOVÉ ROZPĚTÍ
(37) V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení se srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty všech typů dotyčného výrobku, které byly vyvezeny do Společenství, a vážené průměrné vývozní ceny všech odpovídajících typů dotyčného výrobku s přihlédnutím k obchodní úrovni prokázala existence dumpingu v případě spolupracujících vyvážejících výrobců.
(38) Konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z dovozní ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na hranici Společenství před proclením jsou stanovena takto:
BioLab Inc.: 50,4 %
Clearon Inc.: 105,3 %.
(39) Zbytkové dumpingové rozpětí bylo stanoveno jako nejvyšší dumpingové rozpětí zjištěné na základě výrobku, u něhož byl dumping nejvyšší a jenž je reprezentativním typem výrobku jednoho ze spolupracujících vyvážejících výrobců.
Zbytkové dumpingové rozpětí: 120 %.
D. ÚJMA
1. VÝROBA VE SPOLEČENSTVÍ
(40) Jelikož nebyly obdrženy žádné nové informace, jsou potvrzeny závěry podle 97. a 98. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
2. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
(41) Jeden zpracovatel se sídlem ve Společenství namítal, že má být považován za výrobce ve Společenství, poněvadž vyrábí tablety směsi TCCA, jež odpovídají definici dotyčného výrobku.
Šetřením se nicméně prokázalo, že tento výrobce ani sám nevyrábí TCCA ve formě granulí nebo prášku, ani nevyrábí TCCA ve formě tablet nebo jiných preparátů, nýbrž že spíše zadává výrobu těchto tablet třetí straně.
Navíc se v případě výroby těchto tablet nejedná o výrobu TCCA, ale přeměnu jedné formy TCCA (TCCA granulovaná nebo prášková) v jinou (tablety TCCA).
Na základě toho nemohl být na zpracovatelovu námitku brán zřetel.
(42) Protichůdné žádosti byly obdrženy, pokud jde o zpracování údajů poskytnutých jedním z evropských výrobců, který neodpovídá definici výrobního odvětví Společenství.
Výše zmíněný zpracovatel požadoval, aby údaje tohoto výrobce byly zahrnuty do výrobního odvětví Společenství, kdežto vyvážející výrobce požadoval opak.
(43) V této souvislosti je třeba upozornit, že údaje, jež jsou k dispozici k tomuto výrobci, nebyly při posouzení situace ve výrobním odvětví Společenství použity vzhledem k tomu, že zmíněný výrobce, jak uvádí 97. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v rámci šetření plně nespolupracoval, a v důsledku toho nemohl být podle definice výrobního odvětví Společenství do něj zahrnut.
Nebyl tudíž důvod, aby na jeho údaje byl brán zřetel při rozboru situace výrobního odvětví Společenství.
(44) Čtyři čínští spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že pokud v tomto případě existují více než dva výrobci ve Společenství, nelze, aby měl podnět podporu pouze jednoho z nich.
Je nicméně nutné upozornit, že míra podpory podnětu není odvislá od počtu společností podnět podporujících, nýbrž že ji podle čl. 4 odst.
4 základního nařízení vyjadřuje objem výroby. Navíc je třeba připomenout, že podnět měl, jak zmiňuje 97. bod odůvodnění prozatímního nařízení, podporu dvou ze tří výrobců ve Společenství.
Tito dva výrobci představovali více než 50 % celkové výroby ve Společenství, čímž byly splněny podmínky pro zahájení řízení.
Kromě toho v tomto případě stojí za upozornění, že výrobce ve Společenství, který podal podnět, během období šetření, v jejichž průběhu plně spolupracoval, představoval více než 50 % celkové výroby TCCA ve Společenství.
Z těchto důvodů bylo tvrzení odmítnuto.
(45) Je potřeba zmínit, že po zavedení prozatímních opatření došlo k tomu, že společnost Aragonesas Delta, výrobce ve Společenství, který představuje výrobní odvětví Společenství, získala skupina Ercros.
Jeden americký spolupracující vývozce tvrdil, že podmínky pro to, aby společnost byla považována za výrobní odvětví Společenství, již zřejmě nejsou splněny vzhledem k tomu, že skupina Ercros, podle tvrzení tohoto vývozce, také vlastní Inquide, údajně důležitého dovozce čínské TCCA.
(46) V této souvislosti je nutné nejdříve upozornit na to, že Inquide je součástí skupiny Neokem. Ta je jedním z dalších evropských výrobců a v rámci šetření plně nespolupracovala.
V rozporu s tvrzením zmíněného amerického vývozce Ercros není plným vlastníkem společnosti Inquide, nýbrž vlastní ve společnosti Inquide pouze menšinový podíl.
Na rozdíl od toho, co tento výrobce tvrdil, tedy k fúzi Inquide a Aragonesas Delsa nedošlo a mezi těmito společnostmi neexistují žádné přímé finanční vazby.
Šetření rovněž potvrdilo, že výrobce ve Společenství se ani neúčastní na dumpingových praktikách, ani není chráněn před poškozujícím účinkem dumpingu.
Neexistují tudíž žádné důvody zpochybňovat, že je společnost považována za výrobní odvětví Společenství.
V důsledku toho je potvrzen závěr uvedený v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(47) Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, je potvrzena definice výrobního odvětví Společenství podle 99. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
3. SPOTŘEBA SPOLEČENSTVÍ
(48) Jelikož nebyly obdrženy žádné nové informace, je potvrzen výpočet spotřeby Společenství podle 100. až 105. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
4. DOVOZY Z DOTČENÝCH ZEMÍ DO SPOLEČENSTVÍ
4.1. SOUHRNNÉ POSOUZENÍ ÚČINKŮ DOTČENÝCH DUMPINGOVÝCH DOVOZŮ – PODÍL DUMPINGOVÝCH DOVOZŮ NA TRHU
(49) Jeden vyvážející výrobce namítal, že souhrnné posouzení dovozů z ČLR a dovozů z USA není oprávněné, jelikož podmínky hospodářské soutěže mezi čínskými a americkými dovozy se co do jejich objemu, podílu na trhu a vývoje jejich cen od základu liší.
(50) Nejprve je třeba připomenout, že zmíněné tři podmínky stanovené čl. 3 odst. 4 základního nařízení již byly posouzeny v rámci 107. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(51) Předtím, než se přikročilo k rozhodnutí ohledně souhrnného posouzení dovozů z USA a z ČLR, byl navíc skutečný stav objemu dovozů, jejich podílu na trhu a cen dotčených dovozů vyhodnocen ve 109. až 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení pro obě země zvlášť.
(52) Pokud jde o podmínky hospodářské soutěže je třeba připomenout, že podle 24. bodu odůvodnění prozatímního nařízení mají TCCA vyráběná v ČLR a USA a TCCA vyráběná výrobci ve Společenství a prodávaná na trhu Společenství straně stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a jsou pro zákazníky ve Společenství vzájemně zaměnitelné.
Nadto bylo zjištěno, že jak vyvážející výrobci v dotčených zemích, tak výrobci ve Společenství používají podobné prodejní kanály.
U dovozů z ČLR i USA se navíc projevují stejné cenové trendy.
To, že zboží dovážené ze dvou různých zemí nesleduje zcela stejný směr vývoje co do svého objemu a podílu na trhu, může mít různé příčiny a nemusí to nutně znamenat, že se zboží neprodává za podobných podmínek hospodářské soutěže.
(53) Na základě výše zmíněných skutečností a v důsledku toho, že se neobjevily žádné další připomínky ohledně souhrnného posouzení účinků dotčených dumpingových dovozů, jsou potvrzeny závěry podle 106. až 108. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2. CENY DOVOZŮ A CENOVÉ PODBÍZENÍ
(54) V návaznosti na opravy ve výpočtech dumpingu bylo rovněž přezkoumáno cenové podbízení.
(55) Vážená průměrná rozpětí cenového podbízení, vyjádřená jako procentní podíly z prodejních cen výrobního odvětví Společenství, měla během OŠ v případě čínských dovozců rozsah od 33,8 % do 44,2 %.
Vážené průměrné rozpětí cenového podbízení činilo 39,7 %.
(56) Během OŠ se zjistilo, že k podbízení dochází také v případě USA.
Zatímco jeden vyvážející výrobce podbízel pouze některé typy TCCA, ostatní spolupracující vyvážející výrobci prodávali, jak bylo zjištěno, hluboko pod cenami výrobního odvětví Společenství.
Vážené průměrné rozpětí cenového podbízení činilo 0,69 %.
Rovněž je vhodné zaznamenat, že ceny výrobního odvětví byly stlačeny.
5. SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
(57) Je třeba připomenout, že v 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení dospěla Komise k prozatímnímu závěru, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu článku 3 základního nařízení.
(58) Čtyři čínští vývozci se vyslovili v tom smyslu, že v rámci většiny antidumpingových šetření se podstatná újma stanovuje tehdy, když výrobnímu odvětví Společenství vznikají ztráty, kdežto v tomto konkrétním případě je výrobní odvětví Společenství stále ziskové.
(59) Je však třeba připomenout, že ztrátovost není nezbytným předpokladem pro stanovení podstatné újmy. V souladu s čl.
3 odst. 5 základního nařízení, který uvádí, že přezkum účinků dumpingových dovozů na výrobní odvětví Společenství má mimo jiné obsahovat posouzení "skutečného a možného poklesu […] zisku", musí být vyhodnocení ziskovosti provedeno pomocí srovnání se ziskem utrženým, když k dumpingu nedocházelo.
Zde je na místě připomenout, že výrobnímu odvětví Společenství ušlo 50 % zisku, jehož dosáhlo v roce 2000, tedy předtím, než se dumpingové dovozy dostaly na trh Společenství, a dále, že výrobní odvětví Společenství utrpělo s tím, jak se záporně vyvíjely ceny a podíl na trhu.
(60) Na základě výše zmíněných skutečností a v důsledku toho, že se kromě výše uvedených neobjevily žádné připomínky, jsou potvrzeny závěry ohledně situace výrobního odvětví podle 117. až 135. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
6. ZÁVĚR
(61) S ohledem na výše uvedené skutečnosti byl učiněn závěr, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu článku 3 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. ÚČINKY DUMPINGOVÝCH DOVOZŮ
(62) Jelikož nebyly obdrženy žádné nové informace, jsou potvrzeny závěry podle 97. a 141. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
2. VLIV OSTATNÍCH ČINITELŮ
Výrobní kapacity
(63) Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že výrobní odvětví Společenství nemůže mít na růstu trhu svůj podíl nikoliv proto, že mu v tom brání dumpingové dovozy, jak uvádí 118. bod odůvodnění prozatímního nařízení, nýbrž proto, že toho není schopné technicky, v důsledku technických potíží spojených se zahájením provozu nové továrny.
(64) Jak je zmíněno v 118. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní odvětví Společenství se v letech 2001–2002 rozhodlo zřídit novou továrnu, která zahájila výrobu v polovině roku 2003, kdy byla uzavřena továrna stará.
Ačkoliv je pravdou, že výrobní odvětví Společenství narazilo na určité technické potíže s využíváním plné kapacity nové továrny, je třeba upozornit, že předpokládaná kapacita nové továrny, kterou uvádí vyvážející výrobce ve svém stanovisku, nesouhlasí s údaji, jež bralo v úvahu prozatímní nařízení.
Číselné údaje o kapacitě, které zmiňovalo prozatímní nařízení, se vztahovaly ke skutečné kapacitě, tzn. ke kapacitě, jejíž hodnota byla upravena se zřetelem na výše uvedené potíže, a nikoliv ke kapacitě nominální.
Vliv technických potíží na sestupný trend využití kapacity už tedy byl částečně zohledněn.
Dále opravit číselné údaje o kapacitě, jež byly použity v prozatímním nařízení, se přesto na základě závěrů šetření jeví jako vhodné, jelikož důsledky výše zmíněných technických potíží se v číselných údajích neodrazily plně.
Tak by se skutečné využití kapacity během obou OŠ blížilo 100 %.
Bylo zjištěno, že výrobní odvětví Společenství vskutku na plnou kapacitu vyrábělo, a proto, aby uspokojilo poptávku, bylo přechodně nuceno dotčený výrobek kupovat.
Nelze tedy vyloučit, že přechodné technické potíže výrobního odvětví Společenství s výrobou do určité míry přispěly k újmě, jež utrpělo.
Vliv investic
(65) Jeden vyvážející výrobce namítal, že Komise nezohlednila nepříznivý dopad významných investic výrobního odvětví Společenství na jeho ziskovost a dodatečné náklady vzniklé v souvislosti s technickými potížemi při spouštění továrny.
(66) Je třeba připomenout, že otázkou nových investic výrobního odvětví Společenství se již zabýval 150. až 152. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(67) Jak se navíc uvádí v 129. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nová továrna umožnila výrobnímu odvětví Společenství snížit jak fixní, tak variabilní náklady, vyrábět efektivněji a dosáhnout vyšší produktivity.
Díky tomu, jak je zmíněno v 125. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly všechny dodatečné náklady na nové investice vynahrazeny souběžným snižováním nákladů a vyšší efektivitou.
Ve skutečnosti se výrobní náklady, které nejdříve vzrostly v letech 2000 a 2001, poté snižovaly až do obou OŠ, kdy už bylo možné dosáhnout růstu produktivity.
Rovněž je zaznamenání hodné, že nová továrna začala ovlivňovat odpisové náklady teprve v červenci 2003, tzn. v době, kdy nová továrna zahájila výrobu a stará byla definitivně uzavřena.
Zde proto nelze hledat příčinu klesající ziskovosti, jejíž počátek nastal již v roce 2001 – v letech 2000 až 2002 se ziskovost snížila o více než 20 % a v letech 2001 až 2002 dokonce o více než 40 %.
Z těchto důvodů nebyla námitka přijata.
Vyspělost trhu s TCCA
(68) Jeden zpracovatel zpochybnil závěr 149. bodu odůvodnění prozatímního nařízení a znovu zopakoval svou připomínku ohledně poklesu cen, který byl podle něj normální a bylo namístě jej očekávat vzhledem ke vzrůstající vyspělosti trhu s TCCA.
(69) Ačkoliv lze poté, co výrobek dosáhne určité zavedenosti, očekávat, že dojde k poklesu, je nutné zdůraznit, že růst zavedenosti výrobku je obvykle chápán jako proces, který hladce, neustále a stejnoměrně probíhá po několik let. Nicméně pokles cen u dotyčných dovozů byl naopak náhlý a hluboký, jelikož v letech 2000 a 2003 ceny poklesly průměrně o 15 % za rok i přesto, že v příslušných letních obdobích byla poptávka obzvláště vysoká.
(70) Navíc podle výše zmíněné připomínky újmu, kterou výrobní odvětví Společenství utrpělo v případě cen, by byl způsobil normální vývoj trhu Společenství, který dosáhl vyspělosti během posuzovaného období, to by znamenalo, že 8 % pokles cen výrobního odvětví Společenství mezi rokem 2000 a OŠ-ČLR nebo 12 % pokles mezi rokem 2000 a OŠ-USA by odpovídal "normálnímu" vývoji cen na trhu vzhledem k životnímu cyklu výrobku.
Je však nutné připomenout, že ceny dotčených dovozů mezi rokem 2000 a obdobími šetření klesly o 40 %, což je samozřejmě mnohem více než očekávaný "normální" pokles cen, který by byl pouze důsledkem vyspělejšího trhu.
I přesto, že vyspělejší trh mohl v omezené míře přispět k vývoji cen, určitě nemůže být příčinou hlubokého poklesu cen dotčených dovozů mezi rokem 2000 a oběma OŠ, ani újmy utrpěné výrobním odvětím Společenství.
Vývozy výrobního odvětví Společenství
(71) Čtyři spolupracující čínští vývozci prohlásili, že ve stanovení újmy chybí některé číselné údaje týkající se vývozů výrobního odvětví Společenství, takže není možné získat úplnou představu o situaci výrobního odvětví Společenství.
(72) Pokud jde o ziskovost, jeden vyvážející výrobce namítl, že Komise nevzala v úvahu nepříznivý dopad vývozu TCCA do USA ze strany výrobního odvětví Společenství.
Zde je namístě připomenout, že šetření ve věci újmy se zaměřuje na situaci výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství.
V důsledku toho se číselné údaje o ziskovosti zmíněné v 125. bodě odůvodnění prozatímního nařízení týkají pouze prodejů uskutečněných na trhu Společenství a nejsou tedy ovlivněny žádnou údajnou ztrátou, k níž došlo v USA nebo na jakémkoliv jiném vývozním trhu.
(73) Některé strany tvrdily, že jakýkoliv nepříznivý vývoj ziskovosti výrobního odvětví Společenství nebo jeho podílu na trhu je převážně způsoben jeho vývozy mimo trh Společenství.
Pokud by se podle nich bylo vyvážené zboží prodalo na trhu ES namísto toho, aby se vyváželo na trh USA, bylo by výrobní odvětví Společenství bývalo schopno uspokojit poptávku na trhu ES, udržet si podíl na trhu a prodávat za lepší cenu.
(74) Šetřením se prokázalo, že vývozy výrobního odvětví Společenství od roku 2000 neustále vzrůstaly a představovaly více než 50 % jeho celkových prodejů dotyčného výrobku během obou OŠ oproti méně než 45 % v roce 2000.
(75) V tomto ohledu je potřeba především upozornit na to, že tržní strategií výrobního odvětví Společenství není uspokojit poptávku na trhu Společenství za jakoukoliv cenu, nýbrž prodat na tomto trhu co nejvíce za cenu přijatelnou.
(76) Za druhé ceny vývozů do USA jako takové nejsou pro újmu směrodatné, jelikož je nelze srovnávat s cenami na trhu Společenství.
Ve skutečnosti bylo zjištěno, že vazba mezi prodejem na vývoz a situací výrobního odvětví Společenství nerozhoduje, jelikož prodej na vývoz a prodej na trhu nelze srovnávat co do sortimentu, a tudíž ani cen.
(77) V případě prodejů na vývozním trhu jde zejména o granule prodávané ve velkých pytlích, jejichž cena je mnohem nižší než cena výrobku prodávaného na trhu Společenství, tj. zejména tablet.
Z prostého srovnání cen na základě neupravených číselných údajů tedy nelze nic vyvozovat.
(78) Za třetí je třeba upozornit, že více než 80 % prodejů na trhu Společenství se uskutečňuje v únoru až srpnu, kdežto prodejní období na americkém trhu je delší, zvláště v teplejších oblastech.
Z tohoto důvodu prodeje do USA překonávající objem, který mohl za přijatelnou cenu pojmout trh Společenství, umožnily výrobnímu odvětví Společenství dosáhnout větších úspor z rozsahu a zachovat úroveň cen pro trh Společenství.
(79) Za čtvrté je třeba upozornit, že trh USA s bazénovými chemikáliemi a vybavením zaujímá první místo na světě.
Pro výrobní odvětví Společenství tudíž bylo nesmírně důležité mít přístup na tento významný trh a udržet si na něm své postavení, aby diverzifikovalo spektrum svých zákazníků a aby se účastnilo vývoje na nejživějším trhu.
(80) A konečně neobjevily se žádné důkazy o tom, že by tyto prodeje na americkém trhu mohly být ve stejném období a za lepší cenu nahrazeny prodeji na trhu Společenství a že by si tudíž újmu způsobilo výrobní odvětví Společenství samo.
(81) Na základě výše zmíněných skutečností byly připomínky odmítnuty a vzhledem k tomu, že se neobjevily další, jsou potvrzeny závěry učiněné v souvislosti s vlivem ostatních činitelů v 142. až 154. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÝCH SOUVISLOSTÍ
(82) Na základě výše uvedených důvodů a dalších skutečností uvedených v 136. až 154. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byl učiněn závěr, že dovozy z ČLR a USA způsobily výrobnímu odvětví Společenství újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. ZÁJEM VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
(83) Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně zájmu výrobního odvětví Společenství, jsou potvrzeny závěry podle 160. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
2. ZÁJEM DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
(84) Je třeba připomenout, že spolupráce dovozců, kteří nejsou ve spojení byla velmi slabá, jak už bylo zmíněno v 162. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Navíc po poskytnutí prozatímních závěrů dovozci nevznesli žádné připomínky.
(85) Za těchto okolností a v důsledku toho, že nebyly obdrženy, ani nebyly k dispozici žádné další informace týkající se zájmu dovozců, kteří nejsou ve spojení, jsou potvrzeny závěry podle 161. až 162. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
3. ZÁJEM ZPRACOVATELŮ
(86) Dalším šetřením se prokázalo, že situace zpracovatelů se může značně lišit, pokud jde o ziskovost a o vliv TCCA na jejich výrobní náklady.
Předpoklad, že TCCA představuje více než 40 % výrobních nákladů zpracovatele a že se jedná o výrobek s malým ziskovým rozpětím, jež je uveden v 168. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, je nutné zpřesnit.
Dodatečná inspekce na místě, provedená v prostorách jednoho z nejdůležitějších zpracovatelů na trhu ES, skutečně prokázala, že dotyčný výrobek představoval méně než 25 % jeho celkových výrobních nákladů a že jeho ziskovost měla hodnotu nad 8 %.
(87) Jeden zpracovatel zpochybnil stanovisko prozatímního nařízení, že zpracovatelé mohli upravit ceny směrem vzhůru, a tudíž přenést část zvýšených nákladů na zákazníky a rozmělnit tak dopad opatření v distribučním řetězci.
(88) Tuto skutečnost však potvrdil alespoň jeden další zpracovatel, jenž ve svém vyjádření jasně uvedl, že od okamžiku zavedení prozatímních cel zpracovatelé pro sezónu 2005 zvýšili ceny o 15 % až 25 % (nebo v průměru o 0,32 EUR za kg).
To potvrdil i další zpracovatel.
Šetřením se rovněž prokázalo, že zpracovatelé nejsou smluvně vázáni k tomu, aby nezvyšovali ceny, a že do smluv pro sezonu 2006 byla vložena zvláštní ustanovení s ohledem na možnost zavedení antidumpingových cel.
Tyto skutečnosti jasně ukazují, že zpracovatelé už alespoň částečně přijali opatření k tomu, aby byly zvýšené náklady přeneseny do distribučního řetězce.
(89) A konečně, šetřením se prokázalo, že obchodní přirážka, o kterou velkoobchodníci navyšují kupní ceny zpracovatelů, může být značná, tzn. nad 40 %, což potvrzuje, že prostor pro to, aby bylo zvýšení nákladů způsobené cly přeneseno do distribučního řetězce, existuje.
(90) Jeden zpracovatel prohlásil, že zavedení jednotného cla na dovozy TCCA jak ve formě granulí, tak ve formě tablet podnítí vyvážející výrobce a zprostředkovatele k tomu, aby dováželi přímo tablety a že to bude mít nepříznivý vliv na zpracovatelskou činnost.
Objevil se tudíž návrh uložit vyšší clo na dovozy tablet než na dovozy TCCA v granulích.
Podle tohoto zpracovatele by takové rozlišení umožnilo chránit výrobní odvětví Společenství i zpracovatele.
(91) Zde je však nutné připomenout, že dotyčný výrobek byl vymezen jako TCCA a její preparáty.
Může být ve formě granulí, prášku či tablet, přičemž obsah chloru není omezen.
I když tedy byla provedena srovnání výrobků, které mají totožné vlastnosti, např. formu balení, výsledné clo, vztahující se na dotyčný výrobek, má být uloženo na dovozy TCCA v jakékoliv formě, tj. granulí, prášku či tablet.
Jakýkoliv jiný přístup by spočíval v používání antidumpingových cel jako nástroje k vyrovnávání rozdílu mezi náklady na zpracování v případě evropských zpracovatelů a v případě čínských vývozců, což samozřejmě není účelem antidumpingových opatření.
Nakonec je třeba upozornit, že ačkoliv se stejné valorické clo vztahuje na TCCA v granulích i v tabletách, v případě dražších výrobků, jako jsou tablety, se toto clo promítne ve vyšších hodnotách částek za něj hrazených.
To by mohlo částečně uspokojit požadavek ze strany tohoto zpracovatele.
Z těchto důvodů bylo toto prohlášení odmítnuto.
(92) Na základě výše zmíněných skutečností a vzhledem k tomu, že se kromě výše uvedených neobjevily další připomínky ohledně zájmu zpracovatelů ve Společenství, jsou potvrzeny závěry podle 163. až 172. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
4. ZÁJEM SPOTŘEBITELE
(93) Jeden zpracovatel se znovu vyslovil v tom smyslu, že jakékoliv zvýšení cen nebude v zájmu spotřebitele.
Podle prozatímního nařízení však pravděpodobně bude zvýšení cen nevýznamné, a tudíž neovlivní spotřebitelův výběr.
To potvrdil jiný zpracovatel, který dokonce konstatoval, že dopad na konečného spotřebitele bude mít hodnotu asi 10 EUR za rok, což je dokonce méně než 2,5 EUR za měsíc, jak zněl opatrný odhad v prozatímním nařízení.
Takový nárůst nákladů nelze považovat za významný nebo takové povahy, který by vedla konečného spotřebitele k přechodu na jiné výrobky.
(94) Odhadnutá částka 10 EUR za rok navíc odráží pouze hypotetický nejvyšší dopad opatření v případě, že by celá výše cla byla přenesena na konečného spotřebitele.
Také nebere v úvahu skutečnost, že částky konečných opatření jsou alespoň v případě dovozů pocházejících z USA nižší než ty, jež byly uloženy prozatímními opatřeními.
(95) Na základě výše zmíněných skutečností a vzhledem k tomu, že se kromě výše uvedených neobjevily další připomínky ohledně zájmu spotřebitele ve Společenství, jsou potvrzeny závěry podle 173. až 177. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ZÁJMU SPOLEČENSTVÍ
(96) Vzhledem k závěrům učiněným v prozatímním nařízení a s přihlédnutím ke stanoviskům předloženým různými stranami bylo shledáno, že neexistují žádné přesvědčivé důvody, proč nezavést konečné antidumpingové clo vůči dumpingovým dovozům TCCA pocházející z dotčených zemí.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(97) Na základě metodiky vyložené v 179. až 183. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byla pro účely stanovení úrovně opatření vypočtena úroveň pro odstranění újmy.
(98) Při výpočtu rozpětí újmy v prozatímním nařízení byl cílový zisk pro výrobní odvětví Společenství stanoven na 10 %, což je hodnota, jež se považuje za umírněnou a jež lze oprávněně očekávat, pokud bude dumping působící újmu odstraněn.
(99) Několik zúčastněných stran namítlo, že 10 % zisk je pro odvětví TCCA nepřiměřený a že by se spíše měl pohybovat pod 5 %.
Jak je nicméně zmíněno v 181. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, výše zisku výrobního odvětví Společenství začala před dotčenými dovozy do Společenství významně růst.
Výše zisku dosažené v roce 2000 a v roce 2001 skutečně ukazují, že pokud k dumpingu nedochází, lze 10 % zisk oprávněně očekávat.
Z těchto důvodů nebyly tyto námitky přijaty.
(100) Protože nebyly vzneseny žádné nové připomínky k této otázce, je potvrzena metodika podle 179. až 183. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
1. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(101) S ohledem na dříve zmíněné skutečnosti a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by konečné antidumpingové clo mělo být uloženo v úrovni rozpětí vypočteného vzhledem k dovozům pocházejícím z ČLR a v úrovni rozpětí vypočteného vzhledem k dovozům pocházejícím z USA.
(102) Jelikož byla rozpětí újmy ve všech případech větší než dumpingová rozpětí pro ČLR a menší než dumpingová rozpětí pro USA jsou konečná cla na základě výše zmíněných skutečností stanovena takto:
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Antidumpingová celní sazba _BAR_
ČLR _BAR_ Hebei Jiheng Chemical Co. Limited _BAR_ 8,1 % _BAR_
Puyang Cleanway Chemicals Limited _BAR_ 7,3 % _BAR_
Heze Huayi Chemical Co. Limited _BAR_ 14,1 % _BAR_
Zhucheng Taisheng Chemical Co. Limited _BAR_ 40,5 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 42,6 % _BAR_
USA _BAR_ Biolab Inc. _BAR_ 7,4 % _BAR_
Clearon Inc. _BAR_ 8,1 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 25,0 % _BAR_
(103) Individuální antidumpingové celní sazby uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě závěrů tohoto šetření.
Proto odrážejí situaci těchto společností zjištěnou v průběhu šetření.
Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla, použitelného pro "všechny ostatní společnosti") jsou proto výlučně použitelné na dovozy výrobků pocházejících z dotčené země a vyráběných výslovně uvedenými společnostmi.
Dovezené výrobky vyráběné kteroukoliv jinou společností, která není výslovně zmíněna ve výkonné části tohoto nařízení s udáním názvu a adresy, včetně právnických osob ve spojení s osobami výslovně uvedenými, nemohou využívat uvedené sazby a podléhají celním sazbám použitelným pro "všechny ostatní společnosti".
(104) Jakoukoliv žádost o použití těchto individuálních antidumpingových celních sazeb pro jednotlivé společnosti a (například poté, co se změnil název hospodářského subjektu nebo byly vytvořeny nové výrobní nebo obchodní subjekty) je třeba podat Komisi [3] spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména o všech změnách v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů.
Bude-li to vhodné, bude nařízení příslušně pozměněno formou aktualizace seznamu společností, které požívají výhod individuálních celních sazeb.
(105) Za účelem minimalizace rizika obcházení se má vzhledem k velkému rozdílu ve výši cel za to, že je v tomto případě pro zajištění řádného použití těchto antidumpingových cel nutné přijmout zvláštní opatření.
Tato zvláštní opatření zahrnují:
(106) Celním orgánům členských států je předložena platná obchodní faktura splňující požadavky uvedené v příloze tohoto nařízení.
Pod příslušnými doplňkovými kódy TARIC dotčeného výrobce se deklarují pouze dovozy, takovouto faktury doložené.
Dovozy, k nimž takováto faktura doložena není, podléhají zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému pro všechny ostatní společnosti.
(107) Dotčené společnosti jsou vyzvány k tomu, aby Komisi předkládaly pravidelné zprávy, aby byla zajištěno další sledování jejich prodejů dotyčného výrobku do Společenství.
Nebudou-li zprávy předkládány nebo ukáže-li rozbor zpráv, že opatření neodstranila poškozující účinek dumpingu přiměřeně, Komise může zahájit prozatímní přezkum podle čl. 11 odst.
3 základního nařízení. Tento přezkum se může mimo jiné zabývat tím, zda není potřeba odstranit individuální celní sazby, a následným uložením celostátního cla.
2. VÝBĚR PROZATÍMNÍCH CEL
(108) Vzhledem k velikosti zjištěných dumpingových rozpětí a vzhledem k úrovni podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství je považováno za nezbytné, aby částky zajištěné v rámci prozatímního antidumpingového cla, které ukládá nařízení (ES) č. 538/2005, byly vybrány podle sazby konečného cla.
V případech, kdy jsou konečná cla vyšší než prozatímní cla, se s konečnou platností vyberou pouze částky zajištěné ve výši prozatímních cel.
Zajištěné částky, které převyšují konečné sazby antidumpingových cel, se uvolní,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu kyseliny trichlorisokyanurové, uváděné také pod mezinárodním nechráněným názvem (INN) "symclosene" (symklosen), a jejích preparátů, kódů KN ex29336980 a ex38084020 (doplňkové kódy TARIC 2933698070 a 3808402020) a pocházející z Čínské lidové republiky a Spojených států amerických.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu franko hranice Společenství před proclením se pro výrobky vyráběné níže uvedenými společnostmi stanoví takto:
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Sazba antidumpingového cla _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
ČLR _BAR_ Hebei Jiheng Chemical Co. Limited _BAR_ 8,1 % _BAR_ A604 _BAR_
Puyang Cleanway Chemicals Limited _BAR_ 7,3 % _BAR_ A628 _BAR_
Heze Huayi Chemical Co. Limited _BAR_ 14,1 % _BAR_ A629 _BAR_
Zhucheng Taisheng Chemical Co. Limited _BAR_ 40,5 % _BAR_ A627 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 42,6 % _BAR_ A999 _BAR_
USA _BAR_ Biolab Inc. _BAR_ 7,4 % _BAR_ A594 _BAR_
Clearon Inc. _BAR_ 8,1 % _BAR_ A596 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 25,0 % _BAR_ A999 _BAR_
3. Použití individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury splňující požadavky přílohy celním orgánům členských států.
Pokud taková faktura předložena není, použije se celní sazba použitelná pro všechny ostatní společnosti.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního cla podle nařízení Komise (ES) č. 538/2005 z dovozu kyseliny trichlorisokyanurové, uváděné také pod mezinárodním nechráněným názvem (INN) "symclosene" (symklosen), a jejích preparátů, kódů KN ex29336980 a ex38084020 (doplňkové kódy TARIC 2933698070 a 3808402020) a pocházející z Čínské lidové republiky a Spojených států amerických, se s konečnou platností vyberou ve výši konečné sazby uložené tímto nařízením.
Zajištěné částky, které převyšují konečnou sazbu antidumpingového cla, se uvolňují.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1632/2005
ze dne 6. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1633/2005
ze dne 6. října 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu stanovené nařízením (ES) č. 1591/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1591/2005 [2] stanovilo vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu.
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 1591/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené nedenaturované a v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 1591/2005 se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1634/2005
ze dne 6. října 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 8. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1138/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1138/2005 ze dne 15. července 2005, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2005/06, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1138/2005 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 8. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1138/2005 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 40,171 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1635/2005
ze dne 6. října 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu sledě obecného v subdivizích 22–24 plavidly plujícími pod vlajkou Polska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1636/2005
ze dne 6. října 2005,
kterým se posedmé mění nařízení Rady (ES) č. 1763/2004, kterým se ukládají některá omezující opatření na podporu účinného provádění mandátu Mezinárodního trestního tribunálu pro bývalou Jugoslávii (ICTY)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1763/2004 ze dne 11. října 2004, kterým se ukládají některá omezující opatření na podporu účinného provádění mandátu Mezinárodního trestního tribunálu pro bývalou Jugoslávii (ICTY) [1], a zejména na čl. 10 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 1763/2004 obsahuje seznam osob, kterých se týká zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Komise je oprávněna změnit uvedenou přílohu s přihlédnutím k rozhodnutím Rady, kterými se provádí společný postoj Rady 2004/694/SZBP ze dne 11. října 2004 o dalších opatřeních na podporu účinného provádění mandátu Mezinárodního trestního tribunálu pro bývalou Jugoslávii (ICTY) [2].
Společný postoj Rady 2005/689/SZBP [3] rozšiřuje a provádí uvedený společný postoj.
Příloha I nařízení (ES) č. 1763/2004 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 1763/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1637/2005
ze dne 6. října 2005
o vydávání vývozních licencí v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 883/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro obchod se třetími zeměmi s produkty v odvětví vína [1], a zejména na článek 7 a čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 63 odst. 7 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [2] omezuje poskytování vývozních náhrad pro produkty v odvětví vína na objemy a výdaje, které jsou obsaženy v dohodě o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
(2) Článek 9 nařízení (ES) č. 883/2001 stanoví podmínky, za nichž může Komise přijmout zvláštní opatření, která zamezí překročení množství stanovených v uvedené dohodě nebo rozpočtu, který je podle ní k dispozici.
(3) Na základě informací o žádostech o vývozní licence, které měla Komise k dispozici dne 5. října 2005, by množství, jež jsou ještě dostupná pro období do dne 15. listopadu 2005 pro místo určení oblasti 1: Afriku podle čl. 9 odst. 5 nařízení (ES) č. 883/2001, mohla být překročena, pokud nebude omezeno vydávání vývozních licencí se stanovením náhrady předem. Proto by měla být pro množství oznámená od 28. září do 4. října 2005 stanovena jednotná procentní sazba přijetí a pro tuto oblast pozastaveno do 16. listopadu 2005 podávání žádostí a vydávání licencí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Vývozní licence se stanovením náhrady předem pro produkty v odvětví vína, o něž bylo požádáno ve dnech od 28. září do 4. října 2005 podle nařízení (ES) č. 883/2001, se vydají ve výši 37,61 % množství požadovaných pro oblast 1: Afriku.
2. Vydávání vývozních licencí pro produkty v odvětví vína uvedených v odstavci 1, o něž bylo požádáno ode dne 5. října 2005 a podávání žádostí o vývozní licence ode dne 7. října 2005 pro oblast určení 1: Afriku se pozastavuje do dne 16. listopadu 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1638/2005
ze dne 6. října 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1639/2005
ze dne 6. října 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 30. září do 6. října 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1058/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1640/2005
ze dne 6. října 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro oves v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1438/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 ze dne 2. září 2005 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro oves ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2005/06 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýcarska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 by měla být stanovena maximální náhrada.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 30. září do 6. října 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1438/2005 se maximální vývozní náhrada pro oves stanovuje na 23,89 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1641/2005
ze dne 6. října 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 30. září do 6. října 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 8,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1642/2005
ze dne 7. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1643/2005
ze dne 7. října 2005,
kterým se zahajuje nabídkové řízení č. 55/2005 ES na prodej vinného alkoholu určeného pro nová průmyslová použití
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména článek 33 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu [2], stanoví mimo jiné pravidla pro odbyt alkoholu, který byl získán destilací podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 a je v zásobách intervenčních agentur.
(2) Je třeba zahájit v souladu s článkem 80 nařízení (ES) č. 1623/2000 nabídková řízení na prodej vinného alkoholu pro nová průmyslová použití s cílem snížit zásoby vinného alkoholu ve Společenství a umožnit provedení menších průmyslových projektů nebo zpracování takového alkoholu na zboží určené k vývozu pro průmyslové využití.
Vinný alkohol původem ze Společenství, který je uskladněn v členských státech, se skládá z množství získaných destilací podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999.
(3) Od 1. ledna 1999 podle nařízení Rady (ES) č. 2799/98 ze dne 15. prosince 1998 o agromonetární úpravě pro euro [3] musejí být prodejní ceny a jistoty vyjádřené v eurech a platby musejí být prováděny v eurech.
(4) Je třeba stanovit minimální ceny pro podávání nabídek, rozdělené podle typu konečného použití.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zahajuje se nabídkové řízení č. 55/2005 ES na prodej vinného alkoholu pro nová průmyslová použití.
Alkohol pochází z destilace podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 a je ve skladech francouzské intervenční agentury.
K prodeji je nabízeno 120000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových.
Čísla nádob, místa uskladnění a objem alkoholu o 100 % objemových v každé nádobě jsou podrobně uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Prodej se uskuteční v souladu s články 79, 81, 82, 83, 84, 85, 95, 96, 97, 100 a 101 nařízení (ES) č. 1623/2000 a článkem 2 nařízení (ES) č. 2799/98.
Článek 3
1. Nabídky se doručí intervenční agentuře, v níž je uskladněn dotyčný alkohol:
Onivins-Libourne, délégation nationale
17, avenue de la Ballastière, boîte postale 231
F-33505 Libourne Cedex
Tel.: (33-5) 57 55 20 00
Telex: 57 20 25
Fax: (33-5) 57 55 20 59,
nebo se zašlou na její adresu doporučeným dopisem.
2. Nabídky se předkládají ve dvou zapečetěných obálkách, přičemž je na vnitřní obálce uvedeno "Nabídka v rámci nabídkového řízení č.
55/2005 ES pro nová průmyslová použití" a na vnější obálce je uvedena adresa dotyčné intervenční agentury.
3. Nabídky musejí být intervenční agentuře doručeny nejpozději dne 27. října 2005 ve 12:00 hodin bruselského času.
4. Ke všem nabídkám musí být přiložen doklad o složení nabídkové jistoty 4 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových u dotyčné intervenční agentury.
Článek 4
Minimální ceny, které lze nabídnout, jsou 10,50 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových, který je určen k výrobě pekařského droždí, 28 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových, který je určen k výrobě chemických produktů aminového a chlorového typu na vývoz, 34 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových, který je určen k výrobě kolínské vody na vývoz a 8,50 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových, který je určen pro jiné průmyslové použití.
Článek 5
Formální požadavky na odběr vzorků jsou stanoveny v článku 98 nařízení (ES) č.
1623/2000. Cena vzorků je 10 EUR na litr.
Intervenční agentura poskytne veškeré nezbytné informace o vlastnostech alkoholu nabízeného k prodeji.
Článek 6
Jistota za řádné provedení činí 30 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1644/2005
ze dne 7. října 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu sledě obecného v oblasti Vb, VIaN (vody ES), VIb plavidly plujícími pod vlajkou Francie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1645/2005
ze dne 6. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2603/2000, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo z dovozu některých polyetylentereftalátů pocházejících mimo jiné z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 20 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PŘEDCHOZÍ POSTUP
(1) Rada nařízením (ES) č. 2603/2000 [2] uložila konečné vyrovnávací clo z dovozu některých polyetylentereftalátů (dále jen "PET") pocházejících mimo jiné z Indie s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g, podle DIN (Deutsche Industrienorm) 53728 a obvykle kódu KN 39076020 (dále jen "dotyčný výrobek").
Opatření měla podobu zvláštní celní sazby v rozpětí od 0 EUR do 41,3 EUR za tunu pro spolupracující jednotlivé indické vývozce a pro všechny ostatní indické vývozce zvláštní sazbu ve výši 41,3 EUR za tunu.
B. SOUČASNÝ POSTUP
1. ŽÁDOST O PŘEZKUM
(2) Po uložení konečných opatření obdržela Komise od indického výrobce dotyčného výrobku, společnosti South Asian Petrochem Limited (dále jen "žadatel"), žádost o zahájení zrychleného přezkumu nařízení (ES) č. 2603/2000 podle článku 20 základního nařízení.
Žadatel prohlásil, že není spřízněný s žádným dalším vývozcem dotyčného výrobku.
Navíc tvrdil, že nevyvážel dotyčný výrobek během původního období šetření (od 1. října 1998 do 30. září 1999), ale vyvážel dotyčný výrobek do Společenství až po uplynutí tohoto období.
2. ZAHÁJENÍ ZRYCHLENÉHO PŘEZKUMU
(3) Komise přezkoumala důkazy předložené žadatelem a uznala je za dostačující k ospravedlnění zahájení přezkumu podle ustanovení článku 20 základního nařízení.
Po dohodě s poradním výborem a poté, co byla dotčenému výrobnímu odvětví Společenství dána příležitost se k věci vyjádřit, zahájila Komise prostřednictvím oznámení v Úředním věstníku Evropské unie [3] zrychlený přezkum nařízení (ES) č. 2603/2000 s ohledem na žadatele.
3. DOTYČNÝ VÝROBEK
(4) Výrobek dotčený současným přezkumem je stejný jako výrobek posuzovaný v nařízení (ES) č. 2603/2000 (viz 1. bod odůvodnění).
4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ
(5) Šetření subvencování se týkalo období od 1. října 2003 do 30. září 2004 ("období přezkumného šetření").
5. DOTČENÉ STRANY
(6) Komise o zahájení šetření oficiálně informovala žadatele a indickou vládu.
Komise také poskytla ostatním zúčastněným stranám příležitost, aby písemně předložily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
Komise však žádná stanoviska nebo žádosti o slyšení neobdržela.
(7) Komise zaslala žadateli dotazník a obdržela odpověď ve stanovené lhůtě.
Komise si vyžádala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné pro účely šetření a provedla inspekci na místě u žadatele v Kalkatě a Haldia.
C. ROZSAH PŘEZKUMU
(8) Komise přezkoumala tytéž subvenční programy, které byly analyzovány v původním šetření.
Přezkoumala také, zda žadatel použil jiné subvenční programy nebo přijal subvence ad hoc týkající se dotyčného výrobku.
D. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
1. UZNÁNÍ ZA NOVÉHO VÝVOZCE
(9) Žadatel byl schopen uspokojivě prokázat, že není přímo ani nepřímo spřízněn s žádnými vyvážejícími výrobci, kteří v souvislosti s dotyčným výrobkem podléhají platným vyrovnávacím opatřením.
(10) Šetření potvrdilo, že žadatel nevyvážel dotyčný výrobek během původního období šetření, tj. od 1. října 1998 do 30. září 1999, a že začal vyvážet do Společenství až po skončení tohoto období.
Kromě toho žadatel nebyl během původního období šetření prošetřován, z důvodů jiných, než je odmítání spolupráce s Komisí.
(11) Proto se potvrzuje, že by žadatel měl být považován za nového vývozce. V souladu s článkem 20 základního nařízení by tedy měla být pro žadatele stanovena individuální vyrovnávací celní sazba.
2. SUBVENCOVÁNÍ
(12) Na základě informací obsažených v odpovědi žadatele na dotazník Komise a informací dále shromážděných během šetření byly prošetřovány následující režimy:
- režim Duty Entitlement Passbook,
- režim Export Credit,
- režim Export Oriented Unit/režim Special Economic Zones,
- režim Export Promotion Capital Goods,
- režim Income Tax Exemption,
- režim West Bengal Incentives.
2.1. PŮVODNĚ PROŠETŘOVANÉ REŽIMY, KTERÉ SPOLEČNOST VYUŽILA
2.1.1. Režim Export Oriented Unit (dále jen "EOUS")/režim Special Economic Zones (dále jen "SEZS")
a) Právní základ
(13) Uvedené režimy vychází ze zákona o zahraničním obchodu (vývoj a regulace) z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen "zákon o zahraničním obchodu").
Tento zákon opravňuje indickou vládu vydávat oznámení o obchodní politice, dříve nazývané "vývozní a dovozní politika" a od 1. září 2004 nazývané "politika zahraničního obchodu".
Politika zahraničního obchodu na období 2004 až 2009 (dále jen "FTP"), která zahrnuje vývozní a dovozní politiku na období 2002 až 2007, je relevantní pro období přezkumného šetření tohoto případu.
Kromě toho indická vláda stanoví postupy, jimiž se FTP řídí, v publikaci "Příručka postupů, svazek I" (dále jen "HOP I") [4].
(14) Informace o těchto režimech jsou obsaženy v kapitolách 6 (EOUS) a 7 (SEZS) politiky FTP a publikace HOP I.
b) Způsobilost
(15) S výjimkou společností, které se zabývají výhradně obchodováním, mohou být všechny podniky, které se v zásadě zavážou vyvážet celou svou produkci zboží nebo služeb, zřízeny v rámci EOUS nebo SEZS.
Na rozdíl od služeb a zemědělství však podniky v průmyslových odvětvích musí za účelem způsobilosti pro EOUS splnit požadavek týkající se minima základních prostředků (10 milionů indických rupií).
c) Praktické provádění
(16) Režim SEZS je následníkem dřívějšího režimu Export Processing Zones (dále jen "EPZS").
SEZS jsou specificky ohraničené bezcelní enklávy a jsou podle politiky FTP považovány za cizí území pro účely obchodních operací, cel a daní.
35 SEZS bylo schváleno indickými orgány.
(17) Na druhé straně EOUS jsou geograficky flexibilnější a lze je zřídit kdekoli v Indii.
Daný režim doplňuje režim SEZS.
(18) Žádost o působení v rámci těchto režimů musí zahrnovat informace pro období příštích pěti let, mimo jiné o plánovaných výrobních množstvích, plánované hodnotě vývozu, požadavcích dovozu a požadavcích na domácí zdroje.
V případě přijetí žádosti společnosti ze strany příslušných orgánů budou společnosti oznámeny podmínky spojené s tímto přijetím.
Dohoda o uznání společnosti za podnik působící v rámci EOUS nebo SEZS platí po dobu pěti let.
Tato dohoda může být obnovena na další období.
(19) Velmi důležitou povinností podniku v rámci EOU nebo SEZ, jak ji stanoví politika FTP, je dosáhnout čistých devizových příjmů (dále jen "NFE"); celková hodnota vývozů v referenčním období (5 let) musí být tedy vyšší než celková hodnota dovezeného zboží.
(20) Jednotky EOUS/SEZS mají nárok na následující úlevy:
i) osvobození od dovozního cla u všech typů zboží (včetně výrobních statků, surovin, a spotřebního materiálu) potřebného k výrobě, zhotovení či zpracování nebo v souvislosti s těmito činnostmi;
ii) osvobození od spotřební daně u zboží nakoupeného z domácích zdrojů;
iii) vrácení centrální daně z prodeje zaplacené ze zboží nakoupeného z místních zdrojů;
iv) vrácení cla ve výši všech uplatňovaných sazeb, pokud jde o topný olej nakoupený od tuzemských ropných společností;
v) při zaplacení příslušného cla z hotového výrobku možnost prodat část produkce na domácím trhu jako výjimku z obecného požadavku vyvézt celou produkci;
vi) osvobození od daně z příjmu běžně splatné ze zisků z vývozu v souladu s oddílem 10A nebo 10B zákona o dani z příjmu po dobu 10 let po zahájení činnosti, avšak nejdéle do roku 2010;
vii) možnost zahraničního vlastnictví kapitálu ve výši 100 %.
(21) I když jsou úlevy v rámci obou režimů do velké míry srovnatelné, existují některé rozdíly.
Například pouze EOU může získat 50 % slevu ze cla splatného z prodeje na domácím trhu (prodej ve vnitrostátní celní oblasti); u SEZ je splatných 100 % cla z takového prodeje.
Jednotka EOU může za použití této snížené sazby prodat na domácím trhu až 50 % svého obratu.
(22) Jednotky působící v rámci těchto režimů jsou vázány dohledem celních úřadů v souladu s oddílem 65 indického celního zákona.
(23) Ze zákona mají povinnost vést řádnou evidenci všech dovozů, spotřeby a využití veškerých dovezených materiálů a uskutečněných vývozů, a to ve stanoveném formátu.
Tyto doklady musí být pravidelně (dle potřeby) předkládány příslušným orgánům (dále jen "čtvrtletní a výroční zprávy o dosaženém pokroku").
(24) Podle odstavců 6.11.2 a 7.13.2 HOP I se však "v žádném okamžiku nevyžaduje, aby [jednotka EOU nebo SEZ] určovala vzájemný vztah mezi každou dovozní zásilkou a svým vývozem, převody na jiné jednotky, prodejem v rámci vnitrostátní celní oblasti nebo zásobami".
(25) Prodej na domácím trhu je uskutečňován a evidován na základě autocertifikace bez předchozího oznámení konkrétních transakcí.
Proces odesílání vývozních zásilek EOU probíhá pod dohledem pracovníka celního/finančního úřadu, který v EOU trvale působí.
Společnost musí indické vládě uhradit mzdu takového stálého pracovníka.
(26) "Veškerá činnost jednotek SEZ v dané zóně, včetně vývozu a zpětného dovozu zboží, prochází, není-li stanoveno jinak, procesem autocertifikace", jak stanoví oddíl 7.29 HOP I. Ze strany celních orgánů tedy nedochází k žádným rutinním kontrolám vývozních zásilek jednotky SEZ.
(27) V daném případě žadatel použil EOUS. Vzhledem k tomu, že SEZS použit nebyl, není nutné analyzovat možnost napadnutelnosti tohoto režimu.
Žadatel použil EOUS, aby mohl dovézt suroviny a výrobní statky bez dovozního cla, aby nakoupil zboží na domácím trhu bez spotřební daně, aby mu byla vrácena daň z prodeje, stejně jako clo z topného oleje, a aby mohl prodat část své produkce na domácím trhu.
Využil tak všech výhod popsaných ve 20. bodě odůvodnění v rámci bodů i) až iv).
Žadatel nevyužil výhod podle ustanovení EOUS o osvobození od daně z příjmu (viz 53. bod odůvodnění).
d) Závěry ohledně EOUS
(28) Osvobození EOU od dvou typů dovozního cla (tzv. "základního cla" a "zvláštního dodatečného cla"), vrácení daně z prodeje a vrácení cla z topného oleje jsou finančními příspěvky indické vlády ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Státní příjem, který by byl uskutečněn, kdyby tento režim neexistoval, je ušlým příjmem, který tedy navíc pro žadatele představuje výhodu ve smyslu čl. 2 odst. 2 základního nařízení, neboť žadatel ušetřil likviditu tím, že nemusel zaplatit obvykle splatná cla a byla mu vrácena daň z prodeje.
(29) Osvobození od spotřební daně a odpovídajícího dovozního cla (tzv. "dodatečného cla") však nemá za následek ušlý příjem, který by byl jinak uskutečněn.
Spotřební daň a dodatečné clo by, pokud by byly zaplaceny, mohly být použity jako kredit pro vlastní budoucí celní závazky (tzv. mechanismus "CENVAT").
Proto tato cla nejsou konečná.
V rámci mechanismu "CENVAT" se konečné clo uplatňuje jen u přidané hodnoty, nikoli u vstupních materiálů.
(30) Pouze osvobození od základního cla, zvláštního dodatečného cla a vrácení daně z prodeje, jakož i cla z topného oleje, tedy představují subvence ve smyslu článku 2 základního nařízení.
Tyto subvence jsou stanoveny zákonem v závislosti na vývozní výkonnosti, a jsou proto považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 3 odst.
4 písm. a) základního nařízení. Vývozní cíl EOU, jak je stanoven v oddíle 6.1 politiky FTP, je nutným předpokladem k získání pobídek.
(31) Kromě toho nelze tyto subvence považovat za povolené systémy navracení cla ani systémy navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovují přísným pravidlům stanoveným v příloze I (písmena h) a i)), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení.
(32) Jsou-li ustanovení o vrácení daně z prodeje a osvobození od dovozního cla používána pro nákup výrobních statků, nejsou již v souladu s pravidly pro povolené systémy navracení, protože toto zboží se nespotřebovává ve výrobním procesu, jak požaduje příloha I písmeno h) (vrácení daně z prodeje) a i) (úleva od dovozního cla).
(33) Kromě toho a také s ohledem na ostatní výhody plynoucí z tohoto režimu bylo zjištěno, že indická vláda nemá účinný systém ani postup pro ověření, zda a v jakém objemu byly při výrobě vyváženého výrobku spotřebovány vstupy nakoupené bez cla nebo podléhající vrácení daně z prodeje a cla z topného oleje (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě programů navracení u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení).
(34) EOU může prodat značné množství své výroby, až 50 % svého ročního obratu, na domácím trhu.
Proto ze zákona neexistuje povinnost vyvézt celkové množství vyrobených výsledných výrobků.
Navíc v důsledku postupu autocertifikace dochází k těmto domácím transakcím bez dohledu a kontroly vládních orgánů.
V důsledku toho nepodléhá celní území EOU, a to ani částečně, fyzické kontrole indických orgánů.
To však zvyšuje význam dalších prvků ověřování, zejména kontroly vztahu mezi bezcelními vstupy a výslednými výrobky určenými na vývoz, aby mohly být považovány za systém ověřování navracení cla.
(35) Pokud jde o další zavedené ověřování, je třeba připomenout, jak zmiňuje 24. bod odůvodnění, že EOU nemá z právního hlediska v žádném okamžiku povinnost určovat vzájemný vztah mezi každou dovozní zásilkou a místem určení výsledného výrobku.
Pouze takové kontroly zásilek by však indickým orgánům poskytly dostatek informací o konečném místě určení vstupů, za účelem kontroly, zda osvobození od cla a navracení daně z prodeje či cla z topného oleje nepřevyšuje vstupy pro výrobu na vývoz.
Měsíční daňová přiznání pro prodej na domácím trhu prováděná na základě vlastního posouzení, která jsou pravidelně vyhodnocována indickými orgány, nestačí.
Ani interní systémy společností provozované bez zákonné povinnosti v rámci politiky FTP, např. systém správy šarží, nejsou dostatečné, aby mohly nahradit takový klíčový požadavek, jakým je systém ověřování navracení cla.
Navíc musí být systém ověřování navracení cla navržen a vynucován státem a nemělo by být ponecháno na uvážení vedení každé jednotlivé dotčené společnosti, zda zavede informační systém.
Protože indická politika FTP výslovně nestanoví, že EOU musí evidovat vztah mezi vstupními materiály a výsledným výrobkem, bylo zjištěno, že indická vláda nezavedla žádný účinný kontrolní mechanismus ke stanovení toho, jaké vstupy byly při výrobě vyváženého výrobku spotřebovány a v jakém objemu.
(36) Indická vláda neprovedla ani další přezkoumání na základě skutečně použitých vstupů, ačkoli je při neexistenci účinného systému ověřování obvykle nutné takové přezkoumání provést (příloha II část II odstavec 5 a příloha III část II odstavec 3 základního nařízení), ani neprokázala, že nedošlo k nadměrné úlevě.
(37) Po oznámení dané skutečnosti žadatel argumentoval tím, že v daném případě nebyla použita stejná metodika ve smyslu čl. 22 odst.
4 základního nařízení jako u původního šetření při posuzování EOUS. Je však třeba poukázat na to, že při původním šetření vývozci prokázali, že nedošlo k nadměrné úlevě; osvobození od cla z nákupu surovin v rámci EOUS proto nebylo původně napadnuto.
(38) V daném případě však žadatel nic takového neprokázal.
V této souvislosti je rovněž třeba poukázat na to, že žadatel prodával dotyčný výrobek i na domácím trhu, tj. ne všechny vstupní materiály nakoupené bez cla musely být nutně spotřebovány v rámci výroby určené na vývoz.
Navíc v původním šetření nefigurovala okolnost, že podle indických právních předpisů nemají vývozci v rámci EOUS povinnost určovat vzájemný vztah mezi dovozními zásilkami a místem určení příslušných výsledných výrobků.
Proto byl daný režim v tomto případě posuzován v souladu s ustanoveními čl. 22 odst.
4 základního nařízení, který stanoví, že je třeba zvážit nové okolnosti. V důsledku toho se potvrzuje současné zjištění, že EOUS nepředstavuje povolený systém navracení cla nebo navracení u náhradních vstupů.
e) Výpočet výše subvence
(39) V dané souvislosti je při absenci povoleného systému navracení cla nebo navracení u náhradních vstupů napadnutelnou výhodou prominutí celkového dovozního cla (základního cla a zvláštního dodatečného cla) obvykle splatného při dovozu, jakož i vrácení daně z prodeje a cla z topného oleje, vše v průběhu období přezkumného šetření.
(40) Po oznámení dané skutečnosti žadatel namítl, že výše subvence, včetně úprav úroků za jednorázové subvence, by se měla vypočítávat pouze na základě sedmiměsíčního období přezkumného šetření, během něhož byl žadatel obchodně činný. Alternativně žadatel požádal o to, aby bylo posuzováno pouze období deseti měsíců, které zahrnuje i období zkušební výroby.
(41) V souladu s článkem 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítává na základě výhody, kterou příjemce získal a která byla během období přezkumného šetření zjištěna.
V souladu s týmž ustanovením a běžnou praxí uplatňovanou v ES bylo za období přezkumného šetření zvoleno 12 měsíců, a zjištění proto vycházejí z tohoto časového období.
V základním nařízení není žádné ustanovení, které by stanovovalo, že by se zahajovací fáze působení společnosti neměla do zmiňovaného období započítávat.
Tvrzení žadatele proto bylo zamítnuto.
i) Osvobození od dovozního cla (základního cla a zvláštního dodatečného cla) a vrácení daně z prodeje u surovin
(42) Výše subvence pro žadatele byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základního cla a zvláštního dodatečného cla) z dovezených materiálů a na základě vrácené daně z prodeje a vráceného cla z topného oleje, jež jsou způsobilé pro vrácení, vše v průběhu období přezkumného šetření. Poplatky nezbytně vynaložené pro získání subvence byly v souladu s čl.
1 písm. a) základního nařízení od této částky odečteny, aby byla zjištěna výše subvence jakožto čitatele. V souladu s čl.
7 odst. 2 základního nařízení byla celková výše subvence přepočtena na vývozní obrat jakožto jmenovatel, protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených množství.
Takto získaná subvenční sazba činila 12,6 %.
(43) V této souvislosti žadatel namítal, že by jako čitatel měl být použit pouze takový díl subvencí, který lze přímo přiřadit k dotyčnému výrobku.
Žadatel vyrábí malé množství PET o nízké viskozitě, který je dotyčným výrobkem, a meziprodukt (amorfní granule PET), jež však nespadají mezi výrobky podléhající danému šetření.
Žadatel navrhoval přidělit výši subvence na základě obratu dotyčného výrobku ve vztahu k celkovému obratu.
(44) Je však třeba upozornit na to, že různé vstupní materiály nelze per se spojovat s dotyčným výrobkem, PET o nízké viskozitě ani meziproduktem, protože se stejné vstupní materiály používají pro výrobu všech těchto tří typů.
Navíc, jak stanoví 32. až 38. bod odůvodnění, neexistoval řádný systém ověřování, pokud jde o konečné místo určení vstupních materiálů. V takovém případě a v souladu s čl.
7 odst. 2 základního nařízení byl čitatel i jmenovatel stanoven na základě celé palety výrobků žadatele, aby bylo možné přidělit výši subvence připadající na dotyčný výrobek.
Žadatel neprokázal, že by nějaký jiný alternativní postup vedl k přesnějším výsledkům.
Navíc je třeba poznamenat, že i kdyby byla daná námitka přijata, byl by jmenovatel poměrně snížen, čímž by se došlo ke stejnému celkovému výsledku.
ii) Osvobození od dovozního cla (základního cla a zvláštního dodatečného cla) u výrobních statků
(45) Na rozdíl od surovin nejsou výrobní statky fyzicky začleněny do hotového zboží. V souladu s čl.
3 základního nařízení byla výhoda společnosti, jež je předmětem šetření, vypočtena na základě výše nezaplaceného cla z dovezených výrobních statků rozloženého na dobu odpovídající běžné době amortizace takových výrobních statků ve výrobním odvětví dotyčného výrobku (tj. 18,465 let); z toho vyplývá zaokrouhlená sazba amortizace ve výši 5,42 %.
Takto vypočtená částka připadající na období přezkumného šetření byla upravena připočtením úroku, který v průběhu tohoto období vznikl, s cílem zohlednit vývoj hodnoty výhody v čase, a tím stanovit úplnou výhodu tohoto režimu pro příjemce. Výše připočteného úroku vycházela z obchodní úrokové sazby v průběhu období přezkumného šetření v Indii.
Poplatky nezbytně vynaložené pro získání subvence byly v souladu s čl. 7 odst.
1 písm. a) základního nařízení od této částky odečteny, aby byla zjištěna výše subvence jako čitatele. V souladu s čl.
7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat v průběhu období přezkumného šetření jakožto jmenovatele, protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených množství.
Takto získaná subvenční sazba činila 0,9 %.
(46) Po oznámení dané skutečnosti žadatel namítal, že by se pro jeho společnost měla uplatnit zvláštní doba amortizace 18,93 roku namísto 18,465 roku, což je kombinovaný průměr s původně stanovenou dobou amortizace.
Rovněž tvrdil, že jeho individuální doba amortizace odráží současnou normu v rámci daného výrobního odvětví v Indii.
7 odst. 3 základního nařízení vyžaduje, aby se vycházelo z běžné, tj. průměrné doby amortizace v rámci daného výrobního odvětví a nikoli z doby, která je specifická pro danou společnost.
Kromě toho žadatel nepotvrdil, že by se norma amortizace v rámci dotčeného výrobního odvětví všeobecně zvýšila.
Daný argument byl proto zamítnut.
(48) Žadatel navíc tvrdil, že by se pro účely výpočtu subvence neměla míra amortizace zaokrouhlovat.
(49) Zaokrouhlení však nemá žádný dopad na celkový výsledek, a z této připomínky proto nevyplývají žádné důsledky.
(50) Celková sazba subvence v rámci EOUS pro žadatele tedy činí 13,5 %.
2.2. PŮVODNĚ PROŠETŘOVANÉ REŽIMY, KTERÝCH SPOLEČNOST NEVYUŽILA
2.2.1. Režim Duty Entitlement Passbook (dále jen "DEPBS")
(51) Žadatel režimu DEPBS nevyužil.
2.2.2. Režim Export Promotion Capital Goods (dále jen "EPCGS")
(52) Zjistilo se, že žadatel v režimu EPCGS nedovážel investiční zboží, a proto režimu EPCGS nevyužil.
2.2.3. Osvobození od daně z příjmu
(53) Zjistilo se, že žadatel v situaci, kdy neměl zdanitelné zisky, nevyužil v období šetření osvobození od daně z příjmu podle oddílu 10B zákona o dani z příjmu z roku 1961.
2.3. DALŠÍ REŽIMY, KTERÉ SPOLEČNOST V SOUVISLOSTI S DOTYČNÝM VÝROBKEM VYUŽILA, KTERÉ JSOU POVAŽOVÁNY ZA NAPADNUTELNÉ
2.3.1. Vývozní úvěry (Export Credit, dále jen "ECS")
a) Právní základ
(54) ECS vychází z oddílů 21 a 35A indického zákona o bankovním dohledu z roku 1949, které umožňují Indické centrální bance řídit komerční banky v oblasti vývozních úvěrů.
(55) Podrobnosti tohoto režimu jsou uvedeny v rámcovém oběžníku IECD č. 5/04.02.02/2004-05 (vývozní úvěr v cizí měně) a rámcovém oběžníku IECD č. 27/04.02.02/2004-05 (vývozní úvěr v rupiích) Indické centrální banky (dále jen "ICB"), které jsou určeny všem komerčním bankám v Indii.
b) Způsobilost
(56) Pro tento režim jsou způsobilí výrobci/vývozci a obchodníci/vývozci.
c) Praktické provádění
(57) Podle tohoto režimu nastavuje subjekt zmocněný ICB maximální úrokové sazby použitelné pro vývozní úvěry, jak v indických rupiích nebo v cizí měně, které mohou komerční banky účtovat vývozci, "aby vývozcům zajistily dostupnost úvěru za mezinárodně konkurenceschopné sazby".
ECS se skládá ze dvou podrežimů, režimu vývozních úvěrů před odesláním (dále jen "balicí úvěr"), který pokrývá úvěry poskytované vývozci na financování nákupu, zpracování, výrobu, balení a/nebo odeslání zboží před vývozem, a režimu vývozního úvěru po odeslání, který zajišťuje půjčky provozního kapitálu za účelem financování vývozních pohledávek.
ICB také vydává bankám pokyny, aby poskytly určitou částku svého čistého bankovního úvěru ve prospěch financování vývozu.
(58) Na základě rámcového oběžníku ICB mohou vývozci obdržet vývozní úvěry za preferenční úrokové sazby ve srovnání s úrokovými sazbami běžných komerčních úvěrů (dále jen "hotovostní úvěry"), které jsou čistě stanoveny za tržních podmínek.
V tomto ohledu rámcový oběžník o vývozním úvěru v rupiích poznamenává, že "maximální sazby úroků z úvěrů poskytnutým vývozcům, stanovené v tomto oběžníku, jsou nižší než maximální úrokové sazby z úvěrů běžně účtované jiným dlužníkům a jsou proto v tomto smyslu označeny jako zvýhodňující".
(59) V důsledku rámcového oběžníku ICB žadatel využil ve srovnání se sazbami na hotovostní úvěry preferenčních sazeb na úvěry ECS.
d) Závěr o ECS
(60) Za prvé preferenční úrokové sazby úvěru ECS stanovené rámcovými oběžníky ICB uvedenými v 55. bodě odůvodnění snížily úrokové náklady žadatele ve srovnání s úrokovými náklady čistě stanovenými tržními podmínkami a poskytují v tomto případě výhodu ve smyslu čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Za druhé a bez ohledu na skutečnost, že preferenční úvěry v rámci ECS jsou poskytovány komerčními bankami, je tato výhoda finančním příspěvkem vlády ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu iv) základního nařízení. V této souvislosti je třeba poznamenat, že ani čl. 2 odst. 1 bod iv) základního nařízení, ani Dohoda o WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních (DSVO) nevyžadují pro zjištění subvence výdaj na účtu veřejných finančních prostředků, např. náhradu komerční bance ze strany indické vlády, ale pouze pokyn vlády vykonávat funkce uvedené v bodech i), ii) nebo iii) čl. 2 odst. 1 základního nařízení. ICB je veřejnoprávním subjektem a spadá tedy pod definici "vlády" v čl. 1 odst. 3 základního nařízení. Je to subjekt ve 100 % vlastnictví státu, realizuje cíle veřejné politiky, např. měnovou politiku, a její vedení je jmenováno indickou vládou. ICB dává pokyny soukromým subjektům v tom smyslu, že komerční banky jsou vázány určitými podmínkami, mimo jiné i) maximálními úrokovými sazbami pro úroky z vývozních úvěrů stanovenými v rámcových oběžnících ICB a ii) ustanoveními ICB, že komerční banky musí poskytnout určitou částku svých čistých bankovních úvěrů ve prospěch financování vývozů. Tato povinnost zavazuje komerční banky k tomu, aby vykonávaly funkce zmíněné v čl. 2 odst. 1 písm. a) bodě i) základního nařízení, v tomto případě poskytovaly půjčky ve formě preferenčního financování vývozu. Takový přímý převod peněžních prostředků ve formě půjček za určitých podmínek by jinak byl svěřen vládě a skutečnost podle čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou. Tato subvence je navíc považována za specifickou a napadnutelnou, protože preferenční úrokové sazby jsou k dispozici pouze ve vztahu k financování vývozních transakcí, a proto jsou závislé na vývozní výkonnosti, viz čl. 3 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(61) Výše subvence byla vypočtena na základě rozdílu mezi úrokem placeným za vývozní úvěr využitý během období přezkumného šetření a částkou, která by byla zaplacena, pokud by byly uplatněny úrokové sazby stejné jako u běžných komerčních úvěrů využitých žadatelem. Tato výše subvence (čitatel) byla přepočtena na celkový vývozní obrat v období přezkumného šetření (jmenovatel) v souladu s čl.
7 odst. 2 základního nařízení, neboť subvence je závislá na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
Subvence podle režimu ECS byla stanovena na 0,4 %.
2.3.2. Režim West Bengal Incentive (dále jen "WBIS")
(62) Podrobný popis režimu WBIS je uveden v oznámení ministerstva obchodu a průmyslu vlády státu Západní Bengálsko č. 588-CI/H ze dne 22. června 1999 (dále jen "WBIS 1999"), které bylo naposledy nahrazeno oznámením č.
134-CI/O/Incentive/17/03/I ze dne 24. března 2004 (dále jen "WBIS 2004"). Šetřením se zjistilo, že výhody, které žadatel získal, nebyly významné, a proto režim WBIS není dále rozebírán.
3. CELKOVA VÝSE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCI
(63) S ohledem na konečné závěry o režimech popsaných výše se míra napadnutelných subvencí v případě žadatele stanoví takto:
_BAR_ ECS _BAR_ EOUS _BAR_ Celkem _BAR_
South Asian Petrochem Limited _BAR_ 0,4 % _BAR_ 13,5 % _BAR_ 13,9 % _BAR_
E. ZMĚNA OPATŘENÍ, KTERÝCH SE TÝKÁ PŘEZKUM
15 odst. 1 základního nařízení vyrovnávací clo musí být nižší než celková výše napadnutelných subvencí, pokud toto menší clo postačuje k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství.
V původním šetření se stanovila všeobecná úroveň pro odstranění újmy ve výši 44,3 %, což je více než míra subvencí zjištěná u žadatele.
(65) Na základě zjištění z přezkumného šetření se došlo k závěru, že na dovozy dotyčného výrobku do Společenství vyráběného a vyváženého žadatelem by se mělo vztahovat vyrovnávací clo ve výši individuální sazby stanovené pro tuto společnost, tj. 13,9 %.
Vzhledem k tomu, že clo uložené nařízením (ES) č. 2603/2000 má podobu specifického cla na tunu, výše uvedené sazby pro žadatele byla rovněž převedena na specifické clo ve výši 106,5 EUR za tunu.
(66) Nařízení Rady (ES) č. 2603/2000 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
F. ZÁVAZEK
(67) Žadatel nabídl cenový závazek týkající se vývozu dotyčného výrobku do Společenství, v souladu s čl. 13 odst. 1 základního nařízení.
(68) Po přezkoumání nabídky Komise došla k závěru, že závazek je přijatelný, neboť by odstranil nepříznivé důsledky subvencí.
Navíc pravidelné a podrobné zprávy, které se žadatel zavázal poskytovat Komisi, umožní účinný dohled.
Dále je povaha výrobku a struktura prodeje žadatele taková, že Komise usuzuje, že riziko obcházení těchto závazků je omezené.
(69) Aby se zajistilo účinné dodržování a sledování závazku, je osvobození od cla při předložení žádosti o propuštění do volného oběhu v souladu se závazky podmíněno předložením platné "obchodní faktury" celním orgánům příslušného členského státu, vydané žadatelem a obsahující informace uvedené v příloze nařízení (ES) č. 2603/2000.
V případech, kdy taková faktura není předložena anebo neodpovídá výrobkům předloženým celním orgánům, by měla být zaplacena příslušná sazba vyrovnávacího cla, aby se zajistilo účinné používání závazků.
(70) V případě porušení nebo odvolání závazku lze uložit vyrovnávací clo podle čl. l3 odst. 9 a 10 základního nařízení.
G. ZVEŘEJNĚNÍ A TRVÁNÍ OPATŘENÍ
(71) Žadatel a indická vláda byli informováni o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí navrhnout, aby nařízení (ES) č. 2603/2000 bylo změněno, a byla jim poskytnuta příležitost se vyjádřit.
Své připomínky zaslal pouze žadatel; připomínky se týkaly především režimu EOUS a byly projednány v souvislosti s příslušnými závěry v oddíle 2.1.1 písm. d) výše,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2603/2005 se mění takto:
a) v čl. 1 odst. 3 se v tabulce k výrobcům v Indii vkládá nový řádek, který zní:
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Konečné clo (EUR za tunu) _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
"Indie _BAR_ South Asian Petrochem Limited _BAR_ 106,5 _BAR_ A585" _BAR_
b) v čl. 2 odst. 3 se do tabulky vkládá nový řádek, který zní:
Společnost _BAR_ Země _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
"South Asian Petrochem Limited _BAR_ Indie _BAR_ A585" _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1646/2005
ze dne 6. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2604/2000 o uložení konečných antidumpingových cel z dovozu některých polyetylentereftalátů (PET) pocházejících mimo jiné z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PLATNÁ OPATŘENÍ
(1) Rada nařízením (ES) č. 2604/2000 [2] uložila konečné antidumpingové clo z dovozu některých polyetylentereftalátů (dále jen "PET") s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g podle DIN (Deutsche Industrienorm) 53728 (dále jen "dotyčný výrobek"), obvykle kódu KN 39076020, pocházejících mimo jiné z Indie.
Opatření mají podobu zvláštní celní sazby ve výši 181,7 EUR na tunu s výjimkou dovozu od několika výslovně uvedených společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(2) Zároveň Rada nařízením (ES) č. 2603/2000 [3] uložila konečné vyrovnávací clo ve výši 41,3 EUR na tunu z dovozu stejného výrobku pocházejícího mimo jiné z Indie do Společenství s výjimkou dovozů od několika výslovně uvedených společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
B. STÁVAJÍCÍ POSTUP
1. Žádost o přezkum
(3) V návaznosti na uložení konečných opatření obdržela Komise od indického vyvážejícího vývozce, tj. South Asian Petrochem Limited (dále jen "společnost"), žádost o zahájení přezkumu nařízení (ES) č. 2604/2000 pro nového vývozce podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Společnost prohlásila, že není spřízněná s žádným dalším vyvážejícím výrobcem v Indii, na kterého se vztahují antidumpingová opatření platná pro dotyčný výrobek. Dále prohlásila, že nevyvezla dotyčný výrobek do Společenství během původního období šetření (tj. období od 1. října 1998 do 30. září 1999), ale že začala vyvážet dotyčný výrobek do Společenství až poté.
2. Zahájení přezkumu pro nového vývozce
(4) Komise přezkoumala důkazy předložené společností a uznala je za dostačující k ospravedlnění zahájení přezkumu v souladu s čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Po dohodě s poradním výborem a poté, co byla dotčenému výrobnímu odvětví Společenství dána příležitost se ke věci vyjádřit, zahájila Komise nařízením (ES) č. 33/2005 [4] přezkum nařízení (ES) č. 2604/2000 s ohledem na společnost a zahájila šetření.
(5) Na základě nařízení (ES) č. 33/2005 bylo antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 2604/2000 na dovoz dotyčného výrobku vyráběného a vyváženého do Společenství zmíněnou společností zrušeno. Současně v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení bylo celním orgánům uloženo, aby učinily příslušné kroky k evidenci těchto dovozů.
(6) Zároveň a ze stejného důvodu, v návaznosti na žádost společnosti, zahájila Komise zrychlený přezkum nařízení (ES) č. 2603/2000 podle článku 20 nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [5].
3. Dotčené strany
(7) Komise úředně oznámila společnosti a zástupcům Indie (dále jen "země vývozu") zahájení přezkumu pro nového vývozce.
Komise rovněž dala přímo dotčeným stranám příležitost písemně předložit své připomínky a požádat o slyšení.
Komise však žádnou takovou žádost neobdržela.
(8) Komise zaslala společnosti dotazník a obdržela odpověď ve lhůtě stanovené k tomuto účelu.
Komise si rovněž vyžádala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné k určení dumpingu.
V prostorách společnosti byla provedena inspekce na místě.
4. Období šetření
(9) Šetření dumpingu se týkalo období od 1. října 2003 do 30. září 2004 (dále jen "období šetření").
C. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
1. Uznání za nového vývozce
(10) Šetření potvrdilo, že společnost nevyvážela dotyčný výrobek během původního období šetření a že ho začala vyvážet do Společenství až po tomto období.
(11) Společnost byla dále schopna uspokojivě prokázat, že nebyla spřízněná, a to přímo či nepřímo, s indickými vyvážejícími výrobci, na které se vztahují antidumpingová opatření platná pro dotyčný výrobek.
(12) Proto se potvrzuje, že by společnost měla být považována za nového vývozce podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení a mělo by pro ni být stanoveno individuální dumpingové rozpětí.
2. Dumping
Běžná hodnota
2 odst. 2 základního nařízení Komise nejprve přezkoumala, zda byl domácí prodej PET společnosti reprezentativní ve srovnání s jejím celkovým vývozem do Společenství.
Protože prodej představoval více než 5 % celkového vývozního objemu do Společenství, byl považován za reprezentativní.
(14) Komise následně identifikovala ty typy PET prodávané na domácím trhu, které byly totožné nebo přímo srovnatelné s typy určenými pro vývoz do Společenství.
(15) Šetření ukázalo, že pouze dva typy výrobků vyvážené do Společenství jsou totožné nebo přímo srovnatelné s výrobky, které se prodávají na domácím trhu.
Následně bylo pro každý z těchto dvou typů výrobků přezkoumáno, zda byl jeho domácí prodej dostatečně reprezentativní s ohledem na odpovídající vývoz.
Jelikož byl domácí prodej obou těchto typů výrazně nad 5 % hranicí, byly oba typy výrobků považovány za reprezentativní.
(16) Rovněž proběhlo přezkoumání, zda domácí prodej jednotlivých typů výrobků lze považovat za prodej v běžném obchodním styku, a to tím, že se určil podíl objemu prodeje obdobného výrobku, který se prodává za čistou prodejní cenu rovnající se výrobním nákladům nebo za cenu vyšší (ziskové prodeje) nezávislým odběratelům daného typu.
Jelikož objem ziskových prodejů dotyčného výrobku představuje méně než 80 % a alespoň 10 % celkového objemu prodeje, je běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočtené jako vážený průměr pouze ziskových prodejů každého typu.
Vývozní cena
(17) Protože byl veškerý vývoz dotyčného výrobku do Společenství uskutečněn přímo nezávislým odběratelům ve Společenství, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, zejména na základě vývozních cen skutečně zaplacených či splatných.
Srovnání
(18) Pro zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy u rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen.
(19) Všechny požadavky společnosti na opravu vývozu byly přijaty.
Tato oprava souvisí s provizemi, dopravným po souši a po moři, pojištěním, manipulačními poplatky, náklady na balení a bankovními poplatky.
(20) Pro domácí prodej byla přijata žádost o opravu za provize, dopravné po souši, pojištění, náklady na balení a bankovní poplatky. Žádost společnosti o opravu za nepřímé daně a dovozní poplatky na základě čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení a na výdaje pobočky na základě čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení byla však z níže uvedených důvodů zamítnuta.
(21) Požadovaná oprava za nepřímé daně je založena na tvrzení, že domácí zákazníci společnosti zaplatili nevratnou spotřební daň, když si dotyčný výrobek koupili, zatímco na zákazníky na vývozním trhu se zmíněná daň nevztahovala.
Tato nevratná částka spotřební daně byla požadována jako úprava běžné hodnoty.
Běžná hodnota, která byla porovnána s vývozní cenou, byla však stanovena na základě čisté prodejní ceny na domácím trhu po odečtení všech daní. Proto běžná hodnota nezahrnovala žádnou spotřební daň, která by ovlivnila cenu a srovnatelnost cen ve smyslu čl.
10 základního nařízení. Dále bylo zváženo i to, že se na daňovou povinnost domácích zákazníků vyvážejícího výrobce nevztahuje úprava podle čl.
2 odst. 10 písm. b) základního nařízení, jelikož uvedenou daní není "zatížen obdobný výrobek nebo surovina ve výrobku zpracovaná".
Spotřební daň, kterou domácí zákazníci společnosti zaplatí, je účtována k čisté prodejní ceně společnosti a neovlivňuje výrobní cenu společnosti ani tvorbu cen. Jelikož byly veškeré rozdíly v nepřímých daních na domácím a vývozním trhu plně zohledněny srovnáním čisté domácí prodejní ceny společnosti s její čistou vývozní prodejní cenou, žádost společnosti o opravu byla zamítnuta.
(22) Po zveřejnění společnost tvrdila, že není důležité, zda bylo srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny provedeno na základě čisté ceny, tj. po odečtení všech daní.
Dále se domnívala, že spotřební daní je zatížen obdobný výrobek a že tato daň ovlivňuje srovnatelnost cen do té míry, že domácí zákazníci nebudou plně odškodněni a v konečném důsledku zaplatí část spotřební daně.
Následkem toho by pak její zákazníci na domácím trhu zaplatili vyšší cenu než zákazníci na vývozním trhu.
Jak bylo však již výše uvedeno, domácí cena použitá jako běžná hodnota je stanovena po odečtení spotřební daně, a proto nemohla být ovlivněna srovnatelnost cen.
Kromě toho společnost nepředložila žádné informace nebo důkazy o tom, že je srovnatelnost běžné hodnoty a vývozní ceny ovlivněna jiným způsobem.
Tato tvrzení musí být proto odmítnuta.
(23) Požadovaná oprava za osvobození od dovozního cla byla založena na tvrzení, že kdykoli společnost prodá dotyčný výrobek na domácím trhu, stává se splatné dovozní clo na suroviny ve formě "zvýšené" spotřební daně.
Termín "zvýšená" spotřební daň odkazuje na odlišný daňový režim platný pro společnost, která je založená jako jednotka zaměřená na vývoz (Export Oriented Unit), ve srovnání s jinými indickými společnostmi (jednotka nezaměřená na vývoz).
V rámci tohoto režimu jsou jednotky zaměřené na vývoz osvobozeny od všech dovozních cel na suroviny, ale vztahuje se na ně vyšší sazba spotřební daně v případě, že se zboží vyrobené těmito společnostmi prodalo na domácím trhu.
Protože na vývoz není žádná taková spotřební daň splatná, společnost požadovala, aby byla běžná hodnota odpovídajícím způsobem upravena.
Žádost byla zamítnuta, jelikož společnost nakupovala suroviny s osvobozením od cla bez ohledu na to, jestli se konečný výrobek prodal na domácím trhu nebo byl vyvezen.
Proto nebyl obdobný výrobek nebo surovina zpracovaná ve výrobku zatížena žádným dovozním clem, pokud byla určena pro spotřebu na domácím trhu, a dovozní clo nebylo vybíráno nebo nahrazeno u výrobku vyváženého do Společenství, jak požaduje čl. 2 odst.
10 písm. b) základního nařízení. Srovnatelnost cen mezi domácím a vývozním trhem tedy nebyla ovlivněna.
Rovněž je třeba poznamenat, že společnost nebyla schopna prokázat platbu jakéhokoli dodatečného cla nebo nepřímé daně, jiné než spotřební daně na prodej hotových výrobků, která byla popsána v 21. bodě odůvodnění.
Konečně nebylo možné v žádném případě jasně určit, zda a jaké množství dovezených surovin nebo surovin nakoupených na místním trhu bylo použito k výrobě konečného výrobku.
(24) Společnost rovněž žádala o opravu za výdaje jejích místních poboček, které řídí prodej na domácím trhu.
Žádost byla zamítnuta, protože výdaje poboček rovněž obsahovaly prodejní výdaje, správní a režijní náklady na prodej jiných výrobků než dotyčného výrobku a kromě toho ani přímo nesouvisely s prodejem dotyčného výrobku na domácím trhu.
Společnost proto neprokázala, že výdaje na pobočky ovlivňují cenu a srovnatelnost cen.
Po zveřejnění společnost tvrdila, že vyrábí výhradně jen jeden výrobek, který je výrobkem dotyčným. To však bylo v rozporu se zjištěními.
Mimo to se běžná hodnota stanovila v souladu s čl.
2 odst. 1 základního nařízení na základě prodejní ceny požadované pobočkami po prvním nezávislém odběrateli.
Jelikož pobočky tvoří část stejného právního subjektu a struktury společnosti, byla tvrzení společnosti zamítnuta a žádost o tento příplatek byla označena za neoprávněnou.
Dumpingové rozpětí
(25) V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení byl vážený průměr běžné hodnoty každého typu dotyčného výrobku, který se vyváží do Společenství, srovnán s váženým průměrem vývozní ceny každého odpovídajícího typu dotyčného výrobku.
(26) Toto srovnání ukázalo existenci dumpingu.
Vážený průměr dumpingového rozpětí stanoveného pro společnost, které je vyjádřeno jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Společenství, dosahuje 25,5 %.
D. ZMĚNA OPATŘENÍ, KTERÁ JSOU PŘEDMĚTEM PŘEZKUMU
(27) S ohledem na výsledky šetření by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo, a to na úrovni zjištěného dumpingového rozpětí, ale v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by nemělo být vyšší než celostátní rozpětí újmy, které bylo pro Indii stanoveno při šetření, na jehož základě došlo k zavedení stávajících opatření.
(28) V přezkumu pro nového vývozce nelze stanovit individuální míru újmy, jelikož podle čl. 11 odst.
4 základního nařízení je šetření omezeno na přezkoumání individuálního dumpingového rozpětí. Dumpingové rozpětí bylo proto srovnáno s celostátním rozpětím újmy, které bylo pro Indii stanoveno konečným nařízením.
Protože celostátní rozpětí újmy je vyšší než rozpětí dumpingové, je vhodné pro určení úrovně opatření vycházet z dumpingového rozpětí.
(29) Podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení a čl. 24 odst. 1 nařízení (ES) č. 2026/97 nesmí být žádný výrobek podroben jak antidumpingovému clu, tak vyrovnávacímu clu za účelem řešení jedné a téže situace vyplývající z dumpingu nebo subvencování vývozu.
(30) V souběžném zrychleném přezkumu nařízení (ES) č. 2603/2000 byla pro společnost stanovena individuální vyrovnávací celní sazba ve výši 106,5 EUR na tunu, což odpovídá valorické vyrovnávací celní sazbě ve výši 13,9 %.
(31) Protože bylo zjištěno, že veškeré subvence v souběžném zrychleném přezkumu jsou subvence vývozní, je třeba upravit antidumpingové clo tak, aby zohlednilo skutečné dumpingové rozpětí po uložení vyrovnávacího cla, kterým se kompenzuje dopad vývozních subvencí.
(32) S ohledem na výsledky souběžného antisubvenčního šetření se tedy antidumpingové clo použitelné pro cenu CIF na hranice Společenství určí následovně:
Společnost _BAR_ Rozpětí újmy _BAR_ Dumpingové rozpětí _BAR_ Vyrovnávací celní sazba _BAR_ Anti-dumpingová celní sazba _BAR_ Navrhované antidumpingové clo (EUR na tunu) _BAR_
South Asian Petrochem Limited _BAR_ 44,3 % _BAR_ 25,5 % _BAR_ 13,9 % _BAR_ 11,6 % _BAR_ 88,9 _BAR_
E. ZPĚTNÝ VÝBĚR ANTIDUMPINGOVÉHO CLA
(33) Vzhledem k tomu, že přezkum vedl ke zjištění dumpingu u dotčené společnosti, mělo by být antidumpingové clo z dovozu dotyčného výrobku, který byl evidován podle článku 3 nařízení (ES) č. 33/2005, použitelné pro společnost, vybráno se zpětnou platností.
F. ZÁVAZEK
(34) Společnost nabídla cenový závazek týkající se vývozu dotyčného výrobku do Společenství podle čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(35) Po přezkoumání nabídky Komise usoudila, že nabízený závazek je přijatelný, neboť by odstranil nepříznivé důsledky dumpingu.
Navíc pravidelné a podrobné zprávy, které se společnost zavázala poskytovat Komisi, umožní účinný dohled.
Dále je povaha výrobku a struktura prodeje společnosti taková, že Komise považuje riziko obcházení závazku za omezené.
(36) Za účelem zajištění účinného dodržování a sledování tohoto závazku je osvobození od cla při předložení žádosti o propuštění do volného oběhu v souladu se závazkem podmíněno předložením platné "obchodní faktury" celní správě příslušných členských států, vystavené společností a obsahující informace uvedené v příloze k nařízení (ES) č. 2604/2000.
V případech, kdy taková faktura není předložena anebo neodpovídá výrobkům předloženým celní správě, by mělo být zaplaceno antidumpingové clo v příslušné výši, aby bylo zajištěno účinné plnění závazku.
(37) V případě porušení nebo odvolání závazku lze uložit antidumpingové clo podle čl. 8 odst. 9 a 10 základního nařízení.
G. ZVEŘEJNĚNÍ A TRVÁNÍ OPATŘENÍ
(38) Společnost byla informována o hlavních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se dospělo k záměru uložit na její dovoz do Společenství konečné antidumpingové clo a měla příležitost se k věci vyjádřit.
(39) Tento přezkum nemá vliv na datum, kdy nařízení (ES) č. 2604/2000 pozbude účinku podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. V čl. 1 odst. 3 nařízení (ES) č. 2604/2000 se do tabulky k indickým výrobcům vkládá nová položka, která zní:
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Konečné clo (EUR/t) _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
"Indie _BAR_ South Asian Petrochem Limited _BAR_ 88,9 _BAR_ A585" _BAR_
2. Uložené clo se rovněž vybere zpětně z dovozů dotyčného výrobku, které byly evidovány podle článku 3 nařízení (ES) č. 33/2005.
3. Bez ohledu na odstavec 1 se konečné antidumpingové clo nepoužije na dovozy propuštěné do volného oběhu podle článku 2.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
V čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2604/2000 se do tabulky k indickým výrobcům vkládá nová položka, která zní:
Společnost _BAR_ Země _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
"South Asian Petrochem Limited _BAR_ Indie _BAR_ A585" _BAR_
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1647/2005
ze dne 10. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1648/2005
ze dne 10. října 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej bílého cukru na trhu Společenství ze zásob belgické intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Belgie má intervenční zásoby bílého cukru.
Aby se reagovalo na potřeby trhu, je vhodné zpřístupnit na vnitřním trhu zásoby bílého cukru přijaté k intervenci od 1. dubna do 30. června 2005 belgickou intervenční agenturou.
(2) Pro takovýto prodej by mělo být použito nařízení Komise (ES) č. 1262/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č.
1260/2001, pokud jde o nákup a prodej cukru intervenčními agenturami [2]. Od uvedeného nařízení je vhodné se případně odchýlit a stanovit zvláštní pravidla řízení.
(3) S ohledem na situaci na trhu Společenství by měla Komise pro každé dílčí nabídkové řízení stanovit minimální prodejní cenu.
(4) Belgická intervenční agentura by měla nabídky sdělit Komisi.
Měla by být zachována anonymita účastníků.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Belgická intervenční agentura uvede ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení do prodeje na vnitřním trhu Společenství celkem 49891,492 tun bílého cukru, jenž k intervenci přijala od 1. dubna do 30. června 2005.
Článek 2
1. Nabídka a prodej stanovené v článku 1 probíhají v souladu s nařízením (ES) č. 1262/2001, nestanoví-li toto nařízení jinak.
2. Odchylně od čl. 22 odst. 2 a odst. 3 nařízení (ES) č. 1262/2001 vypracuje belgická intervenční agentura oznámení o nabídkovém řízení a zveřejní ho minimálně osm dní před začátkem lhůty pro předložení nabídek.
Toto oznámení uvede zejména podmínky nabídkového řízení.
Oznámení a všechny jeho změny budou před zveřejněním zaslány Komisi.
Článek 3
Minimální výše nabídky pro každé dílčí nabídkové řízení činí 250 tun.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení začíná dne 20. října 2005 a končí dne 26. října 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
Lhůty pro předložení nabídek pro druhé a následující dílčí nabídková řízení začnou první pracovní den, který následuje po uplynutí předešlé lhůty.
Končí v 15:00 hodin bruselského času:
- ve dnech 9. listopadu a 23. listopadu 2005,
- ve dnech 7. prosince 2005 a 21. prosince 2005.
2. Nabídky musejí být předloženy belgické intervenční agentuře na adresu:
Bureau d’intervention et de restitution belge
Rue de Trèves 82
B-1040 Bruxelles
Tel.: (32-2) 287 24 11
Fax: (32-2) 287 25 24
.
Článek 5
Odchylně od čl. 28 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1262/2001 složí každý účastník nabídkovou jistotu 20 EUR na 100 kg bílého cukru.
Článek 6
Belgická intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek stanovené v čl. 4 odst. 1, jaké nabídky obdržela.
Nesdělí však informace o totožnosti účastníků řízení.
Sdělení o předložených nabídkách se uskuteční elektronickou cestou podle vzoru uvedeného v příloze.
Pokud nejsou předloženy žádné nabídky, členský stát tuto skutečnost sdělí Komisi v tomtéž termínu.
Článek 7
1. Komise stanoví minimální prodejní cenu nebo se rozhodne v souladu s postupem uvedeným v čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 nabídky nepřijmout.
2. V případě, že by výběr nabídky za minimální cenu podle odstavce 1 vedl k překročení dostupného množství, byl by výběr omezen pouze na množství, které je ještě k dispozici.
V případě, že by výběr nabídek všech účastníků, kteří nabídli stejnou cenu, vedl k překročení dostupného množství, přidělí se toto množství takto:
a) dotyčným účastníkům úměrně k celkovým množstvím uvedeným v jejich jednotlivých nabídkách, nebo
b) dotyčným účastníkům s ohledem na maximální množství připadající na každého z nich, nebo
c) losováním.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1649/2005
ze dne 10. října 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej bílého cukru na trhu Společenství ze zásob polské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Polsko má intervenční zásoby bílého cukru.
Aby se reagovalo na potřeby trhu, je vhodné zpřístupnit na vnitřním trhu zásoby bílého cukru přijaté k intervenci od 1. dubna do 30. června 2005 polskou intervenční agenturou.
(2) Pro takovýto prodej by mělo být použito nařízení Komise (ES) č. 1262/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č.
1260/2001, pokud jde o nákup a prodej cukru intervenčními agenturami [2]. Od uvedeného nařízení je vhodné se případně odchýlit a stanovit zvláštní pravidla řízení.
(3) S ohledem na situaci na trhu Společenství by měla Komise pro každé dílčí nabídkové řízení stanovit minimální prodejní cenu.
(4) Polská intervenční agentura by měla nabídky sdělit Komisi.
Měla by být zachována anonymita účastníků.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Polská intervenční agentura uvede ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení do prodeje na vnitřním trhu Společenství celkem 17000 tun bílého cukru, jenž k intervenci přijala od 1. dubna do 30. června 2005.
Článek 2
1. Nabídka a prodej stanovené v článku 1 probíhají v souladu s nařízením (ES) č. 1262/2001, nestanoví-li toto nařízení jinak.
2. Odchylně od čl. 22 odst. 2 a odst. 3 nařízení (ES) č. 1262/2001 vypracuje polská intervenční agentura oznámení o nabídkovém řízení a zveřejní ho minimálně osm dní před začátkem lhůty pro předložení nabídek.
Toto oznámení uvede zejména podmínky nabídkového řízení.
Oznámení a všechny jeho změny budou před zveřejněním zaslány Komisi.
Článek 3
Minimální výše nabídky pro každé dílčí nabídkové řízení činí 250 tun.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení začíná dne 20. října 2005 a končí dne 26. října 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
Lhůty pro předložení nabídek pro druhé a následující dílčí nabídková řízení začnou první pracovní den, který následuje po uplynutí předešlé lhůty.
Končí v 15:00 hodin bruselského času:
- ve dnech 9. listopadu a 23. listopadu 2005,
- ve dnech 7. prosince 2005 a 21. prosince 2005.
2. Nabídky musejí být předloženy polské intervenční agentuře na adresu:
Agencja Rynku Rolnego
Biuro Cukru
Dział Dopłat i Interwencji
Nowy Świat 6/12
00-400 Warszawa
Tel.: + 48 22 661 71 30
Fax: + 48 22 661 72 77.
Článek 5
Odchylně od čl. 28 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1262/2001 složí každý účastník nabídkovou jistotu 20 EUR na 100 kg bílého cukru.
Článek 6
Polská intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek stanovené v čl. 4 odst. 1, jaké nabídky obdržela.
Nesdělí však informace o totožnosti účastníků řízení.
Sdělení o předložených nabídkách se uskuteční elektronickou cestou podle vzoru uvedeného v příloze.
Pokud nejsou předloženy žádné nabídky, členský stát tuto skutečnost sdělí Komisi v tomtéž termínu.
Článek 7
1. Komise stanoví minimální prodejní cenu nebo se rozhodne v souladu s postupem uvedeným v čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 nabídky nepřijmout.
2. V případě, že by výběr nabídky za minimální cenu podle odstavce 1 vedl k překročení dostupného množství, byl by výběr omezen pouze na množství, které je ještě k dispozici.
V případě, že by výběr nabídek všech účastníků, kteří nabídli stejnou cenu, vedl k překročení dostupného množství, přidělí se toto množství takto:
a) dotyčným účastníkům úměrně k celkovým množstvím uvedeným v jejich jednotlivých nabídkách, nebo
b) dotyčným účastníkům s ohledem na maximální množství připadající na každého z nich, nebo
c) losováním.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1650/2005
ze dne 10. října 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej bílého cukru na trhu Společenství ze zásob italské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Itálie má intervenční zásoby bílého cukru.
Aby se reagovalo na potřeby trhu, je vhodné zpřístupnit na vnitřním trhu zásoby bílého cukru přijaté k intervenci od 1. dubna 2005 do 30. června 2005 italskou intervenční agenturou.
(2) Pro takovýto prodej by mělo být použito nařízení Komise (ES) č. 1262/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č.
1260/2001, pokud jde o nákup a prodej cukru intervenčními agenturami [2]. Od uvedeného nařízení je vhodné se případně odchýlit a stanovit zvláštní pravidla řízení.
(3) S ohledem na situaci na trhu Společenství by měla Komise pro každé dílčí nabídkové řízení stanovit minimální prodejní cenu.
(4) Italská intervenční agentura by měla nabídky sdělit Komisi.
Měla by být zachována anonymita účastníků.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Italská intervenční agentura uvede ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení do prodeje na vnitřním trhu Společenství celkem 74300,8 tun bílého cukru, jenž k intervenci přijala od 1. dubna 2005 do 30. června 2005.
Článek 2
1. Nabídka a prodej stanovené v článku 1 probíhají v souladu s nařízením (ES) č. 1262/2001, nestanoví-li toto nařízení jinak.
2. Odchylně od čl. 22 odst. 2 a odst. 3 nařízení (ES) č. 1262/2001 vypracuje italská intervenční agentura oznámení o nabídkovém řízení a zveřejní ho minimálně osm dní před začátkem lhůty pro předložení nabídek.
Toto oznámení uvede zejména podmínky nabídkového řízení.
Oznámení a všechny jeho změny budou před zveřejněním zaslány Komisi.
Článek 3
Minimální výše nabídky pro každé dílčí nabídkové řízení činí 250 tun.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení začíná dne 20. října 2005 a končí dne 26. října 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
Lhůty pro předložení nabídek pro druhé a následující dílčí nabídková řízení začnou první pracovní den, který následuje po uplynutí předešlé lhůty.
Končí v 15:00 hodin bruselského času:
- ve dnech 9. listopadu a 23. listopadu 2005,
- ve dnech 7. prosince 2005 a 21. prosince 2005.
2. Nabídky musejí být předloženy italské intervenční agentuře na adresu:
AGEA – Agenzia per le erogazioni in Agricoltura
Ufficio ammassi pubblici e privati e alcool
Via Torino, 45
00185 Roma
Tel.: (39-06) 49499558
Fax: (39-06) 06 49499761
.
Článek 5
Odchylně od čl. 28 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1262/2001 složí každý účastník nabídkovou jistotu 20 EUR na 100 kg bílého cukru.
Článek 6
Italská intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek stanovené v čl. 4 odst. 1, jaké nabídky obdržela.
Nesdělí však informace o totožnosti účastníků řízení.
Sdělení o předložených nabídkách se uskuteční elektronickou cestou podle vzoru uvedeného v příloze.
Pokud nejsou předloženy žádné nabídky, členský stát tuto skutečnost sdělí Komisi v tomtéž termínu.
Článek 7
1. Komise stanoví minimální prodejní cenu nebo se rozhodne v souladu s postupem uvedeným v čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 nabídky nepřijmout.
2. V případě, že by výběr nabídky za minimální cenu podle odstavce 1 vedl k překročení dostupného množství, byl by výběr omezen pouze na množství, které je ještě k dispozici.
V případě, že by výběr nabídek všech účastníků, kteří nabídli stejnou cenu, vedl k překročení dostupného množství, přidělí se toto množství takto:
a) dotyčným účastníkům úměrně k celkovým množstvím uvedeným v jejich jednotlivých nabídkách, nebo
b) dotyčným účastníkům s ohledem na maximální množství připadající na každého z nich, nebo
c) losováním.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1651/2005
ze dne 10. října 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej bílého cukru na trhu Společenství ze zásob maďarské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Maďarsko má intervenční zásoby bílého cukru.
Aby se reagovalo na potřeby trhu, je vhodné zpřístupnit na vnitřním trhu zásoby bílého cukru přijaté k intervenci od 1. dubna do 30. června 2005 maďarskou intervenční agenturou.
(2) Pro takovýto prodej by mělo být použito nařízení Komise (ES) č. 1262/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č.
1260/2001, pokud jde o nákup a prodej cukru intervenčními agenturami [2]. Od uvedeného nařízení je vhodné se případně odchýlit a stanovit zvláštní pravidla řízení.
(3) S ohledem na situaci na trhu Společenství by měla Komise pro každé dílčí nabídkové řízení stanovit minimální prodejní cenu.
(4) Maďarská intervenční agentura by měla nabídky sdělit Komisi.
Měla by být zachována anonymita účastníků.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maďarská intervenční agentura uvede ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení do prodeje na vnitřním trhu Společenství celkem 87000 tun bílého cukru, jenž k intervenci přijala od 1. dubna do 30. června 2005.
Článek 2
1. Nabídka a prodej stanovené v článku 1 probíhají v souladu s nařízením (ES) č. 1262/2001, nestanoví-li toto nařízení jinak.
2. Odchylně od čl. 22 odst. 2 a odst. 3 nařízení (ES) č. 1262/2001 vypracuje maďarská intervenční agentura oznámení o nabídkovém řízení a zveřejní ho minimálně osm dní před začátkem lhůty pro předložení nabídek.
Toto oznámení uvede zejména podmínky nabídkového řízení.
Oznámení a všechny jeho změny budou před zveřejněním zaslány Komisi.
Článek 3
Minimální výše nabídky pro každé dílčí nabídkové řízení činí 250 tun.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení začíná dne 20. října 2005 a končí dne 26. října 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
Lhůty pro předložení nabídek pro druhé a následující dílčí nabídková řízení začnou první pracovní den, který následuje po uplynutí předešlé lhůty.
Končí v 15:00 hodin bruselského času:
- ve dnech 9. listopadu a 23. listopadu 2005,
- ve dnech 7. prosince a 21. prosince 2005.
2. Nabídky musejí být předloženy maďarské intervenční agentuře na adresu:
Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (MVH)
(Agricultural and Rural Developement Agency)
Alkotmány utca 29
HU-1054 Budapest
Tel.: (36-1) 219 45 14
Fax: (36-1) 219 45 11 nebo (36-1) 219 45 12
.
Článek 5
Odchylně od čl. 28 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1262/2001 složí každý účastník nabídkovou jistotu 20 EUR na 100 kg bílého cukru.
Článek 6
Maďarská intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek stanovené v čl. 4 odst. 1, jaké nabídky obdržela.
Nesdělí však informace o totožnosti účastníků řízení.
Sdělení o předložených nabídkách se uskuteční elektronickou cestou podle vzoru uvedeného v příloze.
Pokud nejsou předloženy žádné nabídky, členský stát tuto skutečnost sdělí Komisi v tomtéž termínu.
Článek 7
1. Komise stanoví minimální prodejní cenu nebo se rozhodne v souladu s postupem uvedeným v čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 nabídky nepřijmout.
2. V případě, že by výběr nabídky za minimální cenu podle odstavce 1 vedl k překročení dostupného množství, byl by výběr omezen pouze na množství, které je ještě k dispozici.
V případě, že by výběr nabídek všech účastníků, kteří nabídli stejnou cenu, vedl k překročení dostupného množství, přidělí se toto množství takto:
a) dotyčným účastníkům úměrně k celkovým množstvím uvedeným v jejich jednotlivých nabídkách nebo
b) dotyčným účastníkům s ohledem na maximální množství připadající na každého z nich nebo
c) losováním.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1652/2005
ze dne 10. října 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej bílého cukru na trhu Společenství ze zásob francouzské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Francie má intervenční zásoby bílého cukru.
Aby se reagovalo na potřeby trhu, je vhodné zpřístupnit na vnitřním trhu zásoby bílého cukru přijaté k intervenci od 1. dubna 2005 do 30. června 2005 francouzskou intervenční agenturou.
(2) Pro takovýto prodej by mělo být použito nařízení Komise (ES) č. 1262/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č.
1260/2001, pokud jde o nákup a prodej cukru intervenčními agenturami [2]. Od uvedeného nařízení je vhodné se případně odchýlit a stanovit zvláštní pravidla řízení.
(3) S ohledem na situaci na trhu Společenství by měla Komise pro každé dílčí nabídkové řízení stanovit minimální prodejní cenu.
(4) Francouzská intervenční agentura by měla nabídky sdělit Komisi.
Měla by být zachována anonymita účastníků.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Francouzská intervenční agentura uvede ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení do prodeje na vnitřním trhu Společenství celkem 20000 tun bílého cukru, jenž k intervenci přijala od 1. dubna 2005 do 30. června 2005.
Článek 2
1. Nabídka a prodej stanovené v článku 1 probíhají v souladu s nařízením (ES) č. 1262/2001, nestanoví-li toto nařízení jinak.
2. Odchylně od čl. 22 odst. 2 a odst. 3 nařízení (ES) č. 1262/2001 vypracuje francouzská intervenční agentura oznámení o nabídkovém řízení a zveřejní ho minimálně osm dní před začátkem lhůty pro předložení nabídek.
Toto oznámení uvede zejména podmínky nabídkového řízení.
Oznámení a všechny jeho změny budou před zveřejněním zaslány Komisi.
Článek 3
Minimální výše nabídky pro každé dílčí nabídkové řízení činí 250 tun.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení začíná dne 20. října 2005 a končí dne 26. října 2005 v 15:00 hodin bruselského času.
Lhůty pro předložení nabídek pro druhé a následující dílčí nabídková řízení začnou první pracovní den, který následuje po uplynutí předešlé lhůty.
Končí v 15:00 hodin bruselského času:
- ve dnech 9. listopadu a 23. listopadu 2005,
- ve dnech 7. prosince 2005 a 21. prosince 2005.
2. Nabídky musejí být předloženy francouzské intervenční agentuře na adresu:
Fonds d’intervention et de régularisation du marché du sucre
Bureau de l’intervention
21, Avenue Bosquet
F-75007 Paris
Tel.: (33-1) 44 18 23 37
Fax: (33-1) 44 18 20 08
.
Článek 5
Odchylně od čl. 28 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1262/2001 složí každý účastník nabídkovou jistotu 20 EUR na 100 kg bílého cukru.
Článek 6
Francouzská intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek stanovené v čl. 4 odst. 1, jaké nabídky obdržela.
Nesdělí však informace o totožnosti účastníků řízení.
Sdělení o předložených nabídkách se uskuteční elektronickou cestou podle vzoru uvedeného v příloze.
Pokud nejsou předloženy žádné nabídky, členský stát tuto skutečnost sdělí Komisi v tomtéž termínu.
Článek 7
1. Komise stanoví minimální prodejní cenu nebo se rozhodne v souladu s postupem uvedeným v čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 nabídky nepřijmout.
2. V případě, že by výběr nabídky za minimální cenu podle odstavce 1 vedl k překročení dostupného množství, byl by výběr omezen pouze na množství, které je ještě k dispozici.
V případě, že by výběr nabídek všech účastníků, kteří nabídli stejnou cenu, vedl k překročení dostupného množství, přidělí se toto množství takto:
a) dotyčným účastníkům úměrně k celkovým množstvím uvedeným v jejich jednotlivých nabídkách, nebo
b) dotyčným účastníkům s ohledem na maximální množství připadající na každého z nich, nebo
c) losováním.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1653/2005
ze dne 10. října 2005
o otevření celních kvót a stanovení cel použitelných v rámci těchto celních kvót pro dovoz některých zpracovaných zemědělských produktů pocházejících z Alžírska do Evropského společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1], a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutím ze dne 18. července 2005 [2] Rada schválila Euro-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou na straně druhé (dále jen "dohoda").
(2) Obchodní ustanovení uvedená v dohodě stanoví používání vzájemných koncesí v oblasti dovozních cel pro některé zpracované zemědělské produkty.
Koncese Společenství mohou mít formu bezcelních dovozů v rámci ročních celních kvót.
(3) Celní kvóty podle dohody pro dovozy zpracovaných zemědělských produktů pocházejících z Alžírska jsou roční a použijí se na dobu neurčitou.
Měly by se otevřít pro rok 2005 a pro následující roky.
(4) Pro rok 2005 se objemy nových celních kvót vypočtou jako podíl základních objemů uvedených v dohodě, poměrně k části roku, která uběhla před datem uplatňování dohody.
2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [3], stanoví pravidla pro správu celních kvót, které mají být používány chronologicky podle dat přijetí celních prohlášení.
Celní kvóty otevřené tímto nařízením je třeba spravovat v souladu s uvedenými pravidly.
(6) Jelikož se dohoda použije od 1. září 2005, mělo by se toto nařízení použít od stejného data, a vstoupit proto co nejrychleji v platnost.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Roční celní kvóty Společenství pro dovoz zpracovaných zemědělských produktů pocházejících z Alžírska, které jsou uvedené v příloze, se otevírají od 1. září 2005 do 31. prosince 2005 a v následujících letech od 1. ledna do 31. prosince.
Pro rok 2005 se objemy ročních kvót uvedené v příloze sníží poměrně k části roku, která uběhla před datem uplatňování dohody.
Článek 2
Celní kvóty Společenství uvedené v článku 1 se spravují v souladu s články 308a, 308b a 308c nařízení (EHS) č. 2454/93.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1654/2005
ze dne 10. října 2005
o změně nařízení (ES) č. 874/2004, kterým se stanoví obecná pravidla pro zavádění a funkce domény nejvyšší úrovně .eu a zásady, jimiž se řídí registrace
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 733/2002 ze dne 22. dubna 2002 o zavádění domény nejvyšší úrovně .eu [1], a zejména na čl. 5 odst. 1 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Evropským rejstříkem internetových domén (EURID) zřízeným rozhodnutím Komise 2003/375/ES [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 874/2004 [3] provádí nařízení (ES) č. 733/2002 tím, že stanoví obecná pravidla pro zavádění a funkce domény nejvyšší úrovně .eu a zásady pro registraci.
(2) Článek 8 nařízení Komise (ES) č. 874/2004 provádějí obecná pravidla týkající se zeměpisných pojmů tím, že stanoví postup, který členským státům, kandidátským zemím a všem členům Evropského hospodářského prostoru umožňuje, aby jejich národní vláda požádala o registraci či rezervaci jejich názvu.
Uvedené ustanovení nezaručuje plně geopolitickou a jazykovou rozmanitost Evropské unie ani zájmy členských států a evropských občanů.
Komise by proto měla nařízení (ES) č. 874/2004 změnit.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem komunikačního výboru zřízeného podle čl. 22 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) [4],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení Komise (ES) č. 874/2004 se mění takto:
1. Článek 8 se nahrazuje tímto:
"Článek 8
Rezervace názvů zeměmi a kódy alfa-2 označující země
1. Názvy ze seznamu v příloze tohoto nařízení rezervují nebo registrují jako jména domén druhého stupně přímo pod TLD. eu pouze země uvedené v seznamu.
2. Kódy alfa-2 označující země se nepoužijí pro registraci jmen domén přímo pod TLD .eu."
2. V čl. 12 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"1. Registrace po etapách nezačne, dokud nebude splněn požadavek čl. 6 odst. 1."
3. Nařízení se doplňuje o přílohu.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1655/2005
ze dne 10. října 2005
o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury přiložené k nařízení (EHS) č. 2658/87, je nutné přijmout opatření týkající se zařazení zboží uvedeného v příloze k tomuto nařízení.
(2) Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla.
Tato pravidla se používají i pro jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je na kombinované nomenklatuře zcela či zčásti založena, nebo která k ní přidává jakékoli další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Společenství s ohledem na uplatňování sazebních a jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.
(3) Podle zmíněných všeobecných pravidel musí být zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze zařazeno do kódů KN uvedených ve sloupci 2, vzhledem k důvodům uvedeným ve sloupci 3.
(4) Je vhodné umožnit, aby oprávněná osoba mohla závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, týkající se zařazení zboží do kombinované nomenklatury, které nejsou v souladu s tímto nařízením, nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [2].
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze se zařazuje v rámci kombinované nomenklatury do kódů KN uvedených ve sloupci 2.
Článek 2
Závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, které nejsou v souladu s tímto nařízením, lze nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení (EHS) č. 2913/92.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1656/2005
ze dne 10. října 2005
o dovozních licencích pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí a telecí maso vysoké kvality
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 936/97 ze dne 27. května 1997 o otevření a správě celních kvót pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality a pro zmrazené buvolí maso [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 4 a 5 podmínky pro žádosti o udělení dovozních licencí pro maso uvedené v čl. 2 písm. f) tohoto nařízení.
(2) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 2 písm. f) množství čerstvého, chlazeného nebo zmrazeného hovězího a telecího masa vysoké kvality které odpovídá definici stanovené vestejném ustanovení, které může být v období od 1. července 2005 do 30. června 2006 za zvláštních podmínek dovezeno, na 11500 tun.
(3) Je třeba připomenout, že licence, které jsou předmětem tohoto nařízení, mohou být použity po celou dobu jejich platnosti pouze za předpokladu, že splňují podmínky veterinární hygieny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozní licence pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality dle čl. 2 písm. f) nařízení (ES) č. 936/97 podané v období od 1. do 5. října 2005 se vyhovuje.
2. Žádosti o licence mohou být v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 936/97 podány během prvních pěti dnů měsíce listopadu 2005 pro množství 4278,497 tun.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 11. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1657/2005
ze dne 10. října 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 12. do 25. října 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1658/2005
ze dne 10. října 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 21,485 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1659/2005
ze dne 6. října 2005
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1) Dne 13. dubna 2005 Komise nařízením (ES) č. 552/2005 [2] (dále jen "prozatímní nařízení") uložila prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR") do Společenství.
(2) Je třeba připomenout, že obdobím šetření dumpingu a újmy (dále jen "OŠ") bylo období od 1. dubna 2003 do 31. března 2004.
Přezkum vývojových tendencí podstatných pro analýzu újmy se týkal období od 1. ledna 2001 do konce OŠ (dále jen "posuzované období").
2. Následný postup
(3) Po uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých magnezitových cihel z ČLR předložili někteří účastníci řízení písemné připomínky.
Účastníkům, kteří o to požádali, byla rovněž poskytnuta možnost ústního slyšení.
(4) Komise pokračovala v opatřování a ověřování veškerých informací, které považovala za nezbytné pro svá konečná zjištění.
Ústní a písemné připomínky předložené účastníky byly posouzeny, a pokud byly shledány oprávněnými, byla prozatímní zjištění odpovídajícím způsobem upravena.
Po zavedení prozatímních opatření se uskutečnily inspekce na místě ve společnostech:
- Carboref GmbH, Německo (dovozce, který není ve spojení),
- Duferco, S.A., Švýcarsko (dovozce, který není ve spojení),
- Duferco La Louvière, Belgie (uživatel),
- Refratechnik Steel GmbH, Německo (dovozce ve spojení).
(5) Komise dále poskytla informace o veškerých podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě měla v úmyslu doporučit uložení konečného antidumpingového cla a konečného výběru částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla.
Účastníkům řízení byla rovněž poskytnuta lhůta, ve které mohli k poskytnutým informacím podat stanoviska.
Ústní a písemné připomínky předložené účastníky byly zváženy a případně zohledněny v konečných zjištěních.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(6) Je třeba připomenout, že ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byl dotčený výrobek definován jako chemicky vázané, nepálené magnezitové cihly, jejichž magnesiová složka obsahuje alespoň 80 % MgO, ať obsahují magnezit, či nikoli, pocházející z ČLR (dále jen "dotčený výrobek"), obvykle dovážené pod kódy KN ex68159100, ex68159910.
V dalším průběhu šetření bylo zjištěno, že pro dovoz dotčeného výrobku lze rovněž oprávněně použít kód KN ex68159990.
(7) Šetření prokázalo, že dotčený výrobek se během OŠ dovážel rovněž pod kódy KN ex68151010, ex69021000 a ex69039090 (ex69039020 do 1. ledna 2004).
Avšak kódy KN, které patří do kapitoly 69 "keramické výrobky", by se měly použít pouze pro pálené výrobky, a nikoliv pro dotčený výrobek, který je nepálený.
Kromě toho kód KN 68151010 zahrnuje výrobky, jimž podstatné rysy dává uhlík, zatímco dotčenému výrobku dává podstatné rysy obsah oxidu hořečnatého.
Proto by dovoz dotčeného výrobku podle těchto kódů měl být považován v případě jejich použití za nepřijatelné.
Aby v budoucnu nedocházelo k nesprávnému zařazení a aby se zajistilo správné používání kódů, byly celní orgány upozorněny na toto riziko prostřednictvím zvláštního formuláře pro oznamování rizik.
(8) Jeden účastník řízení tvrdil, že v oznámení o zahájení šetření byly uvedeny pouze kódy KN 68159100 a 68159910, a že tedy šetření nemůže být rozšířeno na další kódy.
Kódy KN uvedené v oznámení o zahájení šetření se však uvádějí pouze pro informaci a nejsou závazné, jako je to v případě popisu výrobku, zejména fyzikálních a chemických vlastností, které jsou podstatné pro rozsah šetření.
Z tohoto důvodu by se šetření mělo vztahovat na všechny druhy magnezitových cihel, které mají stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a v zásadě stejné použití, bez ohledu na jejich celní zařazení.
Tudíž rozsah šetření nebyl rozšířen.
Šetření objasnilo, že dotčený výrobek by měl být dovoleně dovážen pod kódy KN ex68159100, ex68159910 a ex68159990.
Pokud se však zjistilo, že dotčený výrobek byl chybně dovážen pod jiným kódem KN, byl tento výrobek rovněž zahrnut do šetření.
(9) Vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné jiné připomínky týkající se definice dotčeného výrobku a obdobného výrobku, byl učiněn závěr, že dotčený výrobek je definován jako chemicky vázané, nepálené magnezitové cihly, jejichž magnesiová složka obsahuje alespoň 80 % MgO, ať obsahují magnezit, či nikoli, pocházející z ČLR, dovážené pod kódy KN ex68159100, ex68159910 a ex68159990.
Zjištění uvedená v 13. až 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se rovněž potvrzují.
C. DUMPING
1. Obecná metodika
(10) Obecná metodika použitá ke stanovení toho, zda byl dovoz dotčeného výrobku do Společenství dumpingový, je popsána v prozatímním nařízení.
Obecná metodika uvedená zejména v 35., 45. a 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2. Status tržního hospodářství (dále jen "STH")
(11) Jak se uvádí v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jeden vyvážející výrobce neposkytl nezvratný důkaz, že jeho majetek byl oceněn nezávisle a zaevidován v tržní hodnotě.
Neprokázal, že veškeré náklady se zakládaly na tržní hodnotě.
Vyvážející výrobce zopakoval stejná tvrzení i po přijetí prozatímního nařízení. Ačkoliv nedodržel prodloužené lhůty, tvrdil, že předložil nové důkazy o ocenění majetku, které zdůvodňují přehodnocení zamítnutého STH.
(12) Je třeba poznamenat, že uvedený vyvážející výrobce nepředložil požadované dokumenty ve stanovených lhůtách, což by stačilo k odmítnutí jeho tvrzení.
Nicméně z posouzení obdržených dokumentů vyplynulo, že nebyly předloženy žádné nové důkazy, které by podpořily tato tvrzení.
Proto, i kdyby se k těmto dokumentům mohlo přihlédnout, nezměnily by zjištění uvedená v prozatímním nařízení.
Proto se potvrzuje rozhodnutí nepřiznat tomuto vyvážejícímu výrobci STH.
(13) Podobně dva jiní vyvážející výrobci, kterým byl STH zamítnut, zopakovali své námitky vznesené v prozatímní fázi.
Nebyly však předloženy žádné nové důkazy odůvodňující jakékoli změny v uvedeném rozhodnutí.
(14) Vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici jiné připomínky, se zjištění týkající se STH uvedená v 17. až 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
3. Individuální zacházení (dále jen "IZ")
(15) Společnosti, kterým nebylo přiznáno IZ, nepředložily žádné nové důkazy, které by prokazovaly, že jim má být IZ přiznáno.
Proto, a vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici jiné připomínky týkající se IZ, se zjištění uvedená v 29. až 34. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
4. Běžná hodnota
4.1. Stanovení běžné hodnoty pro všechny vyvážející výrobce, kterým nebyl přiznán STH
a) Srovnatelná země
(16) Jak je uvedeno v 39. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise požádala o spolupráci 38 známých výrobců z celého světa.
Spolupráci však nabídli pouze dva výrobci ze Spojených států amerických.
Šetření neprokázalo žádný důvod, proč by získané a ověřené informace nebyly vhodné pro toto řízení.
(17) Někteří účastníci řízení tvrdili, že USA nejsou vhodnou srovnatelnou zemí ke stanovení běžné hodnoty pro ČLR.
Tvrdili, že pouze se třemi výrobci na domácím trhu USA je hospodářská soutěž nedostatečná.
V tomto ohledu se připomíná, že, jak je uvedeno v 40. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření prokázalo, že v USA existuje konkurenční trh pro dotčený výrobek s alespoň třemi výrobci, přibližně 30 dodavateli, více než 15 dovozci a přibližně 300 uživateli.
Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(18) Protože tato tvrzení nebyla následně řádně doložena a vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici žádné připomínky k této záležitosti, se výběr USA jako srovnatelné země potvrzuje.
b) Stanovení běžné hodnoty
(19) Někteří vyvážející výrobci tvrdili, že v konečných výpočtech dumpingu se udělaly administrativní chyby.
Vývozci rovněž předložili jiná konkrétní tvrzení týkající se nákladů na námořní dopravu, pojištění, vývozní přirážku a úvěrové sazby použité ve výpočtech.
(20) Po přezkoumání těchto tvrzení bylo zjištěno, že se ve výpočtech objevily některé administrativní chyby.
Tyto chyby byly opraveny.
Některá další tvrzení týkající se námořní dopravy, nákladů na pojištění a vývozní přirážky mohla být rovněž přijata, pokud byla odůvodněna a řádně doložena.
Veškerá ostatní tvrzení však musela být zamítnuta.
(21) Z důvodů uvedených níže někteří účastníci řízení tvrdili, že běžná hodnota z USA by měla být upravena směrem dolů.
(22) Za prvé se tvrdilo, že čínští výrobci mají rozdílnou strukturu nákladů, zejména pokud jde o některé náklady týkající se pracovní síly a elektřiny.
Je třeba poznamenat, že toto tvrzení je v rámci posouzení běžné hodnoty ve srovnatelné zemi nepodstatné, protože v důsledku jakékoliv takové úpravy nákladů by šetření ve srovnatelné zemi pozbylo významu a vedlo by k úpravě běžné hodnoty na úroveň netržního hospodářství.
Kromě toho nebylo uvedené tvrzení řádně doloženo důkazy.
Proto muselo být zamítnuto.
(23) Za druhé se tvrdilo, že jeden ze dvou spolupracujících výrobců v USA je spojen s jednou ze žádajících společností ve Společenství.
Je třeba připomenout, že běžná hodnota ve srovnatelné zemi byla stanovena na základě údajů poskytnutých dvěma společnostmi v USA.
Tyto údaje byly důkladně analyzovány a ověřeny na místě.
Na tomto základě byl učiněn závěr, že vztah mezi jednou touto společností a žádající společností neovlivnil spolehlivost údajů použitých pro stanovení běžné hodnoty.
Během šetření se nezjistily žádné náznaky toho, že tento vztah měl nějaký vliv na běžnou hodnotu ve srovnatelné zemi.
(24) Na základě řádně doložených tvrzení řady vývozců byla nakonec běžná hodnota upravena směrem dolů z důvodu i) rozdílné kvality surovin používaných výrobci ve srovnatelné zemi ve srovnání se surovinami, které používají výrobci v ČLR; ii) z důvodu vyšších nákladů na dopravu a jiných poplatků a iii) nákladů na dovoz, jež souvisejí s nákupem těchto surovin americkými výrobci.
Bylo rovněž zjištěno, že se cihly v USA zpracovávaly některými jinými způsoby než v Číně.
Šetření dále prokázalo, že úprava týkající se obchodní úrovně byla rovněž oprávněná.
(25) Vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné jiné připomínky, se 42. a 43. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
4.2. Stanovení běžné hodnoty pro všechny vyvážející výrobce, kterým byl přiznán STH
(26) V prozatímní fázi byla u společností, kterým byl přiznán STH, stanovena běžná hodnota pro každý druh magnezitových cihel.
Tyto druhy bylo možné identifikovat podle kontrolního čísla výrobku (Product Control Number – PCN).
U společností, kterým bylo přiznáno IZ, se však pro stanovení běžné hodnoty použily skupiny PCN na základě obsahu MgO.
(27) V konečné fázi se má za to, že je zapotřebí metodiku zefektivnit tak, aby se zajistilo jednotné zacházení s vyvážejícími výrobci, kterým byl přiznán STH, a ostatními vyvážejícími výrobci.
Proto se skupiny PCN na základě obsahu MgO rovněž použily pro výpočet běžné hodnoty u výrobců, kterým byl přiznán STH.
5. Vývozní cena
(28) Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že došlo k chybám ve výši prodejních, správních a režijních nákladů a v zisku vývozce ve spojení.
(29) Po ověření bylo zjištěno, že lze přijmout tvrzení ohledně prodejních, správních a režijních nákladů, protože v prozatímní fázi vznikla administrativní chyba.
Avšak tvrzení týkající se výše zisku bylo neopodstatněné, protože výše zisku použitá ve výpočtech vycházela z výše zisku dovozců, kteří nejsou ve spojení, a obchodníků, jež byla ověřena během šetření.
Proto bylo tvrzení týkající se zisku zamítnuto.
(30) Jiný vyvážející výrobce tvrdil, že zisková rozpětí odečtená pro jeho společnosti ve spojení byla příliš vysoká, a předložil důkazy, že skutečný zisk byl nižší.
Rovněž byla vznesena tvrzení, že zisk by se měl odečíst jednou pouze u posledního obchodníka ve spojení a nikoliv pro zprostředkovatelské obchodníky ve spojení.
Kromě toho tvrdil, že výpočet odpočtu vývozní DPH by měl vycházet z ceny suroviny, a nikoliv z vývozní ceny zboží.
(31) Na základě nově předložených důkazů bylo ziskové rozpětí pro obchodníky ve spojení opraveno na základě údajů od jiných obchodníků, kteří nejsou ve spojení.
Avšak tvrzení týkající se vývozní DPH bylo zamítnuto, protože společnost nepředložila žádné důkazy, které by její tvrzení podpořily.
(32) Na rozdíl od svého postoje v prozatímní fázi jeden vyvážející výrobce, kterému bylo přiznáno IZ, tvrdil, ve značně pozdní fázi šetření, že je ve spojení s jedním dovozcem do Společenství, a požadoval, aby jeho dumpingové rozpětí bylo příslušně změněno.
Tvrdil, že jeho dumpingové rozpětí by se mělo vypočítat nejprve na základě maloobchodní ceny dovozce, s nímž je údajně ve spojení.
I když vyvážející výrobce a dovozce ve Společenství potvrdili, že nemají žádnou právní vazbu, která by jasně stanovila jejich vztah, tvrdili, že by přesto měli být považováni z důvodu své dlouhodobé spolupráce v obchodování s magnezitovými cihlami za subjekty ve spojení.
(33) Uvedené společnosti však neposkytly žádné nové důkazy, které by vedly k závěru, že jsou ve spojení ve smyslu základního nařízení.
Kromě toho dovozce ve Společenství měl podobný vztah s jiným čínským vývozcem, ale u tohoto vývozce netvrdil, že s ním má stejný vztah.
Na tomto základě neexistuje důvod měnit prozatímní závěr, že tyto společnosti nejsou ve spojení.
Proto se uvedené tvrzení zamítá.
(34) V prozatímní fázi byly vývozní ceny společností, kterým byl přiznán STH, stanoveny na úrovni KVČ, ale u společností, kterým bylo přiznáno IZ, se pro stanovení vývozní ceny použily skupiny uspořádané podle KVČ na základě obsahu MgO.
Aby Komise zajistila jednotnost, zjednodušila v konečné fázi metodiku a použila pro výpočet vývozní ceny u výrobců, kterým byl přiznán STH, rovněž skupiny uspořádané podle KVČ na základě obsahu MgO.
(35) Vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné jiné připomínky, se prozatímní zjištění uvedená v 59. a 60. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
6. Srovnání
(36) Vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici řádně doložená tvrzení, se prozatímní zjištění uvedená v 61. a 62. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
7. Dumpingové rozpětí
7.1. Pro spolupracující vyvážející výrobce, kterým byl přiznán STH/IZ
(37) Konečné vážené průměry dumpingových rozpětí vyjádřené jako procento ceny CIF na hranice Společenství před proclením jsou tyto:
Liaoning Mayerton Refractories Co. Ltd _BAR_ 2,7 % _BAR_
Yingkou Sanhua Refractory Materials Co. Ltd _BAR_ 8,1 % _BAR_
Yingkou Guangyang Refractories Co. Ltd _BAR_ 18,6 % _BAR_
Yingkou Kyushu Refractories Co. Ltd _BAR_ 18,6 % _BAR_
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd _BAR_ 27,7 % _BAR_
Yingkou Qinghua Refractories Co. Ltd _BAR_ 22,2 % _BAR_
7.2. Pro všechny ostatní vyvážející výrobce
(38) Vzhledem k novým dostupným údajům o množství dovozu byla přepočítána úroveň spolupráce a bylo zjištěno, že je vyšší než prozatímně stanovená úroveň.
Nicméně je zapotřebí potvrdit, že úroveň spolupráce byla nízká.
(39) V prozatímní fázi bylo celostátní dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni nejvyššího rozpětí zjištěného u spolupracujících výrobců.
V konečné fázi byla však metodika výpočtu celostátního rozpětí změněna v souladu s konzistentní praxí Komise v případě nízké spolupráce.
Celostátní dumpingové rozpětí bylo proto přehodnoceno jako vážený průměr:
a) dumpingového rozpětí zjištěného u reprezentativní skupiny dotčeného výrobku vyváženého jediným spolupracujícím vyvážejícím výrobcem, kterému nebyl přiznán STH nebo IZ; a
b) nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u reprezentativní skupiny dotčeného výrobku vyváženého stejným spolupracujícím vývozcem.
(40) Proto bylo celostátní dumpingové rozpětí s konečnou platností stanoveno na 51,5 %.
D. ÚJMA
1. Výroba ve Společenství
(41) Vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné nové připomínky, se prozatímní zjištění týkající se celkové výroby ve Společenství, jak jsou uvedena v 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzují.
2. Definice výrobního odvětví Společenství
(42) Několik účastníků řízení tvrdilo, že na rozdíl od závěru v prozatímním nařízení by společnost RHI, výrobce ve Společenství, měla být z výrobního odvětví Společenství vyloučena.
Tito účastníci tvrdili, že hlavní činnosti RHI nejsou situovány ve Společenství a že její objem dovozu v OŠ je téměř stejný jako u skupiny Refratechnik (dále jen "Refratechnik"), což je další dovážející výrobce, který byl z výrobního odvětví Společenství vyloučen.
(43) Je třeba připomenout znění 70. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, kde se uvádí, že pokud jde o dotčený výrobek, nacházejí se největší výrobní zařízení společnosti RHI a rovněž její ředitelství a centrum pro výzkum a vývoj ve Společenství.
Bylo rovněž jasné, že výrobní společnost RHI ve Společenství představuje samostatný právní subjekt oddělený od své čínské výrobní společnosti.
Dokonce i když je RHI mezinárodní skupinou a má výrobní zařízení v ČLR jako samostatný právní subjekt, stále vyrábí převážnou část svých magnezitových cihel, které jsou následně prodány na trhu Společenství, ve svých výrobních zařízeních ve Společenství.
Protože pouze malá část jejího prodeje na trhu Společenství se dováží z ČLR, není RHI chráněna před dumpingovým dovozem a hospodářské výhody, jež by mohla případně získat z tohoto dovozu, jsou minimální.
Proto neexistuje žádný přesvědčivý důvod, proč by RHI měla být z výrobního odvětví Společenství vyloučena.
(44) Kromě toho bylo zjištěno, že jakékoli srovnání se situací společnosti Refratechnik není vhodné.
Společnost Refratechnik v první řadě není ani žadatelem a ani nepodporuje podnět, a nemohla tedy být do definice výrobního odvětví Společenství zahrnuta.
Dále, na rozdíl od situace RHI uvedené výše, i když společnost Refratechnik dovážela podobné absolutní objemy, představovaly tyto objemy mnohem větší procento jejího prodeje na trhu Společenství.
Je třeba připomenout, že i) téměř polovina prodeje společnosti Refratechnik na trhu Společenství byla vyrobena v ČLR; ii) hlavní činnosti, pokud jde o dotčený výrobek, se částečně přesunuly do Číny a iii) Refratechnik jasně těžila z prodeje dovezených výrobků.
Ve všech těchto faktorech se Refratechnik podstatně lišila od RHI.
Z těchto důvodů musela být uvedená tvrzení zamítnuta a potvrzuje se, že RHI je součástí výrobního odvětví Společenství.
(45) Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné jiné připomínky, se definice výrobního odvětví Společenství, jak je uvedena v 69. až 78. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzuje.
3. Spotřeba ve Společenství
(46) Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné jiné připomínky, se výpočet spotřeby ve Společenství, jak je uveden v 79. až 82. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzuje.
4. Dovoz do Společenství z ČLR
4.1. Podíl dotčeného dovozu na trhu
(47) Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky, se zjištění o podílu dotčeného dovozu na trhu, jak je uvedeno v 83. až 84. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzuje.
4.2. Dovozní ceny a cenové podbízení
(48) Je třeba připomenout, že, jak je uvedeno v 85. až 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo provedeno porovnání cen výrobního odvětví Společenství podle cen ze závodu s cenami vyvážejících výrobců v dotčené zemi podle cen CIF na hranice Společenství.
(49) S ohledem na změnu metodiky pro rozpětí nepřiměřeně nízkých cen v 86. bodě odůvodnění se rovněž považovalo za vhodné podobně změnit metodiku týkající se cenového podbízení.
Změněná rozpětí pro cenové podbízení u vyvážejících výrobců, kterým byl přiznán STH nebo IZ, se pohybovala v rozmezí 13 % až 37 %.
Průměr cenového podbízení byl vypočten ve výši 23,9 %.
(50) Kromě úprav provedených v 49. bodě odůvodnění a vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné jiné připomínky, se 85. až 87. bod odůvodnění prozatímního nařízení ohledně dovozních cen a cenového podbízení potvrzují.
5. Stav výrobního odvětví Společenství
(51) Je třeba připomenout, že v 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo prozatímně stanoveno, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu článku 3 základního nařízení.
(52) Několik účastníků řízení zpochybnilo výklad údajů týkajících se stavu výrobního odvětví Společenství, jak je uvedeno v 88. až 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Účastníci uvedli, že zmíněné údaje neprokázaly žádnou podstatnou újmu.
Tito účastníci tvrdili, že výrobní odvětví Společenství vytváří zisk, že je konkurenceschopné a že jeho podnikatelské vyhlídky jsou velmi příznivé.
To by mělo vést k závěru, že výrobní odvětví Společenství neutrpělo podstatnou újmu.
(53) Je třeba poznamenat, že žádný účastník řízení nezpochybnil údaje týkající se stavu výrobního odvětví Společenství jako takového, ale spíše jejich výklad.
Posuzují-li se jen určité objemové ukazatele jako je výroba, podíl na trhu nebo prodej na trhu Společenství izolovaně od jiných ukazatelů, neprokazují tyto ukazatele skutečně příliš nepříznivý vývoj.
(54) Je však třeba připomenout, že výrobní odvětví Společenství, aby si udrželo své objemy prodeje na trhu Společenství, reagovalo na dumpingový dovoz v posuzovaném období snížením svých cen.
To způsobilo značný pokles ziskovosti.
Za těchto okolností se újma následně promítla především do cen a ziskovosti.
(55) Kromě toho se při analýze vývoje hospodářských ukazatelů výrobního odvětví Společenství v období mezi rokem 2001 a OŠ musí mít na paměti, že výrobní odvětví Společenství prošlo již v devadesátých letech restrukturalizací, aby snížilo nadbytečné kapacity a aby zhospodárnilo svou činnost.
Na začátku posuzovaného období (rok 2001) bylo výrobní odvětví Společenství ve stabilizované hospodářské pozici a vytvářelo přiměřené zisky.
Jak je však možno pozorovat z podstatně klesajícího vývoje ziskovosti prodeje ve Společenství (98. bod odůvodnění prozatímního nařízení) a z klesajících průměrných prodejních cen (94. bod odůvodnění prozatímního nařízení), stav se podstatně zhoršil v období mezi rokem 2001 a koncem OŠ.
(56) Ohledně mírně se zlepšujícího stavu v OŠ je třeba poznamenat, že tento stav byl dosažen dalším snížením nákladů a že zlepšení v OŠ bylo stále daleko od úrovně, které by se dalo dosáhnout v případě neexistence dumpingového dovozu (99. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
(57) Vzhledem k tomu, že kromě výše uvedeného nebyly předloženy žádné jiné připomínky, se zjištění ohledně stavu výrobního odvětví Společenství, jak je uvedeno v 88. až 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzují.
6. Závěr o újmě
(58) Vzhledem k výše uvedenému a k tomu, že nejsou k dispozici žádné jiné připomínky, se potvrzuje, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu článku 3 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Dopad dovozu z ČLR
(59) Jeden účastník řízení uváděl, že dovoz neměl na výrobní odvětví Společenství dopad, protože podíl na trhu a objem prodeje byly během posuzovaného období stabilní.
Bylo však zjištěno, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu (58. bod odůvodnění) a že si svůj podíl na trhu mohlo udržet pouze na úkor podstatného snížení cen, což vedlo k 55 % poklesu ziskovosti.
Tento vývoj souvisel se zvýšeným dovozem.
Je třeba připomenout, že objem dovozu z ČLR vzrostl asi o 150 % a jeho podíl na trhu vzrostl během posuzovaného období o 118 %.
Kromě toho klesly ceny dovozu z ČLR o 22 % a docházelo k významnému cenovému podbízení (49. bod odůvodnění).
Proto a vzhledem k tomu, že uvedené tvrzení nebylo dále doloženo, musel být uvedený argument zamítnut.
Vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné jiné připomínky, se zjištění ve 113. bodě odůvodnění potvrzují.
2. Dopad vývoje v ocelářském výrobním odvětví
(60) Jeden účastník řízení uvedl, že výrobnímu odvětví Společenství způsobil újmu technický pokrok, který vedl k vývoji cihel s delší životností, a efektivní proces výroby oceli, a že toto nebylo v prozatímním nařízení dostatečně zohledněno.
(61) V tomto ohledu je třeba připomenout, že na základě údajů získaných od uživatelského výrobního odvětví byl pokles množství magnezitových cihel použitých na tunu vyrobené oceli vypočten v OŠ ve výši přibližně 2 % (116. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
Kromě toho se zjistilo, že spotřeba ve Společenství byla v posuzovaném období stabilní (82. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
Na základě těchto údajů lze učinit závěr, že technický pokrok mohl mít na stav výrobního odvětví Společenství pouze nepatrný dopad.
Uvedené tvrzení by proto mělo být zamítnuto.
3. Dopad změn směnného kurzu
(62) Dalším činitelem, o kterém se tvrdí, že způsobil újmu, je klesající směnný kurz dolaru (který je vázán na čínský CNY) vůči euru.
Znehodnocení dolaru vůči euru činilo v posuzovaném období asi 31 %.
(63) Je třeba připomenout, že dumping byl stanoven při porovnávání všech cen na základě CNY, a proto devizový kurz zjištěná dumpingová rozpětí neovlivnil.
Pokud jde o rozpětí újmy, mohlo znehodnocení dolaru vyvolat zvýšený dovoz dotčeného výrobku do Společenství.
Avšak bez ohledu na to, zda nízké ceny mohly být rovněž způsobeny devizovými výkyvy, je úroveň cenového podbízení, kterou je potřeba zohlednit, tvořena celkovým rozdílem mezi cenami výrobního odvětví Společenství a cenami vyvážejících výrobců (viz 49. bod odůvodnění výše).
Rozsah rozpětí újmy v tomto případě prokazuje, že znehodnocení dolaru mohlo k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, stěží přispět.
4. Dopad dovozu uskutečněného výrobním odvětvím Společenství do Společenství
(64) Jeden účastník řízení tvrdil, že zjištěnou újmu způsobil dovoz společnosti RHI z ČLR.
Je zapotřebí poznamenat, že pouze 5 % celkového prodeje RHI se dováželo z ČLR (121. bod odůvodnění prozatímního nařízení) a že takto dovezené zboží bylo prodáváno ve Společenství za ceny srovnatelné s cenami výrobního odvětví Společenství.
Proto se dospělo k závěru, že tento dovoz zjištěnou újmu nezpůsobil.
5. Dopad vývozu výrobního odvětví Společenství
(65) Jeden účastník řízení tvrdil, že újmu způsobila ztráta ve vývozu z důvodu výkyvů směnného kurzu amerického dolaru a následné snížení výroby.
Je však třeba připomenout, že v posuzovaném období se vývoz snížil jen mírně a jeho ziskovost byla vyšší než ziskovost prodeje na trhu Společenství (122. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
Je proto značně nepravděpodobné, že tento vývoz mohl mít na výrobní odvětví Společenství značně nepříznivý dopad.
6. Dopad jiných činitelů
(66) Jeden účastník řízení uvedl, že příčinou újmy byla nevýhoda výrobního odvětví Společenství v důsledku skutečnosti, že zdroje hořčíku se nachází především v ČLR.
Je sice pravda, že doly na hlavní suroviny jsou situovány v ČLR, což má nákladové a strategické výhody pro výrobce v ČLR, avšak tyto rozdíly, které vedou k výhodám v nákladech, byly v každém případě zohledněny v cenových srovnáních.
7. Závěr o příčinných souvislostech
(67) Vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné jiné připomínky k příčinným souvislostem, se závěry učiněné v tomto ohledu ve 112. až 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
F. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Zájem výrobního odvětví Společenství
(68) Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky ohledně zájmu výrobního odvětví Společenství, se zjištění uvedená ve 125. až 129. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
2. Zájem dovozců
(69) Dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, a jeden dovozce ve spojení předložili k oznámení o prozatímních zjištěních podání.
Další dovozce, který v řízení nespolupracoval, předložil rovněž námitky vůči prozatímním opatřením s tím, že tato opatření budou mít nepříznivý dopad na jejich obrat, zaměstnanost a ziskovost, protože dotčený výrobek představuje podstatnou část jejich podnikatelské činnosti.
Tyto čtyři dovážející společnosti představovaly v OŠ přibližně 35 % celkového dovozu.
Společnosti však nepředložily žádné nové důkazy, které by mohly změnit závěry o zájmu výrobního odvětví Společenství uvedené v prozatímním nařízení.
(70) Další tvrzení předložená dovozci, která se shodují s tvrzeními uživatelů, jsou uvedena v 73. až 82. bodě odůvodnění.
(71) Vzhledem k tomu, že ohledně zájmu dovozců nejsou k dispozici žádné jiné připomínky, se zjištění uvedená ve 130. až 132. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
3. Zájem dodavatelů
(72) Vzhledem k tomu, že ohledně zájmu dodavatelů ve Společenství nebyly předloženy žádné jiné připomínky, se zjištění uvedená ve 133. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
4. Zájem uživatelů
4.1. Struktura trhu
(73) Většina uživatelů, dovozců a vyvážejících výrobců zopakovala tvrzení, že by opatření posílila strukturu trhu, který se skládá z několika důležitých výrobců, a tudíž omezila hospodářskou soutěž.
Ačkoliv v tomto ohledu nebyla předložena žádná nová tvrzení, byl předložen dodatečný materiál na podporu tohoto tvrzení.
(74) Je třeba připomenout, že největší výrobce na trhu Společenství neměl v OŠ u dotčeného výrobku většinový podíl na trhu (141. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
Tento podíl byl vypočítán na základě ověřených údajů.
Byl napadnut jedním účastníkem řízení, ale nebyl poskytnut žádný důkaz, který by dokládal, že podíl na trhu je vyšší než výše uvedené číslo.
Kromě toho žádný účastník řízení neposkytl žádný podložený důkaz o tom, že velké subjekty na trhu Společenství jednají v rozporu s pravidly hospodářské soutěže, který by uvedené tvrzení podpořil.
Kromě toho dotčený výrobek vyrábí několik jiných výrobců ve Společenství.
Vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné jiné připomínky, se zjištění uvedená v 140. a 141. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
4.2. Nedostatek dodávek a zvýšené náklady
(75) Tvrdilo se, že uvedená opatření by vedla k nedostatku dodávek dotčeného výrobku na trhu Společenství, protože vyvážející výrobci by zastavili dovoz do Společenství z důvodu těchto opatření.
Toto tvrzení nebylo podloženo žádným písemným důkazem.
Zde je třeba poznamenat, že vzhledem k množství dostupných zdrojů dodávek v ČLR a ve Společenství je nepravděpodobné, že by mohlo dojít k nedostatku dodávek.
Proto je toto tvrzení neopodstatněné.
(76) Rovněž se tvrdilo, že dodavatelé surovin budou nuceni snížit vývoz do Společenství z důvodu takových činitelů, jako je nedostatek elektřiny v ČLR, kde se nachází většina zdrojů magnezitových surovin.
Tvrdilo se, že ceny za magnezit se následně začaly zvyšovat v roce 2005, což vede k nedostatku této suroviny na trhu Společenství.
Je jasné, že dodávky surovin z ČLR, jež jsou nezbytné pro výrobu magnezitových cihel, se mohou lišit v závislosti na vnitřních faktorech a mohou vést ke zvýšeným cenám magnezitu.
To však bude mít na výrobce ve Společenství, kteří používají magnezit čínského původu, a na čínské výrobce magnezitových cihel rovnocenný dopad.
Tato tvrzení proto nejsou pro posouzení dopadu uložených antidumpingových opatření důležitá.
(77) Uživatelské výrobní odvětví rovněž vyjádřilo své obavy z toho, že uvedená opatření povedou ke značnému zvýšení nákladů na magnezitové cihly a že by se tato skutečnost měla zohlednit při posuzování nákladového dopadu opatření na ocelářské odvětví.
Ocelářské odvětví však obecně nezpochybnilo skutečnost, že magnezitové cihly představují podstatně méně než 1 % jeho celkových nákladů (143. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
Nicméně poznamenali, že je zapotřebí věnovat pozornost skutečnosti, že i) výrobek je strategicky důležitý; ii) technická závada magnezitových cihel by mohla vyvolat další značné náklady; a iii) je pravděpodobné, že z důvodu jiných činitelů se ceny značně zvýší.
(78) V 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení již bylo poznamenáno, že žáruvzdorné materiály jsou strategicky velmi důležité spotřební materiály pro ocelářské výrobní odvětví, protože veškerá ocel musí projít konvertory, pecemi a licími pánvemi.
Závada žáruvzdorného materiálu by tedy mohla způsobit značnou hmotnou škodu ve smyslu přerušení výroby, oprav a bezpečnosti.
Pro ocelářské výrobní odvětví jsou proto dostatečné dodávky s vysokou kvalitou, tj. cihly s dlouhou životností, a dobrá technická podpora velmi důležitým činitelem.
(79) Ačkoliv je důležité posoudit, zda je surovina strategicky nebo jinak důležitá, představuje její cena v porovnání s celkovými náklady na výrobu v analýze zájmu Společenství rovněž podstatnou otázku.
Rozhodujícím činitelem zůstává tudíž nezpochybněná skutečnost, že náklady na magnezitové cihly činí méně než 1 % celkových nákladů na výrobu oceli.
(80) V tomto ohledu je rovněž třeba upozornit na skutečnost, že účelem antidumpingových opatření není zakázat dovoz, ale zvýšit ceny na udržitelnou úroveň nezpůsobující újmu.
Vzhledem k úrovni opatření (s váženým průměrem asi 20 %) je pravděpodobné, že čínský dovoz nezpůsobující újmu bude stále vstupovat na trh a zajišťovat účinnou hospodářskou soutěž.
Jiné třetí země rovněž poskytly možné zdroje dodávek, i když v OŠ byly tyto dodávky v nízkých objemech.
(81) Je rovněž třeba poznamenat, že pokud by opatření nebyla uložena, vzniklo by z dlouhodobého hlediska nebezpečí přesunu výroby dotčeného výrobku ze Společenství do ČLR.
S ohledem na nedostatek významných výrobců v jiných třetích zemích a na to, že je dotčený výrobek strategicky důležitý pro ocelářské výrobní odvětví, je jasné, že taková závislost na čínském dovozu není pro ocelářské odvětví Společenství přijatelnou perspektivou.
Tato úvaha prozatímního nařízení (138. bod odůvodnění prozatímního nařízení) byla zpochybněna jedním dovozcem a jednou ocelářskou společností.
Nebyla však napadnuta převážnou částí ocelářského výrobního odvětví, což vede k závěru, že je rovněž v jejich zájmu, aby byla životaschopná výroba magnezitových cihel v rámci Společenství zachována.
(82) Vzhledem k tomu, že ohledně údajného narušení struktury trhu a zvýšených nákladů nebyly předloženy žádné další připomínky, se zjištění uvedená ve 140. až 143. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
4.3. Závěr o zájmu uživatelů
(83) Vzhledem k tomu, že ohledně zájmu uživatelů nebyly předloženy žádné další připomínky, se zjištění v 134. až 144. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
5. Závěr o zájmu Společenství
(84) S ohledem na závěry učiněné v prozatímním nařízení a při zohlednění podání předložených různými účastníky řízení se dospělo k závěru, že neexistují přesvědčivé důvody pro to, aby konečná antidumpingová opatření na dumpingový dovoz magnezitových cihel pocházejících z ČLR nebyla uložena.
Proto se závěr uvedený ve 145. a 146. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(85) Úroveň pro odstranění újmy byla v prozatímním nařízení vypočtena s využitím pěti skupin PCN podle obsahu MgO v cihlách.
Tato metodika byla poprvé uvedena v dotaznících, které byly zaslány při zahájení tohoto šetření, a účastníci řízeni byli vyzváni, aby předložili své připomínky.
Jak je uvedeno v 86. až 88. bodě odůvodnění, byly požadovány a následně šetřeny úpravy této metodiky.
(86) V prozatímním nařízení byla provedena standardní úprava vývozních cen CIF, aby bylo možné zohlednit náklady po dovozu, náklady dovozce a obchodní úroveň.
Následné šetření prokázalo, že by se tyto úpravy měly přehodnotit tak, aby správně zohledňovaly náklady spojené s každým prodejním kanálem.
Vypočtená rozpětí pro odstranění újmy jsou uvedena v 90. bodě odůvodnění.
(87) Jedno sdružení uživatelů tvrdilo, že ve výpočtech nebyl zohledněn rozdíl v nákladech na pryskyřici nebo na živici, které se používají jako pojivo pro magnezitové cihly.
Je sice pravda, že náklady na živici, která se používá především ve výrobě ve Společenství, jsou nižší než na pryskyřici, avšak výrobci ve Společenství předložili řádně doložená tvrzení, že vyšší náklady na mírně pracnější výrobní proces pro živici tento rozdíl pohlcují.
V tomto šetření nebyly předloženy žádné podložené důkazy, které by tato zjištění vyvrátily.
Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(88) Dále jeden uživatel tvrdil, že existuje rozdíl v rámci skupin PCN uvedených v 85. bodě odůvodnění výše mezi cihlami použitými v konvertorech a cihlami použitými v licích pánvích.
Výrobní odvětví Společenství prodalo vyšší procento dražších cihel pro konvertory než vyvážející výrobci v ČLR.
Uživatel tvrdil, že tato skutečnost by měla být lépe promítnuta do cenových srovnání.
Toto tvrzení však nebylo opodstatněné, protože nebylo objasněno, kterých PCN se týkalo, a v jakém rozsahu.
Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(89) Je třeba připomenout, že cena, která nezpůsobuje újmu, byla vypočtena použitím ziskového rozpětí ve výši 8 %.
Tento údaj nenapadl žádný účastník řízení, tudíž je s konečnou platností potvrzen.
(90) Konečná vážená průměrná rozpětí újmy jsou pro společnosti, kterým bylo přiznáno buď IZ nebo STH, tyto:
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd _BAR_ 42,5 % _BAR_
Liaoning Mayerton Refractories Co. Ltd _BAR_ 22,7 % _BAR_
Yingkou Guangyang Refractories Co. Ltd _BAR_ 27,7 % _BAR_
Yingkou Kyushu Refractories Co. Ltd _BAR_ 27,7 % _BAR_
Yingkou Qinghua Refractories Co. Ltd _BAR_ 15,3 % _BAR_
Yingkou Sanhua Refractory Material Co. Ltd _BAR_ 48,2 % _BAR_
(91) Po výše uvedených různých úpravách běžné hodnoty a vývozních cen byla úroveň pro odstranění újmy stanovená na základě údajů od spolupracujících společností, kterým nebyl přiznán STH nebo IZ, a od nespolupracujících společností zjištěna ve výši 39,9 %.
(92) Vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné další připomínky než změny uvedené výše, se metodika uvedená ve 147. až 152. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
2. Konečná opatření
(93) S ohledem na výše uvedené a podle čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na úrovni dumpingového rozpětí nebo na úrovni rozpětí újmy vypočteného ve všech případech, je-li nižší než zjištěné dumpingové rozpětí.
(94) Na základě výše uvedeného by konečná cla měla být tato:
Společnost _BAR_ Rozpětí pro odstranění újmy _BAR_ Dumpingové rozpětí _BAR_ Navrhované anti-dumpingové clo _BAR_
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd _BAR_ 42,5 % _BAR_ 27,7 % _BAR_ 27,7 % _BAR_
Liaoning Mayerton Refractories Co. Ltd _BAR_ 22,7 % _BAR_ 2,7 % _BAR_ 2,7 % _BAR_
Yingkou Guangyang Refractories Co. Ltd _BAR_ 27,7 % _BAR_ 18,6 % _BAR_ 18,6 % _BAR_
Yingkou Kyushu Refractories Co. Ltd _BAR_ 27,7 % _BAR_ 18,6 % _BAR_ 18,6 % _BAR_
Yingkou Qinghua Refractories Co. Ltd _BAR_ 15,3 % _BAR_ 22,2 % _BAR_ 15,3 % _BAR_
Yingkou Sanhua Refractory Material Co. Ltd _BAR_ 48,2 % _BAR_ 8,1 % _BAR_ 8,1 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 39,9 % _BAR_ 51,5 % _BAR_ 39,9 % _BAR_
(95) Jednotlivé sazby antidumpingového cla uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění stávajícího šetření.
Odrážejí tedy situaci zjištěnou během uvedeného šetření ohledně uvedených společností.
Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu vztahujícímu se na "všechny ostatní společnosti") se proto vztahují výhradně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených konkrétně uvedenými společnostmi.
Dovezené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nebyly konkrétně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s konkrétně uvedenými společnostmi, nemohou tyto sazby využívat a podléhají celní sazbě uplatňované na "všechny ostatní společnosti".
(96) Všechny žádosti požadující uplatňování těchto individuálních sazeb antidumpingového cla (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být adresovány Komisi [3] se všemi souvisejícími informacemi, zejména s informacemi o veškerých změnách činností společnosti souvisejících s výrobou, domácími a vývozními prodeji souvisejícími například s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů.
Po konzultaci s poradním výborem Komise případně navrhne, aby bylo nařízení odpovídajícím způsobem pozměněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
3. Závazky
(97) V průběhu šetření vyjádřilo pět vyvážejících výrobců v ČLR zájem o nabídnutí závazku.
Pouze tři vyvážející výrobci však nakonec nabídli cenové závazky v souladu s čl. 8 odst.
(98) Jedna ze společností v šetření nespolupracovala.
Proto tato nabídka závazku musela být odmítnuta.
(99) Jiná společnost, které bylo přiznáno IZ, nabídla společný závazek dohromady s obchodníkem, který s ní není ve spojení a má sídlo ve Švýcarsku.
Společný závazek se společností, která není s danou společností ve spojení, musí být obvykle odmítnut, protože přítomnost obchodníka, který není s danou společností ve spojení, neumožňuje sledovat finanční toky.
Kromě toho je obchodník, který není s danou společností ve spojení, buď přímo, nebo nepřímo ve spojení s většinou svých odběratelů v EU.
Všechny uvedené skutečnosti vedou k velmi složité podnikové struktuře, která by neumožnila účinné sledování finančních toků, a tím i zaplacených cen.
Proto se takový závazek považuje buď za nevymahatelný, nebo za neúčinný.
Tudíž tato nabídka musela být odmítnuta.
(100) Další vyvážející výrobce, kterému bylo přiznáno IZ, nabídl společně s obchodníkem v ČLR, s nímž je ve spojení, společný cenový závazek kombinovaný s množstevním stropem.
Dohodli se na prodeji dotčeného výrobku v rámci množstevního stropu, a to na cenové úrovni nebo nad cenovou úrovní, která odstraňuje poškozující účinek dumpingu.
Dovoz nad množstevním stropem bude předmětem antidumpingových cel.
Společnosti rovněž poskytnou Komisi pravidelné a podrobné informace ohledně svého vývozu do Společenství, což znamená, že Komise bude moci tento závazek účinně sledovat.
Kromě toho je prodejní struktura těchto společností taková, že se Komise domnívá, že nebezpečí obcházení schváleného závazku je omezené.
(101) Aby Komise mohla i nadále účinně sledovat dodržování závazku ze strany společností, bude při předložení žádosti příslušnému celnímu orgánu o propuštění výrobku do volného oběhu osvobození od antidumpingového cla podmíněno předložením obchodní faktury, která obsahuje alespoň ty náležitosti, které jsou uvedeny v příloze.
Tento rozsah informací je rovněž nezbytný k tomu, aby celní úřady mohly potvrdit dostatečně přesně, že zásilky odpovídají obchodním dokumentům.
Nebude-li tato faktura předložena nebo nebude-li odpovídat výrobku předloženému celnímu orgánu, bude místo toho zaplacena příslušná sazba antidumpingového cla.
(102) Aby bylo dále zajištěno účinné dodržování závazku, měli by si dovozci být vědomi toho, že jakékoliv porušení závazku může vést ke zpětnému uplatnění antidumpingového cla na příslušné transakce.
Proto je potřeba zavést právní předpisy o vzniku celního dluhu ve výši příslušného antidumpingového cla, kdykoli se nedodrží jedna nebo více podmínek pro osvobození od cla.
Proto by celní dluh měl vzniknout vždy, když deklarant rozhodl o propuštění zboží do volného oběhu, tj. bez výběru antidumpingového cla, a zjistí se, že došlo k porušení jedné nebo více podmínek tohoto závazku.
(103) V případě porušení závazku může být antidumpingové clo vybráno pod podmínkou, že Komise přijetí závazku odvolala v souladu s čl. 8 odst. 9 základního nařízení s odkazem na konkrétní transakci, a popřípadě prohlášením příslušné závazkové faktury za neplatnou. Proto podle čl. 14 odst. 7 základního nařízení by měly celní orgány neprodleně informovat Komisi, kdykoliv jsou zjištěny náznaky porušení závazku.
(104) S ohledem na toto se nabídka závazku považuje za přijatelnou a dotčené společnosti byly informovány o základních skutečnostech, úvahách a povinnostech, na nichž se přijetí zakládá.
(105) Je třeba poznamenat, že v případě porušení nebo odvolání závazku nebo podezření na porušení závazku může být uloženo antidumpingové clo podle čl. 8 odst. 9 a 10 základního nařízení.
(106) Výše uvedený závazek se přijímá rozhodnutím Komise 2005/704/ES [4].
4. Výběr prozatímních cel
(107) Vzhledem k zjištěnému rozsahu dumpingových rozpětí a s ohledem na úroveň podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství se považuje za potřebné, aby se částky zajištěné prostřednictvím prozatímního cla uloženého nařízením (ES) č. 552/2005 vybíraly v sazbě konečného uloženého cla.
Jsou-li konečná cla vyšší než prozatímní cla, měly by být s konečnou platností vybírány pouze částky zajištěné ve výši prozatímních cel,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Na dovoz chemicky vázaných, nepálených magnezitových cihel, jejichž magnesiová složka obsahuje alespoň 80 % MgO, ať obsahují magnezit, či nikoli, pocházejících z Čínské lidové republiky, kódů KN ex68159100, ex68159910 a ex68159990 (kódy TARIC 6815910010, 6815991020 a 6815999020) se ukládá konečné antidumpingové clo.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se vztahuje na čistou cenu franko hranice Společenství před proclením, je pro výrobky uvedené v odstavci 1 tato:
Výrobce _BAR_ Antidumpingové clo _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Liaoning Mayerton Refractories Co. Ltd, Jinqiao Development Zone, Dashiqiao, Liaoning Province, 115100, ČLR _BAR_ 2,7 % _BAR_ A632 _BAR_
Yingkou Sanhua Refractory Material Co. Ltd, Gangdu Management Zone, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, ČLR _BAR_ 8,1 % _BAR_ A633 _BAR_
Yingkou Kyushu Refractories Co. Ltd, Houlashan, Jinqiao Village, Dashiqiao City, Liaoning Province 115100, ČLR _BAR_ 18,6 % _BAR_ A634 _BAR_
Yingkou Guangyang Refractories Co. Ltd, Houlashan, Jinqiao Village, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, ČLR _BAR_ 18,6 % _BAR_ A635 _BAR_
Yingkou Qinghua Refractories Co. Ltd, Qinghuayu Village, Qinghua District, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, ČLR _BAR_ 15,3 % _BAR_ A636 _BAR_
Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd, Biangan Village, Nanlou Economic Development zone, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, ČLR _BAR_ 27,7 % _BAR_ A638 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 39,9 % _BAR_ A999 _BAR_
3. Bez ohledu na odstavec 2 se konečné clo nevztahuje na dovážené výrobky deklarované k propuštění do volného oběhu v souladu s článkem 2.
4. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Dovoz výrobků deklarovaných k propuštění do volného oběhu, jež jsou fakturovány společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v rozhodnutí 2005/704/ES v platném znění, je osvobozen od antidumpingových cel uložených článkem 1 za podmínky, že:
- jsou vyrobeny, zaslány a fakturovány přímo uvedenými společnostmi prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství,
- jsou při dovozu opatřeny platnou závazkovou fakturou.
Závazková faktura je obchodní faktura, která obsahuje alespoň náležitosti a prohlášení uvedené v příloze, a
- výrobky, které jsou deklarovány a předloženo celním orgánům, přesně odpovídají popisu na závazkové faktuře.
2. Celní dluh vzniká při přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu, kdykoliv se u zboží, které je popsáno v článku 1 a osvobozeno od antidumpingového cla podle podmínek uvedených v odstavci 1, zjistí, že jedna nebo více těchto podmínek nejsou splněny. Druhá podmínka stanovená v odstavci 1 je považována za nesplněnou, když se zjistí, že závazková faktura nesouhlasí s přílohou, nebo se zjistí, že není pravá, nebo když Komise odvolá přijetí závazku podle čl. 8 odst. 9 nařízení (ES) č. 384/96 v nařízení nebo v rozhodnutí, které se týká určité transakce, a prohlásí dotyčnou závazkovou fakturu nebo faktury za neplatné.
Dovozci přijímají jako běžné obchodní riziko, že nesplnění jedné nebo více podmínek, které jsou uvedeny v odstavci 1 a dále definovány v odstavci 2, kteroukoli stranou může mít za následek vznik celního dluhu podle článku 201 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [5].
Vzniklý celní dluh se vybere v okamžiku, kdy Komise přijetí závazku odvolá.
Článek 3
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (ES) č. 552/2005 na dovoz chemicky vázaných, nepálených magnezitových cihel, jejichž magnesiová složka obsahuje alespoň 80 % MgO, ať obsahují magnezit, či nikoli, pocházejících z Čínské lidové republiky, kódů KN ex68159100, ex68159910 a ex68159990 (kódy TARIC 6815910010, 6815991020 a 6815999020) se s konečnou platností vybírají v souladu s pravidly stanovenými níže.
Zajištěné částky, které převyšují konečné sazby antidumpingových cel, se uvolňují.
Jsou-li konečná cla vyšší než prozatímní cla, vyberou se s konečnou platností pouze částky zajištěné na úrovni prozatímních cel.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1660/2005
ze dne 6. října 2005
o uzavření Protokolu, kterým se na období od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2010 stanoví možnosti rybolovu a finanční příspěvek podle Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Komorskou federativní islámskou republikou o rybolovu při pobřeží Komor
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 ve spojení s čl. 300 odst. 2 a 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s Dohodou mezi Evropským hospodářským společenstvím a Komorskou federativní islámskou republikou o rybolovu při pobřeží Komor [2] vedly obě smluvní strany jednání s cílem stanovit změny nebo dodatky, které mají být učiněny v dohodě na konci doby používání protokolu připojeného k dohodě.
(2) Dne 24. listopadu 2004 byl jako výsledek těchto jednání parafován protokol, kterým se na období od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2010 stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle uvedené dohody.
(3) V zájmu Společenství je uvedený protokol schválit.
(4) Způsob rozdělení rybolovných práv mezi členské státy by měl vycházet z tradičního rozdělení rybolovných práv v rámci dohody o rybolovu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Protokol, kterým se na období od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2010 stanoví možnosti rybolovu a finanční příspěvek podle Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Komorskou federativní islámskou republikou o rybolovu při pobřeží Komor, se schvaluje jménem Společenství.
Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí [3].
Článek 2
Rybolovná práva stanovená v protokolu se rozdělují mezi členské státy takto:
a) plavidla lovící tuňáky vlečnou sítí:
Španělsko: 21 plavidel
Francie: 18 plavidel
Itálie: 1 plavidlo;
b) plavidla lovící na dlouhý vlasec s návazci:
Španělsko: 12 plavidel
Portugalsko: 5 plavidel.
Jestliže žádosti o licence těchto členských států nevyčerpají rybolovná práva stanovená protokolem, může vzít Komise v úvahu žádosti o licence ostatních členských států.
Článek 3
Členské státy, jejichž plavidla provádějí rybolov podle protokolu, oznámí Komisi množství odlovů z jednotlivých populací v rybolovné oblasti Komor v souladu s nařízením Komise (ES) č. 500/2001 [4].
Článek 4
Předseda Rady je oprávněn jmenovat osoby zmocněné podepsat protokol zavazující Společenství.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1661/2005
ze dne 11. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1662/2005
ze dne 11. října 2005,
kterým se mění příloha I nařízení (ES) č. 953/2003 k zamezení přesměrování obchodu s některými klíčovými léky do Evropské unie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 953/2003 ze dne 26. května 2003 k zamezení přesměrování obchodu s některými klíčovými léky do Evropské unie [1], a zejména na čl. 4 odst. 4 a 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Komise obdržela upravené žádosti podle článku 4 nařízení (ES) č. 953/2003 týkající se přípravků Epivir 150 mg × 60 a Combivir 300/150 mg × 60.
(2) Komise dospěla v souladu s postupem podle čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení k závěru, že obdržené žádosti splňují požadavky nařízení (ES) č. 953/2003.
(3) Žadatelé byli informováni o rozhodnutí Komise jejich žádosti přijmout.
(4) Přílohu I nařízení (ES) č. 953/2003 je proto nutné nahradit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 953/2003 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1663/2005
ze dne 11. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1535/2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o režim podpory pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 5 nařízení (ES) č. 2201/96 se stanoví zpracovatelské prahy Společenství a vnitrostátní zpracovatelské prahy, jakož i ustanovení pro výpočet výše podpory, je-li zjištěno překročení prahu v členském státě, pokud uvedený členský stát má zpracovatelský práh pro dotyčný produkt, jak je definováno v příloze III uvedeného nařízení.
(2) Podle čl. 23 odst. 1 prvního pododstavce nařízení Komise (ES) č. 1535/2003 [2] se zpracovaná surovina musí přičíst ke zpracovatelskému prahu členského státu, v němž má organizace producentů své sídlo.
(3) Provádění tohoto ustanovení v posledních hospodářských letech ukázalo na nedostatky při uplatňování režimu podpory, a to zejména v případě rajčat.
Na základě tohoto ustanovení se však produkce některých producentů, členů organizace producentů se sídlem v jiném členském státě než organizace producentů patřící ke sdružení organizací producentů se sídlem v jiném členském státě, přičte ke zpracovatelskému prahu členského státu, v němž má organizace producentů nebo sdružení organizací producentů své sídlo.
Zkušenost ukazuje, že přičtení musí být provedeno k prahu členského státu, v němž byla surovina vyprodukována.
(4) Nařízení (ES) č. 1535/2003 by proto mělo být pozměněno.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro zpracované ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1535/2003 se mění takto:
1. V čl. 23 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"V případě rajčat, broskví a hrušek podávají organizace producentů své žádosti o podporu příslušným orgánům členského státu, v němž mají své sídlo, pokud uvedený členský stát má zpracovatelský práh pro dotyčný produkt, jak je definováno v příloze III nařízení (ES) č.
2201/96. Množství, pro které se žádá o podporu, se přičte k prahu členského státu, v němž byla surovina vyprodukována."
2. V čl. 24 prvním pododstavci se písmeno b) nahrazuje tímto:
"b) množství, na které se žádost o podporu vztahuje, rozdělené podle smlouvy, a případně podle sazby podpory v členském státě produkce suroviny, které však nesmí překročit množství přijaté ke zpracování, po odečtení případných použitých sazeb snížení;".
3. V čl. 27 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Výše podpory, která má být vyplacena, se rovná výši v členském státě, v němž je surovina vyprodukována."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1664/2005
ze dne 12. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1665/2005
ze dne 12. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 314/2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim kvót v odvětví cukru
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 15 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 6 odst. 4 nařízení Komise (ES) č. 314/2002 [2] určuje způsob stanovení množství cukru, isoglukosy a inulinového sirupu prodaného ke spotřebě v rámci Společenství podle článku 15 nařízení (ES) č. 1260/2001.
(2) V zájmu transparentnosti a jasnosti je třeba upřesnit určité body výpočtu, a zejména zohlednit přebytečná množství cukru, která jsou uvedena v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 832/2005 ze dne 31. května 2005, kterým se stanoví přebytečné množství cukru, isoglukosy a fruktosy pro Českou republiku, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Maltu, Polsko, Slovinsko a Slovensko [3].
(3) Rovněž je třeba zohlednit intervenční zásoby ke zhodnocení množství zásob na počátku a na konci hospodářského roku a množství cukru, která jsou k dispozici na trhu Společenství.
(4) Proto je třeba pozměnit nařízení (ES) č. 314/2002.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 6 nařízení (ES) č. 314/2002 se mění takto:
1. Odstavec 4 se mění takto:
a) třetí pododstavec se nahrazuje tímto:
"Množství uvedená v prvním pododstavci písm. c) a d) a v druhém pododstavci písm. a) a b) se získávají z databází Eurostatu nebo z alternativních zdrojů informací a v případě neúplných údajů pro určitý hospodářský rok se týkají posledních dvanácti měsíců, které jsou k dispozici.
Neberou se v úvahu množství, na která se vztahuje režim aktivního nebo pasivního zušlechťovacího styku.";
b) vkládá se tento pododstavec, který zní:
"V množstvích podle prvního pododstavce písm. a) a druhého pododstavce písm. c) jsou zahrnuta přebytečná množství stanovená v článku 1 nařízení Komise č. 832/2005 [4] a intervenční zásoby vytvořené podle článku 7 nařízení (ES) č. 1260/2001.
2. Odstavec 5 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se vkládají písmena d) a e), která znějí:
"d) množství základních produktů vyjádřených jako bílý cukr, pro která byla v průběhu uvedeného hospodářského roku vydána osvědčení o produkční náhradě uvedená v čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001;
e) potravinová pomoc.";
b) druhý pododstavec se zrušuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1666/2005
ze dne 13. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1667/2005
ze dne 13. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 60/2004, kterým se stanoví přechodná opatření v odvětví cukru z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 první pododstavec tohoto aktu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 7 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 60/2004 [1] stanoví, že částka, která má být požadována po uvedených členských státech, pokud jde o přebytečná množství, jež nebyla odstraněna, se vezme v úvahu pro výpočet dávek z produkce na hospodářský rok 2004/05.
(2) Jelikož částka, která má být požadována, nebude známa při výpočtu dávek na hospodářský rok 2004/05 v září 2005, byla lhůta pro předložení důkazů o odstranění odložena na 31. března 2006 nařízením Komise (ES) č. 651/2005.
Je proto třeba stanovit, že uvedená částka se vezme v úvahu pro výpočet dávek z produkce na hospodářský rok 2005/06 v září 2006.
(3) Nařízení (ES) č. 60/2004 musí být odpovídajícím způsobem změněno.
Jelikož tato změna musí předcházet stanovení dávek na hospodářský rok 2004/05, je třeba stanovit, že toto nařízení vstupuje okamžitě v platnost.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 7 nařízení (ES) č. 60/2004 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. V případě, že důkaz o odstranění z trhu podle odstavce 1 není předložen pro celé přebytečné množství nebo jeho část, bude se po novém členském státu požadovat částka rovnající se množství, jež nebylo odstraněno, vynásobenému nejvyššími vývozními náhradami platnými v době od 1. května 2004 do 30. listopadu 2005 pro bílý cukr kódu KN 17019910.
Podíl ve výši 25 % z celkové částky bude přidělen do rozpočtu Společenství nejpozději do 31. prosince každého z následujících roků 2006, 2007, 2008 a 2009.
Celková částka se vezme v úvahu pro výpočet dávek z produkce na hospodářský rok 2005/06."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1668/2005
ze dne 13. října 2005,
kterým se stanovují úrokové míry používané pro výpočet nákladů na financování intervenčních opatření ve formě nákupu, skladování a odbytu zásob pro záruční sekci EZOZF pro účetní období 2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1883/78 ze dne 2. srpna 1978 o obecných pravidlech pro financování intervencí záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu [1], a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 3 nařízení Komise (EHS) č. 411/88 ze dne 12. února 1988 o metodě a úrokové míře pro výpočet nákladů na financování intervenčních opatření ve formě nákupu, skladování a odbytu [2] stanoví, že jednotná úroková míra používaná pro výpočet nákladů na financování intervenčních opatření odpovídá tříměsíčním a ročním úrokovým mírám EURIBOR váženým 1/3 a 2/3.
(2) Komise stanoví tuto úrokovou míru před začátkem každého účetního období záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) na základě úrokových měr zjištěných během šesti měsíců před jejím stanovením.
(3) V souladu s čl. 4 odst. 1 a 2 nařízení (EHS) č. 411/88 se stanoví zvláštní úroková míra pro ty členské státy, jejichž úroková míra je po dobu nejméně šesti měsíců nižší než jednotná úroková míra stanovená pro Společenství. Pokud členský stát nesdělí průměrnou míru svých úrokových nákladů před koncem rozpočtového roku, je zvláštní úroková míra, která se má použít, stanovena na základě referenční úrokové míry uvedené v příloze výše zmíněného nařízení.
(4) Ustanovení čl. 4 odst. 3 nařízení (EHS) č. 411/88 stanoví, že pokud je pro rozpočtové roky 2005 a 2006 průměrná míra úrokových nákladů členského státu vyšší než dvojnásobek jednotné úrokové míry Společenství, uhradí Společenství úrokové náklady na základě jednotné úrokové míry zvýšené o rozdíl mezi dvojnásobkem této míry a skutečnou úrokovou měrou členského státu.
(5) Vzhledem ke sdělením členských států Komisi je třeba stanovit úrokové míry, které se použijí pro účetní období 2006 záruční sekce EZOZF, s přihlédnutím k těmto prvkům.
(6) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru EZOZF,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro výdaje vynaložené během účetního období 2006 záruční sekce EZOZF:
1. Jednotná úroková míra podle článku 5 nařízení (EHS) č. 1883/78 se stanoví na 2,2 % pro všechny členské státy, kromě států uvedených v bodech 2 a 3 tohoto článku.
2. Zvláštní úroková míra podle čl. 4 odst. 1 nařízení (EHS) č. 411/88 se stanoví na:
a) 2,1 % pro Českou republiku, Francii, Rakousko a Finsko;
b) 1,8 % pro Švédsko.
3. Úroková míra uhrazená podle čl. 4 odst. 3 nařízení (EHS) č. 411/88 se stanoví na:
a) 3,2 % pro Kypr;
b) 5,1 % pro Maďarsko;
c) 3,0 % pro Polsko;
d) 2,8 % pro Slovinsko;
e) 2,3 % pro Spojené království.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1669/2005
ze dne 13. října 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 14. října 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1670/2005
ze dne 13. října 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1671/2005
ze dne 13. října 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 9. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1138/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1138/2005 ze dne 15. července 2005, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2005/06, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1138/2005 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 9. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1138/2005 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 39,407 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1672/2005
ze dne 13. října 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 11. října 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 11. října 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 14. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1673/2005
ze dne 13. října 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 11 října 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 11 října 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 12,49 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1674/2005
ze dne 13. října 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu tresky obecné v oblastech ICES I, II b plavidly plujícími pod vlajkou Polska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
kterým se stanoví zákaz rybolovu tresky obecné v oblastech ICES I, II b plavidly plujícími pod vlajkou Polska
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1675/2005
ze dne 13. října 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1676/2005
ze dne 13. října 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 7. do 13. října 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1058/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1677/2005
ze dne 13. října 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro oves v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1438/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 ze dne 2. září 2005 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro oves ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2005/06 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýcarska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 by měla být stanovena maximální náhrada.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 7. do 13. října 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1438/2005 se maximální vývozní náhrada pro oves stanovuje na 22,56 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1678/2005
ze dne 13. října 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 7. do 13. října 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 9,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1679/2005
ze dne 6. října 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2075/92 o společné organizaci trhu se surovým tabákem
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Hlavy I a II nařízení (EHS) č. 2075/92 [3] stanoví pro produkci tabáku režim prémií a režim řízení produkce.
(2) Článek 152 nařízení (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce [4], stanoví zrušení hlav I a II nařízení (EHS) č. 2075/92 s účinkem od 1. ledna 2005, ale uvádí, že se nadále použijí pro sklizeň 2005. Použitelnost režimu prémií a režimu řízení produkce podle nařízení (EHS) č. 2075/92 skončí po skončení sklizně 2005.
(3) V důsledku toho se řada článků nařízení Rady (EHS) č. 2075/92 stane bezúčinná, a měla by proto být v zájmu právní jasnosti a přehlednosti zrušena.
(4) Nařízení (EHS) č. 2075/92 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2075/92 se mění takto:
1. Článek 1 se nahrazuje tímto:
"Článek 1
Společná organizace trhu se surovým tabákem upravuje surový nebo nezpracovaný tabák a tabákový odpad kódu KN 2401."
. 2. Články 2, 12, 19, 25, 26 a 27 a příloha se zrušují.
3. V čl. 13 odst. 2 se písmeno b) nahrazuje tímto:
"b) zvláštní opatření týkající se přechodu pěstitelů tabáku na jiné plodiny nebo jiné hospodářské činnosti vytvářející pracovní místa, jakož i studie o možnostech přechodu pěstitelů tabáku na jiné plodiny nebo činnosti." .
4. Článek 14 se zrušuje.
5. Článek 14a se nahrazuje tímto:
"Článek 14a
Prováděcí pravidla k článku 13 budou stanovena postupem podle článku 23."
. 6. Článek 17 se nahrazuje tímto:
"Článek 17
1. Členské státy přijmou veškerá potřebná opatření, aby kontrolovaly a zaručovaly dodržování předpisů Společenství v odvětví surového tabáku.
2. Prováděcí pravidla k této hlavě budou stanovena postupem podle článku 23." .
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1680/2005
ze dne 14. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1681/2005
ze dne 14. října 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 172. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 172. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1682/2005
ze dne 14. října 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 172. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 172. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 1683/2005
ze dne 14. října 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka v 91. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 uvedeného nařízení se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
Výše jistoty složené na zpracování se určuje s ohledem na rozdíl mezi tržní cenou sušeného odstředěného mléka a minimální prodejní cenou.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být minimální prodejní cena stanovena na níže určené úrovni a měla by být stanovena příslušná jistota za zpracování.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní cena a jistota za zpracování pro 91. dílčí nabídkové řízení prováděné podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek skončila dnem 11. října 2005, se stanovují takto:
—minimální prodejní cena: _BAR_ 185,30 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za zpracování: _BAR_ 35,00 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1684/2005
ze dne 14. října 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 344. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 344. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 45,5 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 50 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1685/2005
ze dne 14. října 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 28. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 28. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 11. října 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 261,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 15. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1686/2005
ze dne 14. října 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2004/05 stanoví částky na dávky z výroby a koeficient doplňkové dávky v odvětví cukru
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 15 odst. 8 první odrážka a na čl. 16 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 8 nařízení Komise (ES) č. 314/2002 ze dne 20. února 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim kvót v odvětví cukru [2] stanoví, že výše dávek základní výroby a dávky B, a případně i koeficient stanovený v čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 pro cukr, isoglukosu a inulinový sirup jsou pro předchozí hospodářský rok stanoveny do 15. října.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1462/2004 ze dne 17. srpna 2004, kterým se v odvětví cukru upravuje maximální částka dávky B z výroby a kterým se mění minimální cena cukrové řepy B [3] pro hospodářský rok 2004/05 pro tento rok stanovila maximální částku dávky B, uvedenou v čl. 15 odst. 4 první odrážce nařízení (ES) č. 1260/2001 na 37,5 % intervenční ceny bílého cukru.
(3) Pro hospodářský rok 2004/05 předvídatelná celková ztráta zjištěná podle čl. 15 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 vede v souladu s odstavci 4 a 5 uvedeného článku k uchování maximální částky 2 % pro základní dávku a 37,5 % pro dávku B, které jsou stanoveny v odst. 3 druhém pododstavci první odrážce uvedeného článku a v článku 1 nařízení (ES) č. 1462/2004.
(4) Čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že doplňková dávka se vybírá, pokud celková ztráta zjištěná podle čl. 15 odst. 1 a 2 uvedeného nařízení není plně pokryta příjmy ze základních dávek z výroby i z dávek B. Pro hospodářský rok 2004/05 tato celková nekrytá ztráta činí 133529997 EUR. Je tedy třeba stanovit koeficient podle čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001. Při určování tohoto koeficientu je třeba brát v úvahu částky na dávky stanovené na hospodářský rok 2003/04 pro členské státy Společenství ve složení ke dni 30. dubna 2004.
(5) Řídící výbor pro cukr nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Částky na dávky z výroby cukru pro hospodářský rok 2004/05 jsou stanoveny na:
a) 12,638 EUR za tunu bílého cukru jako dávka ze základní výroby pro cukr A a cukr B;
b) 236,963 EUR za tunu bílého cukru jako dávka B pro cukr B;
c) 5,330 EUR za tunu sušiny jako dávka ze základní výroby pro isoglukosu A a isoglukosu B;
d) 99,424 EUR za tunu sušiny jako dávka B pro isoglukosu B;
e) 12,638 EUR za tunu sušiny rovnocenné cukru/isoglukose jako dávka ze základní produkce pro inulinový sirup A a inulinový sirup B;
f) 236,963 EUR za tunu sušiny rovnocenné cukru/isoglukose jako dávka B pro inulinový sirup B.
Článek 2
Pro hospodářský rok 2004/05 se koeficient stanovený v čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví na 0,27033 pro Českou republiku, Litvu, Lotyšsko, Maďarsko, Polsko, Slovensko a Slovinsko a na 0,15935 pro ostatní členské státy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1687/2005
ze dne 14. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2869/95 o poplatcích placených Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ohledně úpravy některých poplatků
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství [1], a zejména na čl. 139 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 139 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94 stanoví, že výše poplatků placených Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (dále jen "úřad"), musí být stanovena tak, aby příjmy z nich umožňovaly zajistit vyrovnanost rozpočtu úřadu.
(2) Ve střednědobém výhledu se počítá s podstatným zvýšením příjmů úřadu zvláště v důsledku placení poplatků za obnovení ochranných známek Společenství.
(3) Přistoupení Evropského společenství k Protokolu k Madridské dohodě o mezinárodním zápisu ochranných známek schválenému rozhodnutím Rady 2003/793/ES [2] (dále jen "Madridský protokol") a řízení zápisu elektronickou formou by měla usnadnit postup a umožnit úspory, pokud jde o náklady spojené se zápisem.
Účinnost při správě úřadu vede také ke snížení výdajů.
(4) Snížení poplatků se proto ukazuje být vhodným opatřením k zajištění nezbytné rovnováhy rozpočtu a k podpoře přístupu uživatelů k systému.
Je však vhodné poznamenat, že určitý přebytek je vždy odůvodněný, protože umožňuje čelit víceméně nepředvídaným situacím a zabránit nežádoucímu schodku.
(5) Bylo by proto vhodné změnit poplatky, aby došlo k celkovému snížení o 35 až 40 milionů EUR za rok.
Toto snížení by mělo být rozděleno jednak mezi poplatky za přihlášku a zápis a jednak mezi poplatky za obnovu ochranných známek.
Navíc je třeba stanovit snížený poplatek za podání žádosti elektronickou formou.
(6) Vývoj hlavních ukazatelů bude průběžně sledován, aby se zaručila rovnováha mezi příjmy a výdaji.
(7) Nařízení Komise (ES) č. 2869/95 [3] by mělo být proto odpovídajícím způsobem změněno.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro poplatky, prováděcí předpisy a řízení před odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2869/95 se mění takto:
1. Tabulka v článku 2 se mění takto:
a) Bod 1 se nahrazuje tímto:
"1.Základní poplatek za přihlášku individuální ochranné známky [čl. 26 odst. 2 pravidlo 4 písm. a)] _BAR_ 900". _BAR_
b) Vkládá se bod 1b):
"1b.Základní poplatek za přihlášku individuální ochranné známky elektronickou formou [čl. 26 odst. 2 pravidlo 4 písm. a)] _BAR_ 750". _BAR_
c) Body 2 až 4 se nahrazují tímto:
"2.Poplatek za každou třídu zboží a služeb od čtvrté třídy pro individuální ochranou známku [čl. 26 odst. 2 pravidlo 4 písm. b)] _BAR_ 150 _BAR_
3.Základní poplatek za přihlášku kolektivní ochranné známky [čl. 26 odst. 2 a čl. 64 odst. 3 pravidlo 4 písm. a) a pravidlo 42] _BAR_ 1300 _BAR_
4.Poplatek za každou třídu zboží a služeb od čtvrté třídy pro kolektivní ochranou známku [čl. 26 odst. 2 a čl. 64 odst. 3 pravidlo 4 písm. b) a pravidlo 42] _BAR_ 300". _BAR_
d) Body 7 až 10 se nahrazují tímto:
"7.Základní poplatek za zápis individuální ochranné známky [čl. 45 pravidlo 23 odst. 1 písm. a)] _BAR_ 850 _BAR_
8.Poplatek za každou třídu zboží a služeb od čtvrté třídy pro individuální ochranou známku čl. 45 pravidlo 23 odst. 1 písm. b)] _BAR_ 150 _BAR_
9.Základní poplatek za zápis kolektivní ochranné známky [článek 45 a čl. 64 odst. 3 pravidlo 23 odst. 1 písm. a) a pravidlo 42] _BAR_ 1700 _BAR_
10.Poplatek za každou třídu zboží a služeb od čtvrté třídy pro kolektivní ochranou známku [článek 45 a čl. 64 odst. 3 pravidlo 23 odst. 1 písm. b) a pravidlo 42] _BAR_ 300". _BAR_
e) Body 12 až 15 se nahrazují tímto:
"12.Základní poplatek za obnovení zápisu individuální ochranné známky [čl. 47 odst. 1 pravidlo 30 odst. 2 písm. a)] _BAR_ 1500 _BAR_
12a.Základní poplatek za obnovení zápisu individuální ochranné známky elektronicky [čl. 47 odst. 1 pravidlo 30 odst. 2 písm. a)] _BAR_ 1350 _BAR_
13.Poplatek za obnovení každé třídy zboží a služeb převyšující tři třídy pro individuální ochranou známku [čl. 47 odst. 1 pravidlo 30 odst. 2 písm. b)] _BAR_ 400 _BAR_
14.Základní poplatek za obnovení kolektivní ochranné známky [čl. 47 odst. 1 a čl. 64 odst. 3 pravidlo 30 odst. 2 písm. a) a pravidlo 42] _BAR_ 3000 _BAR_
15.Poplatek za obnovení každé třídy zboží a služeb převyšující tři třídy pro kolektivní ochranou známku [čl. 47 odst. 1 a čl. 64 odst. 3 pravidlo 30 odst. 2 písm. b) a pravidlo 42] _BAR_ 800". _BAR_
2. V čl. 5 odst. 1 se ruší písmena b) a c).
3. Článek 8 se mění takto:
a) V odstavci 1 se ruší písmena b) a c).
b) V odstavci 3 se ruší písmena a) i) a a) iii).
4. V čl. 11 odst. 3 se písmena a) a b) nahrazují tímto:
"a) v případě individuální ochranné známky: částka 1450 EUR zvýšená případně o 300 EUR za každou třídu zboží nebo služeb od čtvrté třídy;
b) v případě kolektivní ochranné známky podle pravidla 121 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95: částka 2700 EUR zvýšená případně o 600 EUR za každou třídu zboží nebo služeb od čtvrté třídy."
5. V čl. 12 odst. 2 se písmena a) a b) nahrazují tímto:
"a) v případě individuální ochranné známky: částka 1200 EUR zvýšená o 400 EUR za každou třídu zboží a služeb od čtvrté třídy v mezinárodním zápisu;
b) v případě kolektivní ochranné známky podle pravidla 121 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95: částka 2700 EUR zvýšená o 800 EUR za každou třídu zboží a služeb od čtvrté třídy v mezinárodním zápisu."
6. V čl. 13 odst. 1 se písmena a) a b) nahrazují tímto:
"a) v případě individuální ochranné známky: částka 850 EUR zvýšená o 150 EUR za každou třídu zboží a služeb od čtvrté třídy v mezinárodním zápisu;
b) v případě kolektivní ochranné známky: částka 1700 EUR zvýšená o 300 EUR za každou třídu zboží a služeb od čtvrté třídy v mezinárodním zápisu."
Článek 2
V případě změny výše poplatků uvedených v článcích 2, 11 a 12 se uplatní následující přechodný režim:
1. Výše poplatku za přihlášku ochranné známky Společenství, v níž jsou případně zahrnuty i poplatky za třídy, je stanovena nařízením, které je v platnosti v okamžiku podání přihlášky podle čl. 25 odst. 1 a) nebo b) nařízení (ES) č. 40/94.
2. Výše poplatků za zápis ochranné známky Společenství, v níž jsou případně zahrnuty i poplatky za třídy, je stanovena nařízením, které je v platnosti v okamžiku zaslání výzvy podle pravidla 23 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2868/95.
3. Výše poplatku za předložení jiné žádosti nebo jiného úkonu je stanovena nařízením, které je v platnosti v okamžiku platby.
4. Výše poplatků podle článků 11 a 12 je stanovena v souladu s prováděcím nařízením k Madridské dohodě o mezinárodním zápisu ochranných známek a k protokolu k této dohodě.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1688/2005
ze dne 14. října 2005,
kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004, pokud jde o zvláštní záruky ohledně salmonely na zásilky určitého masa a vajec do Finska a Švédska
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu [1], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Finsku a Švédsku byly v době jejich přistoupení uděleny dodatečné záruky ohledně salmonely, které se vztahovaly na obchod s čerstvým masem ze skotu a prasat, na čerstvé drůbeží maso i na konzumní vejce a které byly směrnicí Rady 94/65/ES [2] rozšířeny i na mleté maso.
Tyto záruky byly uvedeny v určitých směrnicích, ve znění aktu o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, zejména pokud jde o potraviny ve směrnici Rady 64/433/EHS [3] pro čerstvé maso, ve směrnici Rady 71/118/EHS [4] pro drůbeží maso a ve směrnici Rady 92/118/EHS [5] pro vejce.
(2) Od 1. ledna 2006 budou směrnice 64/433/EHS, 71/118/EHS a 94/65/ES zrušeny směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/41/ES ze dne 21. dubna 2004, kterou se zrušují některé směrnice týkající se hygieny potravin a hygienických podmínek pro produkci některých produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě a pro jejich uvádění na trh a kterou se mění směrnice Rady 89/662/EHS a 92/118/EHS i rozhodnutí Rady 95/408/ES [6].
Směrnice 92/118/EHS bude změněna směrnicí 2004/41/ES.
(3) Článek 4 směrnice 2004/41/ES stanoví, že až do doby, než budou přijata nezbytná ustanovení na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 [7], (ES) č.
853/2004, (ES) č. 854/2004 [8] nebo směrnice Rady 2002/99/ES [9], se nadále přiměřeně použijí prováděcí pravidla přijatá na základě směrnic 71/118/EHS a 94/65/ES, jakož i prováděcí pravidla přijatá na základě přílohy II směrnice 92/118/EHS, s výjimkou rozhodnutí Rady 94/371/ES [10].
(4) Od 1. ledna 2006 se podle nařízení (ES) č. 853/2004 použijí nová pravidla týkající se zvláštních záruk na potraviny, pokud jde o salmonelu.
(5) Je proto třeba podle nových ustanovení nařízení (ES) č. 853/2004 aktualizovat a odpovídajícím způsobem doplnit ustanovení uvedená v rozhodnutí Komise 95/168/ES ze dne 8. května 1995, kterým se, pokud jde o salmonely, stanoví doplňkové záruky u zásilek některých druhů vajec určených k lidské spotřebě do Finska a Švédska [11], v rozhodnutí Rady 95/409/ES ze dne 22. června 1995, kterým se stanoví pravidla pro mikrobiologické testování odběrem vzorků čerstvého hovězího, telecího a vepřového masa určeného pro Finsko a Švédsko [12], v rozhodnutí Rady 95/411/ES ze dne 22. června 1995, kterým se stanoví pravidla pro mikrobiologické vyšetření na salmonely u vzorků odebraných z čerstvého drůbežího masa určeného pro Finsko a Švédsko [13], a v rozhodnutí Komise 2003/470/ES ze dne 24. června 2003 o povolení určitých alternativních metod, které budou použity při mikrobiologickém vyšetření masa určeného pro Finsko a Švédsko [14].
Dále je vhodné všechna tato ustanovení zařadit do jediného nařízení Komise a zrušit rozhodnutí 95/168/ES, 95/409/ES, 95/411/ES a 2003/470/ES.
(6) Je rovněž třeba přijmout prováděcí ustanovení k novým zvláštním zárukám stanoveným v nařízení (ES) č. 853/2004, pokud jde o mleté maso z drůbeže.
(7) Měla by být rovněž vypracována pravidla týkající se mikrobiologického vyšetření pomocí odběru vzorků, která stanoví metodu odběru vzorků, počet vzorků k odběru, jakož i mikrobiologickou metodu umožňující vyšetřování vzorků.
(8) V pravidlech pro metody odběru vzorků je vhodné, pokud jde o maso z hovězího dobytka a prasat, rozlišit jatečně upravená těla a půlky jatečně upravených těl od čtvrtí, kusů a menších kusů masa, a pokud jde o maso z drůbeže, rozlišit celá jatečně upravená těla od částí jatečně upravených těl a drobů.
(9) Jako referenční metody je vhodné vzít v úvahu mezinárodní metody odběru vzorků i jejich mikrobiologického vyšetřování a zároveň povolit použití určitých alternativních metod, jež byly validovány a potvrzeny jako metody poskytující rovnocenné záruky.
(10) Je třeba aktualizovat nebo případně stanovit vzory obchodních dokladů a osvědčení, jež budou v podobě prohlášení a osvědčení o splnění záruk přiloženy k zásilkám.
(11) Podle čl. 8 odst. 2 písm. c) a d) nařízení (ES) č. 853/2004 by se zvláštní záruky neměly vztahovat na žádnou zásilku, jež podléhá programu, který byl uznán za rovnocenný programu schválenému pro Finsko a Švédsko, ani na zásilky masa ze skotu a prasat, jakož i vajec určených ke zvláštním zpracováním.
(12) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odběr vzorků masa ze skotu
Odběr vzorků masa ze skotu, včetně mletého masa, avšak s výjimkou masných polotovarů a mechanicky oddělovaného masa, určeného pro Finsko a Švédsko a podléhajícího mikrobiologickému vyšetření, se provede v souladu s přílohou I.
Článek 2
Odběr vzorků masa z prasat
Odběr vzorků masa z prasat, včetně mletého masa, avšak s výjimkou masných polotovarů a mechanicky oddělovaného masa, určeného pro Finsko a Švédsko a podléhajícího mikrobiologickému vyšetření, se provede v souladu s přílohou I.
Článek 3
Odběr vzorků masa z drůbeže
Odběr vzorků masa z kura domácího, krocanů a krůt, perliček, kachen a hus, včetně mletého masa, avšak s výjimkou masných polotovarů a mechanicky oddělovaného masa, určeného pro Finsko a Švédsko a podléhajícího mikrobiologickému vyšetření, se provede v souladu s přílohou II.
Článek 4
Odběr vzorků v hejnech původu u vajec
Odběr vzorků v hejnech původu u vajec určených pro Finsko a Švédsko a podléhajících mikrobiologickému vyšetření se provede v souladu s přílohou III.
Článek 5
Mikrobiologické metody vyšetřování vzorků
1. Mikrobiologické vyšetření na salmonelu u vzorků odebraných podle článků 1 až 4 se provede v souladu s nejnovějším vydáním:
a) normy EN/ISO 6579 [15] ("EN/ISO 6579"); nebo
b) metody č. 71 popsané Severským výborem pro analýzu potravin (Nordic Committee on Food Analysis, NMKL) [16] ("metoda č. 71").
V případě sporu o výsledky mikrobiologického šetření mezi členskými státy se za referenční metodu považuje nejnovější vydání normy EN/ISO 6579.
2. Pro vzorky masa ze skotu a prasat a vzorky masa z drůbeže se však k mikrobiologickému vyšetření na salmonelu mohou použít tyto analytické metody, které budou validovány použitím vzorků masa v rámci validačních studií:
metody, jež byly validovány podle nejnovějších vydání normy EN/ISO 6579 nebo podle metody č. 71, a v případě použití patentované metody, certifikované třetí stranou podle protokolu stanoveného v normě EN/ISO 16140 ("EN/ISO 16140") nebo podle jiných obdobných mezinárodně přijatých protokolů.
Článek 6
Doklady
1. K zásilkám masa uvedeným v článcích 1, 2 a 3 se přiloží obchodní doklad podle vzoru uvedeného v příloze IV.
2. K zásilkám vajec uvedeným v článku 4 se přiloží osvědčení podle vzoru uvedeného v příloze V.
Článek 7
Zrušují se rozhodnutí 95/168/ES, 95/409/ES, 95/411/ES a 2003/470/ES.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1689/2005
ze dne 14. října 2005,
kterým se stanoví koeficienty snížení hodnoty použitelné při nákupu zemědělských produktů k intervenci na rozpočtový rok 2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1883/78 ze dne 2. srpna 1978 o obecných pravidlech pro financování intervencí záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu [1], a zejména na čl. 8 odst. 1 druhou větu uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 8 nařízení (EHS) č. 1883/78 se snížení hodnoty zemědělských produktů uskladněných ve veřejných intervenčních skladech musí provádět v okamžiku jejich nákupu.
Procento snížení hodnoty nesmí být vyšší než rozdíl mezi nákupní cenou a předvídatelnou prodejní cenou každého z těchto produktů.
(2) Podle čl. 8 odst. 3 nařízení (EHS) č. 1883/78 může Komise omezit snížení hodnoty v okamžiku nákupu na část tohoto procenta snížení hodnoty, avšak tato část nesmí být nižší než 70 % z celkového snížení hodnoty.
(3) Pro některé produkty by měly být pro rozpočtový rok 2006 stanoveny koeficienty, které intervenční agentury použijí na měsíční nákupní hodnoty těchto produktů, aby mohly stanovit částky snížení hodnoty.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru EZOZF,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pokud jde o produkty uvedené v příloze, které poté, co byly nakoupeny v rámci veřejné intervence, byly uskladněny nebo převzaty intervenčními agenturami v období mezi 1. říjnem 2005 a 30. zářím 2006, používají intervenční agentury na hodnoty produktů nakoupených každý měsíc koeficienty snížení hodnoty stanovené v uvedené příloze.
Článek 2
Výše výdajů vypočtené s přihlédnutím ke snížení hodnoty podle článku 1 tohoto nařízení se oznámí Komisi v rámci prohlášení podle nařízení Komise (ES) č. 296/96 [2].
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1690/2005
ze dne 14. října 2005,
kterým se po padesáté páté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN se dne 6. října 2005 rozhodl doplnit údaje ohledně dvou osob přidaných dne 29. září 2005 na seznam osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů. Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1691/2005
ze dne 14. října 2005
o vydávání licencí na dovoz česneku ve čtvrtletí od 1. prosince 2005 do 28. února 2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 565/2002 ze dne 2. dubna 2002, kterým se stanoví postup pro spravování celních kvót a kterým se zavádí systém osvědčení o původu česneku dováženého ze třetích zemí [2], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Množství, na která byly podány žádosti o vydání licence tradičními a novými dovozci ve dnech 10. a 11. října 2005 podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 565/2002, překračují dostupná množství pro dovoz výrobků pocházejících z Číny a ze třetích zemí kromě Číny a Argentiny.
(2) Množství, na která byly podány žádosti o vydání licence novými dovozci ve dnech 10. a 11. října 2005 podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 565/2002, překračují dostupná množství pro dovoz výrobků pocházejících z Argentiny.
(3) Je třeba stanovit, do jaké míry bude možné vyhovět žádostem o licence zaslaným Komisi dne 13. října 2005, a pro každou kategorii dovozců a zemi původu produktu určit data, do kterých musí být vydávání osvědčení dočasně zrušeno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na základě žádostí o vydání dovozní licence podle čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 565/2002, podaných ve dnech 10. a 11. října 2005 a zaslaných Komisi dne 13. října 2005 budou licence na požadovaná množství přiděleny v procentních sazbách v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
Článek 2
Pro každou příslušnou kategorii dovozců a příslušnou zemi původu se zamítají žádosti o vydání dovozní licence podle čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 565/2002 vztahující se na čtvrtletí od 1. prosince 2005 do 28. února 2006 a podané po 11. říjnu 2005, ale ještě před datem uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1692/2005
ze dne 14. října 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 16. října 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1693/2005
ze dne 14. října 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 24,010 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1694/2005
ze dne 17. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1695/2005
ze dne 17. října 2005
o vyhlášení stálého nabídkového řízení pro vývoz pšenice obecné ze zásob francouzské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení obilovin ze zásob intervenčních agentur na trh.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3] stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a místa určení intervenčních produktů.
(3) Za současné situace na trhu je vhodné zahájit stálé nabídkové řízení pro vývoz 500000 tun pšenice obecné ze zásob francouzské intervenční agentury.
(4) Je třeba stanovit zvláštní podmínky pro zajištění řádného průběhu operací a jejich kontroly.
Za tímto účelem je vhodné stanovit systém jistot, který by zajistil dodržování požadovaných cílů a zároveň by hospodářským subjektům pomohl vyhnout se příliš vysokým nákladům.
Je proto třeba učinit odchylku od některých pravidel, zejména nařízení (EHS) č. 2131/93.
(5) Aby se zabránilo zpětným dovozům, je třeba omezit vývozy v rámci nabídkového řízení zahájeného podle tohoto nařízení jen na některé třetí země.
(6) Za účelem modernizace řízení systému je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Francouzská intervenční agentura zahájí stálé nabídkové řízení pro vývoz pšenice obecné ze svých zásob za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2131/93, nestanoví-li toto nařízení jinak.
Článek 2
Nabídkové řízení se týká maximálního množství 500000 tun pšenice obecné, jež má být vyvezeno do třetích zemí s výjimkou Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Chorvatska, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 3
1. U vývozů uskutečněných podle tohoto nařízení se nepoužije žádná náhrada, ani vývozní clo nebo měsíční zvýšení.
2. Ustanovení čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2131/93 se nepoužijí.
3. Odchylně od čl. 16 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 je cenou, která má být zaplacena při vývozu, cena uvedená v nabídce bez měsíčního zvýšení.
Článek 4
1. Vývozní licence jsou platné od data svého vydání ve smyslu článku 9 nařízení (EHS) č. 2131/93 až do konce čtvrtého měsíce následujícího po jejich vydání.
2. K nabídkám předloženým v rámci nabídkového řízení zahájeného na základě tohoto nařízení se nesmějí přikládat žádosti o vývozní licence podané v rámci článku 49 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5].
Článek 5
1. Odchylně od čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 uplyne lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení dne 26. října 2005 v 9:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každý čtvrtek v 9:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. listopadu 2005, 29. prosince 2005, 13. dubna 2006 a 25. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 22. června 2006 v 9:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit francouzské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Office national interprofessionnel des céréales
21, avenue Bosquet
F-75007 Paris
Fax: (33-1) 44 18 20 08 – (33-1) 44 18 20 80
.
Článek 6
Intervenční agentura, skladovatel a vybraný účastník provedou na žádost vybraného účastníka na základě společné dohody odběr kontrolních vzorků odebíraných s četností přinejmenším jednoho odběru na každých 500 tun a jejich analýzu podle volby vybraného účastníka buď před vyskladněním nebo v okamžiku vyskladnění.
Intervenční agentura může být zastoupena zmocněncem za podmínky, že tímto zmocněncem není skladovatel.
Odběr kontrolních vzorků a jejich analýza se provádí ve lhůtě sedmi pracovních dnů od data podání žádosti vybraného účastníka nebo ve lhůtě tří pracovních dnů, pokud je odběr vzorků prováděn při vyskladnění.
V případě sporu se výsledky analýz sdělí Komisi elektronickou cestou.
Článek 7
1. Vybraný účastník je povinen přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna, pokud výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje, že jakost je:
a) vyšší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení;
b) vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než jakost uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, přičemž zůstává v mezích odchylky, která může dosáhnout až:
- 1 kilogramu na hektolitr, co se týče měrné hmotnosti, ne však méně než 75 kilogramů na hektolitr,
- jednoho procentního bodu, co se týče obsahu vlhkosti,
- půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodech B.2 a B.4 přílohy nařízení Komise (ES) č. 824/2000 [6], půl procentního bodu, co se týče nečistot uvedených v bodě B.5 přílohy nařízení (ES) č. 824/2000, aniž jsou však pozměněna přijatelná procenta ohledně škodlivých zrn a námele.
2. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost vyšší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, ale nižší než je jakost popsaná v oznámení o nabídkovém řízení, a vykazující rozdíl přesahující rámec odchylky uvedené v odst. 1 písm. b), může vybraný účastník:
a) přijmout šarži v takové jakosti, jaká byla zjištěna;
b) odmítnout převzetí dotčené šarže.
V případě podle prvního pododstavce písm. b) bude vybraný účastník zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
3. Pokud konečný výsledek analýz provedených na vzorcích ukazuje na jakost, která je nižší než minimální charakteristické znaky požadované pro intervenci, nemůže vybraný účastník přistoupit k převzetí dotyčné šarže.
Vybraný účastník bude zbaven všech svých závazků v souvislosti s dotyčnou šarží včetně jistot až poté, co neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 8
7 odst. 2 prvního pododstavce písm. b) a odstavce 3 může vybraný účastník požadovat na intervenční agentuře, aby mu dodala jinou šarži pšenice obecné o stanovené jakosti bez dodatečných nákladů.
V tomto případě se jistota neuvolňuje.
K náhradě šarže musí dojít ve lhůtě nejvýše tří dnů po podání žádosti vybraným účastníkem.
Vybraný účastník o tom neprodleně informuje Komisi prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Pokud vybraný účastník v době nejvýše jednoho měsíce po datu předložení své žádosti o výměnu i přes několik výměn neobdrží náhradní šarži stanovené jakosti, je zproštěn všech svých závazků včetně jistot poté, co o tom neprodleně informuje Komisi a intervenční agenturu prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 9
1. Pokud k odběru pšenice obecné došlo dříve, než jsou k dispozici výsledky analýz podle článku 6, nese všechna rizika počínaje od převzetí šarže vybraný účastník, aniž by tím byly dotčeny opravné prostředky, které by mohl vybraný účastník použít vůči skladovateli.
2. Náklady spojené s odebráním vzorků a analýzami podle článku 6, s výjimkou nákladů podle čl. 7 odst. 3, nese do výše jedné analýzy na 500 tun bez nákladů na zasilážování Evropský zemědělský orientační a záruční fond (EZOZF). Náklady na zasilážování a případné doplňující analýzy požadované vybraným účastníkem nese vybraný účastník.
Článek 10
Odchylně od článku 12 nařízení (EHS) č. 3002/92 musí dokumenty, které se týkají prodeje pšenice obecné podle tohoto nařízení, a zejména vývozní licence, odběrný poukaz uvedený v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 3002/92, vývozní prohlášení a případně kontrolní výtisk T5, obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze II.
Článek 11
1. Jistota složená podle čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 se uvolní hned po vydání vývozních licencí vybraným účastníkům.
2. Odchylně od čl. 17 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2131/93 je vývozní závazek kryt jistotou, jejíž výše se rovná rozdílu mezi intervenční cenou platnou v den nabídkového řízení a cenou přiřknutou v nabídkovém řízení, s minimální výší 25 EUR za tunu. Polovina této jistoty je složena při vydání licence a zůstatek před odebráním obilovin.
Článek 12
Francouzská intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční podle formuláře uvedeného v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1696/2005
ze dne 17. října 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení pro další prodej pšenice obecné ze zásob francouzské intervenční agentury na španělském trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Ve velké části Španělska bude v hospodářském roce 2005/06 z důvodu nepříznivých klimatických podmínek značně snížena produkce obilovin.
Tato situace již vyvolala vysoké místní ceny, kvůli nimž vznikly problémy se zásobováním za konkurenceschopné ceny.
(3) Francie má značné intervenční zásoby pšenice obecné, pro něž se těžce hledají odbytiště, a jež je proto vhodné prodat.
(4) Je proto vhodné poskytnout španělskému trhu s obilovinami zásoby pšenice obecné ze zásob francouzské intervenční agentury, jež se jeví jako mimořádně vhodné pro uspokojení poptávky hospodářských subjektů.
(5) S ohledem na situaci na trhu Společenství je vhodné stanovit, že nabídkové řízení bude řídit Komise.
Navíc je třeba stanovit koeficient přidělení nabídek pro nabídky za minimální ceny.
(6) Kromě toho je důležité, aby francouzská intervenční agentura zachovala ve svém sdělení Komisi anonymitu uchazečů.
(7) Za účelem modernizace řízení je třeba stanovit předávání informací požadovaných Komisí elektronickou cestou.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Francouzská intervenční agentura uvede do prodeje 200000 tun pšenice obecné ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
2. Účelem tohoto prodeje je zásobování španělského trhu.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečnou jakost šarže, která je předmětem nabídky;
b) je minimální prodejní cena stanovena v takové výši, aby se nenarušil trh s obilovinami.
Článek 3
1. Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
2. Nabídky jsou platné‚ pokud je k nim připojen písemný závazek účastníka, že nejpozději dva pracovní dny po přijetí prohlášení o výběru nabídky složí jistotu ve výši 80 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 26. října 2005 v 15:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 2. listopadu 2005, 28. prosince 2005, 12. dubna 2006, 24. května 2006 a 14. června 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 28. června 2006 v 15:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky je třeba předložit francouzské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Office national interprofessionnel des céréales
21, avenue Bosquet
F-75007 Paris
Fax: (33-1) 44 18 20 08 – (33-1) 44 18 20 80 .
Článek 5
Francouzská intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu nebo rozhodne, že obdržené nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na úrovni minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
1. Jistota podle čl. 3 odst. 1 se uvolní v celkové výši pro množství, pro která:
a) nebyla vybrána nabídka;
b) platba prodejní ceny proběhla ve stanovené lhůtě a jistota podle čl. 3 odst. 2 byla složena.
2. Jistota podle čl. 3 odst. 2 se uvolní poměrně k množství obilovin dodaných do Španělska. Důkaz o jednotlivém místě určení se předloží v souladu s ustanoveními nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [3]. Kontrolní výtisk T5 musí dokazovat dodržení podmínek stanovených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1697/2005
ze dne 17. října 2005,
kterým se mění dovozní cla v odvětví obilovin použitelná od 18. října 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dovozní cla v odvětví obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 1692/2005 [3].
(2) Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1249/96 stanoví, že pokud se vypočtený průměr dovozních cel odchýlí během doby jejich použití o 5 EUR/t od stanoveného cla, je třeba provést příslušnou úpravu. Vzhledem k tomu, že k této odchylce došlo, je nutné upravit dovozní cla stanovená nařízením (ES) č. 1692/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (ES) č. 1692/2005 se nahrazují přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. října 2005.
Použije se ode dne 18. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č 1698/2005
ze dne 20. září 2005
o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 36 a 37 a čl. 299 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Politika rozvoje venkova by měla doprovázet a doplňovat politiku podpory trhu a politiku podpory příjmů v rámci společné zemědělské politiky, a přispívat tak k dosahování cílů této politiky stanovených ve Smlouvě.
Politika rozvoje venkova by také měla brát v úvahu obecné cíle politiky hospodářské a sociální soudržnosti stanovené ve Smlouvě a přispívat k jejich dosažení při začlenění dalších důležitých priorit politiky, jak jsou vyjádřeny v závěrech ze zasedání Evropské rady v Lisabonu a Göteborgu zabývajících se konkurenceschopností a udržitelným rozvojem.
(2) Podle Smlouvy by se při vypracovávání společné zemědělské politiky a zvláštních metod, které může zahrnovat, mělo přihlížet ke zvláštní povaze zemědělské činnosti, vyplývající ze sociální struktury zemědělství a ze strukturálních a přírodních rozdílů mezi různými venkovskými oblastmi.
(3) Reforma společné zemědělské politiky z června roku 2003 a dubna roku 2004 zavedla velké změny, které budou pravděpodobně mít značný vliv na hospodářství všech venkovských oblastí Společenství z hlediska modelů zemědělské produkce, způsobů hospodaření s půdou, zaměstnanosti a na celkové sociální a hospodářské podmínky různých venkovských oblastí.
(4) Činnost Společenství by měla doplňovat činnost prováděnou členskými státy nebo by jejím cílem mělo být k této činnosti přispívat.
Toto partnerství by mělo být posíleno pomocí ujednání o zapojení různých druhů partnerů s plným ohledem na institucionální pravomoci členských států.
Dotyční partneři by se měli účastnit přípravy, monitorování a hodnocení programů.
(5) Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž rozvoje venkova, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států vzhledem k provázanosti tohoto cíle s dalšími nástroji společné zemědělské politiky, k velikosti rozdílů mezi různými venkovskými oblastmi a k omezeným finančním zdrojům členských států v rozšířené Unii, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Společenství prostřednictvím víceleté záruky financování ze strany Společenství a soustředěním se na jeho priority, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle.
(6) Činnosti Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (dále jen "EZFRV") a operace, k nimž přispívá, musí být v souladu s ostatními politikami Společenství a být s nimi slučitelné a musí být v souladu se všemi právními předpisy Společenství.
(7) Ve své činnosti ve prospěch rozvoje venkova usiluje Společenství v souladu se Smlouvou o odstranění nerovností a podporuje rovné zacházení pro muže a ženy a zákaz diskriminace.
(8) Rada by měla přijmout na návrh Komise strategické směry, aby zaměřila strategický obsah politiky rozvoje venkova v souladu s prioritami Společenství, a tím zvýšila jeho transparentnost.
(9) Na základě strategických směrů by měl každý členský stát připravit svůj národní strategický plán rozvoje venkova, který by tvořil referenční rámec pro přípravu programů pro rozvoj venkova.
Členské státy a Komise by měly podávat zprávy o monitorování vnitrostátních strategií a strategie Společenství.
(10) Programování rozvoje venkova by mělo být v souladu s prioritami Společenství a prioritami členských států a doplňovat ostatní politiky Společenství, zejména politiku zemědělských trhů, politiku soudržnosti a společnou rybářskou politiku.
(11) Aby byl zajištěn udržitelný rozvoj venkovských oblastí, je nezbytné se zaměřit na omezený počet hlavních cílů na úrovni Společenství, které se budou týkat konkurenceschopnosti zemědělství a lesnictví, hospodaření s půdou a životního prostředí, kvality života a diverzifikace činností v těchto oblastech, s přihlédnutím k rozdílným poměrům od odlehlých venkovských oblastí, které jsou postiženy vylidňováním a upadají, po příměstské venkovské oblasti pod vzrůstajícím tlakem z městských center.
(12) Je třeba zavést obecná pravidla pro programování a kontrolu programování rozvoje venkova a zajistit přitom náležitou rovnováhu mezi osami programů pro rozvoj venkova, které odpovídají uvedeným hlavním cílům.
Trvání programů by mělo být sedmileté.
(13) Pro dosažení cíle zlepšení konkurenceschopnosti odvětví zemědělství a lesnictví je důležité vytvořit jasné strategie rozvoje zaměřené na posilování a přizpůsobování lidského potenciálu, fyzického potenciálu a kvality zemědělské produkce.
(14) Pokud jde o lidský potenciál, je třeba zavést soubor opatření týkajících se vzdělávání, informací a šíření vědomostí, podpory pro zahájení činnosti mladých zemědělců, předčasného odchodu zemědělců a zemědělských pracovníků do důchodu, využití poradenských služeb zemědělci a držitelé lesů a zřízení řídicích, pomocných a poradenských služeb pro zemědělství a poradenských služeb pro lesnictví.
(15) Pokud jde o vzdělávání, poskytování informací a šíření vědomostí, vyžadují rozvoj a specializace zemědělství a lesnictví náležitou úroveň technického a ekonomického vzdělání, včetně odborné znalosti nových informačních technologií, jakož i dostatečného povědomí v oblasti jakosti výrobků, výsledků výzkumu a udržitelného řízení využívání přírodních zdrojů, včetně ekologicky podmíněných požadavků, a uplatňování výrobních postupů slučitelných se zachováním a zhodnocováním krajiny a s ochranou životního prostředí.
Proto je nutné rozšířit vzdělávání, poskytování informací a šíření vědomostí na všechny dospělé osoby, které se zabývají otázkami zemědělství, potravinářství a lesnictví.
Tyto činnosti jsou zaměřeny na otázky konkurenceschopnosti zemědělství a lesnictví a na cíle v oblasti hospodaření s půdou a životního prostředí.
(16) Poskytování zvláštních výhod mladým zemědělcům jim může pomoci při zahajování činnosti i při strukturálních úpravách jejich hospodářství po zahájení činnosti.
Opatření pro zahajování činnosti by měla být podmíněna vypracováním podnikatelského plánu jako nástroje pro postupné zajištění rozvoje činností nového zemědělského hospodářství.
(17) Předčasný odchod zemědělců do důchodu by měl vést k výrazné strukturální změně převedených hospodářství prostřednictvím opatření pro zahájení činnosti mladých zemědělců podle požadavků tohoto opatření nebo převodem hospodářství s cílem zvětšit jeho velikost, také s ohledem na zkušenosti získané při provádění předcházejících režimů Společenství v této oblasti.
(18) Využívání služeb v oblasti řízení a poradenských služeb by zemědělcům a držitelům lesů mělo umožnit zlepšit udržitelné řízení jejich hospodářství.
Alespoň využívání poradenských služeb pro zemědělce, jak je stanoveno v nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce [2], by mělo pomoci zemědělcům zhodnotit výkonnost jejich zemědělského hospodářství a určit, co je potřeba zlepšit s ohledem na právní požadavky na řízení uvedené ve zmíněném nařízení a s ohledem na normy Společenství týkající se bezpečnosti práce.
(19) Vytvoření řídicích, pomocných a poradenských služeb pro zemědělce a poradenských služeb pro držitele lesů by jim mělo pomoci přizpůsobit, zlepšit a usnadnit řízení a zlepšit celkovou výkonnost jejich hospodářství dalším posílením lidského potenciálu činného v zemědělství a lesnictví.
(20) Pokud jde o fyzický potenciál, je třeba zavést soubor opatření týkajících se modernizace zemědělských hospodářství, zvyšování hospodářské hodnoty lesů, přidání hodnoty zemědělským a lesnickým produktům, podpory vývoje nových produktů, postupů a technologií v zemědělství, potravinářství a lesnictví, zlepšení a rozvoje infrastruktury zemědělství a lesnictví, obnovy zemědělského produkčního potenciálu poškozeného přírodními katastrofami a zavedení vhodných preventivních opatření.
(21) Cílem podpory Společenství pro zemědělské investice je modernizovat zemědělská hospodářství a zvýšit jejich hospodářskou výkonnost lepším využíváním výrobních faktorů, k nimž patří zavádění nových technologií a inovace, zaměření se na kvalitu, ekologické výrobky a rozdělení činností na činnosti prováděné uvnitř zemědělských hospodářství a činnosti prováděné mimo ně, včetně nepotravinářských odvětví a energetických plodin, jakož i zlepšit životní prostředí, bezpečnost práce, hygienu a životní podmínky zvířat v zemědělských hospodářstvích a současně zjednodušit podmínky investiční podpory v porovnání s podmínkami stanovenými v nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) [3].
(22) Soukromé lesy hrají významnou úlohu v hospodářské činnosti ve venkovských oblastech, a proto je pomoc Společenství důležitá pro zvyšování a rozšiřování jejich hospodářské hodnoty, pro vyšší diverzifikaci produkce a zlepšování tržních příležitostí, například v odvětví obnovitelné energie, při zachování udržitelného obhospodařování a multifunkční úlohy lesů.
(23) Ke zlepšování zpracování primární zemědělské a lesnické produkce a její uvádění na trh by měla napomáhat podpora investic zaměřených na zvyšování efektivity v odvětví zpracování a uvádění na trh, na podporu zpracování zemědělské a lesnické produkce pro obnovitelnou energii, na zavádění nových technologií a inovací, na vytváření nových tržních příležitostí pro zemědělské a lesnické produkty, na zdůraznění kvality, na zlepšení ochrany životního prostředí, bezpečnosti práce, hygieny a životních podmínek zvířat, a to zpravidla se zaměřením na mikropodniky, malé a střední podniky a jiné podniky do určité velikosti, které mají lepší pozici, aby mohly přidat hodnotu místním produktům, a současně zjednodušením podmínek podpory investic v porovnání s podmínkami stanovenými v nařízení (ES) č. 1257/1999.
(24) V souvislosti se zvýšením konkurence je důležité zajistit, aby zemědělství, potravinářství a lesnictví mohlo využít tržních příležitostí pomocí širokých inovačních přístupů při vývoji nových produktů, postupů a technologií.
Z tohoto důvodu by se měla podporovat spolupráce mezi zemědělci, potravinářským průmyslem, průmyslem zpracování surovin a ostatními stranami.
(25) Zemědělská infrastruktura a opatření na obnovu po přírodních katastrofách a jejich předcházení by měly přispívat k ose konkurenceschopnosti zemědělství a lesnictví.
(26) Pokud jde o jakost zemědělské produkce a zemědělských produktů, je třeba zavést soubor opatření na pomoc zemědělcům v oblasti dodržování norem založených na právních předpisech Společenství, na podporu účasti zemědělců v programech jakosti potravin a seskupení producentů při informačních a propagačních činnostech.
(27) Cílem opatření týkajícího se dodržování norem je podporovat zemědělce v rychlejším zavádění náročných norem založených na právních předpisech Společenství v oblasti životního prostředí, veřejného zdraví, zdraví zvířat a rostlin, dobrých životních podmínek zvířat a bezpečnosti práce a v dodržování těchto norem.
Z těchto norem mohou pro zemědělce vyplývat nové závazky, a proto by měla být poskytována podpora, která by pomohla částečně krýt dodatečné náklady a ušlé příjmy v důsledku těchto nových závazků.
(28) Cílem opatření pro poskytnutí podpory zemědělcům účastnícím se programů Společenství nebo vnitrostátních programů pro jakost potravin je zaručit spotřebitelům jakost produktu nebo výrobního procesu, k jehož uplatnění je vede jejich účast v těchto programech, dosáhnout přidané hodnoty pro primární zemědělské produkty a zlepšit tržní příležitosti.
Protože účast v těchto programech může vést k dodatečným nákladům a závazkům, které nejsou trhem plně nahrazeny, měli by být zemědělci povzbuzeni k účasti na těchto programech.
(29) Je třeba zlepšovat povědomí spotřebitelů o existenci a vlastnostech produktů vyprodukovaných v rámci výše uvedených programů jakosti.
Seskupení producentů by měla být podporována, aby informovala spotřebitele a propagovala produkty dodávané na základě programů jakosti podporovaných členskými státy v rámci jejich programů rozvoje venkova.
(30) Je třeba zajistit plynulý přechod ze souboru jednotlivých opatření zavedených v rámci aktu o přistoupení z roku 2003, zejména opatření týkajících se částečně soběstačných zemědělských hospodářství a opatření týkajících se seskupení producentů.
(31) Podpora specifických metod hospodaření s půdou by měla přispívat k udržitelnému rozvoji tím, že vede zemědělce a držitele lesů zejména k tomu, aby uplatňovali využívání půdy metodami slučitelnými s potřebou ochrany přírodního prostředí a krajiny a s potřebou ochrany a zlepšování přírodních zdrojů.
Měla by přispívat k provádění 6. akčního programu Společenství pro životní prostředí a závěrů předsednictví týkajících se strategie udržitelného rozvoje.
Mezi klíčové otázky, které je třeba řešit, patří biologická rozmanitost, správa lokalit Natury 2000, ochrana vody a půdy, zmírnění změny klimatu včetně snížení emisí skleníkových plynů, snížení emisí amoniaku a udržitelné používání pesticidů.
(32) Lesnictví je nedílnou součástí rozvoje venkova a podpora udržitelného využívání půdy by měla zahrnovat udržitelné obhospodařování lesů a jejich multifunkční úlohu.
Lesy jsou užitečné z mnoha hledisek: poskytují surovinu pro obnovitelné výrobky šetrné k životnému prostředí a hrají důležitou úlohu v ekonomické prosperitě, biologické rozmanitosti, globálním cyklu uhlíku, rovnováze vodního prostředí, regulaci eroze a prevenci přírodních nebezpečí, jakož i při zajišťování sociálních a rekreačních služeb.
Opatření v lesnictví by měla být přijímána na základě závazků učiněných Společenstvím a členskými státy na mezinárodní úrovni a měla by být založena na celostátních nebo regionálních programech členských států pro lesnictví nebo na rovnocenných nástrojích, které by měly brát v úvahu závazky přijaté na ministerských konferencích týkajících se ochrany lesů v Evropě.
Opatření v lesnictví by měla přispívat k provádění strategie Společenství pro lesnictví.
Tato podpora by však neměla narušovat hospodářskou soutěž a měla by být tržně neutrální.
(33) Platby za přírodní znevýhodnění v horských oblastech a platby v jiných znevýhodněných oblastech by měly prostřednictvím stálého využívání zemědělské půdy přispívat k zachování venkova a k zachování a podpoře udržitelných systémů zemědělského hospodaření.
Měly by být stanoveny objektivní parametry pro určení výše plateb, aby se zajistila účinnost tohoto režimu podpory a dosahování jeho cílů.
Některá ustanovení nařízení (ES) č. 1257/1999 o podpoře pro znevýhodněné oblasti by měla zůstat ještě nějakou dobu v platnosti.
(34) Podpora by měla být nadále poskytována zemědělcům na pomoc při řešení zvláštních nevýhod v dotyčných oblastech, které vyplývají z provádění směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků [4] a směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin [5], s cílem přispívat k účinnému obhospodařovávání lokalit Natury 2000, a současně by měla být poskytována zemědělcům na pomoc při řešení nevýhod v povodí řek, které vyplývají z provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky [6].
(35) Agroenvironmentální platby by měly i nadále hrát významnou úlohu při podpoře udržitelného rozvoje venkovských oblastí a při odezvě na zvyšující se poptávku společnosti po službách v oblasti životního prostředí.
Měly by zemědělce a ostatní správce půdy více podporovat v tom, aby sloužili společnosti jako celku tím, že zavedou nebo budou nadále používat metody zemědělské produkce slučitelné s ochranou a zlepšováním životního prostředí, krajiny a jejích vlastností, přírodních zdrojů, půdy a genetické rozmanitosti.
V této souvislosti by měla být ochraně genetických zdrojů v zemědělství věnována zvláštní pozornost.
V souladu se zásadou "znečišťovatel platí" by tyto platby měly krýt pouze závazky nad rámec odpovídajících závazných norem.
(36) Zemědělci by měli být i nadále vedeni k tomu, aby na vysoké úrovni zajišťovali dobré životní podmínky zvířat, a to tím, že podporu získají zemědělci, kteří se zaváží přijmout chovatelské normy, které jsou přísnější než odpovídající závazné normy.
(37) Měla by se poskytovat podpora na nevýnosné investice, pokud jsou nutné pro splnění závazků přijatých v rámci agroenvironmentálních režimů nebo jiných agroenvironmentálních cílů nebo pokud v rámci hospodářství zvyšují společenskou hodnotu oblastí Natury 2000 nebo jiných oblastí vysoké přírodní hodnoty.
(38) Za účelem přispění k ochraně životního prostředí, prevenci přírodních nebezpečí a požárů a zmírnění změny klimatu by měly být rozšiřovány a zkvalitňovány lesní zdroje prvním zalesňováním zemědělské a nezemědělské půdy.
Každé první zalesnění by mělo být přizpůsobené místním podmínkám, být slučitelné s životním prostředím a zvětšovat biologickou rozmanitost.
(39) Zemědělsko-lesnické systémy mají velký ekologický a společenský význam, protože se v nich spojuje extenzivní zemědělství s lesnickými systémy, které jsou zaměřené na produkci vysoce kvalitního dřeva a jiných produktů lesnictví.
Jejich vznik by měl být podporován.
(40) Vzhledem k významu lesů pro úspěšné provádění směrnic 79/409/EHS a 92/43/EHS by měla být držitelům lesů poskytována zvláštní podpora, která by jim pomohla řešit zvláštní obtíže vyplývající z provádění uvedených směrnic.
(41) Měly by být zavedeny lesnicko-environmentální platby za účelem vyrovnání nákladů z dobrovolných závazků týkajících se zvýšení biologické rozmanitosti, zachování lesních ekosystémů vysoké hodnoty a posílení ochranného významu lesů z hlediska eroze půdy, zachování vodních zdrojů a kvality vody a z hlediska přírodních nebezpečí.
(42) Měla by být poskytována podpora na obnovu lesnického potenciálu v lesích poškozených přírodními katastrofami a požáry a na zavádění preventivních opatření.
Preventivní opatření proti požárům by se měla týkat oblastí klasifikovaných členskými státy jako oblasti s vysokým nebo středním nebezpečím vzniku požáru podle plánů na ochranu lesů.
(43) Měla by být poskytována podpora držitelům lesů na nevýnosné investice, pokud jsou nutné pro splnění závazků v oblasti lesního prostředí nebo jiných cílů ochrany životního prostředí, nebo v případě některých lesů podpora na zvýšení veřejné prospěšnosti daných oblastí.
(44) Pro zajištění cíleného a účinného využívání podpory pro hospodaření s půdou podle tohoto nařízení by členské státy měly určit oblasti pro intervenci podle některých opatření v rámci této osy. Horské oblasti a další znevýhodněné oblasti by měly být určeny na základě objektivních společných kritérií.
Proto by měly být směrnice a rozhodnutí Rady, kterými se přijímají nebo mění seznamy znevýhodněných oblastí v souladu s čl. 21 odst.
2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 950/97 ze dne 20. května 1997 o zlepšení účinnosti zemědělských struktur [7], zrušeny s účinkem od pozdějšího data.
Oblasti Natury 2000 jsou určeny v souladu se směrnicemi 79/409/EHS a 92/43/EHS.
Členské státy by měly určit oblasti vhodné pro zalesňování z hlediska životního prostředí, z důvodů jako je ochrana proti erozi, předcházení přírodním nebezpečím nebo rozšíření lesních zdrojů přispívajících ke zmírnění změny klimatu a lesní oblasti se středním až vysokým nebezpečím vzniku lesních požárů.
(45) Měl by být zaveden systém sankcí pro případy, kdy příjemci plateb podle určitých opatření pro hospodaření s půdou nesplní v rámci celého svého hospodářství závazné požadavky stanovené v nařízení (ES) č. 1782/2003, a to s přihlédnutím k závažnosti, rozsahu, trvalosti a opakování neplnění požadavků.
(46) Venkovským oblastem procházejícím změnami by měla být poskytnuta pomoc při diverzifikaci zemědělských činností směrem k nezemědělským činnostem, rozvoji nezemědělských odvětví, podpoře zaměstnanosti, zlepšování základních služeb včetně místního přístupu k informačním a komunikačním technologiím a provádění investic vedoucích ke zvýšení přitažlivosti venkovských oblastí s cílem zvrátit vývoj směřující k hospodářskému a sociálnímu úpadku a vylidňování venkova.
V tomto ohledu je také třeba vyvíjet snahu o posílení lidského potenciálu.
(47) Podporována by měla být i další opatření týkající se ekonomiky venkova obecně.
Měl by být vypracován seznam opatření na základě zkušeností s iniciativou Leader a s ohledem na potřeby mnoha odvětví týkající se endogenního rozvoje venkova.
(48) Provádění strategií místního rozvoje může posílit územní soudržnost a synergii jednotlivých opatření určených pro širší ekonomiku a obyvatele venkova.
Opatření vztahující se k širší ekonomice venkova by se proto měla provádět přednostně v rámci strategií pro místní rozvoj.
(49) Je třeba jasně definovat zásady pro soulad a doplňkovost mezi osou pro zlepšení kvality života ve venkovských oblastech a diverzifikaci ekonomiky venkova a dalšími finančními nástroji Společenství, zejména nástroji politiky soudržnosti.
(50) Iniciativa Leader po třech programových obdobích dospěla na úroveň, která venkovským oblastem umožňuje uplatňovat přístup Leader v širším měřítku v rámci hlavního programování rozvoje venkova.
Je tedy třeba stanovit použití základních zásad přístupu Leader i pro programy, kterými se tvoří zvláštní osa, a vymezit místní akční skupiny a opatření, která mají být podporována, včetně schopnosti partnerství, provádění místních strategií, spolupráce, vytváření sítí a získávání dovedností.
(51) Vzhledem k významu přístupu Leader by na tuto osu měla být vyčleněna podstatná část příspěvku z EZFRV.
(52) EZFRV má v rámci technické pomoci podporovat činnosti týkající se provádění programů.
Jako součást technické pomoci uvedené v článku 5 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky [8] by měla být na úrovni Společenství vytvořena síť pro rozvoj venkova.
(53) Měla by být zavedena ustanovení o přidělování dostupných prostředků.
Tyto prostředky by měly být v souladu s finančním výhledem na období 2007 až 2013.
Celková částka pro rozvoj venkova by měla být přidělována jednou ročně.
Značná pozornost by se měla věnovat regionům způsobilým v rámci konvergenčního cíle.
(54) Rada by měla přijmout předpisy k určování částky podpory Společenství pro rozvoj venkova podle tohoto nařízení na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013, ročního rozdělení a minimální částky, která má být soustředěna v regionech způsobilých v rámci konvergenčního cíle v souladu s finančním výhledem na období 2007 až 2013 a interinstitucionální dohodou o rozpočtové kázni a o zdokonalení rozpočtového procesu pro totéž období.
(55) Rozpočtové položky, které jsou na konvergenční cíl každoročně přidělovány členskému státu z fondů a které pocházejí z orientační sekce EZOZF, strukturálních fondů, Fondu soudržnosti a finančního nástroje pro orientaci rybolovu [9] (dále jen "FNOR"), by měly být omezeny stropem stanoveným podle absorpční kapacity daného členského státu.
(56) Kritéria pro účely orientačního rozdělení rozpočtových položek závazků dostupných členským státům by měla by být stanovena objektivním a průhledným způsobem.
(57) Kromě těchto částek by měly členské státy brát v úvahu částky podle čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005.
(58) Částky, které jsou k dispozici v rámci fondů, by měly být pro účely programování paušálně indexovány.
(59) Poměr příspěvku z EZFRV na programování rozvoje venkova by měl být stanoven v závislosti na veřejných výdajích v členských státech, s přihlédnutím k významu priority, která je přikládána hospodaření s půdou a životnímu prostředí, k situaci v regionech způsobilých v rámci konvergenčního cíle a k prioritě přikládané přístupu Leader.
(60) Ke zmírnění zvláštních omezení a strukturálních obtíží v zemědělských a lesnických činnostech a přidávání hodnoty produktům zemědělství a lesnictví v důsledku odlehlosti, izolovanosti a vzdálenosti a závislosti ekonomiky venkova na omezeném počtu zemědělských produktů a za účelem podpory silné politiky pro rozvoj venkova by se v nejvzdálenějších regionech uvedených ve Smlouvě a na ostrovech, na něž se vztahuje nařízení Rady (EHS) č. 2019/93 ze dne 19. července 1993, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro menší ostrovy v Egejském moři týkající se některých zemědělských produktů [10], měla uplatňovat zvláštní ustanovení pro určitá opatření pro rozvoj venkova a přiměřené sazby spolufinancování z EZFRV.
(61) V souladu se zásadou subsidiarity a s výhradou výjimek by měla existovat vnitrostátní pravidla týkající se způsobilosti výdajů.
(62) Pro zajištění účinnosti, spravedlnosti a udržitelného vlivu pomoci z EZFRV by měla existovat ustanovení, která by zaručila, že operace spojené s investicemi budou trvalé, a vyloučila zneužití tohoto fondu k zavedení nekalé soutěže.
(63) Decentralizované provádění činností v rámci EZFRV by mělo být doprovázeno zárukami týkajícími se zejména kvality provádění, výsledků, řádného finančního řízení a kontroly.
(64) Členské státy by měly přijmout opatření k zajištění řádného fungování řídicích a kontrolních systémů.
K tomuto účelu je nezbytné stanovit obecné zásady a základní funkce, které by měl každý řídicí a kontrolní systém zajišťovat.
Proto je nutné trvat na určení jediného řídícího orgánu a přesně vymezit jeho úkoly.
(65) Každý program pro rozvoj venkova by měl být náležitě monitorován monitorovacím výborem na základě společného rámce pro monitorování a hodnocení zavedeného a prováděného v partnerství s členskými státy, aby byly účinně naplňovány zvláštní potřeby rozvoje venkova.
(66) Účinnost a dopad činností v rámci EZFRV také závisí na zlepšeném hodnocení na základě společného rámce pro monitorování a hodnocení.
Programy by měly být hodnoceny zejména z hlediska přípravy, provádění a dokončení.
(67) Aby mohlo partnerství účinně fungovat a aby byla podpořena činnost Společenství, je třeba v co největším rozsahu zveřejňovat související informace.
Za to odpovídají orgány, které programy řídí.
(68) Na rozvoj venkova vymezený v tomto nařízení by mělo být možné poskytovat podporu členského státu bez spolufinancování Společenstvím.
S ohledem na hospodářský vliv této podpory a k zajištění souladu s opatřeními způsobilými pro podporu Společenství a ke zjednodušení postupů by měla být stanovena zvláštní pravidla státní podpory, také s přihlédnutím ke zkušenostem s prováděním nařízení (ES) č. 1257/1999.
Navíc by členské státy měly být oprávněny k poskytnutí státní podpory určené k doplňkovému financování rozvoje venkova, pro nějž se uděluje podpora Společenství, na základě oznamovacího postupu v souladu s tímto nařízením jako součásti programování.
(69) Je třeba přijmout pravidla pro usnadnění přechodu ze stávajícího režimu podpory k novému režimu podpory rozvoje venkova.
(70) Nový režim podpory uvedený v tomto nařízení nahrazuje stávající režim podpory.
Nařízení (ES) č. 1257/1999 by proto mělo být zrušeno od 1. ledna 2007, s výjimkou některých opatření týkajících se znevýhodněných oblastí, která by měla být zrušena později.
(71) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [11].
(72) Evropský hospodářský a sociální výbor vydal stanovisko [12].
(73) Výbor regionů vydal stanovisko [13],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
CÍLE A OBECNÁ PRAVIDLA POMOCI
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Oblast působnostiToto nařízení:
1. stanoví obecná pravidla pro podporu poskytovanou Společenstvím pro rozvoj venkova financovanou z EZFRV zřízeného nařízením (ES) č. 1290/2005;
2. vymezuje cíle, k nimž má politika pro rozvoj venkova přispívat;
3. vymezuje strategický kontext politiky rozvoje venkova včetně způsobu stanovení strategických směrů Společenství pro politiku rozvoje venkova (dále jen "strategické směry Společenství") a národních strategických plánů;
4. vymezuje priority a opatření pro rozvoj venkova;
5. stanoví pravidla pro partnerství, programování, hodnocení, finanční řízení, monitorování a kontrolu na základě pravomocí sdílených členskými státy a Komisí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "programováním" proces organizace, přijímání rozhodnutí a financování v několika fázích, určený k víceletému provádění společné akce Společenství a členských států za účelem dosažení prioritních cílů EZFRV;
b) "regionem" územní jednotka odpovídající úrovni 1 nebo 2 klasifikace územních statistických jednotek (úroveň NUTS 1 a 2) ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 ze dne 26. května 2003 o zavedení společné klasifikace územních statistických jednotek (NUTS) [14];
c) "osou" ucelená skupina opatření se specifickými cíli vyplývajícími přímo z jejich provádění a přispívajícími k plnění jednoho nebo více cílů stanovených v článku 4;
d) "opatřením" soubor operací přispívajících k provádění osy, jak je uvedeno v čl. 4 odst. 2;
e) "operací" projekt, smlouva či ujednání nebo jiná akce vybraná podle kritérií stanovených pro dotyčný program pro rozvoj venkova a prováděná jedním nebo více příjemci, umožňující dosažení cílů stanovených v článku 4;
f) "společným rámcem pro monitorování a hodnocení" obecný přístup vypracovaný Komisí a členskými státy vymezující omezený počet společných ukazatelů, které se týkají výchozí situace a finančního provádění, výkonů, výsledků a dopadů programů;
g) "strategií místního rozvoje" ucelený soubor operací, které slouží k plnění místních cílů a potřeb prováděných v rámci partnerství na náležité úrovni;
h) "příjemcem" hospodářský subjekt, orgán nebo podnik, veřejný nebo soukromý, odpovědný za provádění operací nebo přijímající podporu;
i) "veřejným výdajem" jakýkoli příspěvek z veřejných zdrojů na financování operací, pocházející z rozpočtu státu, regionálních nebo místních orgánů, Evropských společenství a jiné podobné výdaje.
Jakýkoli příspěvek na financování operací pocházející z rozpočtu veřejnoprávních subjektů nebo sdružení jednoho nebo více regionálních nebo místních orgánů nebo veřejnoprávních subjektů ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby [15] je považován za příspěvek z veřejných zdrojů;
j) "konvergenčním cílem" cíl akce pro nejméně vyvinuté členské státy a regiony v souladu s právními předpisy Společenství upravujícími Evropský fond pro regionální rozvoj (dále jen "EFRR"), Evropský sociální fond (dále jen "ESF") a Fond soudržnosti na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013.
KAPITOLA II
ÚKOLY A CÍLE
Článek 3
Úkoly
EZFRV přispívá k podpoře udržitelného rozvoje venkova ve Společenství způsobem doplňujícím politiku podpory trhu a příjmů v rámci společné zemědělské politiky, politiky soudržnosti a společné rybářské politiky.
Článek 4
Cíle
1. Podpora pro rozvoj venkova přispívá k dosažení těchto cílů:
a) zlepšování konkurenceschopnosti zemědělství a lesnictví podporou restrukturalizace, rozvoje a inovací;
b) zlepšování životního prostředí a krajiny podporou hospodaření s půdou;
c) zlepšování kvality života ve venkovských oblastech a povzbuzení diverzifikace hospodářské činnosti.
2. Cíle uvedené v odstavci 1 jsou dosahovány prostřednictvím čtyř os vymezených v hlavě IV.
KAPITOLA III
ZÁSADY POMOCI
Článek 5
Doplňkovost, soudržnost a soulad
1. EZFRV doplňuje celostátní, regionální a místní akce přispívající k prioritám Společenství.
2. Komise a členské státy zajistí, aby pomoc EZFRV a členských států byla v souladu s činnostmi, politikami a prioritami Společenství.
Pomoc EZFRV je v souladu zejména s cíli hospodářské a sociální soudržnosti a s cíli nástroje podpory Společenství pro rybolov.
3. Tento soulad zajišťují strategické směry Společenství uvedené v článku 9, národní strategický plán uvedený v článku 11, programy pro rozvoj venkova uvedené v článku 15 a zpráva Komise uvedená v článku 14.
4. Komise a členské státy zajišťují v souladu se svými pravomocemi koordinaci pomoci z různých fondů, ERDF, ESF, Fondu soudržnosti a nástroje podpory Společenství pro rybolov s intervencemi Evropské investiční banky (dále jen "EIB") a dalšími finančními nástroji Společenství.
5. Je také třeba dosáhnout souladu s opatřeními financovanými Evropským zemědělským záručním fondem.
6. Podpora podle tohoto nařízení se neposkytuje režimům, na které lze poskytnout podporu v rámci společných organizací trhu, s výhradou případných výjimek stanovených postupem podle čl. 90 odst. 2.
7. Členské státy zajišťují, aby byly operace financované z EZFRV v souladu se Smlouvou a se všemi akty přijatými na jejím základě.
Článek 6
Partnerství
1. Pomoc z EZFRV se poskytuje formou úzkých konzultací (dále jen "partnerství") mezi Komisí a členským státem a s orgány a subjekty určenými členským státem podle vnitrostátních pravidel a postupů, k nimž patří:
a) příslušné regionální, místní a další veřejné orgány;
b) hospodářští a sociální partneři;
c) veškeré další vhodné subjekty zastupující občanskou společnost, nevládní organizace včetně organizací pro ochranu životního prostředí a subjekty pověřené prosazováním rovnosti mezi muži a ženami.
Členský stát určí nejreprezentativnější partnery na celostátní, regionální a místní úrovni a v hospodářské a sociální oblasti, oblasti ochrany životního prostředí nebo jiné oblasti.
Vytvoří podmínky pro širokou a účinnou účast všech vhodných subjektů v souladu s vnitrostátními pravidly a postupy s přihlédnutím k nutnosti podporovat rovnost mezi muži a ženami a udržitelný rozvoj začleněním požadavků na ochranu a zlepšování životního prostředí.
2. Partnerství se uskutečňuje s náležitým ohledem na institucionální, právní a finanční pravomoci každé skupiny partnerů uvedených v odstavci 1.
3. Partnerství se uskutečňuje v oblasti přípravy a monitorování národního strategického plánu a přípravy, provádění, monitorování a hodnocení programů pro rozvoj venkova.
Členské státy zapojí všechny vhodné partnery do jednotlivých fází programu s náležitým ohledem na lhůtu stanovenou pro každý krok.
Článek 7
Subsidiarita
Členské státy odpovídají za provádění programů pro rozvoj venkova na vhodné územní úrovni podle svého institucionálního uspořádání v souladu s tímto nařízením.
Článek 8
Rovnost mezi muži a ženami a zákaz diskriminace
Členské státy a Komise prosazují rovnost mezi muži a ženami a zajišťují, aby v jednotlivých fázích provádění programu nedocházelo k diskriminaci na základě pohlaví, rasového nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo světového názoru, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace.
Mezi tyto fáze patří navrhování, provádění, monitorování a hodnocení.
HLAVA II
STRATEGICKÝ PŘÍSTUP K ROZVOJI VENKOVA
KAPITOLA I
STRATEGICKÉ SMĚRY SPOLEČENSTVÍ
Článek 9
Obsah a přijetí
1. Rada přijme strategické směry Společenství pro politiku rozvoje venkova na programové období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013 na základě priorit politiky stanovených na úrovni Společenství.
Tyto strategické směry stanoví na úrovni Společenství strategické priority pro rozvoj venkova pro toto programové období za účelem provádění všech os stanovených v tomto nařízení.
2. Do 20. února 2006 bude přijato rozhodnutí o strategických směrech Společenství postupem stanoveným v článku 37 Smlouvy.
Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10
Přezkum
Strategické směry Společenství mohou být přezkoumány, zejména s cílem zohlednit významné změny priorit Společenství.
KAPITOLA II
NÁRODNÍ STRATEGICKÉ PLÁNY
Článek 11
Obsah
1. Každý členský stát předloží národní strategický plán uvádějící priority činnosti EZFRV a dotyčného členského státu s ohledem na strategické směry Společenství, jejich specifické cíle, příspěvky z EZFRV a další finanční zdroje.
2. Národní strategický plán zajišťuje, aby byla podpora Společenství pro rozvoj venkova v souladu se strategickými směry Společenství a aby byly koordinovány priority Společenství s prioritami celostátními a regionálními.
Národní strategický plán je referenčním nástrojem pro přípravu programování EZFRV.
Provádí se prostřednictvím programů rozvoje venkova.
3. Každý národní strategický plán obsahuje:
a) hodnocení hospodářské a sociální situace, stavu životního prostředí a potenciálu pro rozvoj;
b) strategii zvolenou pro společnou akci Společenství a dotyčného členského státu a vykazující soulad mezi zvolenými možnosti a strategickými směry Společenství;
c) tematické a územní priority pro rozvoj venkova v rámci každé osy, včetně hlavních kvantifikovaných cílů a vhodných ukazatelů pro monitorování a hodnocení;
d) seznam programů pro rozvoj venkova, kterými se provádí národní strategický plán, a orientační částku přidělenou z EZFRV pro každý program, včetně částek stanovených v čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005;
e) prostředky k zajištění koordinace s ostatními nástroji společné zemědělské politiky, EFRR, ESF, Fondem soudržnosti, nástrojem podpory Společenství pro rybolov a EIB;
f) v případě potřeby rozpočet pro dosažení konvergenčního cíle;
g) popis opatření a uvedení částky vyčleněné pro vytvoření vnitrostátní sítě v oblasti venkova uvedené v čl. 66 odst. 3 a v článku 68.
Článek 12
Příprava
1. Po přijetí strategických směrů Společenství připraví každý členský stát svůj národní strategický plán.
Tento plán bude připraven v souladu s institucionálním uspořádáním členských států v úzké spolupráci s partnery uvedenými v článku 6.
Bude vypracován v úzké spolupráci s Komisí a bude se vztahovat na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013.
2. Každý členský stát zašle svůj národní strategický plán Komisi předtím, než předloží své programy pro rozvoj venkova.
KAPITOLA III
STRATEGICKÉ MONITOROVÁNÍ
Článek 13
Souhrnné zprávy členských států
1. Poprvé v roce 2010 a každý druhý rok nejpozději 1. října předloží každý členský stát Komisi souhrnnou zprávu o pokroku dosaženém při provádění svého národního strategického plánu a cílů a svém přispění k plnění strategických směrů Společenství.
Poslední souhrnná zpráva bude předložena nejpozději 1. října 2014.
2. Tato zpráva je shrnutím výročních zpráv o pokroku uvedených v článku 82 za předchozí roky a popisuje zejména:
a) plnění a výsledky programů pro rozvoj venkova na základě ukazatelů stanovených v národním strategickém plánu;
b) výsledky průběžných hodnocení každého programu.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy u jednotlivých programů uvedených v čl. 15 odst. 2 zahrnout do výročních zpráv o pokroku uvedených v článku 82 prvky stanovené v odstavci 2 tohoto článku ve lhůtě stanovené v článku 82.
Článek 14
Zpráva Komise
1. Poprvé v roce 2011 a na počátku každého druhého roku předloží Komise zprávu shrnující hlavní výsledky, vývojové tendence a úkoly týkající se provádění národních strategických plánů a strategických směrů Společenství.
Poslední zpráva Komise bude předložena na začátku roku 2015.
Komise v této zprávě vychází z analýzy a hodnocení souhrnných zpráv členských států uvedených v článku 13 a veškerých dalších dostupných informací, které provedla.
Uvádí opatření, která byla nebo mají být přijata členskými státy a Komisí k zajištění náležité reakce na závěry zprávy.
2. Zpráva Komise se zasílá Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
HLAVA III
PROGRAMOVÁNÍ
KAPITOLA I
OBSAH PROGRAMOVÁNÍ
Článek 15
Programy pro rozvoj venkova
1. V členských státech EZFRV působí prostřednictvím programů pro rozvoj venkova.
Tyto programy provádějí strategii rozvoje venkova prostřednictvím souboru opatření rozdělených do skupin podle os vymezených v hlavě IV, pro jejichž dosažení bude požadována podpora z EZFRV.
Každý program rozvoje venkova se týká období mezi 1. lednem 2007 a 31. prosincem 2013.
2. Členský stát může předložit buď jeden program pro celé své území, nebo soubor regionálních programů.
3. Členské státy s regionálními programy mohou rovněž předložit ke schválení celostátní rámec obsahující prvky společné pro tyto programy.
Článek 16
Obsah programů
Každý program pro rozvoj venkova obsahuje:
a) analýzu situace z hlediska silných a slabých míst, zvolenou strategii pro jejich řešení a hodnocení ex ante podle článku 85;
b) odůvodnění zvolených priorit s ohledem na strategické směry Společenství a národní strategický plán, jakož i očekávaný dopad podle hodnocení ex ante;
c) informaci o osách a opatřeních navrhovaných pro každou osu a jejich popis, včetně konkrétních ověřitelných cílů a ukazatelů uvedených v článku 81, které umožňují přesně stanovit pokrok, účinnost a efektivitu programu;
d) finanční plán obsahující dvě tabulky:
- tabulku uvádějící v souladu s čl. 69 odst.
4 a 5 celkový příspěvek z EZFRV plánovaný na každý rok. Tento finanční plán uvede samostatně v rámci celkového příspěvku z EZFRV případné částky poskytované regionům způsobilým v rámci konvergenčního cíle.
Plánovaný roční příspěvek z EZFRV musí být v souladu s finančními výhledy,
- tabulku, která stanoví pro celé programové období celkový plánovaný příspěvek Společenství a odpovídající vnitrostátní veřejné finanční prostředky pro každou osu, výši příspěvku z EZFRV pro každou osu a částku vyčleněnou pro technickou pomoc.
V případě potřeby tabulka také samostatně uvede plánovaný příspěvek z EZFRV pro regiony způsobilé v rámci konvergenčního cíle a odpovídající vnitrostátní veřejné finanční prostředky;
e) pro informaci orientační rozpis počátečních částek podle jednotlivých opatření z hlediska veřejných a soukromých výdajů;
f) případně tabulku s doplňkovým vnitrostátním financováním každé osy v souladu s článkem 89;
g) prvky nutné pro hodnocení podle pravidel hospodářské soutěže a případně seznam režimů podpory schválených na základě článků 87, 88 a 89 Smlouvy, které se použijí pro provádění programů;
h) informace o doplňkovosti ve vztahu k opatřením financovaným jinými nástroji společné zemědělské politiky, prostřednictvím politiky soudržnosti, jakož i nástrojem podpory Společenství pro rybolov;
i) prováděcí opatření k programu, včetně:
i) určení všech orgánů stanovených v čl. 74 odst. 2 členským státem a pro informaci souhrnný popis struktury řízení a kontroly,
ii) popis systémů monitorování a hodnocení, jakož i složení monitorovacího výboru,
iii) ustanovení k zajištění propagace programu;
j) určení partnerů uvedených v článku 6 a výsledky konzultací partnerů.
Článek 17
Rovnováha mezi jednotlivými cíli
1. Finanční příspěvek Společenství pro každý ze tří cílů uvedených v článku 4 představuje alespoň 10 % celkového příspěvku z EZFRV k programu v případě os 1 a 3 uvedených v oddílech 1 a 3 kapitoly I hlavy IV a alespoň 25 % celkového příspěvku z EZFRV k programu v případě osy 2 uvedené v oddíle 2 kapitoly I hlavy IV.
U programů ve francouzských zámořských departementech činí pro osu 2 minimální finanční příspěvek Společenství 10 %.
2. Nejméně 5 % celkového příspěvku z EZFRV pro daný program je vyhrazeno pro osu 4 uvedenou v oddíle 4 kapitoly I hlavy IV.
Tato částka přispívá k procentním hodnotám stanoveným v odstavci 1.
V případě České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska lze minimální finanční příspěvek Společenství pro osu 4 ve výši 5 % zavádět postupně v průběhu programového období tak, že je pro osu 4 vyhrazeno v průměru nejméně 2,5 % z celkového příspěvku z EZFRV.
KAPITOLA II
PŘÍPRAVA, SCHVÁLENÍ A PŘEZKUM
Článek 18
Příprava a schválení
1. Členské státy stanoví programy pro rozvoj venkova v úzké spolupráci s partnery uvedenými v článku 6.
2. Členské státy předloží Komisi návrh každého programu pro rozvoj venkova, jenž obsahuje informace uvedené v článku 16.
3. Komise posoudí navržené programy na základě jejich souladu se strategickými směry Společenství, s národním strategickým plánem a s tímto nařízením.
Pokud se Komise domnívá, že program pro rozvoj venkova není v souladu se strategickými směry Společenství, národním strategickým plánem nebo s tímto nařízením, požádá členský stát, aby navrhovaný program odpovídajícím způsobem přepracoval.
4. Programy pro rozvoj venkova se schvalují postupem podle čl. 90 odst. 2.
Článek 19
Přezkum
1. Programy pro rozvoj venkova členský stát přezkoumává a v případě potřeby upravuje pro zbytek období po schválení monitorovacím výborem.
Tyto přezkumy zohlední výsledky hodnocení a zprávy Komise, zejména s cílem posílit nebo upravit způsob, jímž jsou zohledňovány priority Společenství.
2. Komise přijme rozhodnutí o žádostech o přezkum programů pro rozvoj venkova po podání této žádosti členským státem postupem podle čl. 90 odst. 2. Změny vyžadující schválení ve formě rozhodnutí Komise budou vymezeny postupem podle čl. 90 odst. 2.
HLAVA IV
PODPORA ROZVOJE VENKOVA
KAPITOLA I
OSY
ODDÍL 1
Osa 1
Zlepšení konkurenceschopnosti zemědělství a lesnictví
Článek 20
Opatření
Podpora zaměřená na konkurenceschopnost zemědělství a lesnictví se týká:
a) opatření zaměřených na podporu vědomostí a zdokonalování lidského potenciálu prostřednictvím:
i) odborného vzdělávání a informačních akcí, včetně šíření vědeckých poznatků a inovačních postupů, určených pro osoby činné v zemědělství, potravinářství a lesnictví,
ii) zahájení činnosti mladých zemědělců,
iii) předčasného odchodu zemědělců a zemědělských pracovníků do důchodu,
iv) využívání poradenských služeb zemědělci a držiteli lesů,
v) zřizování řídicích, pomocných a poradenských služeb pro zemědělství a poradenských služeb pro lesnictví;
b) opatření zaměřená na restrukturalizaci a rozvoj fyzického potenciálu a podporu inovací prostřednictvím:
i) modernizace zemědělských hospodářství,
ii) zvyšování hospodářské hodnoty lesů,
iii) přidávání hodnoty zemědělským a lesnickým produktům,
iv) spolupráce při vývoji nových produktů, postupů a technologií v zemědělství, potravinářství a lesnictví,
v) zdokonalení a rozvoje infrastruktury související s rozvojem a přizpůsobováním zemědělství a lesnictví,
vi) obnovy potenciálu zemědělské produkce poškozeného přírodními katastrofami a zavádění vhodných preventivních akcí;
c) opatření zaměřená na zlepšení kvality zemědělské produkce a produktů prostřednictvím:
i) pomoci zemědělcům přizpůsobit se náročným normám založeným na právních předpisech Společenství,
ii) podpory zemědělců, kteří se účastní programů jakosti potravin,
iii) podpory seskupení producentů pro informační a propagační akce týkající se produktů v rámci programů jakosti potravin;
d) přechodných opatření pro Českou republiku, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Maltu, Polsko, Slovinsko a Slovensko týkajících se:
i) podpory pro částečně soběstačná zemědělská hospodářství procházející restrukturalizací,
ii) podpory na zřizování seskupení producentů.
Pododdíl 1
Podmínky pro opatření zaměřená na podporu vědomostí a zdokonalování lidského potenciálu
Článek 21
Odborné vzdělávání a informační akce
Podpora podle čl. 20 písm. a) bodu i) se nevztahuje na vzdělávací kurzy a kurzy odborné přípravy, které tvoří součást běžných programů nebo systémů středního a vyššího vzdělávání v oborech zemědělství a lesnictví.
Článek 22
Zahájení činnosti mladých zemědělců
1. Podpora podle čl. 20 písm. a) bodu ii) se poskytuje osobám, které:
a) jsou mladší 40 let a zahajují poprvé činnost v zemědělském hospodářství jako jeho vedoucí;
b) mají přiměřené profesní dovednosti a schopnosti;
c) předloží podnikatelský plán pro rozvoj svých zemědělských činností.
2. Podpora se poskytuje do maximální částky stanovené v příloze.
Článek 23
Předčasný odchod do důchodu
1. Podpora podle čl. 20 písm. a) bodu iii) se poskytuje:
a) zemědělcům, kteří se rozhodnou ukončit svou zemědělskou činnost za účelem převodu zemědělského hospodářství na jiné zemědělce;
b) zemědělským pracovníkům, kteří se rozhodnou ukončit po převodu zemědělského hospodářství s konečnou platností veškeré práce v zemědělství.
2. Převodce:
a) nesmí být v době převodu mladší 55 let, ale nesmí ještě být v běžném věku odchodu do důchodu, anebo nesmí být v době převodu o více než deset let mladší, než je běžný věk odchodu do důchodu v dotyčném členském státě;
b) musí s konečnou platností ukončit veškerou obchodní zemědělskou činnost;
c) musí prokázat, že se zemědělskou činností zabýval po dobu deseti let před převodem.
3. Nabyvatel:
a) se stává nástupcem převodce tak, že zahájí činnost podle článku 22, nebo
b) musí být zemědělcem mladším 50 let nebo subjektem soukromého práva a převzít zemědělské hospodářství převedené převodcem za účelem jeho zvětšení.
4. Zemědělský pracovník:
a) nesmí být mladší 55 let, ale nesmí ještě být v běžném věku odchodu do důchodu, anebo nesmí být o více než deset let mladší, než je běžný věk odchodu do důchodu v dotyčném členském státě;
b) musel věnovat v průběhu předcházejících pěti let alespoň polovinu své pracovní doby zemědělským pracím jako pomocník své rodiny nebo jako zemědělský pracovník;
c) musel během čtyřletého období před předčasným odchodem převodce do důchodu pracovat v zemědělském hospodářství převodce nejméně po dobu odpovídající dvěma rokům práce na plný pracovní úvazek;
d) musí být účastníkem systému sociálního zabezpečení.
5. Celková doba poskytování podpory při předčasném odchodu do důchodu nesmí být v případě převodce a zemědělského pracovníka delší než 15 let.
Nesmí trvat déle než do 70. narozenin převodce a déle, než je běžný věk odchodu do důchodu zemědělského pracovníka.
Pokud členský stát vyplácí převodci starobní důchod, poskytuje se podpora při předčasném odchodu do důchodu ve formě příplatku, který zohledňuje výši vnitrostátního starobního důchodu.
6. Maximální způsobilá částka podpory je stanovena v příloze.
Článek 24
Využívání poradenských služeb
1. Podpora podle čl. 20 písm. a) bodu iv) se poskytuje za účelem pomoci zemědělcům a držitelům lesů krýt výdaje spojené s využíváním poradenských služeb určených ke zlepšení celkové výkonnosti jejich hospodářství.
Poradenské služby pro zemědělce se týkají nejméně těchto oblastí:
a) zákonných požadavků týkajících se řízení a dobrých zemědělských podmínek a podmínek životního prostředí podle článků 4 a 5 a příloh III a IV nařízení (ES) č. 1782/2003;
b) norem bezpečnosti práce založených na právních předpisech Společenství.
2. Podpora pro využívání poradenských služeb je omezena maximální výší stanovenou v příloze.
Článek 25
Zřizování řídicích, pomocných a poradenských služeb
Podpora podle čl. 20 písm. a) bodu v) se poskytuje na krytí nákladů spojených se zřizováním řídicích, pomocných a poradenských služeb pro zemědělství a poradenských služeb pro lesnictví po dobu nejvýše pěti let od jejich zřízení a postupně se snižuje.
Pododdíl 2
Podmínky pro opatření zaměřená na restrukturalizaci a rozvoj fyzického potenciálu a podporu inovací
Článek 26
Modernizace zemědělských hospodářství
1. Podpora podle čl. 20 písm. b) bodu i) se poskytuje pro hmotné nebo nehmotné investice, které:
a) zlepšují celkovou výkonnost zemědělského hospodářství a
b) jsou v souladu s normami Společenství použitelnými pro dotyčné investice.
Pokud se investice provádějí za účelem vyhovění normám Společenství, lze podporu poskytnout jen pro investice, které jsou prováděny za účelem vyhovění nově zavedeným normám Společenství.
V tom případě lze pro vyhovění této normě poskytnout odklad po dobu nejvýše 36 měsíců ode dne, kdy se norma stane pro zemědělské hospodářství závaznou.
Mladým zemědělcům pobírajícím podporu podle čl. 20 písm. a) bodu ii) lze poskytnout podporu na investice prováděné za účelem dodržování stávajících norem Společenství, pokud jsou uvedeny v podnikatelském plánu podle čl. 22 odst. 1 písm. c). Doba odkladu, během níž je nutné splnit normu, nesmí překročit 36 měsíců ode dne zahájení činnosti.
2. Podpora je omezena maximální sazbou stanovenou v příloze.
Článek 27
Zvýšení hospodářské hodnoty lesů
1. Podpora investic podle čl. 20 písm. b) bodu ii) se poskytuje pro lesy, jejichž vlastníky jsou soukromé osoby nebo jejich sdružení nebo obce nebo jejich sdružení. Toto omezení se nevtahuje na tropické či subtropické lesy a zalesněné oblasti na území Azor, Madeiry, Kanárských ostrovů, menších ostrovů v Egejském moři ve smyslu nařízení (EHS) č. 2019/93 a francouzských zámořských departementů.
2. Investice jsou založeny na lesních hospodářských plánech lesních majetků nad určitou rozlohu, kterou členské státy vymezí ve svých programech.
3. Podpora je omezena maximální sazbou stanovenou v příloze.
Článek 28
Přidávání hodnoty zemědělským a lesnickým produktům
1. Podpora podle čl. 20 písm. b) bodu iii) se poskytuje pro hmotné nebo nehmotné investice, které:
a) zlepšují celkovou výkonnost podniku;
b) se týkají
- zpracování nebo uvádění na trh produktů uvedených v příloze I Smlouvy, mimo produkty rybolovu, a zpracování nebo uvádění na trh lesnických produktů, nebo
- vývoje nových produktů, postupů a technologií souvisejících s produkty uvedenými v příloze I Smlouvy, mimo produkty rybolovu, a lesnickými produkty a
c) jsou v souladu s normami Společenství použitelnými pro dotyčné investice.
Pokud se investice provádějí za účelem dodržování norem Společenství, lze podporu poskytnout jen pro investice, které provádějí mikropodniky podle odstavce 2 za účelem vyhovění nově zavedené normě Společenství.
V tom případě lze pro vyhovění této normě poskytnout odklad v délce nejvýše 36 měsíců ode dne, kdy se norma stane pro podnik závaznou.
2. Podpora je omezena maximální sazbou stanovenou v příloze.
Podpora podle odstavce 1 v maximální výši je omezena na mikropodniky a malé a střední podniky ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES [16]. Pokud jde o území Azor, Madeiry, Kanárských ostrovů, menších ostrovů v Egejském moři ve smyslu nařízení (EHS) č.
2019/93 a francouzských zámořských departementů, není poskytování podpory v maximální výši omezeno velikostí podniku. V případě podniků, na něž se nevztahuje čl.
2 odst. 1 uvedeného doporučení a které mají méně než 750 zaměstnanců nebo jejichž obrat je nižší než 200 milionů EUR, se maximální výše podpory snižuje na polovinu.
V případě lesnictví je podpora omezena na mikropodniky.
Podpora se neposkytuje podnikům v nesnázích ve smyslu pokynů Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích [17].
Článek 29
Spolupráce při vývoji nových produktů, postupů a technologií v zemědělství, potravinářství a lesnictví
1. Podpora podle čl. 20 písm. b) bodu iv) se poskytuje s cílem podpořit spolupráci mezi primárními producenty v zemědělství a lesnictví, zpracovatelským průmyslem a třetími osobami.
2. Podpora přispívá na krytí nákladů spojených s uvedenou spoluprací.
Článek 30
Infrastruktura související s rozvojem a přizpůsobením zemědělství a lesnictví
Podpora podle čl. 20 písm. b) bodu v) se může vztahovat především na operace související s přístupem k zemědělské a lesní půdě, s pozemkovými úpravami a melioracemi, dodávkami energie a vodohospodářstvím.
Pododdíl 3
Podmínky pro opatření zaměřená na zlepšování jakosti zemědělské produkce a zemědělských produktů
Článek 31
Dodržování norem založených na právních předpisech Společenství
1. Podpora podle čl. 20 písm. c) bodu i) přispívá částečně na vzniklé náklady a ušlé příjmy zemědělců, kteří musí uplatňovat normy v oblasti ochrany životního prostředí, veřejného zdraví, zdraví zvířat a rostlin, dobrých životních podmínek zvířat a bezpečnosti práce.
Tyto normy musí být nově zavedeny do vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádějí právní předpisy Společenství, a musí stanovit pro zemědělskou praxi nové povinnosti nebo omezení, která mají významný vliv na obvyklé provozní náklady zemědělských hospodářství a která se týkají významného počtu zemědělců.
2. Podpora se poskytuje jednou za rok jako paušální, dočasná, postupně se snižující částka, nejdéle po dobu pěti let ode dne, kdy se norma stane závaznou v souladu s právními předpisy Společenství.
Podpora je omezena maximální částkou stanovenou v příloze.
Článek 32
Účast zemědělců v programech jakosti potravin
1. Podpora podle čl. 20 písm. c) bodu ii):
a) se vztahuje na zemědělské produkty určené pouze pro lidskou spotřebu;
b) je určena pro programy Společenství pro jakost potravin nebo pro programy uznané členskými státy, které splňují přesná kritéria stanovená postupem podle čl. 90 odst. 2; programy, jejichž jediným účelem je zajistit vyšší úroveň kontroly dodržování závazných norem založených na právních předpisech Společenství nebo vnitrostátních právních předpisech, nejsou způsobilé pro podporu;
c) se poskytuje jako roční pobídková platba, jejíž úroveň se určuje podle úrovně fixních nákladů vyplývajících z účasti v podporovaných programech, nejdéle na dobu 5 let.
2. Podpora je omezena maximální částkou stanovenou v příloze.
Článek 33
Informační a propagační činnosti
Podpora podle čl. 20 písm. c) bodu iii) se týká produktů, na něž se vztahuje podpora programů jakosti podle článku 32.
Podpora je omezena maximální sazbou stanovenou v příloze.
Pododdíl 4
Podmínky pro přechodná opatření
Článek 34
Částečně soběstačné hospodaření
1. Podpora podle čl. 20 písm. d) bodu i) určená pro zemědělská hospodářství, která produkují zejména pro vlastní spotřebu a část své produkce také prodávají ("částečně soběstačné zemědělské hospodářství"), se poskytuje zemědělcům, kteří předloží podnikatelský plán.
2. Plnění podnikatelského plánu uvedeného v odstavci 1 je hodnoceno po třech letech.
3. Podpora se vyplácí formou paušální částky až do maximální částky stanovené v příloze a nejdéle pět let.
4. Podpora se poskytuje na základě žádostí schválených do 31. prosince 2013.
Článek 35
Seskupení producentů
1. Podpora podle čl. 20 písm. d) bodu ii) se poskytuje, aby usnadnila zřizování seskupení producentů a jejich správní provoz s cílem:
a) přizpůsobit produkci a výstup producentů, kteří jsou členy těchto seskupení, požadavkům trhu;
b) společně uvádět zboží na trh, včetně přípravy k prodeji, centralizace prodeje a dodávky velkoodběratelům;
c) stanovit společná pravidla pro informace o produkci, zejména s ohledem na sklizeň a dostupnost.
2. Podpora se poskytuje formou paušální částky v ročních splátkách po dobu prvních pěti let ode dne, kdy bylo seskupení producentů uznáno.
Vypočítává se na základě roční produkce seskupení uvedené na trh až do maximální výše stanovené v příloze.
3. Podpora se poskytuje seskupením producentů, která příslušný orgán členského státu úředně uzná do 31. prosince 2013.
ODDÍL 2
Osa 2
Zlepšování životního prostředí a krajiny
Článek 36
Opatření
Podpora podle tohoto oddílu se vztahuje na:
a) opatření zaměřená na udržitelné využívání zemědělské půdy prostřednictvím:
i) plateb za přírodní znevýhodnění poskytovaných zemědělcům v horských oblastech,
ii) plateb zemědělcům ve znevýhodněných oblastech jiných než horských,
iii) plateb v rámci Natury 2000 a plateb souvisejících se směrnicí 2000/60/ES,
iv) agroenvironmentálních plateb,
v) plateb na podporu dobrých životních podmínek zvířat,
vi) podpory neproduktivních investic;
b) opatření zaměřená na udržitelné využívání lesní půdy prostřednictvím:
i) prvního zalesnění zemědělské půdy,
ii) prvního zavádění zemědělsko-lesnických systémů na zemědělské půdě,
iii) prvního zalesnění nezemědělské půdy,
iv) plateb v rámci Natury 2000,
v) lesnicko-environmentálních plateb,
vi) obnovy lesnického potenciálu a zavádění preventivních opatření,
vii) podpory neproduktivních investic.
Pododdíl 1
Podmínky pro opatření zaměřená na udržitelné využívání zemědělské půdy
Článek 37
Platby za přírodní znevýhodnění poskytované v horských oblastech a platby poskytované v jiných znevýhodněných oblastech
1. Platby podle čl. 36 písm. a) bodů i) a ii) se poskytují ročně na hektar zemědělsky využité plochy ve smyslu rozhodnutí Komise 2000/115/ES ze dne 24. listopadu 1999 o definicích ukazatelů, seznamu zemědělských produktů, výjimkách z definic a o regionech a okrscích, pokud jde o zjišťování o struktuře zemědělských podniků [18].
Tyto platby by měly být náhradou za dodatečné náklady a ušlé příjmy, které zemědělcům vznikají v souvislosti se znevýhodněním dotyčné oblasti z hlediska zemědělské výroby.
2. Platby se poskytují zemědělcům, kteří se zaváží provozovat zemědělskou činnost v oblastech určených podle čl. 50 odst. 2 a 3 po dobu alespoň pěti let od první platby.
3. Platby se stanovují v rozmezí mezi minimální a maximální částkou stanovenou v příloze.
Platby vyšší než maximální částka lze poskytnout v řádně odůvodněných případech, pokud průměrná částka všech těchto plateb poskytnutých na úrovni dotyčného členského státu nepřekročí maximální částku.
4. Platby se postupně snižují podle překročení určité prahové úrovně plochy jednotlivých hospodářství, která bude v programu vymezena.
Článek 38
Platby v rámci Natury 2000 a platby související se směrnicí 2000/60/ES
1. Podpora podle čl. 36 písm. a) bodu iii) se poskytuje zemědělcům ročně na hektar zemědělsky využité plochy k náhradě vzniklých nákladů a ušlých příjmů vyplývajících ze znevýhodnění v dotyčných oblastech v souvislosti s prováděním směrnic 79/409/EHS, 92/43/EHS a 2000/60/ES.
2. Podpora je omezena maximální částkou stanovenou v příloze. Pro platby související se směrnicí 2000/60/ES se postupem podle čl. 90 odst. 2 stanoví podrobná pravidla, včetně maximální částky podpory.
Článek 39
Agroenvironmentální platby
1. Členské státy poskytují podporu podle čl. 36 písm. a) bodu iv) na celém svém území podle svých zvláštních potřeb.
2. Agroenvironmentální platby se poskytují zemědělcům, kteří dobrovolně přijmou agro-environmentální závazky.
V řádně odůvodněných případech a za účelem plnění cílů ochrany životního prostředí mohou být agroenvironmentální platby poskytnuty dalším subjektům hospodařícím s půdou.
3. Agroenvironmentální platby se vztahují pouze na závazky nad rámec odpovídajících závazných norem stanovených podle článků 4 a 5 a příloh III a IV nařízení (ES) č. 1782/2003 a minimálních požadavků, jež se týkají používání průmyslových hnojiv a přípravků na ochranu rostlin, a dalších odpovídajících závazných požadavků stanovených vnitrostátními právními předpisy a určených v programu.
Tyto závazky se přijímají zpravidla na období mezi pěti a sedmi lety. V nezbytných a odůvodněných případech se postupem podle čl.
90 odst. 2 pro určité typy závazků stanoví delší období.
4. Platby jsou poskytovány ročně a kryjí dodatečné náklady a ušlé příjmy v důsledku přijatého závazku.
V případě potřeby mohou krýt také transakční náklady.
Příjemci mohou být případně vybíráni na základě veřejných soutěží, při uplatnění kritérií hospodářské a environmentální účinnosti.
Podpora je omezena maximální částkou stanovenou v příloze.
5. Podporu lze za účelem zachování genetických zdrojů v zemědělství poskytovat na operace, na něž se nevztahují opatření podle odstavců 1 až 4.
Článek 40
Platby na podporu dobrých životních podmínek zvířat
1. Platby na podporu dobrých životních podmínek zvířat podle čl. 36 písm. a) bodu v) se poskytují zemědělcům, kteří dobrovolně přijmou závazky týkající se dobrých životních podmínek zvířat.
2. Platby na podporu dobrých životních podmínek zvířat se vztahují pouze na závazky nad rámec odpovídajících závazných norem stanovených podle článku 4 a přílohy III nařízení (ES) č. 1782/2003 a dalších odpovídajících závazných požadavků stanovených vnitrostátními právními předpisy a určených v programu.
Tyto závazky se přijímají zpravidla na období mezi pěti a sedmi lety. V nezbytných a odůvodněných případech se postupem podle čl.
90 odst. 2 pro určité typy závazků stanoví delší období.
3. Platby jsou poskytovány ročně a kryjí dodatečné náklady a ušlé příjmy v důsledku přijatého závazku.
V případě potřeby mohou krýt také transakční náklady.
Podpora je omezena maximální částkou stanovenou v příloze.
Článek 41
Neproduktivní investice
Podpora podle čl. 36 písm. a) bodu vi) se poskytuje na:
a) investice spojené s plněním závazků přijatých v souvislosti s opatřením podle čl. 36 písm. a) bodu iv) nebo jiných agroenvironmentálních cílů;
b) investice uskutečňované přímo v daném hospodářství, které zvyšují společenskou hodnotu dané oblasti Natury 2000 nebo jiných oblastí vysoké přírodní hodnoty, jež budou vymezeny v programu.
Pododdíl 2
Podmínky pro opatření zaměřená na udržitelné využívání lesní půdy
Článek 42
Obecné podmínky
1. Podpora poskytovaná podle tohoto pododdílu se vztahuje pouze na lesy a zalesněné oblasti, jejichž vlastníky jsou soukromé osoby nebo jejich sdružení nebo obce nebo jejich sdružení.
Toto omezení se nevztahuje na tropické či subtropické lesy a zalesněné oblasti na území Azor, Madeiry, Kanárských ostrovů, menších ostrovů v Egejském moři ve smyslu nařízení (EHS) č. 2019/93 a francouzských zámořských departmentů.
Toto omezení se nevztahuje na podporu podle čl. 36 písm. b) bodů i), iii), vi) a vii).
2. Opatření navrhovaná podle tohoto pododdílu pro oblasti, které jsou v rámci akce Společenství na ochranu lesů proti požárům zařazené do skupiny s vysokým nebo středním stupněm rizika vzniku lesního požáru, musí být v souladu s plány na ochranu lesů, které pro tyto oblasti stanovily členské státy.
Článek 43
První zalesnění zemědělské půdy
1. Podpora podle čl. 36 písm. b) bodu i) se vztahuje pouze na jednu či více z těchto položek:
a) náklady na založení;
b) roční prémii na zalesněný hektar jako příspěvek na krytí nákladů na zajištění nejdéle po dobu pěti let;
c) roční prémii na hektar jako příspěvek na krytí ušlých příjmů v důsledku zalesnění nejdéle po 15 let pro zemědělce nebo jejich sdružení, kteří hospodařili na půdě před jejím zalesněním, nebo pro jakoukoli jinou fyzickou osobu nebo subjektem soukromého práva.
2. Podpora na zalesnění zemědělské půdy, jejímž vlastníkem jsou veřejné orgány, kryje pouze náklady na založení.
Je-li zemědělská půda, která má být zalesněna, pronajata fyzické osobě nebo subjektu soukromého práva, lze poskytnout roční prémie uvedené v odstavci 1.
3. Podpora na zalesnění zemědělské půdy se neposkytuje:
a) zemědělcům pobírajícím podporu při předčasném odchodu do důchodu;
b) na výsadbu vánočních stromků.
V případě rychle rostoucích druhů s krátkou obmýtní dobou se podpora na zalesnění poskytuje pouze na náklady na založení.
4. Podpora zemědělcům nebo jiným fyzickým osobám a subjektům soukromého práva je omezena maximální výší stanovenou v příloze.
Článek 44
První založení zemědělsko-lesnických systémů na zemědělské půdě
Podpora podle čl. 36 písm. b) bodu ii) se poskytuje zemědělcům za účelem vytváření zemědělsko-lesnických systémů spojujících extenzivní zemědělství a lesnické systémy.
Kryje náklady na jejich založení.
2. Zemědělsko-lesnickými systémy se rozumějí takové systémy využívání půdy, v jejichž rámci se na stejném pozemku pěstují stromy v kombinaci s výkonem zemědělské činnosti.
3. Vánoční stromky a rychle rostoucí druhy s krátkou obmýtní dobou jsou z podpory vyloučeny.
4. Podpora je omezena maximální sazbou stanovenou v příloze.
Článek 45
První zalesnění nezemědělské půdy
1. Podpora podle čl. 36 písm. b) bodu iii) na zalesnění půdy, která není způsobilá podle čl. 36 písm. b) bodu i), kryje náklady na založení. V případě opuštěné zemědělské půdy se podpora vztahuje také na roční prémii uvedenou v čl. 43 odst. 1 písm. b).
2. Podpora se neposkytuje na výsadbu vánočních stromků.
3. Je-li podpora na náklady na založení poskytována fyzickým osobám nebo subjektům soukromého práva, je omezena maximální sazbou stanovenou v příloze.
Článek 46
Platby v rámci Natury 2000
Podpora podle čl. 36 písm. b) bodu iv) se poskytuje ročně a na hektar lesa soukromým vlastníkům lesů nebo jejich sdružením za účelem vyrovnání nákladů a ušlých příjmů vzniklých v důsledku omezení užívání lesů nebo jiné zalesněné půdy v důsledku provádění směrnic 79/409/EHS a 92/43/EHS v dotyčné oblasti.
Podpora je stanovena v rozmezí minimální a maximální částky stanovené v příloze.
Článek 47
Lesnicko-environmentální platby
Lesnicko-environmentální platby podle čl. 36 písm. b) bodu v) se poskytují na hektar lesa příjemcům, kteří se dobrovolně zavazují přijmout lesnicko-environmentální závazky.
Tyto platby se vztahují pouze na závazky nad rámec odpovídajících závazných požadavků.
Tyto závazky se přijímají zpravidla na období mezi pěti a sedmi lety. V nezbytných a odůvodněných případech se postupem podle čl.
90 odst. 2 stanoví pro určité typy závazků delší období.
2. Platby jsou určeny na krytí dodatečných nákladů a ušlých příjmů vyplývajících z přijatého závazku.
Podpora je stanovena v rozmezí minimální a maximální částky stanovené v příloze.
Článek 48
Obnova lesnického potenciálu a zavádění preventivních opatření
1. Podpora podle čl. 36 písm. b) bodu vi) se poskytuje na obnovu lesnického potenciálu v lesích poničených přírodními katastrofami a požáry a na zavedení příslušných preventivních opatření.
2. Preventivní protipožární opatření se týkají lesů, které členské státy v souladu se svými plány na ochranu lesů zařadily do skupiny s vysokým nebo středním stupněm rizika vzniku lesního požáru.
Článek 49
Neproduktivní investice
Podpora podle čl. 36 písm. b) bodu vii) se poskytuje na investice do lesů:
a) spojené s plněním závazků přijatých na základě opatření podle čl. 36 písm. b) bodu v) nebo jiných cílů ochrany životního prostředí;
b) zvyšující společenskou hodnotu lesní a zalesněné půdy dotyčné oblasti.
Pododdíl 3
Vymezení oblastí
Článek 50
Způsobilé oblasti
1. Členské státy určí oblasti způsobilé pro platby podle čl. 36 písm. a) bodů i), ii) a iii) a písm. b) bodů i), iii), iv) a vi) s přihlédnutím k odstavcům 2 až 5 tohoto článku.
2. Aby byly horské oblasti způsobilé pro platby podle čl. 36 písm. a) bodu i), musí se vyznačovat značným omezením možností využití půdy a vysokými náklady na její obhospodařování:
a) z důvodu velmi náročných klimatických podmínek daných nadmořskou výškou, v jejichž důsledku je podstatně zkráceno vegetační období;
b) v nižších nadmořských výškách v převážně velmi svažitých oblastech, ve kterých nelze využít mechanizace nebo které vyžadují použití velmi nákladného zvláštního vybavení, nebo z obou důvodů, pokud znevýhodnění vyplývající z každého zvlášť je sice méně závažné, ale jejich kombinací vzniká stejné znevýhodnění.
Oblasti severně od 62. rovnoběžky a určité přilehlé oblasti se také považují za horské oblasti.
3. Aby byly způsobilé pro platby podle čl. 36 písm. a) bodu ii), musí být jiné než horské oblasti uvedené v odstavci 2 tohoto článku postiženy:
a) významnými přírodními nevýhodami, zejména nízkou úrodností půdy nebo špatnými klimatickými podmínkami, a z hlediska hospodaření s půdou je důležité zachovat v nich extenzivní zemědělskou činnost, nebo
b) zvláštními nevýhodami, a za účelem zachování nebo zlepšení životního prostředí, zachování krajiny a turistického potenciálu oblasti nebo za účelem ochrany pobřežního pásma by v nich mělo být zachováno hospodaření s půdou.
Oblasti postižené zvláštními nevýhodami uvedené v písmenu b) zahrnují zemědělské oblasti, které jsou z hlediska přírodních podmínek produkce stejnorodé, a jejich celkový rozsah nesmí překročit 10 % rozlohy dotyčného členského státu.
4. Podle zvláštních ustanovení, které budou definovány postupem podle čl. 90 odst. 2, musí členské státy v programech:
- potvrdit stávající vymezení podle odstavce 2 a odst. 3 písm. b) nebo je změnit, anebo
- vymezit oblasti uvedené v odst. 3 písm. a).
5. Zemědělské oblasti Natury 2000 vymezené podle směrnic 79/409/EHS a 92/43/EHS a zemědělské oblasti zahrnuté v plánech povodí podle směrnice 2000/60/ES jsou způsobilé pro platby podle čl. 36 písm. a) bodu iii).
6. Oblasti vhodné k zalesnění z důvodu ochrany životního prostředí, jako je ochrana proti erozi nebo rozšiřování lesních zdrojů ke zmírnění klimatických změn, jsou způsobilé pro platby podle čl. 36 písm. b) bodů i) a iii).
7. Lesní oblasti Natury 2000 vymezené podle směrnic 79/409/EHS a 92/43/EHS jsou způsobilé pro platby podle čl. 36 písm. b) bodu iv).
8. Lesní oblasti se středním až vysokým stupněm rizika vzniku lesního požáru jsou způsobilé pro platby podle čl. 36 písm. b) bodu vi) souvisejícím s opatřeními na prevenci požárů.
Pododdíl 4
Dodržování norem
Článek 51
Snížení plateb nebo vyloučení z plateb
1. Pokud příjemci plateb podle čl. 36 písm. a) bodů i) až v) a písm. b) bodů i), iv) a v) přestanou v důsledku určitého jednání nebo opomenutí, které jim může být přímo přičítáno, splňovat v celém hospodářství závazné požadavky podle článků 4 a 5 a příloh III a IV nařízení (ES) č. 1782/2003, celková částka plateb, které jim mají být poskytnuty v kalendářním roce, kdy došlo k tomuto neplnění požadavků, se snižuje nebo ruší.
Snížení nebo zrušení uvedené v prvním pododstavci se uplatní rovněž v případech, kdy příjemci plateb podle čl. 36 písm. a) bodu iv) přestanou v důsledku určitého jednání nebo opomenutí, které jim může být přímo přičítáno, splňovat v celém hospodářství minimální požadavky týkající se používání průmyslových hnojiv a přípravků na ochranu rostlin uvedené v čl. 39 odst. 3.
2. Snížení nebo zrušení plateb uvedené v odstavci 1 se nevztahuje na normy, pro něž byl udělen odklad podle čl. 26 odst. 1 písm. b) v průběhu doby odkladu.
3. Odchylně od odstavce 1 musí příjemci v členských státech, kde je používán jednotný režim plateb na plochu stanovený v čl. 143b nařízení (ES) č. 1782/2003, dodržovat závazné požadavky stanovené v článku 5 a příloze IV uvedeného nařízení.
4. Podrobná pravidla pro snížení plateb a vyloučení z plateb budou stanovena postupem podle čl. 90 odst. 2. V této souvislosti je třeba vzít v úvahu závažnost, rozsah, trvalost a opakování neplnění požadavků.
5. Odstavce 1 až 4 se nevztahují na čl. 39 odst. 5.
ODDÍL 3
Osa 3
Kvalita života ve venkovských oblastech a diverzifikace hospodářství venkova
Článek 52
Opatření
Podpora podle tohoto oddílu zahrnuje:
a) opatření k diverzifikaci hospodářství venkova, mezi něž patří:
i) diverzifikace činností nezemědělské povahy,
ii) podpora zakládaní a rozvoje mikropodniků s cílem napomáhat podnikání a rozvíjet hospodářskou strukturu,
iii) podpora cestovního ruchu;
b) opatření ke zlepšení kvality života ve venkovských oblastech, mezi něž patří:
i) základní služby pro hospodářství a obyvatelstvo venkova,
ii) obnova a rozvoj vesnic,
iii) ochrana a rozvoj dědictví venkova;
c) opatření týkající se vzdělávání a informování hospodářských subjektů působících v oblastech, na něž se vztahuje osa 3;
d) opatření týkající se získávání dovedností a propagace za účelem přípravy a provádění strategie místního rozvoje.
Pododdíl 1
Podmínky týkající se opatření k diverzifikaci hospodářství
Článek 53
Diverzifikace činností nezemědělské povahy
Příjemcem podpory podle čl. 52 písm. a) bodu i) je člen zemědělského hospodářství.
Článek 54
Podpora zakládání podniků a jejich rozvoje
Podpora podle čl. 52 písm. a) bodu ii) se týká pouze mikropodniků, jak jsou definovány v doporučení Komise 2003/361/ES.
Článek 55
Podpora cestovního ruchu
Podpora podle čl. 52 písm. a) bodu iii) se poskytuje na:
a) drobnou infrastrukturu, například informační střediska a značení turistických míst;
b) rekreační infrastrukturu, například infrastrukturu umožňující přístup k přírodním oblastem, a ubytovací zařízení s malou kapacitou;
c) rozvoj nebo uvádění na trh služeb cestovního ruchu vztahujících se k venkovské turistice.
Pododdíl 2
Podmínky týkající se opatření ke zlepšování kvality života ve venkovských oblastech
Článek 56
Základní služby pro hospodářství a obyvatelstvo venkova
Podpora podle čl. 52 písm. b) bodu i) se poskytuje na zřízení základních služeb, včetně kulturních činností a činností pro volný čas, týkajících se vesnice nebo skupiny vesnic a související drobné infrastruktury.
Článek 57
Ochrana a rozvoj dědictví venkova
Podpora podle čl. 52 písm. b) bodu iii) se poskytuje na:
a) vypracování plánů na ochranu a správu lokalit Natury 2000 a dalších míst vysoké přírodní hodnoty: činnost zaměřenou na zvyšování povědomí o životním prostředí a investice spojené s udržováním, obnovou a zhodnocováním přírodního dědictví a s rozvojem míst vysoké přírodní hodnoty;
b) studie a investice spojené s udržováním, obnovou a zhodnocováním kulturního dědictví, jako například kulturních prvků vesnic a venkovské krajiny.
Pododdíl 3
Vzdělávání, získávání dovedností a propagace
Článek 58
Vzdělávání a informace
Podpora podle čl. 49 písm. c) nezahrnuje instruktážní kurzy a vzdělávání, které jsou součástí běžných vzdělávacích programů nebo systémů na středoškolské nebo vyšší úrovni.
Článek 59
Získávání dovedností, animace a provádění
Podpora podle čl. 52 písm. d) se poskytuje na:
a) studie týkající se dotyčné oblasti;
b) opatření k poskytování informací o oblasti a o strategii místního rozvoje;
c) vzdělávání zaměstnanců podílejících se na přípravě a provádění strategie místního rozvoje;
d) propagační akce a vzdělávání vedoucích pracovníků;
e) provádění strategie místního rozvoje zahrnující jedno nebo více opatření podle čl. 52 písm. a), b) a c) prostřednictvím jiných partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem, než která jsou vymezena v čl. 62 odst. 1 písm. b).
Pododdíl 4
Provádění osy
Článek 60
Vymezení
Pokud je opatření uvedené v tomto oddílu zaměřeno na operace, na něž se vztahuje také jiný nástroj podpory Společenství, včetně strukturálních fondů a nástroje podpory Společenství pro rybolov, stanoví členský stát v každém programu kritéria vymezující operace podporované EZFRV a operace podporované jiným nástrojem podpory Společenství.
ODDÍL 4
Osa 4
Leader
Článek 61
Vymezení přístupu Leader
Přístup Leader zahrnuje alespoň tyto prvky:
a) strategie místního rozvoje podle jednotlivých oblastí, určené pro řádně vymezená subregionální venkovská území;
b) partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem na místní úrovni (dále jen "místní akční skupiny");
c) přístup zdola spojený s tím, že rozhodovací pravomoc týkající se vypracování a provádění strategií místního rozvoje náleží místním akčním skupinám;
d) víceodvětvové navrhování a provádění strategie založené na součinnosti mezi subjekty a projekty z různých odvětví místního hospodářství;
e) uplatňování inovačních přístupů;
f) provádění projektů spolupráce;
g) vytváření sítí místních partnerství.
Článek 62
Místní akční skupiny
1. Místní akční skupiny uplatňují při místním rozvoji partnerský přístup a musí splňovat tyto podmínky:
a) navrhnou ucelenou strategii místního rozvoje, jejíž základ tvoří alespoň prvky stanovené v čl. 61 písm. a) až d) a g), a odpovídají za její provádění;
b) tvoří je buď skupina, na kterou se již vztahují iniciativy Leader II [19] nebo Leader+ [20], nebo skupina podle přístupu Leader, nebo musí být novou skupinou zastupující partnery z jednotlivých společensko-ekonomických odvětví působících místně na dotyčném území.
Podíl hospodářských a sociálních partnerů a jiných zástupců občanské společnosti, například zemědělců, žen a mladých lidí z venkova a jejich sdružení, musí v místním partnerství na úrovni rozhodování činit alespoň 50 %;
c) prokáží schopnost definovat a provádět strategii rozvoje pro danou oblast.
2. Řídící orgán zajistí, že místní akční skupiny si buď zvolí správního a finančního vedoucího, schopného spravovat veřejné prostředky a zajišťovat uspokojivou činnost partnerství, nebo se spojí v rámci zákonně vytvořené společné struktury, jejíž uspořádání zaručuje uspokojivou činnost partnerství a schopnost spravovat veřejné prostředky.
3. Oblast, na niž se daná strategie vztahuje, musí být ucelená a nabízet dostatečné kritické množství lidských, finančních a hospodářských zdrojů na podporu udržitelné strategie rozvoje.
4. Místní akční skupiny vybírají projekty, které musí být v rámci této strategie financovány.
Mohou také vybírat projekty spolupráce.
Článek 63
Opatření
Podpora poskytnutá v rámci osy Leader je určena:
a) k provádění strategií místního rozvoje uvedených v čl. 62 odst. 1 písm. a) za účelem plnění cílů jedné nebo více ze tří dalších os vymezených v oddílech 1, 2 a 3;
b) k provádění projektů spolupráce zahrnujících cíle zvolené podle písmene a);
c) k provozování místních akčních skupin, získávání dovedností a oživení daného území podle článku 59.
Článek 64
Provádění místních strategií
Odpovídá-li činnost v rámci místní strategie opatřením, která jsou v tomto nařízení vymezena pro jiné osy, použijí se odpovídající podmínky podle oddílů 1, 2 a 3.
Článek 65
Spolupráce
1. Podpora podle čl. 63 písm. b) je poskytována na projekty spolupráce mezi územími nebo nadnárodní spolupráce.
"Spoluprací mezi územími" se rozumí spolupráce v rámci členského státu.
"Nadnárodní spoluprací" se rozumí spolupráce mezi územími v několika členských státech a územími ve třetích zemích.
2. Podporu lze poskytovat pouze na výdaje vztahující se k územím uvnitř Společenství.
3. Článek 64 se vztahuje také na projekty spolupráce.
KAPITOLA II
TECHNICKÁ POMOC
Článek 66
Financování technické pomoci
1. Podle článku 5 nařízení (ES) č. 1290/2005 může EZFRV z podnětu Komise nebo jejím jménem použít až 0,25 % svého ročního přídělu na financování opatření zaměřených na přípravu, řízení, sledování, správní pomoc, hodnocení a kontrolu. Tyto akce se provádějí v souladu s čl. 53 odst. 2 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [21], a veškerými dalšími ustanoveními uvedeného nařízení a prováděcích pravidel k němu, která se týkají tohoto způsobu plnění rozpočtu.
2. Na podnět členských států může EZFRV v rámci každého programu rozvoje venkova financovat činnosti související s přípravou, řízením, sledováním, hodnocením, informováním a kontrolou a týkající se pomoci programu.
Na tyto činnosti lze vynaložit až 4 % celkové částky určené pro každý program.
3. V rámci limitu stanoveného odstavci 2 se vyhradí určitá částka na zřízení a provoz celostátní sítě pro venkov uvedené v článku 68.
Členské státy s regionálními programy mohou předložit ke schválení konkrétní program pro zřízení a provoz své celostátní sítě pro venkov.
Podrobnosti o zřízení a provozu celostátní sítě pro venkov budou stanoveny postupem podle čl. 90 odst. 2.
Článek 67
Evropská síť pro rozvoj venkova
V souladu s čl. 66 odst. 1 se zřizuje Evropská síť pro rozvoj venkova s cílem propojit na úrovni Společenství sítě, organizace a správní orgány členských států činné v oblasti rozvoje venkova.
Cílem sítě je:
a) shromažďovat, analyzovat a šířit informace o opatřeních Společenství k rozvoji venkova;
b) na úrovni Společenství shromažďovat, šířit a upevňovat osvědčené postupy rozvoje venkova;
c) poskytovat informace o vývoji ve venkovských oblastech Společenství a třetích zemí;
d) na úrovni Společenství pořádat setkání a semináře pro osoby, které se aktivně podílejí na rozvoji venkova;
e) zakládat a provozovat sítě odborníků za účelem usnadnění výměny odborných znalostí a podpory provádění a hodnocení politiky rozvoje venkova;
f) podporovat vnitrostátní sítě a nadnárodní iniciativy pro spolupráci.
Článek 68
Celostátní síť pro venkov
1. Každý členský stát zřídí celostátní síť pro venkov, která seskupuje organizace a správní orgány podílející se na rozvoji venkova.
2. Částka uvedená v čl. 66 odst. 3 prvním pododstavci se použije:
a) na struktury potřebné pro provoz sítě;
b) na akční plán, v němž jsou alespoň stanoveny a analyzovány osvědčené přenosné postupy a poskytnuty informace o nich, řízení sítí, organizování výměny zkušeností a know-how, příprava vzdělávacích programů pro vytvářející se místní akční skupiny a technická pomoc pro spolupráci mezi územími a pro nadnárodní spolupráci.
HLAVA V
PŘÍSPĚVKY Z EZFRV
Článek 69
Prostředky a jejich rozdělování
1. Částku podpory Společenství pro rozvoj venkova podle tohoto nařízení na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013, její roční rozdělení a minimální částku, která má být soustředěna v regionech způsobilých v rámci konvergenčního cíle, stanoví Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou v souladu s finančním výhledem na období 2007 až 2013 a interinstitucionální dohodou o rozpočtové kázni a o zdokonalení rozpočtového procesu pro totéž období.
2. 0,25 % prostředků uvedených v odstavci 1 se použije na technickou pomoc Komisi podle čl. 66 odst. 1.
3. Pro účely programování a následného začlenění do souhrnného rozpočtu Evropských společenství jsou částky uvedené v odstavci 1 indexovány sazbou 2 % ročně.
4. Komise připravuje roční rozpis částek uvedených v odstavci 1 podle jednotlivých členských států po odečtení částky uvedené v odstavci 2 a s přihlédnutím k:
a) částkám vyhrazeným pro regiony způsobilé v rámci konvergenčního cíle;
b) dosavadním výsledkům a
c) konkrétním okolnostem a potřebám založeným na objektivních kritériích.
5. Kromě částek uvedených v odstavci 4 musí brát členské státy pro účely programování v úvahu částky vyplývající z úpravy podle čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005.
6. Komise zajistí, aby celkové roční příděly z EZFRV pocházející z orientační sekce EZOZF pro jakýkoli členský stát podle tohoto nařízení a z EFRR, ESF a Fondu soudržnosti podle právních předpisů Společenství stanovících obecná ustanovení týkající se těchto fondů na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013, včetně příspěvku z EFRR v souladu s právními předpisy Společenství upravujícími Evropský nástroj sousedství, z předvstupního nástroje v souladu s právními předpisy Společenství upravujícími tento nástroj a z části FNOR přispívající ke konvergenčnímu cíli, nepřekročily 4 % HDP daného členského státu, podle odhadu v době přijetí interinstitucionální dohody o rozpočtové kázni a o zdokonalení rozpočtového procesu.
Článek 70
Příspěvky z EZFRV
1. Rozhodnutí, kterým se přijímá program pro rozvoj venkova, stanoví maximální příspěvek z EZFRV pro každou z os v rámci prahu pružnosti, který bude určen postupem podle čl. 90 odst. 2. V případě potřeby rozhodnutí jasně stanoví částky přidělované regionům způsobilým v rámci konvergenčního cíle.
2. Příspěvek z EZFRV se počítá na základě částky způsobilých veřejných výdajů.
3. Sazba příspěvku z EZFRV se stanoví pro každou osu.
a) V případě osy 1 (konkurenceschopnost) a osy 3 (diverzifikace a kvalita života) a pro technickou pomoc podle čl. 66 odst. 2 platí tyto limity:
i) 75 % způsobilých veřejných výdajů v regionech způsobilých v rámci konvergenčního cíle,
ii) 50 % způsobilých veřejných výdajů v ostatních regionech.
b) V případě osy 2 (zlepšování životního prostředí a krajiny) a osy 4 (Leader) platí tyto limity:
i) 80 % způsobilých veřejných výdajů v regionech způsobilých v rámci konvergenčního cíle,
ii) 55 % způsobilých veřejných výdajů v ostatních regionech.
Minimální sazba příspěvku z EZFRV na úrovni osy činí 20 %.
4. Bez ohledu na limity stanovené v odstavci 3 může být příspěvek z EFZRV zvýšen na 85 % pro programy v nejvzdálenějších regionech a na menších ostrovech v Egejském moři ve smyslu nařízení (EHS) č. 2019/93.
5. Pro členské státy, které zvolí konkrétní program podle čl. 66 odst. 3 druhého pododstavce, činí limit příspěvku z EZFRV 50 % způsobilých veřejných výdajů.
6. Opatření technické pomoci přijatá z podnětu Komise nebo jejím jménem mohou být financována ve výši 100 %.
7. Výdaje spolufinancované z EZFRV nesmějí být současně spolufinancovány formou příspěvků ze strukturálních fondů, Fondu soudržnosti nebo jiného finančního nástroje Společenství.
Mohou být spolufinancovány pouze v rámci jedné osy programu pro rozvoj venkova.
Pokud se na operace vztahují opatření více než jedné osy, výdaje se přičítají převládající ose.
8. Veřejné výdaje na podporu podniků musí být v souladu s omezeními výše podpory stanovenými pro státní podporu, pokud toto nařízení nestanoví jinak.
Článek 71
Způsobilost výdajů
1. Aniž je dotčen čl. 39 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005, jsou výdaje způsobilé pro příspěvek z EZFRV, pokud platební agentura dotyčnou podporu skutečně vyplatí mezi 1. lednem 2007 a 31. prosincem 2015. Spolufinancované operace by neměly být dokončeny přede dnem vzniku způsobilosti.
Nové výdaje doplněné při úpravě programu podle článku 19 jsou způsobilé ode dne, kdy Komise obdrží žádost o úpravu programu.
2. Výdaje jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV pouze tehdy, pokud byly vynaloženy na operace, o nichž rozhodl řídící orgán daného programu nebo o nichž bylo rozhodnuto z jeho pověření, v souladu s výběrovými kritérii stanovenými příslušným subjektem.
3. Pravidla pro způsobilost výdajů se stanoví na úrovni členských států a podléhají zvláštním podmínkám stanoveným tímto nařízením pro některá opatření na rozvoj venkova.
Pro příspěvek z EZFRV nejsou způsobilé tyto výdaje:
a) DPH, s výjimkou DPH bez nároku na odpočet, kterou skutečně a s konečnou platností nesou příjemci jiní než osoby nepovinné k dani, uvedené v čl. 4 odst. 5 prvním pododstavci šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně [22];
b) úroky z půjček, aniž je dotčen odstavec 5;
c) nákup pozemků za cenu vyšší než 10 % celkových způsobilých výdajů na dotyčnou operaci.
Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech lze stanovit vyšší procentní sazbu pro operace týkající se zachování životního prostředí.
4. Odstavce 1 až 3 se nevztahují na čl. 66 odst. 1.
5. Bez ohledu na odst. 3 písm. b) lze příspěvek z EZFRV poskytnout jiným způsobem, než je nevratná přímá pomoc. Podrobná pravidla budou stanovena postupem podle čl. 90 odst. 2.
Článek 72
Trvání operací investičního rázu
1. Aniž jsou dotčena pravidla týkající se svobody usazování a volného poskytování služeb ve smyslu článků 43 a 49 Smlouvy, zajistí členský stát, aby příspěvek z EZFRV zůstal pro investiční operaci zachován, pokud během pěti let od rozhodnutí řídícího orgánu o financování nedojde v této operaci k významné změně, která:
a) ovlivňuje její povahu nebo podmínky jejího provádění nebo poskytuje některé společnosti nebo veřejnému subjektu neoprávněnou výhodu;
b) je důsledkem změny formy vlastnictví určitého prvku infrastruktury nebo ukončení či přemístění produkční činnosti.
2. Neoprávněně vyplacené částky musí být vráceny v souladu s článkem 33 nařízení (ES) č. 1290/2005.
HLAVA VI
ŘÍZENÍ, KONTROLA A INFORMOVÁNÍ
KAPITOLA I
ŘÍZENÍ A KONTROLA
Článek 73
Úkoly Komise
K zajištění řádného finančního řízení v souladu s článkem 274 Smlouvy v rámci sdíleného řízení provádí Komise opatření a kontroly stanovené v čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005.
Článek 74
Úkoly členských států
1. Členské státy přijmou veškeré právní a správní předpisy v souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005 k zajištění účinné ochrany finančních zájmů Společenství.
2. Členské státy určí pro každý program pro rozvoj venkova:
a) řídící orgán, jehož úkolem je dotyčný program řídit a jímž může být veřejný nebo soukromý subjekt působící na celostátní nebo regionální úrovni nebo přímo členský stát, pokud tento úkol vykonává sám;
b) akreditovanou platební agenturu ve smyslu článku 6 nařízení (ES) č. 1290/2005;
c) certifikační subjekt ve smyslu článku 7 nařízení (ES) č. 1290/2005.
3. Členské státy zajistí, aby byl pro každý program pro rozvoj venkova zřízen odpovídající kontrolní a řídicí systém, který zajistí, že funkce řídícího orgánu a ostatních subjektů budou jasně vymezeny a odděleny.
Členské státy odpovídají za zajištění účinného fungování systémů během celého programového období.
4. Členské státy provádějí kontroly v souladu s prováděcími pravidly stanovenými postupem podle čl. 90 odst. 2, zejména pokud jde o typ a intenzitu kontrol, přizpůsobené povaze jednotlivých opatření pro rozvoj venkova.
Článek 75
Řídící orgán
1. Řídící orgán odpovídá za výkonné, účinné a správné řízení a provádění programu, a zejména:
a) zajišťuje, aby byly operace určené k financování vybírány podle kritérií použitelných pro program pro rozvoj venkova;
b) zajišťuje existenci elektronického systému pro záznam a uchovávání statistických údajů o provádění, který vyhovuje účelům monitorování a hodnocení;
c) zajišťuje, aby příjemci a jiné subjekty podílející se na provádění operací
i) byli seznámeni se svými povinnostmi vyplývajícími z poskytnuté podpory a aby pro všechny transakce související s operací používali buď oddělený systém účtování, nebo vhodný zúčtovací kód,
ii) si byli vědomi požadavků týkajících se poskytování údajů řídícímu orgánu a zaznamenávání výstupů a výsledků;
d) zajišťuje, aby hodnocení programu bylo prováděno ve lhůtách stanovených v tomto nařízení a aby bylo v souladu se společným rámcem pro hodnocení a monitorování, a odpovídá za předkládání provedených hodnocení příslušným vnitrostátním orgánům a Komisi;
e) řídí monitorovací výbor a zasílá mu doklady potřebné k monitorování provádění programu z hlediska jeho konkrétních cílů;
f) zajišťuje dodržování povinností týkajících se publicity podle článku 76;
g) vypracovává výroční zprávy o pokroku a po schválení monitorovacím výborem je předkládá Komisi;
h) zajišťuje, aby platební agentura dostávala všechny potřebné informace, zejména o postupech a veškerých kontrolách prováděných v souvislosti s operacemi vybranými pro financování, ještě před schválením plateb.
2. Pokud je plněním části těchto úkolů pověřen jiný orgán, zůstává řídící orgán nadále plně odpovědný za účinnost a správnost řízení a za provádění těchto úkolů.
KAPITOLA II
INFORMOVÁNÍ A PUBLICITA
Článek 76
Informování a publicita
1. Členské státy poskytují informace o národních strategických plánech, programech pro rozvoj venkova a příspěvku Společenství a zajišťují jejich publicitu.
Tyto informace jsou určeny široké veřejnosti.
Zdůrazňují úlohu Společenství a zajišťují průhlednost pomoci poskytované z EZFRV.
2. Řídící orgán programu je odpovědný za zajišťování jeho publicity takto:
a) informuje možné příjemce, profesní organizace, ekonomické a sociální partnery, subjekty zabývající se prosazováním rovnosti mezi muži a ženami a dotčené nevládní organizace, včetně organizací zabývajících se ochranou životního prostředí, o možnostech, které program nabízí, a o pravidlech pro získání přístupu k financování prostřednictvím programu;
b) informuje příjemce příspěvku Společenství;
c) informuje veřejnost o úloze Společenství v programech a o výsledcích těchto programů.
HLAVA VII
MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ
KAPITOLA I
MONITOROVÁNÍ
Článek 77
Monitorovací výbor
1. Pro každý program pro rozvoj venkova se nejdéle do tří měsíců po rozhodnutí o jeho schválení zřídí monitorovací výbor.
Každý monitorovací výbor vypracuje v rámci institucionálního, právního a finančního uspořádání dotyčného členského státu svůj jednací řád, který po dohodě s řídícím orgánem přijme, aby mohl vykonávat své povinnosti podle tohoto nařízení.
2. Každému monitorovacímu výboru předsedá zástupce členského státu nebo řídícího orgánu.
O jeho složení rozhoduje členský stát a jsou v něm zastoupeni i partneři uvedení v čl. 6 odst. 1.
Z vlastního podnětu se práce monitorovacího výboru mohou účastnit zástupci Komise v poradním postavení.
3. Členské státy s regionálními programy mohou zřídit celostátní monitorovací výbor za účelem koordinace provádění těchto programů ve vztahu k celostátní strategii a čerpání finančních prostředků.
Článek 78
Úkoly monitorovacího výboru
Monitorovací výbor ověřuje účinnost provádění programu pro rozvoj venkova.
Za tímto účelem monitorovací výbor:
a) je konzultován k výběrovým kritériím pro financované operace do čtyř měsíců po rozhodnutí o schválení programu.
Tato výběrová kritéria se upravují podle potřeb programování;
b) na základě dokladů předložených řídícím orgánem pravidelně hodnotí pokrok dosažený při plnění konkrétních cílů programu;
c) přezkoumává výsledky provádění, zejména dosahování cílů stanovených pro každou osu a průběžná hodnocení;
d) projednává a schvaluje výroční zprávu o pokroku a poslední zprávu o pokroku před jejich odesláním Komisi;
e) může řídícímu orgánu navrhnout jakoukoli úpravu nebo přezkum programu za účelem dosažení cílů EZFRV vymezených v článku 4 nebo zdokonalení jeho řízení včetně finančního řízení;
f) projednává a schvaluje všechny návrhy na změnu obsahu rozhodnutí Komise o příspěvku z EZFRV.
Článek 79
Postupy monitorování
1. Řídící orgán a monitorovací výbor sledují kvalitu provádění programu.
2. Řídící orgán a monitorovací výbor monitorují každý program pro rozvoj venkova pomocí finančních ukazatelů a ukazatelů souvisejících s výstupy a výsledky.
Článek 80
Společný rámec pro monitorování a hodnocení
Společný rámec pro monitorování a hodnocení se vypracovává ve spolupráci Komise a členských států a přijímá postupem podle čl. 90 odst.
2. Rámec stanoví omezený počet společných ukazatelů použitelných pro každý program.
Článek 81
Ukazatele
1. Pokrok, efektivita a účinnost programů pro rozvoj venkova z hlediska jejich cílů se vyhodnocuje pomocí ukazatelů týkajících se výchozí situace a finančního provádění, výstupů, výsledků a dopadu programů.
2. Každý program pro rozvoj venkova stanoví omezený počet dalších ukazatelů specifických pro tento program.
3. Pokud to povaha pomoci umožní, rozčlení se údaje týkající se ukazatelů podle pohlaví a věku příjemců.
Článek 82
Výroční zpráva o pokroku
1. Poprvé v roce 2008 a pak každoročně do 30. června zašle řídící orgán Komisi výroční zprávu o pokroku dosaženém při provádění programu.
Poslední zprávu o pokroku při provádění programu zašle řídící orgán Komisi do 30. června 2016.
2. Výroční zprávy o pokroku obsahují tyto prvky:
a) změny obecných podmínek, které mají přímý vliv na podmínky provádění programu a změny politik Společenství i vnitrostátních politik ovlivňující soulad mezi EZFRV a dalšími finančními nástroji;
b) pokrok programu z hlediska stanovených cílů na základě ukazatelů týkajících se výstupů a výsledků;
c) finanční provádění programu, přičemž pro každé opatření je uveden výkaz výdajů vyplacených příjemcům; pokud se program týká regionů způsobilých v rámci konvergenčního cíle, uvádějí se výdaje zvlášť;
d) přehled průběžného hodnocení podle čl. 86 odst. 3;
e) opatření přijatá řídícím orgánem a monitorovacím výborem k zajištění kvality a účinnosti provádění programu, zejména:
i) opatření pro monitorování a hodnocení,
ii) přehled hlavních obtíží zjištěných při řízení programu a veškerých přijatých opatření, včetně reakce na připomínky podle článku 83,
iii) využití technické pomoci,
iv) opaření přijatá k zajištění propagace programu podle článku 76;
f) prohlášení o souladu s politikami Společenství v rámci podpory, včetně popisu zjištěných obtíží a opatření přijatých k jejich řešení;
g) případné opětovné použití podpory zpětně získané podle článku 33 nařízení (ES) č. 1290/2005.
3. Z hlediska použití článku 26 nařízení (ES) č. 1290/2005 se zpráva považuje za přijatelnou tehdy, jestliže obsahuje všechny prvky uvedené v odstavci 2 a umožňuje zhodnotit provádění programu.
Komise předloží své připomínky k výroční zprávě o pokroku do dvou měsíců ode dne, kdy tuto zprávu řídící orgán odeslal.
Tato lhůta se v případě poslední zprávy o programu prodlužuje na pět měsíců.
Pokud se Komise ve stanovené lhůtě nevyjádří, považuje se zpráva za přijatou.
4. Podrobnosti týkající se výročních zpráv o pokroku pro konkrétní programy podle čl. 66 odst. 3 budou stanoveny postupem podle čl. 90 odst. 2.
Článek 83
Roční přezkum programů
1. Každý rok po předložení výroční zprávy o pokroku přezkoumává Komise a řídící orgán hlavní výsledky za předcházející rok v souladu s postupy stanovenými po dohodě s dotyčným členským státem a řídícím orgánem.
2. Po tomto přezkoumání může Komise předložit připomínky členskému státu a řídícímu orgánu, který o nich vyrozumí monitorovací výbor.
Členský stát uvědomí Komisi o opatřeních přijatých na základě těchto připomínek.
KAPITOLA II
HODNOCENÍ
Článek 84
Obecná ustanovení
1. Programy pro rozvoj venkova jsou hodnoceny ex ante, v polovině období a ex post podle článků 85, 86 a 87.
2. Cílem hodnocení je zvýšit kvalitu, efektivitu a účinnost provádění programů pro rozvoj venkova.
Hodnotí se účinek programů z hlediska strategických směrů Společenství podle článku 9 a obtíže v oblasti rozvoje venkova příznačné pro dotyčné členské státy a regiony, přičemž se přihlíží k požadavkům udržitelného rozvoje, k vlivu na životní prostředí a k plnění požadavků odpovídajících právních předpisů Společenství.
3. Hodnocení je prováděno v pravomoci členských států nebo Komise.
4. Hodnocení podle odstavce 1 provádějí nezávislí hodnotitelé.
Výsledky musí být dostupné v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise [23].
5. Členské státy poskytují lidské a finanční zdroje potřebné pro provedení hodnocení, organizují tvorbu a shromažďování potřebných údajů a využívají jednotlivé údaje získané v systému monitorování.
6. Členské státy a Komise schvalují metody a normy hodnocení, které se použijí z podnětu Komise v rámci stanoveném v článku 80.
Článek 85
Hodnocení ex ante
1. Hodnocení ex ante je součástí přípravy každého programu pro rozvoj venkova a jeho cílem je optimalizovat přidělování rozpočtových zdrojů a zlepšovat kvalitu programování.
Jsou při něm zjišťovány a vyhodnocovány střednědobé a dlouhodobé potřeby, cíle, jichž má být dosaženo, očekávané výsledky, kvantifikované cíle zejména z hlediska účinku v porovnání s výchozí situací, přidaná hodnota pro Společenství, míra zohlednění priorit Společenství, závěry z předchozího programování a kvalita postupů pro provádění, monitorování, hodnocení a finanční řízení.
2. Hodnocení ex ante je prováděno v pravomoci členského státu.
Článek 86
Hodnocení v polovině období a hodnocení ex post
1. Členské státy zavedou pro každý program rozvoje venkova systém průběžného hodnocení.
2. Řídící orgán programu a monitorovací výbor využívají průběžného hodnocení:
a) k posuzování plnění programu ve vztahu k jeho cílům prostřednictvím ukazatelů týkajících se výsledků a případně účinku;
b) k zlepšování kvality programů a jejich provádění;
c) k posuzování návrhů na podstatné změny v programech;
d) k přípravě hodnocení v polovině období a hodnocení ex post.
3. Od roku 2008 předkládá řídící orgán každým rokem monitorovacímu výboru zprávu o výsledcích průběžného hodnocení.
Přehled hodnocení tvoří součást výroční zprávy o pokroku podle článku 82.
4. V roce 2010 se průběžné hodnocení provede formou samostatné zprávy o hodnocení v polovině období.
V tomto hodnocení v polovině období budou navržena opatření ke zlepšení kvality programů a jejich provádění.
Z podnětu Komise se vypracuje přehled zpráv o hodnocení v polovině období.
5. V roce 2015 se průběžné hodnocení provede formou samostatné zprávy o hodnocení ex post.
6. Hodnocením v polovině období a hodnocením ex post se prověřuje stupeň využití prostředků, efektivita a účinnost programování EZFRV, jeho socioekonomický dopad a jeho vliv na priority Společenství.
Týkají se cílů programu a jejich záměrem je vyvodit závěry pro politiku rozvoje venkova.
Hodnocení určují faktory, které přispěly k úspěšnému či neúspěšnému provádění programů, a to i vzhledem k udržitelnému rozvoji, a stanoví osvědčené postupy.
7. Průběžné hodnocení se provádí z podnětu řídích orgánů ve spolupráci s Komisí.
Provádí se jednou za několik let a zahrnuje období 2007 až 2015.
8. Komise z vlastního podnětu přijímá opatření za účelem zajištění odborné přípravy a výměny osvědčených postupů a informací pro hodnotitele provádějící průběžné hodnocení, odborníky v členských státech a členy monitorovacího výboru, jakož i tematických a souhrnných hodnocení.
Článek 87
Přehled hodnocení ex post
1. Přehled hodnocení ex post se vyhotovuje v pravomoci Komise ve spolupráci s členským státem a s řídícím orgánem, který shromažďuje údaje potřebné pro jeho vyhotovení.
2. Přehled hodnocení ex post musí být dokončen do 31. prosince 2016.
HLAVA VIII
STÁTNÍ PODPORA
Článek 88
Používání pravidel pro státní podporu
1. Není-li v této hlavě stanoveno jinak, vztahují se články 87, 88 a 89 Smlouvy na podporu pro rozvoj venkova poskytovanou členskými státy.
Články 87, 88 a 89 Smlouvy se však nevztahují na finanční příspěvky poskytované členskými státy souběžně s podporou Společenství pro rozvoj venkova ve smyslu článku 36 Smlouvy v souladu s tímto nařízením.
2. Podpora pro modernizaci zemědělského hospodářství, která přesahuje procentní hodnoty uvedené v příloze, pokud jde o čl. 26 odst. 2, je zakázána. Tento zákaz se netýká podpory investic souvisejících:
a) s investicemi prováděnými převážně ve veřejném zájmu a na ochranu tradičních krajin utvářených zemědělskou a lesnickou činností, nebo s přemístěním hospodářských budov;
b) s ochranou a zlepšováním životního prostředí;
c) zlepšováním hygienických podmínek chovu hospodářských zvířat a životních podmínek zvířat a podmínek bezpečnosti práce na pracovištích.
3. Státní podpora poskytovaná zemědělcům jako náhrada za přírodní znevýhodnění v horských oblastech a v jiných znevýhodněných oblastech je zakázána, nesplňuje-li podmínky stanovené v článku 37. V řádně odůvodněných případech však lze poskytnout dodatečnou podporu převyšující částky stanovené podle čl. 37 odst. 3.
4. Státní podpora zemědělcům, kteří přijmou agroenvironmentální závazky nebo závazky týkající se dobrých životních podmínek zvířat, jež nesplňují podmínky stanovené v článcích 39 a 40, je zakázána. V řádně odůvodněných případech však lze poskytnout dodatečnou podporu převyšující maximální částky stanovené v příloze, pokud jde o čl. 39 odst. 4 a čl. 40 odst. 3. Ve výjimečných případech lze po řádném odůvodnění povolit odchylku od minimální doby trvání těchto závazků stanovené v čl. 39 odst. 3 a 40 odst. 2.
5. Státní podpora zemědělcům, kteří se přizpůsobují náročným normám stanoveným v právních předpisech Společenství v oblastech ochrany životního prostředí, veřejného zdraví, zdraví zvířat a rostlin, dobrých životních podmínek zvířat a bezpečnosti práce, je zakázána, nesplňuje-li podmínky stanovené v článku 31.
Lze však poskytnout dodatečnou podporu převyšující maximální částky stanovené podle uvedeného článku s cílem pomoci zemědělcům dodržovat vnitrostátní právní předpisy, které jsou přísnější než normy Společenství.
6. Neexistují-li odpovídající právní předpisy Společenství, je státní podpora zemědělcům, kteří se přizpůsobují náročným normám podle vnitrostátních právních předpisů v oblastech životního prostředí, veřejného zdraví, zdraví zvířat a rostlin, dobrých životních podmínek zvířat a bezpečnosti práce, zakázána, nesplňuje-li podmínky stanovené v článku 31. Dodatečnou podporu převyšující maximální částky stanovené v příloze, pokud jde o čl. 31 odst. 2, lze poskytnout, je-li odůvodněná podle článku 31.
Článek 89
Doplňkové vnitrostátní financování
Státní podpora určená k zajištění doplňkového financování rozvoje venkova, na nějž je poskytována podpora Společenství, musí být oznámena členskými státy a schválena Komisí v souladu s tímto nařízením jako součást programování podle článku 16. Na takto oznámenou podporu se nevztahuje čl.
88 odst. 3 první věta Smlouvy.
HLAVA IX
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 90
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro rozvoj venkova (dále jen "výbor").
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 91
Prováděcí pravidla
Kromě opatření stanovených v jednotlivých ustanoveních tohoto nařízení budou postupem podle čl. 90 odst.
2 přijata prováděcí pravidla k tomuto nařízení. Budou se týkat zejména:
a) předkládání navrhovaných programů pro rozvoj venkova;
b) podmínek pro opatření pro rozvoj venkova.
Článek 92
Přechodná ustanovení
1. Pokud by pro usnadnění přechodu ze systému platného v současnosti na systém stanovený tímto nařízením bylo třeba zvláštních opatření, budou přijata postupem podle čl. 90 odst. 2.
2. Tato opatření budou přijata zejména k tomu, aby byla stávající podpora Společenství schválená Komisí, která je poskytována z orientační nebo záruční sekce EZOZF na období končící po 1. lednu 2007, začleněna do podpory pro rozvoj venkova podle tohoto nařízení a aby bylo zahrnuto hodnocení ex post programů za období 2000—2006.
Článek 93
Zrušení
1. Nařízení (ES) č. 1257/1999 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2007, s výjimkou čl. 13 písm. a), čl. 14 odst. 1 a odst. 2 prvních dvou odrážek, článků 15, 17 až 20, čl. 51 odst. 3, čl. 55 odst. 4 a části přílohy I určující částky podle čl. 15 odst. 3. Tato ustanovení se zrušují s účinkem od 1. ledna 2010 s výhradou přijetí aktu Rady postupem podle článku 37 Smlouvy.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Nařízení (ES) č. 1257/1999 se nadále použije na opatření schválená Komisí podle uvedeného nařízení před 1. lednem 2007.
2. Směrnice a rozhodnutí Rady, kterými se stanoví a mění seznamy znevýhodněných oblastí, přijaté podle čl. 21 odst. 2 nařízení (ES) č. 950/97 se zrušují s účinkem od 1. ledna 2010 s výhradou aktu Rady přijatého postupem podle článku 37 Smlouvy.
Článek 94
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Vztahuje se na podporu Společenství pro programovací období, které začíná 1. ledna 2007.
Toto nařízení se však nepoužije před vstupem v platnost právních předpisů Společenství stanovících obecná ustanovení týkající se EFRR, ESF a Fondu soudržnosti pro období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013, s výjimkou článků 9, 90, 91 a 92, které se použijí ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Bez ohledu na druhý pododstavec se článek 37, čl. 50 odst. 2 až 4 a čl. 88 odst. 3 použijí ode dne 1. ledna 2010 s výhradou aktu Rady přijatého postupem podle článku 37 Smlouvy.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1699/2005
ze dne 18. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1700/2005
ze dne 18. října 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob slovenské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Z důvodu nepříznivých klimatických podmínek na Pyrenejském poloostrově jsou ceny kukuřice na trhu Společenství poměrně vysoké, takže chovatelé a průmysl s krmivy mají problémy dodávat za konkurenceschopné ceny.
(3) Slovensko má intervenční zásoby kukuřice, které by se měly spotřebovat.
(4) Proto je vhodné zpřístupnit na vnitřním trhu s obilovinami zásoby kukuřice ze zásob slovenské intervenční agentury.
(5) S ohledem na situaci na trhu Společenství by nabídkové řízení měla řídit Komise.
Kromě toho je pro nabídky za minimální prodejní ceny nutné stanovit koeficient přidělení nabídek.
(6) Navíc je důležité, aby slovenská intervenční agentura zachovala ve svém sdělení určeném Komisi anonymitu uchazečů.
(7) Ve snaze o modernizaci řízení by mělo být předávání informací, které požaduje Komise, uskutečňováno elektronickou cestou.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Slovenská intervenční agentura uvede do prodeje 98625 tun kukuřice ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečnou jakost šarže, které se nabídka týká;
b) je minimální prodejní cena stanovena na takovou úroveň, aby nenarušila trhy s obilovinami, a v žádném případě není nižší než platná intervenční cena pro příslušný měsíc, včetně měsíčních navýšení.
Článek 3
Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 26. října 2005 v 15 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 2. listopadu 2005, 28. prosince 2005, 12. dubna 2006 a 24. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 28. června 2006 v 15 hodin (bruselského času).
2. Nabídky musejí být předloženy slovenské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Pôdohospodárska platobná agentúra
oddelenie obilnín a škrobu
Dobrovičova 12
SK-815 26 Bratislava
Telefon: 421-2-58243271
Fax: 421-2-58243362
.
Článek 5
Slovenská intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu nebo rozhodne, že nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na úrovni minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1701/2005
ze dne 18. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 795/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu jednotné platby podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [1], a zejména na článek 145 písm. c), d) a f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 795/2004 [2] zavádí prováděcí pravidla k režimu jednotné platby od roku 2005.
Zkušenost vycházející ze správního a funkčního provádění tohoto režimu na vnitrostátní úrovni ukázala, že v některých ohledech je třeba zavést další prováděcí pravidla a v jiných ohledech je třeba stávající pravidla vyjasnit a upravit.
(2) Zejména je vhodné upřesnit používání definice trvalých kultur a víceletých plodin v souvislosti s podmínkami způsobilosti pro režim jednotné platby v případě využití půdy vyňaté z produkce na produkci surovin podle kapitoly 16 nařízení Komise (ES) č. 1973/2004 ze dne 29. října 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, pokud jde o režimy podpor stanovených v hlavě IV a IVa tohoto nařízení a využití půdy vyňaté z produkce pro pěstování surovin [3], a v souvislosti s režimem podpory pro energetické plodiny uvedeným v článku 88 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(3) Podle předchozího režimu pro plodiny na orné půdě podle nařízení Rady (ES) č. 1251/1999 ze dne 17. května 1999 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě [4] jsou půdy vyňaté z produkce osázené trvalými kulturami určenými na produkci surovin nebo půdy osázené víceletými plodinami způsobilé pro platby na plochu. Ustanovení čl. 54 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 omezuje způsobilost pro plochy, na kterých nebyly ke dni žádosti na rok 2003 trvalé kultury, zatímco podle článku 53 tohoto nařízení se plochy osázené trvalými kulturami určenými na produkci surovin nevylučují ze stanovení nároků na platbu, neboť těmto plochám se v referenčním období poskytovaly přímé platby. Zemědělcům, kteří v roce 2003 pěstovali takové kultury podle specifického režimu pro půdu vyňatou z produkce nebo víceleté plodiny, je proto vhodné umožnit, aby využili tuto plochu nejprve za účelem stanovení platebního nároku při vynětí půdy z produkce podle článku 53 tohoto nařízení a dále pro využívání stanovených práv při vynětí půdy z produkce.
(4) Navíc, vzhledem k tomu, že v regionálním modelu podle článku 59 nařízení (ES) č. 1782/2003 je jako referenční rok pro stanovení platebních nároků uveden první rok použití režimu podle čl. 38 odst. 1 nařízení (ES) č. 795/2004, je vhodné upřesnit, že půda vyňatá z produkce s trvalými kulturami používanými k účelům stanoveným v čl. 55 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003 a půda s trvalými kulturami, které jsou rovněž předmětem žádosti o podporu pro energetické plodiny podle článku 88 uvedeného nařízení, se považuje za hektary způsobilé pro stanovení a využívání platebních nároků.
(5) Dále je třeba upřesnit, které plodiny jsou povolené na půdě vyňaté z produkce a které plodiny jsou povolené pro energetické účely na půdě, která je předmětem žádosti v rámci režimu jednotné platby.
Je tedy vhodné umožnit využití platebních nároků v souladu s podmínkami způsobilosti zavedenými pro plochy s trvalými kulturami používanými k produkci surovin podle kapitoly 16 nařízení (ES) č. 1973/2004 a pro plodiny používané k produkci energetických produktů v rámci režimu stanoveného v článku 88 nařízení (ES) č.
(6) Nařízení (ES) č. 795/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7) Vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 795/2004 je použitelné ode dne 1. ledna 2005, je vhodné, aby se ustanovení tohoto nařízení uplatňovala zpětně od uvedeného data a aby se v důsledku toho umožnilo zemědělcům, kterých se týká žádost na rok 2005, jejich jedinou žádost změnit.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 795/2004 se mění takto:
1. V článku 2 se písmena c) a d) nahrazují tímto:
"c) "trvalými kulturami" kultury, jiné než stálé pastviny, které nejsou pěstované systémem střídání plodin, jsou na dané půdě pěstovány nejméně pět let a poskytují opakované sklizně, včetně školek, jak jsou definovány v příloze I bodu G/05 rozhodnutí Komise 2000/115/ES [5], a lesní porosty s krátkým střídavým osevním postupem (kód KN ex 06029041), s výjimkou víceletých plodin a školek pro víceleté plodiny.
d) "víceletými plodinami" plodiny těchto produktů a školky pro takové víceleté plodiny:
Kód KN _BAR_ _BAR_
07091000 _BAR_ Artičoky _BAR_
07092000 _BAR_ Chřest _BAR_
07099090 _BAR_ Reveň _BAR_
081020 _BAR_ Maliny, ostružiny, moruše a ostružino-maliny _BAR_
081030 _BAR_ Černý, bílý nebo červený rybíz a angrešt _BAR_
081040 _BAR_ Brusinky, borůvky a jiné plody rodu Vaccinium _BAR_
2. Vkládá se článek 3b, který zní:
"Článek 3 b
Způsobilost
1. Pro účely čl. 44 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 se hektary způsobilými pro stanovení a využití platebních nároků rozumí:
a) plochy osázené lesními porosty s krátkým střídavým osevním postupem (kód KN ex06029041), Miscanthus sinensis (kód KN ex06029051) nebo Phalaris arundicea (lesknice rákosovitá) v období od 30. dubna 2004 do 10. března 2005;
b) plochy osázené lesními porosty s krátkým střídavým osevním postupem (kód KN ex06029041), Miscanthus sinensis (kód KN ex06029051) nebo Phalaris arundicea (lesknice rákosovitá) do 30. dubna 2004 a pronajaté nebo získané v období od 30. dubna 2004 do 10. března 2005 za účelem využití režimu jednotné platby.
2. Pro účely článku 51 nařízení (ES) č. 1782/2003 se půda vyňatá z produkce s trvalými kulturami používanými k účelům stanoveným v čl. 55 písm. b) uvedeného nařízení a půda s trvalými kulturami, které jsou rovněž předmětem žádosti o podporu pro energetické plodiny podle článku 88 uvedeného nařízení, považuje za hektary způsobilé nejprve pro využívání nároků při vynětí půdy z produkce a dále platebních nároků.
3. Pro účely čl. 54 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 se půda vyňatá z produkce s trvalými kulturami používanými k účelům stanoveným v čl. 6 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1251/1999 [6] a na kterou se poskytla platba na plochu na rok 2003 podle čl. 2 odst. 2 uvedeného nařízení, považuje za hektary způsobilé pro využívání nároků při vynětí půdy z produkce podle článku 53 nařízení (ES) č. 1782/2003.
4. Aniž je dotčen článek 51 nařízení (ES) č. 1782/2003, pro účely čl. 54 odst. 2 uvedeného nařízení se půda, na které se ke dni stanovenému pro žádosti o podporu na plochu v roce 2003 pěstovaly víceleté plodiny, považuje za hektary způsobilé pro využívání nároků při vynětí půdy z produkce podle článku 53 uvedeného nařízení.
5. Aniž je dotčen článek 60 nařízení (ES) č. 1782/2003, využije-li členský stát možnosti podle článku 59 uvedeného nařízení:
a) pro účely čl. 63 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 se půda vyňatá z produkce s trvalými kulturami používanými k účelům stanoveným v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1251/1999 a na kterou se poskytuje podpora na plochu v roce 2003 podle čl. 2 odst. 2 tohoto nařízení, považuje za hektary způsobilé pro stanovení nároků při vynětí půdy z produkce;
b) pro účely čl. 63 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 se půda s trvalými kulturami používanými k účelům stanoveným v čl. 55 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003 považuje za hektary způsobilé pro stanovení nároků při vynětí půdy z produkce;
c) pro účely čl. 59 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 se půda s trvalými kulturami, které jsou rovněž předmětem žádosti o podporu pro energetické plodiny podle článku 88 nařízení (ES) č. 1782/2003, považuje za hektary způsobilé pro stanovení platebních nároků;
d) pro účely čl. 59 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 se půda s víceletými plodinami považuje za hektary způsobilé pro stanovení platebních nároků.
6. Zemědělci, na které se v roce 2005 vztahují odstavce 2 až 5 tohoto článku, mohou změnit svoji jedinou žádost do čtyř týdnů ode dne 19. října 2005 nebo dne stanoveného příslušnými členskými státy.
3. Článek 48a se mění takto:
1. Odstavec 4 se nahrazuje tímto:
"Jakýkoliv odkaz na články 58 a 59 nebo čl. 58 odst. 1 a čl. 59 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 v článku 3b a kapitolách 6 a 7 tohoto nařízení se považuje za odkaz na článek 71e nařízení (ES) č. 1782/2003.".
2. Odstavec 6 se nahrazuje tímto:
"Jakýkoliv odkaz na článek 60 nařízení (ES) č. 1782/2003 v článku 3b, v čl. 8 odst. 2, v čl. 9 odst. 1 písm. e), článku 41 a článku 50a tohoto nařízení se považuje za odkaz na článek 71g nařízení (ES) č. 1782/2003.".
3. Odstavec 7 se nahrazuje tímto:
"Jakýkoliv odkaz na čl. 63 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 v článcích 39, 43 a 48b tohoto nařízení se považuje za odkaz na čl. 71j odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003.".
4. Odstavec 8 se nahrazuje tímto:
"Článek 3a, čl. 3b odst. 1, 3 a 4, články 7, 10, 12 až 17, 27, 28, 30, 31, 31a, 40, 42, 45 až 46 a 49 se nepoužijí.".
5. Vkládá se nový odstavec 10, který zní takto:
"Jakýkoliv odkaz na čl. 59 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 v článku 3b tohoto nařízení se považuje za odkaz na čl. 71f odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003.".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1702/2005
ze dne 18. října 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v režimech A1 a B pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citrony, stolní hrozny a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 [2] stanoví prováděcí pravidla pro vývozní náhrady pro ovoce a zeleninu.
(2) Podle čl. 35 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/96 lze pro produkty vyvážené Společenstvím stanovit vývozní náhrady v míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství produktů a s ohledem na meze vyplývající z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy.
(3) V souladu s čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 je třeba zajistit, aby nebyly narušeny obchodní toky vzniklé již dříve na základě režimu náhrad. Z těchto důvodů a kvůli sezonnímu charakteru vývozů ovoce a zeleniny je třeba stanovit kvóty pro každý produkt, a to na základě nomenklatury zemědělských produktů pro vývozní náhrady zavedené nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3]. Toto množství je nutné přerozdělit se zřetelem na podléhání zkáze příslušných produktů.
(4) Podle čl. 35 odst. 4 nařízení (ES) č. 2200/96 se při stanovení náhrad bere v úvahu stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti ovoce a zeleniny na trhu Společenství na straně jedné a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na straně druhé. V úvahu je dále nutné vzít náklady na dopravu a na uvedení produktů na trh a také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 2200/96 se ceny platné na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Situace v mezinárodním obchodě nebo zvláštní požadavky určitých trhů mohou vyžadovat, aby pro daný produkt byla náhrada rozlišena podle místa jeho určení.
(7) Rajčata, pomeranče, citrony, stolní hrozny a jablka tříd jakosti Extra, I a II stanovených na základě společných norem jakosti mohou být v současné době vyváženy v hospodářsky významném množství.
(8) Za účelem nejúčinnějšího využití dostupných zdrojů a s ohledem na strukturu vývozů Společenství je třeba stanovit vývozní náhrady v režimech A1 a B.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Sazby vývozních náhrad, lhůty pro podání žádostí o náhradu a předpokládaná množství daných produktů pro režim A1 jsou stanoveny v příloze.
Směrné sazby vývozních náhrad, lhůty pro podání žádostí o licenci a předpokládaná množství daných produktů pro režim B jsou stanoveny v příloze.
2. Licence vydávané za účelem potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4] se do oprávněného množství uvedeného v příloze tohoto nařízení nezapočítávají.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1703/2005
ze dne 18. října 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny, jiné než náhrady poskytované pro přidaný cukr (prozatímně konzervované třešně, loupaná rajčata, konzervované třešně, upravené lískové ořechy a určité pomerančové šťávy)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 16 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1429/95 [2] stanoví prováděcí pravidla pro vývozní náhrady pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny, jiné než náhrady poskytované pro přidaný cukr.
(2) Podle čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 2201/96, se může na produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení vztahovat vývozní náhrada v míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství, s ohledem na omezení vyplývající z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy. Ustanovení čl. 18 odst. 4 nařízení (ES) č. 2201/96 stanoví, že pokud výše náhrady pro cukr obsažený v produktech uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. b) není dostačující, aby umožňovala vývoz těchto produktů, použije se náhrada stanovená podle článku 17 uvedeného nařízení.
(3) V souladu s čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96 by se mělo zajistit, aby obchodní toky, které vznikly v režimu náhrad dříve, nebyly narušeny. Z tohoto důvodu by měla být stanovena předpokládaná množství pro každý produkt, na základě nomenklatury zemědělských produktů pro vývozní náhrady stanovené nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3].
(4) Podle čl. 17 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96 se při stanovení náhrad musí brát v úvahu stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny na trhu Společenství na jedné straně, a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na straně druhé. Rovněž je třeba brát v úvahu náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu, jakož i hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 17 odst. 3 nařízení (ES) č. 2201/96 se ceny platné na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Stávající stav mezinárodního obchodu nebo zvláštní požadavky určitých trhů mohou vyžadovat, aby náhrada pro daný produkt byla rozlišena podle místa jeho určení.
(7) Prozatímně konzervované třešně, loupaná rajčata, konzervované třešně, upravené lískové ořechy a určité pomerančové šťávy mohou být v současné době vyváženy v hospodářsky významném množství.
(8) Měla by se stanovit sazba náhrady a z toho vyplývající předpokládaná množství.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Sazba vývozní náhrady v odvětví produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny, období, ve kterém se podává žádost o osvědčení, období, ve kterém se vydává osvědčení, a předpokládaná množství se stanoví v příloze.
2. Osvědčení vydaná za účelem potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4], se nezapočítávají do množství uvedených v tomto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1704/2005
ze dne 18. října 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní licence podaným v zaří 2005 pro některé produkty z vepřového masa v rámci režimu stanoveného dohodami uzavřenými mezi Společenstvím a Bulharskem a Rumunskem
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1898/97 ze dne 29. září 1997, kterým se stanoví prováděcí pravidla v odvětví vepřového masa v rámci režimu stanoveného dohodami uzavřenými mezi Společenstvím a Polskou republikou, Maďarskou republikou, Českou republikou, Slovenskem, Bulharskem a Rumunskem [1], a zejména na čl. 4 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Žádosti o dovozní licence podané pro čtvrté čtvrtletí 2005 se vztahují na množství menší nebo stejná jako ta, která jsou k dispozici, a je proto možné jim vyhovět v plném rozsahu.
(2) Je třeba určit přebytek, který se přidá k množství dostupnému pro následující období.
(3) Hospodářské subjekty je třeba upozornit na skutečnost, že licence je možné uplatnit pouze pro produkty, které splňují požadavky všech veterinárních předpisů nyní platných ve Společenství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence podaným na období od 1. října do 31. prosince 2005 dle nařízení (ES) č. 1898/97 se vyhovuje dle přílohy I tohoto nařízení.
2. Na období od 1. ledna do 31. března 2006 mohou být žádosti o dovozní licence podávány dle nařízení (ES) č. 1898/97 pro celkové množství uvedené v příloze II.
3. Licence je možné uplatnit pouze pro produkty, které odpovídají požadavkům všech veterinárních předpisů nyní platných ve Společenství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1705/2005
ze dne 18. října 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 22,439 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1706/2005
ze dne 19. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1707/2005
ze dne 18. října 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1708/2005
ze dne 19. října 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2494/95, pokud jde o společné referenční období pro harmonizovaný index spotřebitelských cen, a kterým se mění nařízení (ES) č. 2214/96
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2494/95 ze dne 23. října 1995 o harmonizovaných indexech spotřebitelských cen [1], a zejména na čl. 4 třetí pododstavec a čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky [2], které je vyžadováno podle čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 2494/95,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Harmonizované indexy spotřebitelských cen (dále jen "HISC") jsou harmonizované údaje o inflaci vyžadované Komisí a Evropskou centrální bankou pro výkon jejich funkcí podle článku 121 Smlouvy o ES.
Cílem HISC je usnadnit mezinárodní srovnání inflace spotřebitelských cen.
Slouží jako důležité ukazatele pro řízení měnové politiky.
(2) Podle čl. 5 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 2494/95 ukládá první etapa opatření nutných pro získání srovnatelných indexů spotřebitelských cen vypracování předběžných řad indexů.
(3) Podle čl. 5 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 2494/95 se během druhé etapy harmonizovaný index spotřebitelských cen (HISC) začne vypracovávat počínaje indexem za leden 1997, přičemž společné referenční období pro index je rok 1996.
(4) Nařízení (ES) č. 2494/95 však nebrání aktualizaci HISC na jiné společné referenční období pro index.
(5) Po přistoupení deseti nových členských států v roce 2004 se některé dílčí indexy HISC, které se řídí systémem "klasifikace individuální spotřeby podle účelu upravené pro potřeby HISC (COICOP/HISC)" podle nařízení Komise (ES) č. 1749/96 ze dne 9. září 1996, kterým se stanoví počáteční prováděcí opatření k nařízení Rady (ES) č. 2494/95 o harmonizovaných indexech spotřebitelských cen [3], vztahují na různá referenční období pro index; HISC by však měly být vytvářeny na základě společných referenčních období pro index za účelem zajištění srovnatelnosti v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 2494/95.
(6) Aktualizace společného referenčního období pro index by zlepšila průkaznost HISC v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 2494/95.
(7) Za osvědčený postup je považována aktualizace referenčního období indexů cen v případě, že dochází k podstatným revizím indexů, bez ohledu na to, zda jde o položky, geografické pokrytí nebo o obojí.
(8) Je zapotřebí stanovit pravidla pro společná referenční období dílčích indexů COICOP/HISC začleněných do HISC v různých časových obdobích, aby se zajistilo, že výsledné HISC splňují požadavky srovnatelnosti a průkaznosti stanovené v článku 4 a v čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 2494/95.
(9) V této souvislosti je zapotřebí vyjasnit a harmonizovat terminologii za účelem řízení provozních postupů, které se týkají referenčních období pro HISC.
Dále je zapotřebí změnit nařízení Komise (ES) č. 2214/96 ze dne 20. listopadu 1996 o harmonizovaných indexech spotřebitelských cen (HISC): předávání a zveřejňování dílčích indexů HISC [4].
(10) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy, zřízeného rozhodnutím Rady 89/382/EHS, Euratom [5],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Účel
Účelem tohoto nařízení je vytvořit společná pravidla pro stanovení některých referenčních období pro index, aby se zajistilo, že výsledné harmonizované indexy spotřebitelských cen (dále jen "HISC") budou srovnatelné a průkazné.
Článek 2
Definice
Při tvorbě HISC se používají tři druhy společných referenčních nebo základních období, která mohou být zvolena nezávisle na sobě. Jedná se o:
a) "Sledované období statistického vážení", které je vymezeno v článku 2 nařízení Komise (ES) č. 2454/97 [6].
b) "Cenové referenční období" je období, z něhož se měří změny běžných cen a pro které se ceny používají jako jmenovatele při výpočtech indexů; vztahuje se na ceny používané pro vyhodnocení objemu ve vahách HISC.
c) "Referenční období pro index" je období, pro které je index stanoven na 100 indexových bodů.
Článek 3
Prováděcí opatření
1. Společné referenční období pro HISC se stanoví k základu 2005 = 100.
2. Úplné časové řady indexů zahrnujících všechny položky a dílčích indexů HISC se přepočtou na jiné společné referenční období pro index, bude-li to považováno za vhodné.
Při aktualizacích se úplné časové řady všech HISC a dílčích indexů HISC přepočtou na společné referenční období pro index.
Přepočet na nové referenční období pro index nabude účinku počínaje indexem na leden následujícího kalendářního roku.
3. Komise (Eurostat) může referenční období pro index aktualizovat po konzultaci s Výborem pro statistické programy, zřízeným rozhodnutím 89/382/EHS, Euratom.
4. Jakékoliv další dílčí indexy COICOP/HISC, které mají být začleněny do HISC, se spojí v prosinci na úrovni jednoho sta indexových bodů a nabudou účinku počínaje indexem na následující leden.
Článek 4
Změna
Článek 4 nařízení (ES) č. 2214/96 se nahrazuje tímto:
"Článek 4
Zveřejňování dílčích indexů
Komise (Eurostat) zveřejní informace o dílčích indexech HISC za kategorie uvedené v příloze 1 tohoto nařízení na základě společného referenčního období pro index.".
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1709/2005
ze dne 19. října 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2004/05 stanoví odhadovaná produkce olivového oleje a jednotková částka podpory produkce, kterou je možno vyplatit předem
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1],
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2261/84 ze dne 17. července 1984, kterým se stanoví obecná pravidla pro poskytování podpory produkce olivového oleje a podpory organizacím producentů olivového oleje [2], a zejména na čl. 17a odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 5 nařízení č. 136/66/EHS musí být jednotková částka podpory produkce upravena v každém členském státě, jehož skutečná produkce překročí příslušné národní zaručené množství podle odstavce 3 uvedeného článku.
Při výpočtu výše tohoto překročení je v případě Řecka, Španělska, Francie, Itálie a Portugalska třeba zohlednit odhady produkce stolních oliv přepočtených na ekvivalent olivového oleje na základě příslušných koeficientů stanovených pro Řecko rozhodnutím Komise 2001/649/ES [3], pro Španělsko rozhodnutím Komise 2001/650/ES [4], pro Francii rozhodnutím Komise 2001/648/ES [5], pro Itálii rozhodnutím Komise 2001/658/ES [6] a pro Portugalsko rozhodnutím Komise 2001/670/ES [7].
1 nařízení (EHS) č. 2261/84 stanoví, že je třeba určit odhadovanou produkci pro daný hospodářský rok, aby bylo možné určit jednotkovou částku podpory produkce olivového oleje, kterou je možno vyplatit předem.
Tato částka musí být stanovena tak, aby bylo vyloučeno jakékoli nebezpečí neoprávněných výplat pěstitelům oliv.
Uvedená částka se rovněž týká stolních oliv přepočtených na ekvivalent olivového oleje.
(3) Za účelem určení odhadované produkce musí členské státy sdělit Komisi údaje týkající se předpokládané produkce olivového oleje, popřípadě stolních oliv pro každý hospodářský rok.
Komise může použít jiné zdroje informací.
Na tomto základě je pro každý členský stát třeba určit odhadovanou produkci olivového oleje a stolních oliv přepočtených na ekvivalent olivového oleje.
(4) Při stanovení výše zálohy je třeba přihlédnout k částkám zadržovaným za účelem financování opatření na zlepšení kvality produkce olivového oleje a stolních oliv podle čl. 5 odst. 9 nařízení č. 136/66/EHS a čl. 4a odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1638/98 [8].
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Pro hospodářský rok 2004/05 činí odhadovaná produkce olivového oleje, včetně produkce uvedené v odstavci 2:
- 480711 tun pro Řecko,
- 1117841 tun pro Španělsko,
- 3189 tun pro Francii,
- 951528 tun pro Itálii,
- 45050 tun pro Portugalsko,
- 33 tun pro Slovinsko.
2. Pro hospodářský rok 2004/05 činí odhadovaná produkce stolních oliv přepočtených na ekvivalent olivového oleje:
- 10900 tun pro Řecko na základě koeficientu ekvivalence 13 %,
- 59131 tun pro Španělsko na základě koeficientu ekvivalence 11,5 %,
- 167 tun pro Francii na základě koeficientu ekvivalence 13 %,
- 2281 tun pro Itálii na základě koeficientu ekvivalence 13 %,
- 730 tun pro Portugalsko na základě koeficientu ekvivalence 11,5 %.
3. Pro hospodářský rok 2004/05 činí jednotková částka podpory produkce, kterou je možno vyplatit předem:
- 117,36 EUR na 100 kilogramů pro Řecko,
- 81,50 EUR na 100 kilogramů pro Španělsko,
- 117,36 EUR na 100 kilogramů pro Francii,
- 67,12 EUR na 100 kilogramů pro Itálii,
- 117,36 EUR na 100 kilogramů pro Portugalsko,
- 117,36 EUR na 100 kilogramů pro Slovinsko.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1714/2005
ze dne 19. října 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad pro vejce a žloutky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 8 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 stanoví, že rozdíl mezi cenami, jež jsou v případě produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení uplatňovány v mezinárodním obchodě, a cenami v rámci Společenství lze pokrýt vývozní náhradou, je-li toto zboží vyváženo ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze tohoto nařízení.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze I nařízení (EHS) č. 2771/75.
(3) Podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 by sazba náhrady na 100 kilogramů pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena na stejně dlouhé období jako je období, na které jsou náhrady stanoveny při vývozu stejných, avšak nezpracovaných produktů.
(4) Článek 11 Dohody o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro tento produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené na seznamu v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v čl. 1 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 a vyvážené ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze I nařízení (EHS) č. 2771/75, se stanoví ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1715/2005
ze dne 19. října 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin, a kterým se mění nařízení (ES) č. 1484/95
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [2], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2783/75 ze dne 29. října 1975 o společném obchodním režimu pro vaječný albumin a mléčný albumin [3], a zejména na čl. 3 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1484/95 [4] stanovilo prováděcí pravidla k režimu dodatečných dovozních cel a určilo dodatečná dovozní cla v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin.
(2) Z pravidelné kontroly údajů, na jejichž základě se ověřují dovozní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i dovozní ceny vaječného albuminu, vyplývá nutnost změnit reprezentativní ceny pro dovozy některých produktů s přihlédnutím k cenovým rozdílům podle původu. Je tedy třeba zveřejnit reprezentativní ceny těchto produktů.
(3) Je nezbytné začít používat toto pozměňující nařízení co nejdříve.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 1484/95 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1716/2005
ze dne 19. října 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví vajec použitelné od 20. října 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 8 nařízení (EHS) č. 2771/75 může být rozdíl na světovém trhu a ve Společenství mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na stávající stav trhů v odvětví vajec vede ke stanovení náhrady v takové výši, která Společenství umožňuje, aby se podílelo na mezinárodním obchodě, a rovněž zohledňuje povahu vývozů těchto produktů, jakož i jejich současný význam.
(3) Vzhledem ke stávajícímu stavu trhu a hospodářské soutěže v některých třetích zemích je nezbytné stanovit náhradu rozlišenou podle místa určení některých produktů odvětví vajec.
(4) Článek 21 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [2], stanoví, že není poskytnuta žádná náhrada pro produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost v den přijetí vývozního prohlášení.
Za účelem zajištění jednotného provádění platných právních předpisů by se mělo upřesnit, že vaječné produkty podle článku 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 mají nárok na náhradu, pokud nesou označení zdravotní nezávadnosti podle směrnice Rady 89/437/EHS ze dne 20. června 1989 o hygienických a zdravotních otázkách produkce vaječných výrobků a jejich uvádění na trh [3].
(5) Jednání v rámci evropských dohod mezi Evropským společenstvím a Rumunskem a Bulharskem jsou zaměřena především na liberalizaci obchodu s produkty zahrnutými do společné organizace dotyčného trhu.
Pro tyto dvě země by proto vývozní náhrady měly být zrušeny.
Toto zrušení by však nemělo vést k rozlišeným náhradám pro vývoz do jiných zemí.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kódy produktů, na něž se při jejich vývozu uděluje vývozní náhrada uvedená v článku 8 nařízení (EHS) č. 2771/75, a výše této náhrady se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Produkty v oblasti působnosti kapitoly XI přílohy směrnice 89/437/EHS však mají nárok na náhradu, pokud také splňují podmínky označovaní zdravotní nezávadnosti podle uvedené směrnice.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1717/2005
ze dne 19. října 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví drůbežího masa použitelné od 20. října 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 8 nařízení (EHS) č. 2777/75 může být rozdíl na světovém trhu a ve Společenství mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na stávající stav trhů v odvětví drůbežího masa vede ke stanovení náhrady v takové výši, která Společenství umožňuje, aby se podílelo na mezinárodním obchodě, a rovněž zohledňuje povahu vývozů těchto produktů, jakož i jejich současný význam.
(3) Článek 21 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [2], stanoví, že není poskytnuta žádná náhrada pro produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost v den přijetí vývozního prohlášení.
Za účelem zajištění jednotného provádění platných právních předpisů by se mělo upřesnit, že drůbeží maso podle článku 1 nařízení (EHS) č. 2777/75 má nárok na náhradu, pokud nese označení zdravotní nezávadnosti podle směrnice Rady 71/118/EHS ze dne 15. února 1971 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým drůbežím masem [3].
(4) Řídící výbor pro drůbeží maso a vejce nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kódy produktů, na něž se při jejich vývozu uděluje vývozní náhrada uvedená v článku 8 nařízení (EHS) č. 2777/75, a výše této náhrady se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Produkty v oblasti působnosti kapitoly XII přílohy směrnice 71/118/EHS však mají nárok na náhradu, pokud také splňují podmínky označovaní zdravotní nezávadnosti podle uvedené směrnice.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1718/2005
ze dne 19. října 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů v odvětví obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na než se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. zaří 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. zaří 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sazby náhrad použitelné od 30. zaří 2005 pro produkty uvedené v příloze, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 1585/2005 [3].
(2) Z uplatnění pravidel a kritérií uvedených v nařízení (ES) č. 1585/2005 na údaje, které má Komise v současnosti k dispozici, vyplývá, že nyní uplatňované vývozní náhrady by měly být pozměněny podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad stanovené nařízením (ES) č. 1585/2005 se pozměňují podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení komise (ES) č. 1719/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], a zejména na články 9 a 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (EHS) č. 2658/87 zavedlo nomenklaturu zboží, dále jen "kombinovaná nomenklatura", která současně splňuje požadavky jak společného celního sazebníku, tak i statistiky zahraničního obchodu Společenství a jiných politik Společenství, které se týkají dovozu a vývozu zboží.
(2) V zájmu zjednodušení legislativy je třeba modernizovat kombinovanou nomenklaturu a upravit její strukturu.
(3) Je nezbytné změnit kombinovanou nomenklaturu, aby se vzaly v úvahu změny v požadavcích týkajících se statistik, obchodní politiky nebo plnění mezinárodních závazků, technologický nebo obchodní vývoj a potřeba upravit nebo vyjasnit texty, jakož i potřeba jejich sladění v jazycích některých nových členských států, aby se vnesla jednotnost do terminologie týkající se celních záležitostí.
(4) V souladu s článkem 12 nařízení (EHS) č. 2658/87, by příloha I k tomuto nařízení měla být nahrazena úplnou verzí kombinované nomenklatury, jakož i odpovídající všeobecné a smluvní celní sazby vyplývající z opatření přijatých Radou nebo Komisí, s platností ode dne 1. ledna 2006.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (EHS) č. 2658/87 se nahrazuje zněním stanoveným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1720/2005
ze dne 20. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1721/2005
ze dne 20. října 2005
o změně nařízení (ES) č. 312/2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz olivového oleje pocházejícího z Tuniska a odchylka od některých ustanovení nařízení (ES) č. 1476/95 a (ES) č. 1291/2000
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2005/720/ES ze dne 20. září 2005 o uzavření protokolu k Evropsko-středomořské dohodě mezi Společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně, a Tuniskou republikou na straně druhé, s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii [1],
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 3 odst. 1 protokolu č. 1 Evropsko-středomořské dohody, kterou se zakládá přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé [3], otevírá celní kvótu s nulovou celní sazbou na dovoz neupraveného olivového oleje kódů KN 15091010 a 15091090, zcela získaného v Tunisku a dopraveného přímo z této země do Společenství.
(2) S ohledem na přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii, čl. 3 odst. 1 protokolu schváleného rozhodnutím 2005/720/ES stanovil přidání množství 700 tun za rok k této kvótě ode dne 1. května 2004.
(3) Článek 9 protokolu schváleného rozhodnutím 2005/720/ES stanoví zvláštní metodu pro zvyšování celní kvóty pro rok 2004, založenou na poměrném výpočtu základního objemu.
(4) Na základě zkušeností získaných v oblasti správy dovozních celních kvót za použití systému dovozních licencí je vhodné modernizovat oznamování členských států Komisi.
(5) Nařízení Komise (ES) č. 312/2001 [4] musí být proto odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 312/2001 se mění takto:
1. V článku 1 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Ode dne 1. ledna každého roku může být dovážena s nulovou celní sazbou celní kvóta 56700 tun neupraveného olivového oleje kódů KN 15091010 a 15091090, zcela získaného v Tunisku a dováženého přímo z této země do Společenství, podle čl. 3 odst. 1 Protokolu č. 1 Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé. Dovozní licence se vydají až do výše kvóty stanovené pro každý rok.".
2. Vkládá se nový článek 1a, který zní:
"Článek 1a
Celní kvóta stanovená pro rok 2005 je navýšena o 467 tun vypočtených za rok 2004 v souladu s článkem 9 Protokolu Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé, s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii.".
3. V čl. 4 odst. 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Oznámení uvedená v prvním pododstavci se odesílají elektronickou cestou na formulářích, které za tím účelem Komise poskytuje členským státům.".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1722/2005
ze dne 20. října 2005
o zásadách pro odhad služeb bydlení pro účely nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1287/2003 o harmonizaci hrubého národního důchodu v tržních cenách
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1287/2003 ze dne 15. července 2003 o harmonizaci hrubého národního důchodu v tržních cenách (nařízení o HND) [1], a zejména na čl. 5 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
2 odst. 7 rozhodnutí Rady 2000/597/ES, Euratom ze dne 29. září 2000 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství [2] se hrubý národní produkt (HNP) v tržních cenách považuje za rovný hrubému národnímu důchodu v tržních cenách (HND) stanovenému Komisí v souladu s Evropským systémem hospodářských účtů (ESA).
ESA z roku 1995 (ESA 95), který nahradil dva předchozí systémy z let 1970 a 1979, byl zaveden nařízením Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství [3] a byl popsán v příloze uvedeného nařízení.
HNP byl nahrazen HND podle ESA 95 jako kritérium pro účely vlastních zdrojů s účinností od rozpočtového roku 2002.
(2) Pro účely provádění článku 1 směrnice Rady 89/130/EHS, Euratom ze dne 13. února 1989 o harmonizaci výpočtu hrubého národního produktu v tržních cenách [4] byly zásady pro odhad služeb bydlení stanoveny rozhodnutím Komise 95/309/ES, Euratom [5].
Pro účely článku 1 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 by nyní měl být stanoven odpovídající soubor zásad pro HND.
(3) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro HND zřízeného nařízením (ES, Euratom) č. 1287/2003,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 se pro odhad služeb bydlení použijí zásady stanovené v tomto nařízení.
Článek 2
1. Pro výpočet produkce služeb bydlení použijí členské státy stratifikační metodu založenou na skutečném nájemném.
Pro odvození významných kritérií stratifikace použijí členské státy tabelární analýzy nebo statistické metody.
2. Členské státy použijí pro výpočet imputovaného nájemného skutečné nájemné, které se platí za právo používat nezařízené obydlí na základě všech smluv týkajících se obydlí v soukromém vlastnictví.
Nájemné za zařízená obydlí lze rovněž použít, je-li sníženo tak, aby neobsahovalo platbu za používání nábytku.
V zemích s malým sektorem soukromého pronájmu lze za účelem rozšíření základu pro imputované nájemné výjimečně použít náležitě zvýšené nájemné ve veřejném sektoru.
Článek 3
1. Ve výjimečných a náležitě odůvodněných případech mohou členské státy použít jiné objektivní metody, jako je například metoda uživatelských nákladů.
Při výpočtu produkce obydlí obývaných vlastníkem se nevyžaduje odůvodnění k použití metody uživatelských nákladů, jsou-li splněny obě tyto podmínky:
a) soukromě pronajímaná obydlí musí představovat méně než 10 % bytového fondu a
b) rozdíl mezi nájemným ze soukromého pronájmu a ostatním nájemným musí být více než trojnásobný.
2. Do tří let od data přijetí tohoto nařízení přezkoumá Výbor pro HND fungování metody uživatelských nákladů.
Článek 4
Členské státy, které používají přístup podle základního roku, extrapolují údaj za daný základní rok použitím vhodných kvantitativních, cenových a kvalitativních ukazatelů.
Článek 5
Další a podrobnější zásady pro odhad produkce, mezispotřeby a transakcí se zbytkem světa, které se týkají služeb bydlení, jsou obsaženy v příloze.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1723/2005
ze dne 20. října 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství produktů uvedených v článku 1 každého z uvedených nařízení mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady použitelná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, podle případu.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) S ohledem na dohodu mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovinových výrobků ze Společenství do Spojených států, schválenou rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4], je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 15 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1043/2005 musí být pro dotčený základní produkt stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], která se použije během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musejí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v článku nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1724/2005
ze dne 20. října 2005
o vydání dovozních licencí pro rýži původem ze států AKT a zámořských zemí a území na základě žádostí podaných během prvních pěti pracovních dnů měsíce října 2005 podle nařízení (ES) č. 638/2003
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002, kterým se stanoví režim použitelný pro zemědělské produkty a zboží vzniklé zpracováním zemědělských produktů pocházejících z afrických, karibských a tichomořských států (státy AKT) a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [1],
s ohledem na rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství ("rozhodnutí o přidružení zámořských zemí a území") [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 638/2003 ze dne 9. dubna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 a rozhodnutí Rady 2001/822/ES, pokud jde o režim použitelný na dovoz rýže pocházející z afrických, karibských a tichomořských států (státy AKT) a ze zámořských zemí a území (ZZÚ) [3], a zejména na čl. 17 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. K žádostem podaným během prvních pěti pracovních dnů měsíce října 2005 podle nařízení (ES) č. 638/2003 a oznámeným Komisi se vydávají dovozní licence pro množství rýže uvedená v žádostech, s případnou úpravou procentní sazbou snížení stanovenou v příloze tohoto nařízení.
2. Množství, která jsou k dispozici pro následující tranši, jsou stanovena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1725/2005
ze dne 20. října 2005
o dovozních licencích pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT), které zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2247/2003 ze dne 19. prosince 2003 o prováděcích pravidlech v sektoru hovězího a telecího masa, nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT) [3], a zejména na článek 5 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 1 nařízení (ES) č. 2247/2003 uvádí možnost vydat dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie.
Dovozy se však musí uskutečnit v rámci množství stanovených pro každou z těchto vyvážejících třetích zemí.
(2) Žádosti o udělení licence podané v období od 1. do 10. října 2005, vyjádřené v množství vykostěného masa, ve smyslu nařízení (ES) č. 2247/2003, pro produkty původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie nepřesahují množství, která jsou pro tyto státy k dispozici.
Proto je možné vydat dovozní licence na požadovaná množství.
(3) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. listopadu 2005 v rámci celkového množství 52100 t možné podat žádost o licenci.
(4) V této souvislosti se připomíná, že se toto nařízení nijak nedotýká směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o hygienických otázkách a otázkách veterinární inspekce při dovozu skotu, vepřů, ovcí a koz, masa čerstvého nebo masných produktů původem z třetích zemí [4],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Níže uvedené členské státy vydávají dne 21. října 2005 dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa, vyjádřené v množství vykostěného masa, původem z určitých států Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří, a to pro níže uvedená množství a země původu:
Spojené království:
- 160 t původem z Botswany,
- 350 t původem z Namibie,
Německo:
- 350 t původem z Namibie.
Článek 2
Žádosti o licence mohou být dle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2247/2003 podány během prvních deseti dnů měsíce listopadu 2005 pro níže uvedená množství vykostěného hovězího a telecího masa:
Botswana: _BAR_ 12226 t, _BAR_
Keňa: _BAR_ 142 t, _BAR_
Madagaskar: _BAR_ 7579 t, _BAR_
Svazijsko: _BAR_ 3337 t, _BAR_
Zimbabwe: _BAR_ 9100 t, _BAR_
Namibie: _BAR_ 3605 t. _BAR_
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 21. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1726/2005
ze dne 20. října 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu stanovené nařízením (ES) č. 1670/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1670/2005 [2] stanovilo vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu.
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 1670/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené nedenaturované a v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 1670/2005 se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1727/2005
ze dne 20. října 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 10. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1138/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1138/2005 ze dne 15. července 2005, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2005/06, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1138/2005 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 10. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1138/2005 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 39,694 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1728/2005
ze dne 20. října 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1729/2005
ze dne 20. října 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 14. do 20. října 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1058/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1730/2005
ze dne 20. října 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1438/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 ze dne 2. září 2005 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2005/2006 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 14. do 20. října 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1438/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1731/2005
ze dne 20. října 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 14. do 20. října 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 8,46 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1732/2005
ze dne 20. října 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 22,214 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1733/2005
ze dne 20. října 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 0 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 8,32 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1734/2005
ze dne 17. října 2005,
kterým se zrušuje nařízení Rad č. 6/66/Euratom, 121/66/EHS, nařízení Rad č. 7/66/Euratom, 122/66/EHS a nařízení Rad č. 174/65/EHS, 14/65/Euratom
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců těchto Společenství, stanovené nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 [1], a naposledy pozměněné nařízením (ES, Euratom) č. 31/2005 [2],
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Výboru pro služební řád,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rad č. 6/66/Euratom, 121/66/EHS ze dne 28. července 1966, kterým se stanoví seznam míst, kde může být přiznán příspěvek na nájemné, maximální výše uvedeného příspěvku a pravidla pro jeho přiznání [3], stanoví prováděcí pravidla k článku 14a přílohy VII služebního řádu.
Uvedený článek služebního řádu byl zrušen nařízením Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se mění služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství [4].
(2) Nařízení Rad č. 7/66/Euratom, 122/66/EHS ze dne 28. července 1966, kterým se stanoví seznam míst, kde může být přiznán příspěvek na dopravu, maximální výše uvedeného příspěvku a pravidla pro jeho přiznání [5], stanoví prováděcí pravidla pro poskytování příspěvku na dopravu stanoveného článkem 14b přílohy VII služebního řádu.
Uvedený článek byl nařízením (ES, Euratom) č. 723/2004 rovněž zrušen.
(3) Nařízení Rad č. 174/65/EHS, 14/65/Euratom ze dne 28. prosince 1965, kterým se stanoví tabulky úmrtnosti a invalidity a očekávaný pohyb platů používané při výpočtu pojistně matematických hodnot stanovených ve služebním řádu úředníků Společenství [6], provádí článek 39 přílohy VIII služebního řádu, který byl nařízením (ES, Euratom) č. 723/2004 rovněž zrušen.
(4) Z důvodu přehlednosti a právní jistoty je třeba výslovně zrušit uvedená nařízení, která se stala bezpředmětnými,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zrušují se nařízení č. 6/66/Euratom, 121/66/EHS, nařízení č. 7/66/Euratom, 122/66/EHS a nařízení č. 174/65/EHS, 14/65/Euratom.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1735/2005
ze dne 21. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1736/2005
ze dne 21. října 2005,
kterým se zahajuje nabídkové řízení pro prodej alkoholu vinného původu určeného k užití jako bioethanol ve Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na článek 33 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu [2], stanoví mimo jiné prováděcí pravidla pro odbyt zásob alkoholu, které byly získány destilací podle článků 35, 36 a 39 nařízení Rady (EHS) č. 822/87 ze dne 16. března 1987 o společné organizaci trhu s vínem [3] a podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 a jsou v držení intervenčních agentur.
(2) V souladu s článkem 92 nařízení (ES) č. 1623/2000 je třeba zahájit nabídkové řízení pro alkohol vinného původu určený k výlučnému užití v odvětví pohonných hmot ve formě bioethanolu ve Společenství, aby se snížily zásoby alkoholu vinného původu ve Společenství a zajistilo plynulé pokračování zásobování podniků schválených podle tohoto článku.
(3) Podle nařízení Rady (ES) č. 2799/98 ze dne 15. prosince 1998 o agromonetární úpravě pro euro [4] musejí být od 1. ledna 1999 prodejní ceny a jistoty vyjadřovány v eurech a platby musejí být prováděny v eurech.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Zahajuje se nabídkové řízení č. 3/2005 ES na prodej vinného alkoholu k užití jako bioethanol ve Společenství.
Alkohol pochází z destilace podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 a je v držení intervenčních agentur členských států.
2. K prodeji je nabízeno 676071,378 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových, rozdělených takto:
a) šarže číslo 20/2005 ES v množství 100000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových;
b) šarže číslo 21/2005 ES v množství 50000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových;
c) šarže číslo 22/2005 ES v množství 97469 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových;
d) šarže číslo 23/2005 ES v množství 50000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových;
e) šarže číslo 24/2005 ES v množství 50000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových;
f) šarže číslo 25/2005 ES v množství 50000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových;
g) šarže číslo 26/2005 ES v množství 50000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových;
h) šarže číslo 27/2005 ES v množství 50000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových;
i) šarže číslo 28/2005 ES v množství 100000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových;
j) šarže číslo 29/2005 ES v množství 70000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových;
k) šarže číslo 30/2005 ES v množství 8602,378 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových.
3. Místo skladování a číslo nádrží, které tvoří šarže, množství alkoholu v každé nádrži, obsah alkoholu a jeho vlastnosti jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
4. Nabídkového řízení se mohou účastnit pouze podniky schválené podle článku 92 nařízení (ES) č. 1623/2000.
Článek 2
Prodej se uskuteční v souladu s články 93, 94, 94b, 94c, 94d, 95 až 98, 100 a 101 nařízení (ES) č. 1623/2000 a článkem 2 nařízení (ES) č. 2799/98.
Článek 3
1. Nabídky je třeba předkládat intervenčním agenturám uvedeným v příloze II, jež mají alkohol v držení, nebo zasílat na adresu těchto intervenčních agentur doporučeným dopisem.
2. Nabídky se předkládají ve dvou zapečetěných obálkách, přičemž na vnitřní obálce je uvedeno "Nabídka v rámci nabídkového řízení č. 3/2005 ES k užití jako bioethanol ve Společenství" a na vnější obálce je uvedena adresa příslušné intervenční agentury.
3. Nabídky musejí být příslušné intervenční agentuře doručeny nejpozději dne 21. listopadu 2005 ve 12 hodin (bruselského času).
Článek 4
1. Nabídka je přípustná pouze tehdy, pokud je v souladu s články 94 a 97 nařízení (ES) č. 1623/2000.
2. Nabídka je přípustná pouze tehdy, pokud se současně s ní předkládá:
a) doklad o složení účastnické jistoty 4 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových u příslušné intervenční agentury;
b) údaje o členském státě nebo členských státech, kde dojde ke konečnému užití alkoholu, a závazek účastníka, že toto místo určení dodrží;
c) jméno a adresa účastníka, číslo oznámení o nabídkovém řízení, nabízená cena vyjádřená v eurech na hektolitr čistého alkoholu o 100 % objemových;
d) závazek účastníka dodržovat všechna ustanovení daného nabídkového řízení;
e) prohlášení účastníka, kterým:
i) se vzdává reklamací na jakost a vlastnosti případně přiděleného produktu,
ii) souhlasí se všemi kontrolami ohledně místa určení a užití alkoholu,
iii) je připraven nést důkazní břemeno o užití alkoholu v souladu s podmínkami stanovenými v daném oznámení o nabídkovém řízení.
Článek 5
Oznámení uvedená v článku 94a nařízení (ES) č. 1623/2000 týkající se nabídkového řízení zahájeného tímto nařízením jsou předána Komisi na adresu uvedenou v příloze III tohoto nařízení.
Článek 6
Formální požadavky na odběr vzorků jsou stanoveny v článku 98 nařízení (ES) č. 1623/2000.
Intervenční agentura poskytne veškeré nezbytné informace o vlastnostech alkoholu nabízeného k prodeji.
Každý zájemce může obdržet od příslušné intervenční agentury vzorky alkoholu nabízeného k prodeji, které byly odebrány zástupcem příslušné intervenční agentury.
Článek 7
1. Intervenční agentury členských států, ve kterých je skladován alkohol nabízený k prodeji, provedou vhodné kontroly, aby ověřily povahu alkoholu v době jeho konečného užití.
Za tímto účelem mohou:
a) přiměřeně použít ustanovení článku 102 nařízení (ES) č. 1623/2000;
b) provést kontrolu vzorků prostřednictvím rozboru za použití nukleární magnetické rezonance, aby tak ověřily povahu alkoholu v době jeho konečného užití.
2. Náklady související s kontrolami podle odstavce 1 nesou podniky, jimž se alkohol prodává.
Článek 8
Členské státy sdělí Komisi jméno a adresu každého účastníka příslušného pro každou nabídku nejpozději do 31. prosince 2005.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1737/2005
ze dne 21. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1726/1999, pokud jde o definici a předávání informací o nákladech práce
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 530/1999 ze dne 9. března 1999 o strukturální statistice výdělků a nákladů práce [1], a zejména na článek 11 body ii) a iii) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1726/1999 ze dne 27. července 1999, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 530/1999 o strukturální statistice výdělků a nákladů práce s ohledem na definici a předávání informací o nákladech práce [2], stanoví prováděcí opatření týkající se definice a členění informací, které mají být poskytovány, jakož i vhodný formát pro předávání výsledků podle článku 11 nařízení (ES) č.
(2) Zjišťování nákladů práce pro sledovaný rok 2000 bylo prvním zjišťováním, které vycházelo z nařízení (ES) č. 1726/1999. Zkušenosti z tohoto zjišťování ukázaly, že je třeba zlepšit ustanovení nařízení (ES) č. 1726/1999 s cílem sladit je s odpovídajícími ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 1916/2000 ze dne 8. září 2000, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 530/1999 o strukturální statistice výdělků a nákladů práce s ohledem na definici a předávání informací o struktuře výdělků [3], a zlepšit souvislost mezi údaji z různých zjišťování o výdělcích a nákladech práce prováděných každý druhý rok.
(3) Nařízení (ES) č. 1726/1999 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy nařízení (ES) č. 1726/1999 se nahrazují zněním uvedeným v přílohách tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1738/2005
ze dne 21. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1916/2000, pokud jde o definici a předávání informací o struktuře výdělků
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 530/1999 ze dne 9. března 1999 o strukturální statistice výdělků a nákladů práce [1], a zejména na článek 11 body ii) a iii) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1916/2000 ze dne 8. září 2000, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 530/1999 o strukturální statistice výdělků a nákladů práce s ohledem na definici a předávání informací o struktuře výdělků [2], stanoví prováděcí opatření týkající se definice a členění informací, které mají být poskytovány, jakož i vhodný technický formát pro předávání výsledků podle článku 11 nařízení (ES) č. 530/1999.
(2) Zjišťování struktury výdělků pro sledovaný rok 2002 bylo prvním zjišťováním, které vycházelo z nařízení (ES) č. 1916/2000. Zkušenosti z tohoto zjišťování ukázaly, že je třeba zlepšit ustanovení nařízení (ES) č. 1916/2000 s cílem sladit je s odpovídajícími ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 1726/1999 ze dne 27. července 1999, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 530/1999 o strukturální statistice výdělků a nákladů práce s ohledem na definici a předávání informací o nákladech práce [3], a zlepšit souvislost mezi údaji z různých zjišťování o výdělcích a nákladech práce prováděných každý druhý rok.
(3) Nařízení (ES) č. 1916/2000 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistické programy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy nařízení (ES) č. 1916/2000 se nahrazují zněním uvedeným v přílohách tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1739/2005
ze dne 21. října 2005,
kterým se stanoví veterinární požadavky na přesun cirkusových zvířat mezi členskými státy
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS [1], a zejména na článek 23 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu se směrnicí 92/65/EHS je vhodné odchylně od obecných pravidel pro přesuny zvířat stanovených v kapitole II uvedené směrnice stanovit zvláštní veterinární předpisy pro přesun cirkusových zvířat.
Opatření tohoto nařízení by se měla vztahovat na putovní výstavy, poutě či vystoupení se zvířaty, avšak nikoli na stálá zařízení uvedená v čl. 2 odst.
(2) Pro veterinární účely je nezbytné, aby příslušné orgány měly určité informace o cirkusech a poutích, jejichž součástí jsou cirkusová zvířata, a to zejména pokud jde o přesun mezi členskými státy.
Proto by se mělo vyžadovat, aby takové cirkusy a poutě byly ve členském státě registrovány a aby se zaznamenávaly jejich trasy.
(3) Cirkusy a poutě se často pořádají mimo členský stát jejich původu. Proto by mělo být možné, aby byly registrovány ve členském státě, ve kterém bývají zpravidla usazeny nebo v němž se nacházejí, i pokud to není členský stát jejich původu.
(4) Vystoupení se zvířaty zahrnuje jediné zvíře či omezený počet zvířat držených především pro účely veřejné výstavy či zábavy a lze je nezávisle řídit či vlastnit.
Zvířata mohou vystupovat mimo členský stát původu, například jsou-li součástí cirkusu nebo vykonávají-li samostatnou práci jako kupříkladu zábavní činnosti či činnosti při natáčení.
Z toho důvodu je vhodné zahrnout rovněž vystoupení se zvířaty do oblasti působnosti tohoto nařízení.
(5) Riziko pro zdraví zvířat, které cirkusy či poutě představují, přímo souvisí s druhem zvířat, která mají v držení.
Od provozovatelů cirkusů a vystoupení se zvířaty by se proto mělo vyžadovat, aby vedli rejstříky, v nichž zaznamenají náležité informace o přítomnosti svých zvířat.
(6) Je nezbytné usnadnit kontroly nákazového statusu cirkusových zvířat.
S ohledem na různé způsoby přemísťování cirkusových zvířat uvnitř Společenství je vhodné pro tato zvířata stanovit pasy, v nichž se zaznamenají veškeré náležité informace o zdravotním stavu včetně podrobností o úředním vyšetření a očkování.
(7) Veterinární předpisy pro cirkusová zvířata mohou vycházet ze stejných zásad jako veterinární právní předpisy Společenství pro obchod s domácími zvířaty drženými v hospodářstvích uvnitř Společenství, a to včetně směrnice Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství [2] a směrnice Rady 91/68/EHS ze dne 28. ledna 1991 o veterinárních podmínkách obchodu s ovcemi a kozami uvnitř Společenství [3].
Tyto předpisy by se však měly uzpůsobit, aby odpovídaly konkrétním problémům, které u daných druhů zvířat vznikají, když jsou držena v cirkusech a na poutích a řádně osvědčena úředním veterinárním lékařem podle čl. 2 odst.
(8) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 [5] stanoví veterinární podmínky a průvodní dokumenty či pasy pro přesuny koček, psů a fretek uvnitř Společenství a rozhodnutí Komise 93/623/EHS [6] stanoví totéž pro koňovité.
Cirkusová zvířata uvedených druhů by proto měla odpovídat předpisům týkajícím se pasů a veterinárních požadavků, které jsou v nich stanoveny.
(9) V zájmu důslednosti je vhodné povolit Irsku, Kypru, Maltě a Spojenému království, aby na cirkusová zvířata, která jsou vnímavá ke vzteklině, uplatňovaly své vnitrostátní předpisy týkající se karantény, jak stanoví směrnice 92/65/EHS.
(10) Opatření tohoto nařízení by se neměla dotýkat právních předpisů, kterými se provádí nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi [7].
(11) Aby se v plném rozsahu zajistila zpětná sledovatelnost cirkusových zvířat, je nutné zaznamenávat přesuny zvířat uvnitř Společenství pomocí systému TRACES zavedeného rozhodnutím Komise 2004/292/ES [8] a uplatňovat požadavky na osvědčování při obchodu uvnitř Společenství stanovené nařízením Komise (ES) č. 599/2004 ze dne 30. března 2004 o přijetí harmonizovaného vzoru osvědčení a inspekční zprávy pro obchod se zvířaty a produkty živočišného původu uvnitř Společenství [9].
(12) Je třeba poskytnout dostatečnou lhůtu na provedení nových požadavků stanovených tímto nařízením.
(13) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Odchylně od kapitoly II směrnice 92/65/EHS stanoví toto nařízení veterinární požadavky na přesun cirkusových zvířat mezi členskými státy.
Předpisy o cirkusech se obdobně vztahují na vystoupení se zvířaty.
Toto nařízení se použije, aniž jsou:
a) dotčena opatření některých členských států týkající se zvířat vnímavých ke vzteklině, jak stanoví čl. 10 odst. 4 směrnice 92/65/EHS;
b) dotčeny náležité předpisy pro osvědčování obsažené v právních předpisech, kterými se provádí nařízení (ES) č. 338/97 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1. "cirkusem" se rozumí putovní výstava či pouť, které zahrnují jedno či více zvířat;
2. "zvířetem" se rozumí zvíře jednoho z druhů uvedených v příloze A směrnice 92/65/EHS, které je drženo pro účely veřejného předvedení, jež slouží k zábavě či vzdělávání;
3. "provozovatelem cirkusu" se rozumí majitel cirkusu, jeho zástupce či jiná osoba, která má za cirkus celkovou zodpovědnost;
4. "úředním veterinárním lékařem" se rozumí úřední veterinární lékař podle čl. 2 odst. 7 směrnice 90/425/EHS.
Článek 3
Přesun mezi členskými státy
Cirkus se může přesunout do jiného členského státu pouze tehdy, je-li registrován v souladu s článkem 4 a je-li v souladu s články 8, 9 a 10.
Článek 4
Registrace cirkusů
1. Alespoň 40 pracovních dnů před tím, než se cirkus poprvé přesune do jiného členského státu, předloží provozovatel cirkusu písemnou žádost o registraci příslušnému orgánu členského státu, v němž má cirkus povolený pobyt, nebo členského státu, v němž se nachází.
2. Po obdržení žádosti uvedené v odstavci 1 provede příslušný orgán nezbytné kontroly souladu s veterinárními požadavky stanovenými v tomto nařízení.
3. Jsou-li požadavky uvedené v odstavci 2 splněny, příslušný orgán vydá:
a) jednoznačné registrační číslo cirkusu, které začíná kódem ISO daného členského státu;
b) rejstřík zvířat v cirkusu v souladu s článkem 5;
c) rejstřík míst konání v souladu s článkem 6;
d) zvířecí pasy v souladu s článkem 7.
4. Příslušný orgán vede záznamy o všech dokumentech, které vydá podle odstavce 3.
Článek 5
Rejstřík zvířat
Rejstřík zvířat v cirkusu uvedený v čl. 4 odst. 3 písm. b) odpovídá vzoru stanovenému v příloze I a je opatřen registračním číslem uvedeným v čl. 4 odst. 3 písm. a). Každá stránka je před vydáním označena razítkem a podepsána úředním veterinárním lékařem.
Článek 6
Rejstřík míst konání
Rejstřík míst konání uvedený v čl. 4 odst. 3 písm. c) odpovídá vzoru stanovenému v příloze II a je opatřen registračním číslem uvedeným v čl. 4 odst. 3 písm. a). Každý zápis je před každým přesunem uvedeným v článku 9 označen razítkem a podepsán úředním veterinárním lékařem.
Článek 7
Zvířecí pasy
1. V souladu s článkem 4 vydá příslušný orgán pro každé zvíře v cirkusu jiné než zvířata uvedená v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku pas, který odpovídá vzoru stanovenému v příloze III.
2. V souladu s článkem 4 vydá příslušný orgán pro ptáky a hlodavce v cirkusu společný pas, který odpovídá vzoru stanovenému v příloze IV.
3. Na psy, kočky a fretky v cirkusu se vztahují předpisy o pasech a veterinární předpisy podle nařízení (ES) č. 998/2003.
4. Na koňovité v cirkusu se vztahují předpisy o pasech a veterinární předpisy podle rozhodnutí 93/623/EHS.
Článek 8
Povinnosti provozovatele cirkusu
1. Před přesunem cirkusu do jiného členského státu provozovatel cirkusu zajistí, že:
a) jsou náležitě aktualizovány rejstříky uvedené v čl. 4 odst. 3 písm. b) a c);
b) všechna zvířata v cirkusu jsou provázena náležitě aktualizovanými pasy;
c) alespoň 10 pracovních dnů před odjezdem je příslušný orgán členského státu, v němž se cirkus nachází, informován o záměru přesunout se do jiného členského státu.
2. Provozovatel cirkusu zajistí, že jsou všechna zvířata v cirkusu držena způsobem, který zamezuje přímému či nepřímému styku se zvířaty, která nejsou registrována podle tohoto nařízení.
3. Provozovatel cirkusu zajistí, že jsou veškeré informace v rejstřících uvedených v čl. 4 odst. 3 písm. b) a c) uchovávány alespoň po dobu pěti let.
Článek 9
Požadavky na přesuny cirkusů mezi členskými státy
1. Před přesunem cirkusu do jiného členského státu úřední veterinární lékař ve členském státě odjezdu:
a) ověří, zda se na místo odjezdu nevztahuje veterinární omezení související s chorobou, k níž je zvíře v cirkusu vnímavé;
b) během 10 pracovních dní před odjezdem prohlédne všechna zvířata v cirkusu, aby se ujistil, že jsou klinicky zdravá;
c) ověří, zda je rejstřík zvířat uvedený v čl. 4 odst. 3 písm. b) v den prohlídky aktuální a úplný;
d) ověří, zda jsou pasy zvířat v cirkusu aktuální.
2. Jsou-li splněny všechny podmínky stanovené v odstavci 1, úřední veterinární lékař podpisem a razítkem v posledním sloupci rejstříku míst konání uvedeného v čl. 4 odst. 3 písm. c) označí, že je cirkus během 10 následujících pracovních dnů oprávněn k přesunu.
Článek 10
Informace o přesunech cirkusů mezi členskými státy
1. Alespoň 48 hodin před přesunem cirkusu z jednoho členského státu do jiného sdělí provozovatel cirkusu příslušnému orgánu ve státě odjezdu veškeré náležité informace pro účely vyplnění osvědčení pro obchod uvnitř Společenství v systému TRACES.
2. Příslušný orgán ve členském státě odjezdu oznámí pomocí systému TRACES přesun příslušnému orgánu ve členském státě určení a příslušnému orgánu ve členském státě tranzitu.
3. Ve vzoru osvědčení pro obchod uvnitř Společenství stanoveném v nařízení (ES) č. 599/2004 se druhy a číslo pasu zvířat v cirkusu uvedou pod bod I.31 v části pro identifikaci zvířat/produktů a toto nařízení se uvede v části II.
Článek 11
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2007.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1740/2005
ze dne 24. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1741/2005
ze dne 24. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1165/2005 o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob maďarské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1165/2005 [2] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob maďarské intervenční agentury.
Uvedené nabídkové řízení bude ukončeno dne 26. října 2005, aniž by byla úplně využita množství poskytnutá na základě uvedeného nařízení.
(2) S cílem zajistit chovatelům, jakož i průmyslu s krmivy zásobování za konkurenceschopné ceny po dobu celého hospodářského roku 2005/06 je třeba i nadále zpřístupňovat na trhu s obilovinami zásoby kukuřice ze zásob maďarské intervenční agentury.
(3) Nařízení (ES) č. 1165/2005 by proto mělo být změněno.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 4 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (ES) č. 1165/2005 se datum " 26. října 2005" nahrazuje datem " 28. června 2006".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1742/2005
ze dne 24. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1164/2005 o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob polské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1164/2005 [2] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob polské intervenční agentury.
Uvedené nabídkové řízení bude ukončeno dne 26. října 2005, aniž by byla úplně využita množství poskytnutá na základě uvedeného nařízení.
(2) S cílem zajistit chovatelům, jakož i průmyslu s krmivy zásobování za konkurenceschopné ceny po dobu celého hospodářského roku 2005/2006 je třeba i nadále zpřístupňovat na trhu s obilovinami zásoby kukuřice ze zásob polské intervenční agentury.
(3) S ohledem na předpokládané potřeby trhů v průběhu následujícího období a s ohledem na množství, kterými disponuje polská intervenční agentura, Polsko informovalo Komisi o záměru své intervenční agentury zvýšit o 56129 tun množství zařazené do nabídkového řízení.
S ohledem na situaci na trhu by žádosti Polska mělo být vyhověno.
(4) Nařízení (ES) č. 1164/2005 by proto mělo být změněno.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1164/2005 se mění takto:
1. V článku 1 se množství "99068" tun nahrazuje množstvím "90000" tun;
2. V čl. 4 odst. 1 třetím pododstavci se datum " 26. října 2005" nahrazuje datem " 28. června 2006".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1743/2005
ze dne 24. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1166/2005 o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob francouzské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1166/2005 [2] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob francouzské intervenční agentury.
Uvedené nabídkové řízení bude ukončeno dne 26. října 2005, aniž by byla úplně využita množství poskytnutá na základě uvedeného nařízení.
(2) S cílem zajistit chovatelům, jakož i průmyslu s krmivy zásobování za konkurenceschopné ceny po dobu celého hospodářského roku 2005/06 je třeba i nadále zpřístupňovat na trhu s obilovinami zásoby kukuřice ze zásob francouzské intervenční agentury.
(3) Nařízení (ES) č. 1166/2005 by proto mělo být změněno.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 4 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (ES) č. 1166/2005 se datum " 26. října 2005" nahrazuje datem " 28. června 2006".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1744/2005
ze dne 24. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1168/2005 o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob maďarské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1168/2005 [2] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob maďarské intervenční agentury.
Uvedené nabídkové řízení bude ukončeno dne 26. října 2005, aniž by byla úplně využita množství poskytnutá na základě uvedeného nařízení.
(2) S cílem zajistit pro chovatele, jakož i pro průmysl s krmivy, zásobování za konkurenceschopné ceny po celý hospodářský rok 2005/06 je třeba i nadále zpřístupňovat na trhu s obilovinami zásoby kukuřice ze zásob maďarské intervenční agentury.
(3) Nařízení (ES) č. 1168/2005 by proto mělo být změněno.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 4 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (ES) č. 1168/2005 se datum " 26. října 2005" nahrazuje datem " 28. června 2006".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1745/2005
ze dne 24. října 2005,
kterým se přizpůsobují dočasná ustanovení pro vydávání dovozních licencí, o něž bylo požádáno podle nařízení (ES) č. 565/2002, kterým se stanoví postup pro spravování celních kvót a kterým se zavádí systém osvědčení o původu česneku dováženého ze třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 31 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (ES) č. 565/2002 [2] musejí členské státy oznámit Komisi žádosti o licence každý týden v pondělí a ve čtvrtek a vydat licence pátý pracovní den po předložení žádosti, pokud Komise během této doby nepřijme žádná opatření.
(2) Pondělí 31. října, úterý 1. listopadu a středa 2. listopadu 2005 jsou v Komisi dny pracovního klidu.
Vydání licencí, o něž bylo požádáno ve dnech od středy 26. října do pátku 28. října 2005, by proto mělo být odloženo.
(3) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádosti o dovozní licence předložené ve dnech od středy 26. října do pátku 28. října 2005 podle nařízení (ES) č. 565/2002 se vydají v úterý 8. listopadu 2005, pokud Komise nepřijme během této doby žádná opatření v souladu s čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1746/2005
ze dne 24. října 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2342/92, pokud jde o potvrzení o původu zvířete, jež je třeba předložit v rámci poskytnutí vývozní náhrady pro čistokrevný plemenný skot samičího pohlaví
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 31 odst. 4 a čl. 33 odst. 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
2342/92 ze dne 7. srpna 1992 o dovozech čistokrevného plemenného skotu ze třetích zemí a o poskytování vývozních náhrad pro tato zvířata, a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 1544/79 [2] stanoví podmínky, za nichž může být poskytnuta náhrada pro vývoz čistokrevného plemenného skotu samičího pohlaví.
Součástí těchto podmínek je povinnost předložit v rámci celních formalit potvrzení o původu zvířete.
(2) Některé požadavky na obsah potvrzení o původu zvířete se uvádějí v čl. 3 bodu a) nařízení (EHS) č. 2342/92. Tyto požadavky přímo vyplývají z ustanovení rozhodnutí Komise č. 86/404/EHS [3], které bylo zrušeno a nahrazeno rozhodnutím Komise 2005/379/ES ze dne 17. května 2005 o potvrzení původu zvířete a údajích o původu čistokrevného plemenného skotu, jeho spermatu, vajíček a embryí [4].
(3) Některé z požadavků týkajících se obsahu potvrzení o původu zvířete byly vyjasněny v rozhodnutí 2005/379/ES.
Ustanovení týkající se obsahu potvrzení o původu zvířete použitelná v rámci poskytnutí vývozních náhrad pro čistokrevný plemenný skot samičího pohlaví proto musejí být podle tohoto rozhodnutí upravena.
(4) Nařízení (EHS) č. 2342/92 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 3. odst. 1 nařízení Komise (EHS) č. 2342/92 se písmeno a) nahrazuje tímto:
"a) potvrzení o původu zvířete vystavené v souladu s čl. 2 odst. 1 rozhodnutí Komise 2005/379/ES [5] nebo jakéhokoli jiného dokumentu vystaveného v souladu s odstavcem 2 uvedeného článku;
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1747/2005
ze dne 24. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro obchod se třetími zeměmi s produkty v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na čl. 59 odst. 3 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1810/2004 ze dne 7. září 2004, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [2], mění nomenklaturu pro některá stolní vína.
(2) V přílohách II a III nařízení Komise (ES) č. 883/2001 [3] je uveden seznam vinařských produktů, jejichž kódy by měly být upraveny tak, aby odpovídaly změnám zavedeným nařízením (ES) č. 1810/2004.
(3) Nařízení (ES) č. 883/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Změny by se měly používat ode dne použití nařízení (ES) č. 1810/2004, tj. ode dne 1. ledna 2005.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 883/2001 se mění takto:
a) Příloha II se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
b) Příloha III se nahrazuje zněním uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1748/2005
ze dne 24. října 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly naposledy pozměněny nařízením (ES) č. 1576/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1749/2005
ze dne 24. října 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 26. října do 8. listopadu 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1750/2005
ze dne 25. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1751/2005
ze dne 25. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1725/2003, kterým se přijímají některé mezinárodní účetní standardy v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002, pokud jde o standard IFRS 1, mezinárodní účetní standard IAS č. 39 a výklad č. 12 Výboru pro výklad standardů (SIC)
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 ze dne 19. července 2002 o uplatňování mezinárodních účetních standardů [1], a zejména na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1725/2003 [2] byly přijaty některé mezinárodní standardy a výklady existující ke dni 14. září 2002, včetně výkladu Výboru pro výklad standardů (SIC) 12 Konsolidace – jednotky zvláštního určení.
(2) Dne 17. prosince 2003 Rada pro mezinárodní účetní standardy (IASB) zveřejnila revidovaný mezinárodní účetní standard (IAS) 39 Finanční nástroje: účtování a oceňování.
IAS 39 stanoví především hlavní principy účtování a oceňování finančních aktiv a finančních závazků a byl přijat Evropskou komisí v nařízení Komise (ES) č. 2086/2004 [3], s výjimkou některých ustanovení o používání oceňování reálnou hodnotou a o zajišťovacím účetnictví.
(3) Dne 17. prosince 2004 vydala IASB změnu IAS 39 Finanční nástroje: účtování a oceňování – Přechod a prvotní zaúčtování finančních aktiv a finančních závazků v rámci své iniciativy usnadnit evropským společnostem, zvláště těm, které jsou registrovány u americké Komise pro cenné papíry a burzu (Securities and Exchange Commission – SEC) přechod na IAS/IFRS.
(4) Dne 11. listopadu 2004 Výbor pro výklad mezinárodních standardů účetního výkaznictví (IFRIC) vydal změnu výkladu IFRIC k výkladu SIC-12 Rozsah působnosti SIC-12; Konsolidace – Jednotky zvláštního určení.
Změna se zabývá stávajícím vyjmutím rozsahu působnosti v SIC-12 pro plány výhod po ukončení zaměstnání a plány kapitálové náhrady (SIC-12.6.).
Účelem změny rozsahu působnosti je zajištění souladu s požadavky IAS 19 Zaměstnanecké požitky a zavedení změn vyžádaných nedávným přijetím standardu IFRS 2 Úhrada akciemi [4].
(5) Komise dospěla k závěru, že pozměněný standard a pozměněný výklad splňují kritéria stanovená v čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1606/2002. Konzultace s technickými odborníky v této oblasti potvrzují, že obě změny splňují technická kritéria pro přijetí.
(6) V zájmu zajištění soudržnosti mezi mezinárodními účetními standardy je třeba v důsledku přijetí změn standardu IAS 39 provést změny standardu IFRS 1 První použití mezinárodních standardů pro finanční výkaznictví.
(7) Nařízení (ES) č. 1725/2003 by tedy mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8) Tyto změny by měly výjimečně nabýt účinku pro finanční rok obchodních společností, který začíná dne 1. ledna 2005 nebo později, tedy před vyhlášením tohoto nařízení.
Zpětná působnost je výjimečně ospravedlněna umožněním přípravy účetní závěrky těm, kteří standardy použijí poprvé, v souladu s IAS/IFRS.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro účetní předpisy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1725/2003 se mění takto:
1. Vkládá se znění změn mezinárodního účetního standardu (IAS) 39 Finanční nástroje: účtování a oceňování – Přechod a prvotní zaúčtování finančních aktiv a finančních závazků, stanovené v příloze tohoto nařízení.
2. Vkládá se znění změny výkladu IFRIC týkající se výkladu SIC-12 Rozsah působnosti SIC-12; Konsolidace – Jednotky zvláštního určení, stanovené v příloze tohoto nařízení.
3. V zájmu zajištění soudržnosti mezi mezinárodními účetními standardy je třeba v důsledku přijetí změn standardu IAS 39 provést změny standardu IFRS 1 První použití mezinárodních standardů pro finanční účetnictví.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1752/2005
ze dne 26. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 27. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1753/2005
ze dne 26. října 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu tuňáka obecného v Atlantském oceánu, východně od 45° z.d., a ve Středozemním moři plavidly plujícími pod vlajkou Francie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1754/2005
ze dne 26. října 2005,
kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 796/2004, pokud jde o použití článku 21 ve francouzských zámořských departementech v roce 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [1], a zejména na článek 145 písm. c) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 21 nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce [2], stanoví snížení, která se mají použít v případě opožděného podání žádosti o podporu.
(2) Francouzské orgány informovaly Komisi, že ve čtyřech francouzských zámořských departementech nebyla zemědělcům včas zpřístupněna informace o plochách, kterou zemědělci potřebují, aby mohli v souladu s článkem 11 nařízení (ES) č. 796/2004 vyhotovit jejich jednotnou žádost na rok 2005.
V důsledku toho zemědělci nemohli předložit jednotnou žádost do 15. května 2005, jak bylo stanoveno. 15. května 2005.
(3) Je proto vhodné nepoužít snížení podle článku 21 nařízení (ES) č. 796/2004 pro zemědělce ve francouzských zámořských departementech, kteří podali žádost nejpozději do jednoho měsíce poté, co jim byla informace zpřístupněna.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídicího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Snížení o 1 % za každý pracovní den stanovené v čl. 21 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 796/2004 se nepoužijí na jednotné žádosti nebo jejich změny, které byly podané do:
- 6. června 2005 příslušným orgánům Francouzské Guyany,
- 19. června 2005 příslušným orgánům Martiniku,
- 24. června 2005 příslušným orgánům Réunionu,
- 27. června 2005 příslušným orgánům Guadeloupu.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1755/2005
ze dne 27. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1756/2005
ze dne 27. října 2005
o zahájení nabídkového řízení na udělení vývozních licencí v režimu A3 pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citróny, stolní hrozny a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení, vzhledem k těmto důvodům:
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 [2] stanovilo podrobná pravidla pro vývozní náhrady pro ovoce a zeleninu.
(2) Čl. 35 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/96 stanovil, že v míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství produktů, mohou být pro produkty vyvážené Společenstvím stanoveny vývozní náhrady, a to v mezích vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy.
(3) V souladu s čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 je třeba zajistit, aby nebyly narušeny obchodní toky vzniklé již dříve na základě režimu náhrad. Z těchto důvodů a kvůli sezónnímu charakteru vývozů ovoce a zeleniny je třeba pro každý produkt stanovit kvóty v souladu s nomenklaturou zemědělských produktů pro vývozní náhrady zavedenou nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3]. Množství pro jednotlivé produkty je nutné přidělit s přihlédnutím k jejich skladovatelnosti.
(4) Čl. 35 odst. 4 nařízení (ES) č. 2200/96 stanovil, že při stanovení náhrad se bere v úvahu stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti ovoce a zeleniny na trhu Společenství na straně jedné a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na straně druhé. Je nutné zohlednit i náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu a také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 2200/96 se ceny na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Situace v mezinárodním obchodě nebo specifické požadavky konkrétních trhů mohou vyžadovat, aby se výše náhrady pro daný produkt lišila podle místa jeho určení.
(7) Rajčata, pomeranče, citróny, stolní hrozny, a jablka tříd jakosti Extra, I a II stanovených na základě společných norem jakosti mohou být v současné době vyváženy v hospodářsky významném množství.
(8) Za účelem nejúčinnějšího využití dostupných zdrojů a na základě dané struktury vývozů Společenství je třeba přistoupit k otevřenému nabídkovému řízení a stanovit pro dané období směrné výše náhrad a předpokládaná množství.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto se otevírá nabídkové řízení na přidělení vývozních licencí v režimu A3.
Dotčené produkty, lhůty pro podání nabídek, směrné výše náhrad a předpokládaná množství jsou stanoveny v příloze.
2. Licence vydané za účelem potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4] se nezapočítávají do povolených množství uvedených v příloze.
3. Aniž je dotčeno provádění článku 5 odst. 6 nařízení (ES) č. 1961/2001, doba platnosti licence typu A3 se stanoví na dva měsíce.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1757/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 690/2001 o zvláštních opatřeních na podporu trhu v odvětví hovězího masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 38 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 690/2001 [2] stanoví režim nákupu jatečně upravených těl určitých skupin zvířat starších 30 měsíců.
Po převzetí jatečně upravených těl mohou příslušné členské státy dané produkty mimo jiné zničit.
V případě zničení článek 7 uvedeného nařízení stanoví, že příslušný orgán přijme všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby veškeré dané maso bylo zpracováno v kafilériích a aby takto získané produkty nemohly být použity k potravinářským ani krmným účelům.
Od března 2002 nebyly v rámci tohoto zvláštního opatření na podporu trhu provedeny žádné nákupy.
(2) Ze zkušeností vyplývá, že při nákupech v rámci tohoto režimu nelze v nejvzdálenějších regionech, které jsou obtížně dostupné a zcela postrádají zpracovatelská zařízení v rozumné vzdálenosti, ničit jatečně upravená těla v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 690/2001.
Jatečně upravená těla koupená v nejvzdálenějších regionech podle nařízení (ES) č. 690/2001 byla zakopána v letech 2001–2002.
Zakopání proběhlo v souladu s náležitými veterinárními a environmentálními normami a odpovídalo cíli zničení stanovenému v článku 7 nařízení (ES) č. 690/2001.
(3) S ohledem na zvláštní podmínky v nejvzdálenějších regionech by nařízení (ES) č. 690/2001 mělo být změněno, aby umožňovalo i jiné formy zničení jatečně upravených těl koupených v rámci daného režimu, než je zpracování v kafilériích.
(4) Dále je z výše uvedených výjimečných důvodů a v souladu s náležitými veterinárními a environmentálními normami vhodné postihnout minulé případy zakopání v nejvzdálenějších regionech.
Za tím účelem je třeba, aby se změna nařízení použila se zpětnou platností od 1. července 2001.
(5) Nařízení (ES) č. 690/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 7 nařízení (ES) č. 690/2001 se vkládají nové pododstavce, které znějí:
"Příslušný orgán však může rozhodnout, že jatečně upravená těla nebo půlky jatečně upravených těl budou zneškodněny spálením či zakopáním, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a) příslušná zvířata byla poražena v rámci tohoto nařízení v hospodářstvích, která se nacházejí v nejvzdálenějších regionech s obtížným přístupem;
b) v tomto regionu není k dispozici požadovaná infrastruktura pro zpracování jatečně upravených těl či půlek jatečně upravených těl v kafilériích, jak je uvedeno v prvním pododstavci.
Zakopání uvedené v druhém pododstavci musí být dostatečně hluboké, aby se zamezilo tomu, že jsou jatečně upravená těla či půlky jatečně upravených těl vyhrabány masožravými zvířaty, a zvolený pozemek musí zajišťovat, že nebudou znečištěny podzemní vody ani nebude jinak poškozeno životní prostředí.
Před zakopáním budou jatečně upravená těla či půlky jatečně upravených těl v případě potřeby postříkány vhodným dezinfekčním prostředkem schváleným příslušným orgánem."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1758/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se zavádí nouzová destilace podle článku 30 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro určitá vína v Maďarsku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na čl. 33 odst. 1 písm. f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 umožňuje přijmout opatření pro nouzovou destilaci v případě výjimečného narušení trhu následkem značných přebytků.
Toto opatření se může omezovat na určité kategorie vína nebo na určité pěstitelské oblasti a na žádost příslušného členského státu jej lze použít na jakostní vína s.o.
(2) Maďarská vláda požádala dopisem ze dne 11. července 2005 o zavedení nouzové destilace pro stolní vína vyrobená na svém území a pro jakostní vína vyrobená ve vymezených regionech (jakostní vína s.o.).
(3) V Maďarsku byly zjištěny značné přebytky na trhu se stolním vínem i s jakostním vínem vyrobeným ve vymezených regionech (jakostní vína s.o.), které se odrážejí ve snížení cen a ve znepokojujícím množství zásob na konci hospodářského roku 2004/05.
Aby se zabránilo tomuto negativnímu vývoji a zároveň došlo ke zlepšení složité situace na trhu, je zapotřebí snížit zásoby maďarského vína na úroveň považovanou za obvyklou pro potřeby trhu.
(4) Vzhledem k tomu, že jsou splněny podmínky uvedené v čl. 30 odst. 5 nařízení (ES) č. 1493/1999, je vhodné stanovit nouzové zavedení destilace pro maximální objem 400000 hektolitrů stolního vína a maximální objem 100000 hektolitrů jakostního vína vyrobeného ve vymezených regionech (jakostní vína s.o.).
(5) Zavedení nouzové destilace podle tohoto nařízení musí být v souladu s podmínkami stanovenými nařízením Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu [2], pokud jde o opatření týkající se destilace podle článku 30 nařízení (ES) č. 1493/1999. Musí se použít i další ustanovení nařízení (ES) č. 1623/2000, zejména ustanovení o dodávce alkoholu intervenční agentuře a o vyplacení zálohy.
(6) Je třeba stanovit nákupní cenu, kterou uhradí palírna producentovi v takové výši, aby se napravilo narušení trhu a zároveň se umožnilo producentům využít daného opatření.
(7) Produktem nouzové destilace smí být pouze surový nebo neutrální alkohol, který se musí povinně dodávat pouze intervenční agentuře, aby se zabránilo narušení trhu s konzumním alkoholem, který pochází především z destilace podle článku 29 nařízení (ES) č. 1493/1999.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1623/2000 pro tento druh destilace se zavádí nouzová destilace podle článku 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 pro maximální množství 400000 hektolitrů stolního vína a pro maximální množství 100000 hektolitrů jakostního vína vyrobeného ve vymezených regionech (jakostní vína s.o.) v Maďarsku.
Článek 2
Každý producent může uzavřít smlouvu o dodávce podle článku 65 nařízení (ES) č. 1623/2000 (dále jen "smlouva") od 31. října do 25. listopadu 2005.
Ke smlouvám se přiloží doklad o poskytnutí jistoty ve výši 5 EUR na hektolitr.
Smlouvy jsou nepřevoditelné.
Článek 3
1. Pokud celkové množství pokryté smlouvami, které se předloží intervenční agentuře, překročí množství stanovená v článku 1, členský stát určí míru krácení, která se použije pro uvedené smlouvy.
2. Členský stát přijme nezbytná správní opatření, aby došlo ke schválení smluv nejpozději do 23. prosince 2005. Schválení obsahuje údaje o případně použité míře krácení a o objemu vína povoleného na každou smlouvu a uvádí možnost vypovězení smlouvy producentem v případě použití míry krácení.
Členský stát sdělí Komisi do 6. ledna 2006 objemy vín uvedené ve schválených smlouvách.
3. Členský stát může omezit počet smluv uzavřených jedním producentem podle tohoto nařízení.
Článek 4
1. Množství vín, která jsou předmětem schválených smluv musí být dodána do palírny nejpozději do 10. dubna 2006. V souladu s čl. 6 odst. 1 musí být vyrobený alkohol dodán intervenční agentuře nejpozději do 15. července 2006.
2. Jistota se uvolní v poměru k dodaným množstvím, jakmile producent předloží doklad o dodání do palírny.
Pokud se ve lhůtě stanovené v odstavci 1 neuskuteční žádná dodávka, jistota propadá.
Článek 5
Minimální kupní cena vína dodaného k destilaci podle tohoto nařízení se rovná částce 1,914 EUR za % objemové a hektolitr pro stolní vína a částce 2,30 EUR za % objemové a hektolitr pro jakostní vína s.o.
Článek 6
1. Palírna dodá intervenční agentuře produkt získaný destilací.
Obsah alkoholu u tohoto produktu je nejméně 92 % objemových.
2. Cena, kterou intervenční agentura zaplatí palírně za dodaný surový alkohol, činí 2,281 EUR za % objemové a hektolitr, pokud je vyroben ze stolních vín a 2,667 EUR za % objemové a hektolitr, pokud je vyroben z jakostních vín s.o. Platba se provádí podle čl. 62 odst. 5 nařízení (ES) č. 1623/2000.
Palírna může obdržet zálohu na tuto částku ve výši 1,122 EUR za % objemové a hektolitr u alkoholu vyrobeného ze stolních vín a 1,508 EUR za % objemové a hektolitr u alkoholu vyrobeného z jakostních vín s.o.
V takovém případě se ze skutečně vyplacených cen odečte výše záloh.
Články 66 a 67 nařízení (ES) č. 1623/2000 jsou použitelné.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1759/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 28. října 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1760/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1761/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty z cukru vyvážené v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kotacemi nebo cenami na světovém trhu s výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, a cenami těchto výrobků ve Společenství, může být vyrovnán vývozní náhradou;
(2) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2], stanoví, že vývozní náhrada na 100 kilogramů výrobků, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001, se rovná základní částce násobené obsahem sacharosy, podle potřeby včetně ostatních cukrů vyjádřených jako sacharosa; obsah sacharosy v dotyčném výrobku se určuje v souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95;
(3) Čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že základní výše náhrady pro sorbózu vyvezenou v nezměněném stavu se musí rovnat základní výši náhrady snížené o jednu setinu použitelné výrobní náhrady podle nařízení Rady (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování výrobních náhrad pro cukr používaný v chemickém průmyslu [3] pro výrobky, jejichž seznam je zahrnut v příloze posledně uvedeného nařízení;
(4) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 se základní výše náhrady za ostatní výrobky, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, vyvážené v nezměněném stavu, musí rovnat jedné setině částky, která na jedné straně bere v úvahu rozdíl mezi intervenční cenou pro bílý cukr pro oblasti Společenství bez deficitu v měsíci, pro který je stanovena základní výše, a cenovými nabídkami nebo cenami bílého cukru na světovém trhu, a na straně druhé z důvodu potřeby vytvořit rovnováhu mezi využitím základních produktů Společenství při výrobě zpracovaných výrobků na vývoz do třetích zemí a využitím produktů třetích zemí dovezených v rámci aktivního zušlechťovacího styku;
(5) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 se použití základní výše může omezit na některé výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení;
(6) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 upravuje stanovení náhrad pro vývoz produktů v nezměněném stavu uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. f), g) a h) uvedeného nařízení; náhrada musí být stanovena na 100 kilogramů sušiny, přičemž se bere v úvahu vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód KN 17023091 a pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 a hospodářské aspekty předpokládaných vývozů; v případě produktů uvedených ve zmíněném čl. 1 písm. f) a g) se náhrada má poskytovat pro produkty, které splňují podmínky článku 5 nařízení (ES) č. 2135/95; pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. h) náhrada se poskytne pouze u těch, které splňují podmínky článku 6 nařízení (ES) č. 2135/95;
(7) Výše uvedených náhrad se musí stanovit každý měsíc, přičemž je lze měnit v intervenčním období;
(8) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení;
(9) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený;
(10) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu;
(11) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je třeba stanovit náhrady pro příslušné produkty v přiměřené výši;
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. d), f), g) a h) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážených v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1762/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 11. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1138/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1138/2005 ze dne 15. července 2005, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2005/06, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1138/2005 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 11. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1138/2005 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 40,109 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1763/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné na některé mléčné výrobky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 15. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že rozdíl mezi cenami, jež jsou v případě produktů uvedených v čl. 1 písm. a), b), c), d), e) a g) uvedeného nařízení uplatňovány v mezinárodním obchodě, a cenami v rámci Společenství lze pokrýt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) V případě některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, však existuje nebezpečí, že pokud se předem stanoví vysoké sazby náhrad, může to ohrozit závazky přijaté ohledně těchto náhrad.
Aby se tomuto nebezpečí předešlo, je nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by se tím však bránilo uzavírání dlouhodobých smluv.
V případě, že jsou sazby náhrad pro tyto produkty stanoveny předem, lze těchto dvou cílů dosáhnout stanovením zvláštních sazeb.
(5) Podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 jsou pro stanovení sazby náhrad vzaty v úvahu případně produkční náhrady, podpory nebo jiná opatření s rovnocenným účinkem, která jsou použitelná ve všech členských státech v souladu s nařízením o společné organizaci trhu s daným výrobkem, pokud jde o základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 nebo na roveň postavené produkty.
(6) Podle čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 se podpora poskytuje na odstředěné mléko vyrobené ve Společenství a zpracované na kasein a kaseináty, pokud toto mléko a kasein nebo kaseináty z něho vyrobené splňují určité podmínky.
(7) Nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [3], stanoví, že máslo a smetanu za snížené ceny je třeba poskytnout k dispozici odvětvím, která vyrábějí určité výrobky.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené na seznamu v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v článku 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 a vyvážené ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1764/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné u některých produktů v odvětví cukru vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedenými v čl. 1 odst. 1 písm. a), c), d), f), g) a h) uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě, že se tyto produkty vyvážejí ve formě zboží uvedeného v příloze V uvedeného nařízení.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů pro každý z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Ustanovení čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro tentýž produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(5) Náhrady stanovené tímto nařízením lze stanovit předem, neboť v současnosti není možné odhadnout situaci na trzích v příštích několika měsících.
(6) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v čl. 1 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001 se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1765/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu mníka mořského v oblastech ICES III (vody Společenství a mezinárodní vody) plavidly plujícími pod vlajkou Dánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1766/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Při určování produktů a oblastí způsobilých pro náhrady je vhodné vzít v úvahu na jednu stranu skutečnost, že postavení určitých produktů Společenství na trhu neopodstatňuje podporování jejich vývozu, a na druhou stranu to, že zeměpisná blízkost některých oblastí by mohla usnadnit odklon obchodu a zneužití.
(10) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(11) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1767/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 25. října 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 25. října 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1768/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 25 října 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 25 října 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 12,40 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1769/2005
ze dne 27. října 2005
o vydání dovozních licencí pro rýži na základě žádostí podaných během prvních deseti pracovních dnů měsíce října 2005 podle nařízení (ES) č. 327/98
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [1],
s ohledem na rozhodnutí Rady 96/317/ES ze dne 13. května 1996 o uzavření výsledků konzultací s Thajskem podle článku XXIII GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 327/98 ze dne 10. února 1998 o otevření a správě celních kvót pro dovoz rýže a zlomkové rýže [3], a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Dovozní licence pro rýži podané během prvních deseti pracovních dnů měsíce října 2005 podle nařízení (ES) č. 327/98 a oznámené Komisi se vydávají pro množství uvedená v žádostech, která se upraví procentní sazbou snížení stanovenou v příloze tohoto nařízení.
2. Konečné užití každé dotyčné kvóty během roku 2005 v procentech se uvádí v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1770/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro krmné směsi z obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1517/95 ze dne 29. června 1995 o prováděcích pravidlech k nařízení (ES) č. 1784/2003, co se týče dovozního a vývozního režimu pro krmné směsi z obilovin a kterým se mění nařízení (ES) č. 1162/95 o zvláštních prováděcích pravidlech k režimu dovozních a vývozních licencí pro obiloviny a rýži [2], stanovuje v článku 2 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady poskytované pro tyto produkty.
(3) Při tomto výpočtu musí být vzat v úvahu také obsah produktů z obilovin.
Za účelem zjednodušení by náhrada měla být vyplácena pro dvě kategorie "produktů z obilovin", totiž kukuřici, nejběžněji používanou obilovinu pro výrobu krmných směsí určených na vývoz, a produkty z kukuřice na jedné straně a pro jiné obiloviny na straně druhé; druhá kategorie zahrnuje libovolné produkty z obilovin kromě kukuřice a produkty vyrobené z kukuřice.
Náhrada musí být poskytnuta pro množství produktů obilovin obsažené v daném krmivu.
(4) Výše náhrady musí zohlednit možnosti a podmínky prodeje těchto produktů na světovém trhu, potřebu zamezit narušení trhu Společenství a ekonomický aspekt vývozu.
(5) S ohledem na současnou situaci na trhu s obilovinami, především na vyhlídky v oblasti dodávek, je třeba zrušit vývozní náhrady.
(6) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro krmné směsi uvedené v nařízení (ES) č. 1784/2003 a podléhající nařízení (ES) č. 1517/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1771/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1772/2005
ze dne 27. října 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 21. do 27. října 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1058/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1773/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro oves v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1438/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 ze dne 2. září 2005 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro oves ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2005/06 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýcarska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 by měla být stanovena maximální náhrada.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 21. do 27. října 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1438/2005 se maximální vývozní náhrada pro oves stanovuje na 24,98 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1774/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 21. do 27. října 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 7,49 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 28. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1775/2005
ze dne 28. září 2005
o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem [3] významně přispěla k vytvoření vnitřního trhu se zemním plynem.
Nyní je nezbytné zajistit strukturální změny v regulačním rámci, aby se odstranily zbývající překážky dotvoření vnitřního trhu, zejména u obchodu se zemním plynem.
Jsou nezbytná další technická pravidla, která se týkají zejména služeb pro přístup třetích stran, zásad mechanismů pro přidělování kapacity, postupů pro řízení překročení kapacity a požadavků na průhlednost.
(2) Zkušenosti získané při provádění a sledování prvního souboru "Pokynů pro správnou praxi", přijatých v roce 2002 Evropským fórem pro regulaci plynárenství (Fórum) ukazují, že pro zajištění úplného provádění pravidel stanovených v pokynech ve všech členských státech a pro stanovení minimální záruky rovných podmínek přístupu na trh v praxi je nezbytné stanovit jejich právní vymahatelnost.
(3) Na zasedání Fóra ve dnech 24.– 25. září 2003 byl přijat druhý soubor společných pravidel, nazvaný "Druhé pokyny pro správnou praxi", a účelem tohoto nařízení je stanovit na základě těchto pokynů základní zásady a pravidla pro přístup k soustavě, služby pro přístup třetích stran k soustavě, řízení překročení kapacity, průhlednost, vyrovnávání a obchodování s právy na kapacitu.
(4) Článek 15 směrnice 2003/55/ES umožňuje existenci provozovatele kombinované přepravní a distribuční soustavy.
Proto pravidla stanovená v tomto nařízení nevyžadují změnu v organizaci vnitrostátních přepravních a distribučních soustav, jež jsou v souladu s příslušnými ustanoveními směrnice 2003/55/ES, a zejména článku 15 uvedené směrnice.
(5) Do oblasti působnosti tohoto nařízení spadají vysokotlaká potrubí, kterými jsou místní distribuční společnosti připojeny k plynárenské soustavě a která nejsou především používána pro místní distribuci.
(6) Je nezbytné stanovit kritéria pro určování sazeb za přístup k soustavě, aby se zajistilo, že jsou plně v souladu se zásadou nepřípustnosti diskriminace a vyhovují potřebám řádně fungujícího vnitřního trhu, plně zohledňují potřebu integrity soustavy a odrážejí skutečně vzniklé náklady, pokud tyto náklady odpovídají nákladům účinného provozovatele soustavy se srovnatelnou strukturou a jsou průhledné, včetně odpovídající návratnosti investic, a případně přihlížejí k srovnávacím rozborům sazeb prováděným regulačními orgány.
(7) Při výpočtu sazeb za přístup k soustavám je důležité vzít v úvahu skutečně vzniklé náklady, pokud tyto náklady odpovídají nákladům účinného provozovatele soustavy se srovnatelnou strukturou a jsou průhledné, jakož i potřebu zajistit přiměřenou návratnost investic a motivaci k výstavbě nové infrastruktury.
V tomto ohledu, a zejména pokud bude mezi plynovody existovat účinná soutěž, budou srovnávací rozbory sazeb představovat důležitou součást této úvahy.
(8) Používání tržních způsobů při stanovování sazeb, například aukcí, musí být slučitelné s ustanoveními směrnice 2003/55/ES.
(9) Společný minimální soubor služeb pro přístup třetích stran je nezbytný pro stanovení společných minimálních norem přístupu v praxi v celém Společenství, pro zajištění dostatečné slučitelnosti služeb pro přístup třetích stran a pro možnost využívání výhod řádně fungujícího vnitřního trhu se zemním plynem.
(10) Odkazy na harmonizované přepravní smlouvy v souvislosti s nediskriminačním přístupem k síti provozovatelů přepravních soustav neznamenají, že podmínky přepravních smluv konkrétního provozovatele soustavy v členském státě musí být stejné jako u jiného provozovatele přepravní soustavy v daném nebo v jiném členském státě, pokud nejsou stanoveny minimální požadavky, které musí splňovat všechny přepravní smlouvy.
(11) Řízení smluvního překročení kapacity soustav je důležité pro dotvoření vnitřního trhu se zemním plynem.
Je nezbytné vypracovat společná pravidla, jež by zajistila rovnováhu mezi potřebou uvolnit nevyužitou kapacitu v souladu se zásadou "využít nebo ztratit" s právem držitele kapacity využít ji v případě potřeby a současně zvyšovat likvidnost kapacity.
(12) Ačkoliv v současné době nepředstavuje fyzické překročení kapacity soustav ve Společenství problém, může se jím v budoucnu stát.
Proto je důležité stanovit pro takové situace základní zásadu pro přidělování překročené kapacity.
(13) Uživatelé soustav potřebují pro účinný přístup k plynárenské soustavě informace zejména o technických požadavcích a dostupné kapacitě, které jim umožní využít obchodní příležitosti, které se objeví v rámci vnitřního trhu.
Pro tyto požadavky na průhlednost jsou nezbytné společné minimální normy.
Tyto informace lze zveřejňovat různými prostředky včetně elektronických prostředků.
(14) V případě zemního plynu představují nediskriminační a průhledné systémy vyrovnávání používané provozovateli přepravních soustav důležité mechanismy zejména ve vztahu k novým účastníkům vstupujícím na trh, kteří mohou mít s vyrovnáváním svého celkového portfolia prodejů větší potíže než společnosti, jež jsou na daném trhu již zavedené.
Proto je nezbytné stanovit pravidla pro zajištění toho, aby provozovatelé přepravních soustav používali tyto mechanismy způsobem slučitelným s podmínkami nediskriminačního, průhledného a účinného přístupu k soustavě.
(15) Obchodování s primárními právy na kapacitu představuje důležitou součást rozvoje konkurenčního trhu a vytváření likvidity.
Toto nařízení by proto mělo stanovit základní pravidla pro tuto oblast.
(16) Je nezbytné zajistit, aby podniky pořizující si práva na kapacitu mohly tato práva prodat jiným licencovaným podnikům, čímž se zajistí dostatečná likvidita trhu s kapacitou.
Tento přístup však nebrání tomu, aby u soustavy, jejíž kapacita není po určité, na vnitrostátní úrovni stanovené období využita, byla tato kapacita dána opětovně na trhu k dispozici jako pevná.
(17) Vnitrostátní regulační orgány by měly zajistit dodržování pravidel obsažených v tomto nařízení a v pokynech, které jsou podle něj přijaty.
(18) V pokynech připojených k tomuto nařízení jsou na základě "Druhých pokynů pro správnou praxi" vymezena podrobná prováděcí pravidla.
Tato pravidla se případně budou v průběhu doby vyvíjet s přihlédnutím k rozdílům mezi vnitrostátními plynárenskými soustavami.
(19) Při navrhování změn pokynů uvedených v příloze tohoto nařízení by měla Komise nejprve vést konzultace se všemi stranami, jichž se pokyny týkají a které jsou zastoupeny profesními organizacemi, a s členskými státy v rámci Fóra a požádat o vyjádření skupinu evropských regulačních orgánů pro elektroenergetiku a plynárenství.
(20) Členské státy a příslušné vnitrostátní orgány by měly Komisi poskytovat příslušné informace.
Komise by měla s těmito informacemi nakládat jako s důvěrnými.
(21) Tímto nařízením a pokyny přijatými v souladu s ním není dotčeno použití pravidel Společenství, které se týkají hospodářské soutěže.
(22) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [4].
(23) Protože cíle tohoto nařízení, zejména stanovení spravedlivých pravidel pro podmínky přístupu k plynárenským přepravním soustavám, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, a proto jej může být z důvodu rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Cílem tohoto nařízení je stanovit nediskriminační pravidla pro podmínky přístupu k plynárenským přepravním soustavám s přihlédnutím ke zvláštnostem celostátních a regionálních trhů, aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu se zemním plynem.
Tento cíl zahrnuje stanovení harmonizovaných zásad pro sazby či metody jejich výpočtu, pro přístup k soustavě, zavedení služeb pro přístup třetích stran, a harmonizované zásady pro přidělování kapacity a řízení překročení kapacity, stanovení požadavků na průhlednost, pravidla pro vyrovnávání, vyrovnávací poplatky a usnadnění obchodování s kapacitou.
2. Členské státy mohou ustavit subjekt nebo orgán zřízený v souladu se směrnicí 2003/55/ES, který vykonává jednu nebo více funkcí obvykle vykonávaných provozovatelem přepravní soustavy a který podléhá tomuto nařízení.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "přepravou" přeprava zemního plynu soustavou, tvořenou zejména vysokotlakým potrubím, jinou než těžební plynovodní sítí či než tou částí vysokotlakého potrubí, které je používáno především v souvislosti s místní distribucí zemního plynu, s cílem jeho dodávek zákazníkům, avšak s vyloučením dodávek samotných;
2. "přepravní smlouvou" smlouva, kterou provozovatel přepravní soustavy uzavírá s uživatelem soustavy za účelem přepravy;
3. "kapacitou" maximální průtok vyjádřený v obvyklých metrech krychlových za jednotku času nebo v jednotkách energie za jednotku času, na který má uživatel soustavy na základě přepravní smlouvy právo;
4. "nevyužitou kapacitou" pevná kapacita, kterou si uživatel soustavy pořídil podle přepravní smlouvy, ale kterou nenominoval ve lhůtě stanovené ve smlouvě;
5. "řízením překročení kapacity" řízení portfolia kapacity provozovatele přepravní soustavy za účelem optimálního a maximálního využití technické kapacity a včasného zjišťování budoucího překročení kapacity a bodů nasycení;
6. "sekundárním trhem" trh s kapacitou obchodovanou mimo primární trh;
7. "nominací" oznámení, kterým uživatel soustavy provozovateli přepravní soustavy předem ohlašuje skutečný průtok, který chce do soustavy dodat nebo z ní odebrat;
8. "renominací" následné oznámení opravené nominace;
9. "integritou soustavy" takový stav přepravní soustavy včetně nezbytných přepravních zařízení, kdy tlak a jakost zemního plynu zůstává v rozmezí minimálních a maximálních limitů stanovených provozovatelem přepravní soustavy, takže přeprava zemního plynu je po technické stránce zaručena;
10. "vyrovnávacím obdobím" období, ve kterém musí jednotliví uživatelé soustavy vyrovnat odběr určitého množství zemního plynu vyjádřeného v jednotkách energie dodávkou stejného množství zemního plynu do přepravní soustavy v souladu s přepravní smlouvou nebo řádem soustavy;
11. "uživatelem soustavy" zákazník nebo potenciální zákazník provozovatele přepravní soustavy a samotní provozovatelé přepravních soustav, pokud je to potřebné pro výkon jejich funkce ve vztahu k přepravě;
12. "přerušitelnými službami" služby nabízené provozovatelem přepravní soustavy v souvislosti s přerušitelnou kapacitou;
13. "přerušitelnou kapacitou" kapacita přepravy zemního plynu, kterou může provozovatel přepravní soustavy v souladu s podmínkami přepravní smlouvy přerušit;
14. "dlouhodobými službami" služby nabízené provozovatelem přepravní soustavy na dobu jednoho roku a delší;
15. "krátkodobými službami" služby nabízené provozovatelem přepravní soustavy na dobu kratší než jeden rok;
16. "pevnou kapacitou" kapacita přepravy zemního plynu, která je provozovatelem přepravní soustavy smluvně zaručená jako nepřerušitelná;
17. "pevnými službami" služby nabízené provozovatelem přepravní soustavy v souvislosti s pevnou kapacitou;
18. "technickou kapacitou" maximální pevná kapacita, kterou může provozovatel přepravní soustavy nabídnout uživatelům soustavy s přihlédnutím k integritě soustavy a provozním požadavkům přepravní soustavy;
19. "smluvní kapacitou" kapacita, kterou provozovatel přepravní soustavy přidělil uživateli soustavy na základě přepravní smlouvy;
20. "dostupnou kapacitou" část technické kapacity, která není přidělena a je v danou chvíli v soustavě ještě k dispozici;
21. "smluvním překročením kapacity" situace, kdy výše poptávky po pevné kapacitě překračuje technickou kapacitu;
22. "primárním trhem" trh s kapacitou obchodovanou přímo provozovatelem přepravní soustavy;
23. "fyzickým překročením kapacity" situace, kdy v určitém okamžiku výše poptávky po skutečných dodáních překračuje technickou kapacitu.
2. Použijí se rovněž příslušné definice obsažené v článku 2 směrnice 2003/55/ES s výjimkou definice přepravy v bodu 3 uvedeného článku.
Článek 3
Sazby za přístup k soustavám
1. Sazby nebo metody pro jejich výpočet, používané provozovateli přepravních soustav a schválené regulačními orgány podle čl. 25 odst. 2 směrnice 2003/55/ES, a rovněž sazby zveřejňované podle čl. 18 odst. 1 uvedené směrnice jsou průhledné, berou v úvahu potřebu integrity soustavy a jejího zlepšování a odrážejí skutečné náklady, pokud tyto náklady odpovídají nákladům účinného provozovatele soustavy se srovnatelnou strukturou a jsou průhledné, včetně odpovídající návratnosti investic, a případně přihlížejí k srovnávacím rozborům sazeb prováděným regulačními orgány. Sazby nebo metody pro jejich výpočet se používají nediskriminačním způsobem.
Členské státy mohou rozhodnout, že sazby lze rovněž určovat tržními prostředky, jako jsou aukce, pokud jsou takové prostředky a výnosy z nich plynoucí schváleny regulačním orgánem.
Sazby nebo metody pro jejich výpočet usnadňují účinné obchodování se zemním plynem a hospodářskou soutěž a současně zabraňují křížovým dotacím mezi uživateli soustavy a poskytují podněty k investicím a k zachování nebo vytváření interoperability přepravních soustav.
2. Sazby za přístup k soustavě nesmí omezit likviditu trhu ani narušit přeshraniční obchod mezi různými přepravními soustavami. Pokud by rozdíly ve struktuře sazeb nebo mechanismů vyrovnávání narušovaly obchod mezi přepravními soustavami, usilují provozovatelé přepravních soustav, aniž je dotčen čl. 25 odst. 2 směrnice 2003/55/ES, v úzké spolupráci s příslušnými vnitrostátními orgány aktivně o sblížení struktur sazeb a zásad ukládání poplatků, a to i ve vztahu k vyrovnávání.
Článek 4
Služby pro přístup třetích stran
1. Provozovatelé přepravních soustav:
a) zajistí nediskriminační nabídku služeb všem uživatelům soustavy.
Zejména pokud provozovatel přepravní soustavy nabízí stejnou službu různým zákazníkům, činí tak za rovnocenných smluvních podmínek buď za použití harmonizovaných přepravních smluv, nebo podle společného řádu soustavy schváleného příslušným orgánem postupem podle článku 25 směrnice 2003/55/ES;
b) poskytují pevné i přerušitelné služby pro přístup třetích stran.
Cena za přerušitelnou kapacitu odráží pravděpodobnost přerušení;
c) nabízejí uživatelům soustavy dlouhodobé i krátkodobé služby.
2. Přepravní smlouvy uzavřené s nestandardními termíny zahájení nebo na dobu kratší, než je standardní roční přepravní smlouva, nesmějí vést k bezdůvodně vyšším nebo nižším sazbám, jež neodrážejí tržní hodnotu služby podle zásad v čl. 3 odst. 1.
3. Služby pro přístup třetích stran mohou být případně poskytovány s výhradou vhodné záruky solventnosti uživatele soustavy.
Tyto záruky nesmí vytvářet bezdůvodnou překážku vstupu na trh a musí být nediskriminační, průhledné a přiměřené.
Článek 5
Zásady mechanismů přidělování kapacity a postupů pro řízení překročení kapacity
1. Účastníkům trhu je dána k dispozici maximální kapacita ve všech významných bodech uvedených v čl. 6 odst. 3, s přihlédnutím k integritě soustavy a účinnost provozu soustavy.
2. Provozovatelé přepravních soustav zavedou a zveřejní nediskriminační a průhledné mechanismy přidělování kapacity, které:
a) poskytují vhodné ekonomické signály pro účinné a maximální využití technické kapacity a usnadňují investice do nové infrastruktury;
b) jsou slučitelné s tržními mechanismy včetně krátkodobých trhů a obchodovacích středisek a zároveň jsou pružné a schopné se přizpůsobit podmínkám vyvíjejícího se trhu;
c) jsou slučitelné se systémy přístupu k soustavě členských států.
3. Pokud provozovatelé přepravních soustav uzavírají nové přepravní smlouvy nebo znovu sjednávají stávající přepravní smlouvy, zohlední tyto smlouvy následující zásady:
a) v případě smluvního překročení kapacity nabídne provozovatel přepravní soustavy nevyužitou kapacitu na primárním trhu alespoň v režimu na následující den a jako přerušitelnou,
b) uživatelé soustavy, kteří chtějí na sekundárním trhu odprodat nebo pronajmout jimi nevyužitou smluvní kapacitu, mají právo tak učinit.
Členské státy mohou od uživatelů soustavy požadovat, aby tuto skutečnost oznámili nebo sdělili provozovateli přepravní soustavy.
4. Pokud smluvní kapacita ze stávajících přepravních smluv zůstane nevyužitá a dojde k smluvnímu překročení kapacity, použijí provozovatelé přepravních soustav odstavec 3, pokud tím nebudou porušeny požadavky stávajících přepravních smluv.
Pokud by tím došlo k porušení stávajících přepravních smluv, požádají provozovatelé přepravních soustav po konzultaci s příslušnými orgány podle odstavce 3 uživatele soustavy, aby použil nevyužitou kapacitu na sekundárním trhu.
5. Dojde-li k fyzickému přetížení, použije provozovatel přepravní soustavy nebo případně regulační orgán nediskriminační a průhledné mechanismy přidělování kapacity.
Článek 6
Požadavky na průhlednost
1. Provozovatelé přepravních soustav zveřejní podrobné údaje o nabízených službách a uplatňovaných podmínkách spolu s technickými údaji, které uživatelé soustavy potřebují pro účinný přístup k soustavě.
2. Provozovatelé přepravních soustav nebo příslušné vnitrostátní orgány zveřejňují přiměřené a dostatečně podrobné informace o stanovování sazeb, metodách a struktuře, aby zajistili průhledné, objektivní a nediskriminační sazby a usnadnili účinné využívání plynárenské soustavy.
3. U poskytovaných služeb každý provozovatel přepravní soustavy pravidelně, průběžně, srozumitelným a standardizovaným způsobem zveřejňuje pro všechny významné body včetně vstupů a výstupů číselné údaje o technické, smluvní a dostupné kapacitě.
4. Významné body v přepravní soustavě, pro které se musí údaje zveřejňovat, schválí příslušné orgány po konzultaci s uživateli soustavy.
5. Pokud se provozovatel přepravní soustavy domnívá, že z důvodu zachování důvěrnosti není oprávněn zveřejnit všechny požadované údaje, vyžádá si od příslušných orgánů povolení, aby omezil zveřejnění s ohledem na daný bod či dané body.
Příslušné orgány udělují či zamítají povolení případ od případu, přičemž berou v úvahu zejména potřebu oprávněné ochrany obchodního tajemství a cíl vytvoření konkurenčního vnitřního trhu se zemním plynem.
Je-li povolení uděleno, zveřejní se dostupná kapacita bez uvedení těch číselných hodnot, kterými by se porušilo zachování důvěrnosti.
Povolení podle tohoto odstavce se neudělí, pokud ve stejném bodě mají smluvní kapacitu tři nebo více uživatelů soustavy.
6. Provozovatelé přepravních soustav vždy zveřejňují informace vyžadované tímto nařízením smysluplným, kvantifikovatelně jasným, snadno přístupným a nediskriminačním způsobem.
Článek 7
Pravidla vyrovnávání a vyrovnávací poplatky
1. Pravidla vyrovnávání musí být stanovena spravedlivým, nediskriminačním a průhledným způsobem a vycházet z objektivních kritérií.
Pravidla vyrovnávání odrážejí skutečné potřeby soustavy s přihlédnutím ke zdrojům, které má provozovatel přepravní soustavy k dispozici.
2. V případě netržních systémů vyrovnávání se úrovně tolerance určují způsobem, který buď odráží sezonnost, nebo vede k úrovni tolerance vyšší, než která vychází ze sezonnosti, a který odráží skutečné technické možnosti přepravní soustavy.
Úrovně tolerancí odrážejí skutečné potřeby soustavy s přihlédnutím ke zdrojům, které má provozovatel přepravní soustavy k dispozici.
3. Vyrovnávací poplatky v nejvyšší možné míře odrážejí náklady, přičemž zároveň uživatelům soustavy poskytují vhodné podněty k vyrovnání jejich dodávek a odběrů zemního plynu.
Zabraňují křížovým dotacím mezi uživateli soustavy a nebrání vstupu nových účastníků na trh.
Příslušné orgány nebo případně provozovatel přepravní soustavy zveřejňují metody pro výpočet vyrovnávacích poplatků a konečných sazeb.
4. Provozovatelé přepravních soustav mohou uložit peněžní sankce uživatelům soustavy, jejichž dodávka do přepravní soustavy a odběr z ní není v rovnováze podle pravidel vyrovnávání uvedených v odstavci 1.
5. Peněžní sankce přesahující skutečně vzniklé náklady na vyrovnávání, pokud tyto náklady odpovídají nákladům účinného provozovatele soustavy se srovnatelnou strukturou a jsou průhledné, se zohlední při výpočtu sazeb takovým způsobem, aby se nesnížil zájem na vyrovnávání, a schválí je příslušné orgány.
6. Aby uživatelé soustavy měli možnost přijmout včasná nápravná opatření, poskytují provozovatelé přepravních soustav dostatečné, včasné a spolehlivé on-line informace o stavu vyrovnávání u jednotlivých uživatelů soustavy.
Úroveň poskytovaných informací odráží úroveň informací, které má provozovatel přepravní soustavy k dispozici.
Pokud je poskytování těchto informací zpoplatněno, schválí poplatky příslušné orgány a provozovatel přepravní soustavy je zveřejní.
7. Členské státy zajistí, aby provozovatelé přepravních soustav usilovali o harmonizaci režimů vyrovnávání a zjednodušení struktur a úrovní poplatků za vyrovnávání za účelem usnadnění obchodování se zemním plynem.
Článek 8
Obchodování s právy na kapacitu
Každý provozovatel přepravní soustavy učiní přiměřené kroky, aby umožnil a usnadnil volné obchodování s právy na kapacitu.
Každý takový provozovatel vypracuje harmonizované přepravní smlouvy a postupy pro primární trh, aby usnadnil sekundární obchodování s kapacitou, a uzná převod primárních práv na kapacitu, je-li mu to uživatelem soustavy oznámeno.
Harmonizované přepravní smlouvy a postupy se oznamují regulačním orgánům.
Článek 9
Pokyny
1. Pokyny, kterými se stanoví minimální stupeň harmonizace požadované pro dosažení cíle tohoto nařízení, případně určí:
a) podrobnosti o službách pro přístup třetích stran včetně druhu, trvání a ostatních náležitostí těchto služeb podle článku 4;
b) podrobnosti zásad pro mechanismy přidělování kapacity a uplatňování postupů řízení překročení kapacity v případě smluvního překročení kapacity podle článku 5;
c) podrobné vymezení technických údajů, které uživatel soustavy potřebuje pro účinný přístup k soustavě, a určení všech významných bodů z důvodu požadavků na průhlednost, včetně informací, které se o všech významných bodech zveřejňují, a časového plánu zveřejňování těchto informací v souladu s článkem 6.
2. Pokyny týkající se záležitostí uvedených v odstavci 1 jsou stanoveny v příloze. Komise je může změnit; změna se provede postupem podle čl. 14 odst. 2.
3. Použití a změna pokynů přijatých na základě tohoto nařízení odráží rozdíly mezi jednotlivými vnitrostátními plynárenskými soustavami, a proto nejsou vyžadovány na úrovni Společenství jednotné podmínky pro přístup třetích stran.
Přesto mohou pokyny stanovit minimální požadavky, jež je třeba splnit pro dosažení nediskriminačních a průhledných podmínek přístupu k soustavě nezbytných pro vnitřní trh se zemním plynem, které lze poté uplatňovat s ohledem na rozdíly mezi vnitrostátními plynárenskými soustavami.
Článek 10
Regulační orgány
Při výkonu svých povinností podle tohoto nařízení zajišťují regulační orgány členských států zřízené podle článku 25 směrnice 2003/55/ES soulad s tímto nařízením a s pokyny přijatými podle článku 9 tohoto nařízení.
Tyto orgány případně spolupracují navzájem a s Komisí.
Článek 11
Poskytování informací
Členské státy a regulační orgány poskytnou na žádost Komisi veškeré potřebné informace pro účely článku 9.
Pro poskytnutí informací stanoví Komise přiměřenou lhůtu, přičemž přihlédne ke složitosti požadovaných informací a k jejich naléhavosti.
Článek 12
Právo členských států na stanovení podrobnějších opatření
Tímto nařízením nejsou dotčena práva členských států zachovat nebo zavést opatření obsahující podrobnější ustanovení, než která jsou uvedena v tomto nařízení a v pokynech podle v článku 9.
Článek 13
Sankce
1. Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření pro zajištění jejich provádění.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy o těchto předpisech vyrozumí Komisi nejpozději do 1. července 2006 a neprodleně oznámí veškeré jejich následné změny.
2. Sankce podle odstavce 1 nejsou trestněprávní povahy.
Článek 14
Projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 30 směrnice 2003/55/ES.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí Rady 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 15
Zpráva Komise
Komise sleduje provádění tohoto nařízení. Ve své zprávě podle čl.
31 odst. 3 směrnice 2003/55/ES Komise rovněž uvede zkušenosti získané při používání tohoto nařízení.
Zpráva zejména přezkoumá, do jaké míry bylo nařízení úspěšné při zajištění nediskriminačních a náklady odrážejících podmínek přístupu k soustavě u plynárenských přepravních soustav, a přispělo tak zákazníkům k možnosti volby na řádně fungujícím vnitřním trhu a k dlouhodobé bezpečnosti dodávek.
V případě potřeby se zpráva doplní vhodnými návrhy nebo doporučeními.
Článek 16
Odchylky a výjimky
Toto nařízení se nevztahuje na:
a) plynárenské přepravní soustavy v členských státech po dobu trvání odchylky udělené podle článku 28 směrnice 2003/55/ES; členské státy, kterým byly uděleny odchylky podle článku 28 směrnice 2003/55/ES, mohou Komisi požádat o přechodnou odchylku od použití tohoto nařízení až na dobu dvou let ode dne, k němuž odchylka uvedená v tomto písmenu pozbude platnosti;
b) propojovací vedení mezi členskými státy, významná zvýšení kapacity stávajících infrastruktur a změny infrastruktur, které umožňují rozvoj nových zdrojů dodávek plynu, jak je uvedeno v čl. 22 odst. 1 a 2 směrnice 2003/55/ES, které jsou vyňaty z působnosti článků 18, 19, 20 a čl. 25 odst. 2, 3 a 4 uvedené směrnice, pokud jsou vyňaty z ustanovení uvedených v tomto písmenu;
c) plynárenské přepravní soustavy, kterým byla udělena výjimka podle článku 27 směrnice 2003/55/ES.
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1777/2005
ze dne 17. října 2005,
kterým se stanoví prováděcí opatření ke směrnici 77/388/EHS o společném systému daně z přidané hodnoty
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na šestou směrnici Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně [1], (dále jen "směrnice 77/388/EHS"), a zejména na článek 29a této směrnice,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice 77/388/EHS obsahuje pravidla týkající se daně z přidané hodnoty, která jsou v některých případech vykládána členskými státy.
Přijetí společných prováděcích pravidel ke směrnici 77/388/EHS zajistí, že používání systému daně z přidané hodnoty bude více v souladu s cílem vnitřního trhu v případech, kdy dochází nebo může dojít k rozdílům v používání, jež nejsou slučitelné s řádným fungováním vnitřního trhu.
Tato prováděcí opatření jsou právně závazná až ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost a není jimi dotčena platnost dosavadních právních předpisů a jejich výkladu přijatých členskými státy.
(2) Pro dosažení základního cíle, kterým je jednotnější používání stávajícího systému daně z přidané hodnoty, je nezbytné stanovit prováděcí pravidla ke směrnici 77/388/EHS, zejména pokud jde o osoby povinné k dani, dodávání zboží a poskytování služeb a místa těchto dodání nebo poskytnutí.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v čl. 5 třetím pododstavci Smlouvy nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je pro dosažení uvedeného cíle nezbytné.
Jednotné používání je nejlépe zajištěno nařízením, jež je závazné a přímo použitelné ve všech členských státech.
(3) Prováděcí pravidla obsahují zvláštní pravidla pro vybrané otázky používání a jsou navržena tak, aby zajistila jednotný režim v celém Společenství pouze v těchto konkrétních situacích.
Pro jiné případy tedy nejsou rozhodující a vzhledem ke své formulaci mají být používány restriktivně.
(4) Další integrace vnitřního trhu vedla ke zvýšené potřebě přeshraniční spolupráce mezi hospodářskými subjekty usazenými v různých členských státech a k rozvoji evropských hospodářských zájmových sdružení (EHZS) založených v souladu s nařízením (EHS) č. 2137/85 [2].
Mělo by být proto stanoveno, že EHZS jsou také osobami povinnými k dani, pokud dodávají zboží nebo poskytují služby za protiplnění.
(5) Prodej opce jako finančního nástroje by měl být považován za poskytnutí služeb oddělené od základního plnění, ke kterému se opce vztahuje.
(6) Je třeba stanovit, že plnění spočívající výlučně v montáži jednotlivých částí stroje, které poskytl zákazník, se musí považovat za poskytování služeb, a stanovit místo tohoto poskytování.
(7) Také v případech, kdy různé služby poskytované v rámci pořádání pohřbu tvoří součást jediné služby, by se mělo stanovit pravidlo pro určení místa poskytování.
(8) Některé zvláštní služby, jako je převod práv k televiznímu vysílání fotbalových zápasů, překlad textů, služby pro nárokování vrácení daně z přidané hodnoty, některé služby zprostředkovatelů, nájem dopravních prostředků a určité elektronické služby, zahrnují přeshraniční plnění nebo dokonce účast hospodářských subjektů usazených ve třetích zemích.
Pro vytvoření větší právní jistoty by mělo být jasně určeno místo poskytování těchto služeb.
Výčet elektronických nebo jiných služeb není konečný ani vyčerpávající.
(9) Za určitých zvláštních okolností by manipulační poplatek za provedení plateb kreditní nebo debetní kartou, který je hrazen v souvislosti s plněním, neměl snížit základ daně pro toto plnění.
(10) Odborný výcvik nebo rekvalifikace by měly zahrnovat výuku přímo související s živností nebo povoláním, jakož i výuku zaměřenou na získání nebo udržování znalostí pro odborné účely, a to bez ohledu na délku trvání kurzu.
(11) "Platinum nobles" by měly být považovány za vyloučené z osvobození od daně vztahujícího se na oběživo, bankovky a mince.
(12) Zboží přepravované jeho pořizovatelem mimo Společenství a využívané pro vybavení nebo zásobení dopravních prostředků používaných pro neobchodní účely jinými fyzickými osobami, jako například veřejnoprávními organizacemi a sdruženími, by mělo být vyloučeno z osvobození od daně vztahujícího se na vývozní transakce.
(13) Aby byly zaručeny jednotné správní postupy pro výpočet minimální hodnoty osvobození od daně, které se vztahuje na vývoz zboží převáženého v osobních zavazadlech cestujících, měla by být ustanovení o tomto výpočtu harmonizována.
(14) Pro uplatnění nároku na odpočet by mělo být umožněno používat i elektronické dovozní doklady, pokud splňují stejné požadavky jako doklady v tištěné podobě.
(15) Měly by být stanoveny hmotnosti pro investiční zlato, které jsou běžně připouštěny na trhu se zlatem, a mělo by být určeno společné datum pro stanovení hodnoty zlatých mincí, aby se zajistilo rovné zacházení s hospodářskými subjekty.
(16) Zvláštní režim pro osoby povinné k dani, které nejsou usazeny ve Společenství a poskytují elektronické služby osobám, které nejsou povinné k dani a jsou usazené nebo mají bydliště ve Společenství, podléhá určitým podmínkám.
Pokud tyto podmínky již nejsou plněny, měly by být mimo jiné jasně stanoveny důsledky tohoto neplnění.
(17) Pokud jde o pořizování zboží uvnitř Společenství, nemělo by právo členského státu, v němž k pořízení došlo, na zdanění tohoto pořízení být i nadále dotčeno režimem daně z přidané hodnoty, jemuž podléhá plnění v jiných členských státech.
(18) Je třeba stanovit pravidla pro zajištění jednotného režimu pro dodání zboží, jakmile dodavatel překročí prahovou hodnotu pro prodej na dálku v případě dodání do jiného členského státu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT
Článek 1
Toto nařízení stanoví prováděcí opatření k článkům 4, 6, 9, 11, 13, 15, 18, 26b, 26c, 28a a 28b směrnice 77/388/EHS a k příloze L této směrnice.
KAPITOLA II
OSOBY POVINNÉ K DANI A ZDANITELNÁ PLNĚNÍ
ODDÍL 1
(Článek 4 směrnice 77/388/EHS)
Článek 2
Evropské hospodářské zájmové sdružení (EHZS) založené v souladu s nařízením (EHS) č. 2137/85, které dodává zboží nebo poskytuje služby za protiplnění svým členům nebo třetím stranám, je osobou povinnou k dani ve smyslu čl. 4 odst. 1 směrnice 77/388/EHS.
ODDÍL 2
(Článek 6 směrnice 77/388/EHS)
Článek 3
1. Prodej opce, jde-li o plnění v rámci působnosti čl. 13 části B písm. d) bodu 5 směrnice 77/388/EHS, je poskytováním služeb ve smyslu čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice. Toto poskytování služeb je oddělené od základních plnění, se kterými tyto služby souvisí.
2. Provádí-li osoba povinná k dani pouze montáž jednotlivých částí stroje, které mu všechny poskytl jeho zákazník, je toto plnění poskytováním služeb ve smyslu čl. 6 odst. 1 směrnice 77/388/EHS.
KAPITOLA III
MÍSTO ZDANITELNÉHO PLNĚNÍ
ODDÍL 1
(Článek 9 odst. 1 směrnice 77/388/EHS)
Článek 4
Na služby poskytované v rámci pořádání pohřbu, tvoří-li jedinou službu, se vztahuje čl. 9 odst. 1 směrnice 77/388/EHS.
ODDÍL 2
(Článek. 9 odst. 2 směrnice 77/388/EHS)
Článek 5
S výjimkou případů, kdy se zboží montáží stává součástí nemovitého majetku, se místo poskytování služeb uvedených v čl. 3 odst. 2 tohoto nařízení stanoví podle čl. 9 odst. 2 písm. c) nebo čl. 28b části F směrnice 77/388/EHS.
Článek 6
Služby spočívající v překladu textů spadají do působnosti čl. 9 odst. 2 písm. e) směrnice 77/388/EHS.
Článek 7
Převádí-li subjekt usazený ve třetí zemi práva k televiznímu vysílání fotbalových zápasů osobám povinným k dani usazeným ve Společenství, vztahuje se na toto plnění čl. 9 odst. 2 písm. e) první odrážka směrnice 77/388/EHS.
Článek 8
Na poskytování služeb spočívajících v žádání o vrácení daně z přidané hodnoty nebo v přijímání vrácené daně z přidané hodnoty podle směrnice 79/1072/EHS [3] se vztahuje čl. 9 odst. 2 písm. e) třetí odrážka směrnice 77/388/EHS.
Článek 9
Poskytování služeb zprostředkovatelů podle čl. 9 odst. 2 písm. e) sedmé odrážky směrnice 77/388/EHS zahrnuje také služby zprostředkovatelů, kteří jednají jménem a na účet příjemce obstarané služby, a služby zprostředkovatelů, kteří jednají jménem a na účet poskytovatele zprostředkované služby.
Článek 10
Přívěsy a návěsy, jakož i železniční vagony, jsou dopravními prostředky pro účely čl. 9 odst. 2 písm. e) osmé odrážky směrnice 77/388/EHS.
Článek 11
1. "Elektronicky poskytované služby" uvedené v čl. 9 odst. 2 písm. e) dvanácté odrážce směrnice 77/388/EHS a v příloze L směrnice 77/388/EHS zahrnují služby, které jsou poskytovány přes internet nebo elektronickou síť a z jejichž povahy vyplývá, že jejich poskytování je v podstatě automatizované a vyžaduje minimální lidský zásah, a bez informačních technologií nejsou uskutečnitelné.
2. Odstavec 1 se vztahuje zejména na následující služby, jsou-li poskytovány přes internet nebo elektronickou síť:
a) poskytování digitalizovaných produktů obecně, včetně programového vybavení a jeho změn nebo aktualizací;
b) služby poskytování nebo podpory obchodní nebo osobní prezentace na elektronické síti, jako je například internetová stránka;
c) služby automaticky generované z počítače přes internet nebo elektronickou síť v reakci na zadání konkrétních dat příjemcem;
d) úplatný převod práva dát do prodeje zboží nebo službu na internetové stránce fungující jako trh on-line, kde potenciální kupující podávají nabídky automatizovaným postupem a kde jsou strany informovány o uskutečnění prodeje elektronickou poštou automaticky generovanou počítačem;
e) internetové balíčky služeb, v nichž tvoří telekomunikační složka doplňkovou a podřízenou část (tj. balíčky, které jdou nad rámec pouhého přístupu k internetu a které zahrnují jiné složky, jako například obsahové stránky umožňující přístup k aktualitám, zprávám o počasí, turistickým informacím; prostor pro hry; web-site hosting; přístup k diskusím on-line atd.);
f) služby uvedené v příloze I.
Článek 12
Ustanovení čl. 9 odst. 2 písm. e) dvanácté odrážky směrnice 77/388/EHS se nevztahuje zejména na tyto služby:
1. služby rozhlasového a televizního vysílání ve smyslu čl. 9 odst. 2 písm. e) jedenácté odrážky směrnice 77/388/EHS;
2. telekomunikační služby ve smyslu čl. 9 odst. 2 písm. e) desáté odrážky směrnice 77/388/EHS;
3. dodání:
a) zboží, je-li objednávka a její zpracování provedeno elektronicky;
b) CD-ROMů, disket a podobných hmotných nosičů;
c) tiskovin, jako jsou knihy, informační zpravodaje, noviny nebo časopisy;
d) CD a audiokazet;
e) videokazet a DVD;
f) her na CD-ROM;
g) služeb odborníků, jako jsou právníci a finanční poradci, kteří radí svým klientům elektronickou poštou;
h) vzdělávacích služeb, je-li obsah kurzů dodáván učitelem přes internet nebo elektronickou síť, tj. přes dálkové spojení;
i) off-line služeb spočívajících ve fyzické opravě počítačového vybavení;
j) off-line služeb uchovávání dat;
k) reklamních služeb, zejména v novinách, na plakátech nebo v televizi;
l) služeb telefonní podpory;
m) vzdělávacích služeb zahrnujících výhradně korespondenční kurzy, jako jsou poštovní kurzy;
n) klasických aukčních služeb závisejících na přímém lidském zásahu bez ohledu na to, jakým způsobem jsou podávány nabídky;
o) telefonních služeb s video složkou, rovněž známých jako videofonní služby;
p) přístupu na internet a world wide web;
q) telefonních služeb poskytovaných přes internet.
KAPITOLA IV
ZÁKLAD DANĚ
(Článek 11 směrnice 77/388/EHS)
Článek 13
Podmiňuje-li dodavatel zboží nebo poskytovatel služeb přijetí platby kreditní nebo debetní kartou tím, aby jemu nebo jinému podniku zákazník zaplatil určitou finanční částku, a zůstává-li celková cena, kterou má tento zákazník zaplatit, beze změny bez ohledu na způsob platby, je uvedená finanční částka součástí základu daně z dodaného zboží nebo poskytnutých služeb v souladu s článkem 11 směrnice 77/388/EHS.
KAPITOLA V
OSVOBOZENÍ OD DANĚ
ODDÍL 1
(Článek 13 směrnice 77/388/EHS)
Článek 14
13 části A odst. 1 písm. i) směrnice 77/388/EHS zahrnují výuku přímo související s živností nebo povoláním, jakož i výuku zaměřenou na získání nebo udržování znalostí pro odborné účely.
Délka trvání kurzu odborného výcviku nebo rekvalifikace je pro tento účel nepodstatná.
Článek 15
Osvobození od daně podle čl. 13 části B písm. d) bodu 4 směrnice 77/388/EHS se nevztahuje na "platinum nobles".
ODDÍL 2
(Článek 15 směrnice 77/388/EHS)
Článek 16
"Dopravní prostředky pro soukromé použití" uvedené v čl. 15 bodu 2 prvním pododstavci směrnice 77/388/EHS zahrnují dopravní prostředky používané pro neobchodní účely jinými než fyzickými osobami, jako jsou veřejnoprávní subjekty ve smyslu čl. 4 odst. 5 uvedené směrnice a sdružení.
Článek 17
Za účelem určení, zda byla překročena prahová hodnota stanovená členským státem podle čl. 15 bodu 2 druhého pododstavce třetí odrážky směrnice 77/388/EHS, je výpočet založen na hodnotě uvedené na faktuře.
Celková hodnota více kusů zboží může být použita pouze v případě, že je všechno toto zboží uvedeno na téže faktuře vystavené toutéž osobou povinnou k dani dodávající zboží témuž zákazníkovi.
KAPITOLA VI
ODPOČET DANĚ
(Článek 18 směrnice 77/388/EHS)
Článek 18
Zavedl-li dovážející členský stát elektronický systém pro zpracování celních formalit, "dovozní doklad" uvedený v čl. 18 odst. 1 písm. b) směrnice 77/388/EHS zahrnuje elektronické verze těchto dokladů, pokud tyto verze umožňují kontrolu uplatnění nároku na odpočet.
KAPITOLA VII
ZVLÁŠTNÍ REŽIMY
(Články 26b a 26c směrnice 77/388/EHS)
Článek 19
1. "Hmotnost připouštěná na trzích se zlatem" uvedená v čl. 26b části A prvním odstavci bodu i) směrnice 77/388/EHS zahrnuje alespoň jednotky a obchodované hmotnosti podle přílohy II tohoto nařízení.
Pro účely sestavení seznamu uvedeného v čl. 26b části A třetím pododstavci směrnice 77/388/EHS je "cena" a "volná tržní hodnota" uvedená v prvním pododstavci bodu ii) čtvrté odrážce cenou a volnou tržní hodnotou k 1. dubnu každého roku.
Nepřipadá-li 1. duben na den, kdy se tyto hodnoty stanoví, použijí se hodnoty následujícího dne, kdy se stanoví.
Článek 20
1. Splňuje-li v průběhu kalendářního čtvrtletí neusazená osoba povinná k dani používající zvláštní režim stanovený v čl. 26c části B směrnice 77/388/EHS alespoň jedno z kritérií pro vynětí uvedené v čl. 26c části B odst. 4, členský stát identifikace vyjme tuto neusazenou osobu povinnou k dani ze zvláštního režimu. V takovém případě může být neusazená osoba povinná k dani následně kdykoli během tohoto čtvrtletí ze zvláštního režimu vyňata.
Pokud jde o elektronické služby poskytnuté před vynětím, ale během kalendářního čtvrtletí, v němž došlo k vynětí, neusazená osoba povinná k dani předloží daňové přiznání za celé čtvrtletí podle čl. 26c části B odst.
5 směrnice 77/388/EHS. Povinnost předložit toto daňové přiznání se nedotýká případné povinnosti být registrován v členském státě podle běžných pravidel.
2. Členský stát identifikace, který přijme částku vyšší než je částka vyplývající z daňového přiznání předloženého podle čl. 26c části B odst. 5 směrnice 77/388/EHS, vrátí přeplatek přímo dotyčné osobě povinné k dani.
Přijal-li členský stát identifikace částku na základě daňového přiznání, o němž se následně zjistí, že je nesprávné, a rozdělil-li již tento členský stát tuto částku mezi členské státy spotřeby, tyto členské státy vrátí přeplatek přímo neusazené osobě povinné k dani a informují členský stát identifikace o úpravě, kterou je třeba provést.
3. Každé zdaňovací období (čtvrtletí) ve smyslu čl. 26c části B odst. 5 směrnice 77/388/EHS je samostatným zdaňovacím obdobím.
Jakmile je podáno daňové přiznání podle čl. 26c části B odst. 5 směrnice 77/388/EHS, veškeré následné změny číselných údajů v něm obsažených mohou být provedeny pouze formou změny tohoto daňového přiznání, nikoli úpravou následného daňového přiznání.
Částky daně z přidané hodnoty hrazené podle čl. 26c části B odst.
7 směrnice 77/388/EHS jsou částkami, které odpovídají uvedenému daňovému přiznání. Případné pozdější změny hrazených částek mohou být provedeny pouze odkazem na uvedené daňové přiznání a nesmí být vyjádřeny v jiném daňovému přiznání ani upraveny v následném daňovém přiznání.
Částky uvedené na přiznáních k dani z přidané hodnoty podle zvláštního režimu stanoveného v čl. 26c části B směrnice 77/388/EHS se nezaokrouhlují ani nahoru ani dolů na nejbližší celou peněžní jednotku.
Přesná částka daně z přidané hodnoty musí být přiznána a uhrazena.
KAPITOLA VIII
PŘECHODNÁ OPATŘENÍ
(Články 28a a 28b směrnice 77/388/EHS)
Článek 21
Uskutečnilo-li se pořízení zboží uvnitř Společenství ve smyslu článku 28a směrnice 77/388/EHS, členský stát, ve kterém jsou odeslání či přeprava zboží ukončeny, uplatní své právo na zdanění bez ohledu na režim, jemuž plnění z hlediska DPH podléhá v členském státě, ve kterém odeslání nebo přeprava začaly.
Každou žádost dodavatele zboží o opravu daně, kterou fakturoval a přiznal členskému státu, ve kterém odeslání nebo přeprava zboží začaly, tento stát posuzuje v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy.
Článek 22
Je-li v průběhu kalendářního roku překročena prahová hodnota uplatňovaná členským státem podle čl. 28b části B odst. 2 směrnice 77/388/EHS, nemění čl. 28b část B uvedené směrnice místo dodání zboží jiného než jsou výrobky podléhající spotřební dani, které se uskuteční v průběhu téhož kalendářního roku před překročením prahové hodnoty uplatňované členským státem pro běžný kalendářní rok, a to pod podmínkou, že dodavatel
a) neuplatnil možnost volby podle čl. 28b části B odst. 3 uvedené směrnice a
b) nepřekročil v průběhu předcházejícího kalendářního roku prahovou hodnotu.
Ustanovení čl. 28b část B směrnice 77/388/EHS však mění místo těchto dodání do členského státu, ve kterém jsou odeslání či přeprava ukončeny:
a) dodání, kterým byla v běžném kalendářním roce překročena prahová hodnota uplatňovaná členským státem v průběhu téhož kalendářního roku;
b) veškerá pozdější dodání uskutečněná v tomto členském státě v průběhu téhož kalendářního roku;
c) dodání uskutečněná v tomto členském státě v průběhu kalendářního roku, který následuje po kalendářním roce, v jehož průběhu došlo k události uvedené v písmenu a).
KAPITOLA IX
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 23
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2006.
Článek 13 se použije ode dne 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1778/2005
ze dne 28. října 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1779/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu šprota obecného v oblastech ICES IIIa plavidly plujícími pod vlajkou Dánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1780/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu tkaničnice tmavé v oblastech ICES VIII, IX, X (vody Společenství a mezinárodní vody) plavidly plujícími pod vlajkou Francie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 2270/2004 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro roky 2005 a 2006 stanoví rybolovná práva pro populace hlubinných ryb pro rybářská plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty pro roky 2005 a 2006.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1781/2005
ze dne 27. října 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu sledě obecného v oblastech ICES I, II plavidly plujícími pod vlajkou Polska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1782/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 173. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 173. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1783/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 173. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 173. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 1784/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 345. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 345. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 45,5 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 50 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1785/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 1609/88, kterým se stanoví konečný termín pro uskladnění másla prodávaného na základě nařízení (EHS) č. 3143/85 a (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 1 nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2], se musí k prodeji nabízet máslo, které bylo přijato do skladu před určitým datem, jež je nutné stanovit.
(2) S ohledem na vývoj na trhu s máslem a na množství, která jsou dostupná ve skladech, by mělo být pozměno datum, které je uvedeno v článku 1 nařízení (EHS) č. 1609/88 [3], pokud jde o máslo, na něž odkazuje nařízení (ES) č. 2571/97.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 1 nařízení (EHS) č. 1609/88 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Máslo, na něž odkazuje čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 2571/97, muselo být přijato do skladu před dnem 1. ledna 2004."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1786/2005
ze dne 28. října 2005,
které se týká 92. dílčího nabídkového řízení uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 nařízení (ES) č. 2799/1999 se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ve 92. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek uplynula dne 25. října 2005, se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1787/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 29. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 29. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 25. října 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 261,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 29. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1788/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka pro 28. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 28. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 25. října 2005, se stanovuje minimální prodejní cena odstředěného mléka ve výši 186,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1789/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se pro období od 1. do 30. listopadu 2005 stanoví produkční náhrada pro bílý cukr používaný v chemickém průmyslu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 pátou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že může být rozhodnuto poskytnout produkční náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) a písm. f) uvedeného nařízení, pro sirupy uvedené v písm. d) uvedeného odstavce, jakož i pro chemicky čistou fruktózu (levulózu) kódu KN 17025000 jako meziprodukt, pokud se tyto produkty nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 23 odst. 2 Smlouvy a používají se k výrobě určitých výrobků chemického průmyslu;
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování produkční náhrady pro některé výrobky z odvětví cukru používané v chemickém průmyslu [2], stanoví, že tyto náhrady jsou určovány v závislosti na náhradě stanovené pro bílý cukr.
(3) Článek 9 nařízení (ES) č. 1265/2001 stanoví, že produkční náhrada pro bílý cukr se stanovuje měsíčně na období od prvního dne každého měsíce.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkční náhrada pro bílý cukr uvedená v článku 4 nařízení (ES) č. 1265/2001 se stanoví ve výši 33,715 EUR/100 kg netto na období od 1. do 30. listopadu 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1790/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se stanoví opravná částka použitelná při poskytování náhrady pro obiloviny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci, uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle jejich místa určení.
(4) Opravnou částku je třeba stanovit zároveň s náhradou a dle stejného postupu, přičemž je možné ji v období mezi dvěma stanoveními změnit.
(5) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se stanovuje dle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1791/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro slad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory stanovené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995 o určitých prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Náhradu použitelnou pro slad je třeba vypočítat s ohledem na množství obilovin nezbytné k výrobě uvažovaných produktů.
Tato množství byla stanovena nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle země jejich určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto předpisů v současné situaci na trzích s obilovinami, zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1784/2003 se stanovují ve výši uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1792/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se stanoví opravná částka pro poskytnutí náhrady u sladu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravnou částku uvedenou v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003, použitelnou pro předem stanovené vývozní náhrady pro slad, je třeba stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1793/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se stanoví náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže určené pro potravinovou pomoc Společenství a vnitrostátní potravinovou pomoc
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1] a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení Rady (EHS) č. 2681/74 ze dne 21. října 1974, týkající se financování výdajů vzniklých v souvislosti s dodávkou zemědělských produktů jako potravinové pomoci [3] ze strany Společenství, stanoví, že část výdajů odpovídající dle pravidel Společenství vývozním náhradám pro dané produkty je třeba naúčtovat Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu, oddělení záruk.
(2) Za účelem jednoduššího stanovení a řízení rozpočtu pro opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci a ve snaze informovat členské státy o míře účasti Společenství na financování vnitrostátních opatření potravinové pomoci je třeba určit výši náhrad poskytovaných pro tato opatření.
(3) Obecná a prováděcí pravidla stanovená článkem 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článkem 13 nařízení (ES) č. 3072/95 pro vývozní náhrady jsou přiměřeně použitelná pro výše uvedená opatření.
(4) Specifická kritéria, která je třeba vzít v úvahu při výpočtu vývozní náhrady pro rýži, jsou definována v článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
U vnitrostátních opatření a opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci prováděných v rámci mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i v rámci ostatních opatření Společenství ve formě bezplatných dodávek, se náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže stanovují podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1794/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se stanoví směnné kurzy použitelné pro některé přímé podpory a strukturální nebo environmentální opatření v roce 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2799/98 ze dne 15. prosince 1998 o agromonetární úpravě pro euro [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2808/98 ze dne 22. prosince 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla k agromonetární úpravě pro euro v zemědělství [2], a zejména na druhou větu čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1973/2004 ze dne 29. října 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ohledně režimů podpor stanovených v hlavě IV a IVa tohoto nařízení a ohledně využití půdy vyjmuté pro pěstování surovin [3], a zejména na druhou větu čl. 86 odst. 2 a druhou větu článku 128 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1410/1999 ze dne 29. června 1999, kterým se mění nařízení (ES) č. 2808/98, kterým se stanoví prováděcí pravidla k agromonetární úpravě pro euro v zemědělství a kterým se mění definice některých rozhodných skutečností stanovených v nařízeních (EHS) č. 3889/87, (EHS) č. 3886/92, (EHS) č. 1793/93, (EHS) č. 2700/93 a (ES) č. 293/98 [4], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 4 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 2808/98 ve znění nařízení (ES) č. 2304/2003 [5] je pro podporu pro energetické plodiny uvedenou v kapitole 5 hlavy IV nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 [6] skutečností rozhodnou pro směnný kurz 1. leden roku, v němž je podpora poskytnuta.
(2) Podle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2808/98 je v případě částek strukturální nebo environmentální povahy skutečností rozhodnou pro směnný kurz 1. leden roku, v jehož průběhu je přijato rozhodnutí o poskytnutí podpory.
(3) Podle první věty čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 2808/98 má být použit směnný kurz, který je průměrem pro rata temporis směnných kurzů používaných v měsíci předcházejícím datu rozhodné skutečnosti.
(4) Podle čl. 86 odst. 1 nařízení (ES) č. 1973/2004 je skutečností rozhodnou pro směnný kurz, jenž má být použit na částky prémií a plateb podle článků 113, 114 a 119 nařízení (ES) č. 1782/2003, začátek kalendářního roku, pro který se prémie nebo platba poskytuje. Podle první věty čl. 86 odst. 2 nařízení (ES) č. 1973/2004 má být použit směnný kurz, který je průměrem pro rata temporis směnných kurzů používaných v průběhu měsíce prosince, který předchází rozhodné skutečnosti.
(5) Podle čl. 127 odst. 1 nařízení (ES) č. 1973/2004 je datum předložení žádosti skutečností rozhodnou pro stanovení roku, do kterého jsou zařazena zvířata, na která se vztahuje zvláštní prémie, prémie na krávy bez tržní produkce mléka, prémie na porážky mimo sezónu a extenzifikační prémie. V případě porážkové prémie je rokem přidělení podle čl. 127 odst. 2 uvedeného nařízení rok porážky nebo vývozu. Podle první věty článku 128 uvedeného nařízení se převody částek prémií, extenzifikační prémie a dodatečných plateb provádí podle průměru pro rata temporis směnných kurzů používaných v průběhu měsíce prosince, který předchází roku přidělení podle článku 127 uvedeného nařízení.
(6) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 2808/98, ve znění nařízení (ES) č. 1250/2004 [7], je v případě podpory počítané na jeden hektar skutečností rozhodnou pro směnný kurz počátek tržního roku, v němž je podpora poskytnuta. Podle článku 4 nařízení Komise (ES) č. 103/2004 ze dne 21. ledna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, pokud jde o intervenční režim a stažení z trhu v odvětví ovoce a zeleniny [8], začíná hospodářský rok pro platby na plochu pro ořechy podle kapitoly 4 hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003 dne 1. ledna. Podle článku 1 nařízení Rady (ES) č. 1251/1999 ze dne 17. května 1999 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě [9], článku 2 nařízení Rady (ES) č. 1577/96 ze dne 30. července 1996, kterým se zavádí zvláštní opatření pro některé luskoviny pěstované na zrno [10], a článku 100 nařízení (ES) č. 1782/2003 začíná hospodářský rok pro platby na plochu pro plodiny na orné půdě podle nařízení (ES) č. 1251/1999, pro podpory pro luskoviny pěstované na zrno podle nařízení (ES) č. 1577/96 a pro zvláštní prémii na jakost pro pšenici tvrdou v souladu s hlavou IV nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 dne 1. července. Podle první věty čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 2808/98 má být na podporu na hektar použit směnný kurz, který je průměrem pro rata temporis směnných kurzů používaných v průběhu měsíce předcházejícího rozhodné skutečnosti.
(7) Podle čl. 4 odst. 1 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 2808/98, ve znění nařízení (ES) č. 1250/2004 je v případě prémie pro mléčné výrobky a dodatečných plateb podle kapitoly 7 hlavy IV nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 skutečností rozhodnou pro směnný kurz 1. červenec roku, v němž je podpora poskytnuta. Podle první věty čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 2808/98 má být na prémie pro mléčné výrobky a dodatečné platby uvedené v kapitole 7 hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003 použit směnný kurz, který je průměrem pro rata temporis směnných kurzů používaných v průběhu měsíce předcházejícího rozhodné skutečnosti.
(8) Článek 1 nařízení Komise (EHS) č. 1793/93 ze dne 30. června 1993 o rozhodných skutečnostech pro zemědělské přepočítací koeficienty v odvětví chmele [11] stanoví, že směnný kurz, jež má být použit na podporu pro chmel podle článku 12 nařízení Rady (EHS) č. 1696/71 ze dne 26. července 1971 o společné organizaci trhu s chmelem [12], musí být průměrem pro rata temporis směnných kurzů používaných v průběhu měsíce předcházejícího 1. červenci roku sklizně,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Směnný kurz uvedený v příloze I se v roce 2005 použije na:
a) podporu pro energetické plodiny uvedenou v kapitole 5 hlavy IV nařízení Rady (ES) č. 1782/2003;
b) částky strukturální nebo environmentální povahy podle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2808/98;
c) prémie a platby v odvětví ovčího masa podle článků 113, 114 a 119 nařízení (ES) č. 1782/2003;
d) prémie a platby v odvětví hovězího masa podle článků 123, 124, 125, 130, 132 a 133 nařízení (ES) č. 1782/2003;
e) platbu na plochu pro ořechy uvedenou v kapitole 4 hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 2
Směnný kurz uvedený v příloze II se v roce 2005 použije na:
a) platby na plochu pro plodiny na orné půdě podle nařízení (ES) č. 1251/1999;
b) podporu pro luskoviny pěstované na zrno podle nařízení (ES) č. 1577/1996;
c) zvláštní prémii na jakost pro pšenici tvrdou podle kapitoly 1 hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003;
d) prémie pro bílkovinné plodiny podle kapitoly 2 hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003;
e) prémie pro mléčné výrobky a dodatečné platby podle kapitoly 7 hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003;
f) podporu pro chmel podle článku 12 nařízení Rady (EHS) č. 1696/71.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1795/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2366/98, kterým se stanoví pravidla pro režim podpory produkce olivového oleje pro hospodářské roky 1998/99 až 2004/05
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [1], a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1638/98 ze dne 20. července 1998, kterým se mění nařízení č. 136/66/EHS o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 2366/98 [3] stanoví pro hospodářské roky 1998/99 až 2004/05 pravidla pro režim podpory produkce olivového oleje podle článku 5 nařízení č. 136/66/EHS.
(2) Pro účely výpočtu produkce z dodatečných olivovníků, na které se nevztahuje podpora v průběhu hospodářského roku 2004/05, je třeba upravit článek 12a nařízení (ES) č. 2366/98, a tím umožnit kontroly produkce z těchto olivovníků.
(3) Nařízení (ES) č. 2366/98 musí být proto odpovídajícím způsobem změněno.
(4) S cílem co nejdříve umožnit zahájení vyplácení podpor je třeba, aby toto nařízení vstoupilo v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 12a nařízení (ES) č. 2366/98 se doplňují pátý a šestý pododstavec, které znějí:
"Na hospodářský rok 2004/05 je odhad produkce panenského olivového oleje z dodatečných olivovníků uvedené v prvním pododstavci stanoven tak, že se průměrný výnos na jeden vzrostlý olivovník vynásobí součtem:
- počtu dodatečných olivovníků vysazených od 1. května do 31. října 1998 násobeným 1 a
- počtu dodatečných olivovníků vysazených od 1. listopadu 1998 do 31. října 1999 násobeným 0,90 a
- počtu dodatečných olivovníků vysazených od 1. listopadu 1999 do 31. října 2000 násobeným 0,70 a
- počtu dodatečných olivovníků vysazených od 1. listopadu 2000 do 31. října 2001 násobeným 0,35.
Průměrný výnos na jeden vzrostlý olivovník na hospodářský rok 2004/05 se vypočítá tak, že se vydělí množství vyprodukovaného panenského olivového oleje uvedené v čl. 12 odst. 1 písm. b) součtem:
- počtu produktivních olivovníků vysazených před 1. květnem 1998 a
- počtu produktivních olivovníků vysazených od 1. května do 31. října 1998 násobeným 1 a
- počtu produktivních olivovníků vysazených od 1. listopadu 1998 do 31. října 1999 násobeným 0,90 a
- počtu produktivních olivovníků vysazených od 1. listopadu 1999 do 31. října 2000 násobeným 0,70 a
- počtu produktivních olivovníků vysazených od 1. listopadu 2000 do 31. října 2001 násobeným 0,35."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1796/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1555/96 o spouštěcích objemech pro dodatečná cla na okurky, artyčoky, pomeranče, klementinky a mandarinky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 33 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) nařízení Komise (ES) č. 1555/96 ze dne 30. července 1996 o prováděcích pravidlech k dodatečným dovozním clům na ovoce a zeleninu [2] upravuje dozor nad dovozem produktů uvedených v příloze daného nařízení. Tento dozor je třeba vykonávat v souladu s pravidly stanovenými v čl. 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [3].
(2) pro účely čl. 5 odst. 4 Dohody o zemědělství [4] uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání a vzhledem k nejnovějším údajům z let 2002, 2003 a 2004 je třeba změnit spouštěcí úrovně pro dodatečná cla na okurky, artyčoky, pomeranče, klementinky a mandarinky,
(3) v důsledku se nařízení (ES) č. 1555/96 mění,
(4) opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1555/96 se nahrazuje textem v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1797/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se po padesáté šesté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 24. října 2005 rozhodl odstranit ze seznamu osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů, jednu osobu.
Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1798/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní licence pro dovoz mladého skotu samčího pohlaví určeného na výkrm, podaným v října 2005 v rámci celní kvóty dle nařízení (ES) č. 992/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 992/2005 ze dne 29. června 2005 o otevření a správě celní kvóty pro dovoz mladého skotu samčího pohlaví určeného na výkrm (od 1. července 2005 do 30. června 2006) [2], a zejména na čl. 1 odst. 4 a článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 1 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 992/2005 stanoví počet kusů mladého skotu samčího pohlaví určeného na výkrm, který lze dovézt za zvláštních podmínek v období od 1. října do 31. prosince 2005. Množství určitých produktů z hovězího a telecího masa, pro něž byly podány žádosti o dovozní licence, jsou taková, že žádostem může být vyhověno v plném rozsahu.
(2) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. ledna 2006 v rámci celkového množství 169000 kusů možné podat žádost o licenci podle čl. 1 odst. 4 směrnice (ES) č. 992/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozních licencí podaných během října 2005 podle čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 992/2005 se vyhovuje v plném rozsahu.
2. Množství na období uvedené v čl. 1 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 992/2005 je 126430 kusů zvířat.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1799/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 1. listopadu 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1800/2005
ze dne 28. října 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 21,509 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1801/2005
ze dne 3. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1802/2005
ze dne 3. listopadu 2005
upravující nařízení (ES) č. 2771/1999, které stanovuje podrobná pravidla pro uplatnění nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 [2] stanoví, že k intervenčnímu prodeji je určeno máslo, které vstoupilo do skladu před 1. lednem 2003.
(2) Za dané situace na trhu s máslem a zásob másla v intervenčním skladu je vhodné, aby k prodeji bylo poskytnuto máslo uložené do skladu před 1. lednem 2004.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 21 nařízení (ES) č. 2771/1999 bude datum " 1. ledna 2003" nahrazen datem " 1. ledna 2004".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1803/2005
ze dne 1. listopadu 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1804/2005
ze dne 3. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2807/83, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro zaznamenávání údajů o úlovcích ryb členských států
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 22 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o řízení intenzity rybolovu některých rybolovných oblastí a zdrojů Společenství, kterým se mění nařízení (ES) č. 2847/93 a zrušují nařízení (ES) č. 685/95 a (ES) č. 2027/95 [2], stanoví kritéria a postupy pro režim řízení intenzity rybolovu v západních vodách.
(2) Nařízení Rady (ES) č. 1415/2004 ze dne 19. července 2004, kterým se stanoví roční maximální intenzita rybolovu pro některé rybolovné oblasti a populace [3], určuje roční maximální intenzitu rybolovu pro každý členský stát a pro každou oblast a druh rybolovu vymezené v článcích 3 a 6 nařízení (ES) č. 1954/2003.
(3) Nařízení Komise (EHS) č. 2807/83 ze dne 22. září 1983, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro zaznamenávání údajů o úlovcích ryb členských států [4], již není v souladu s nařízeními (ES) č. 1954/2003 a 1415/2004, pokud jde o západní vody. Proto je nutné změnit přílohu VIa nařízení (EHS) č. 2807/83, aby byly tyto nové režimy zohledněny.
(4) Nařízení Rady (ES) č.
779/97 [5] zavedlo režimy řízení intenzity rybolovu
Nařízení Komise (ES) č. 1805/2005
ze dne 3. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 356/2005, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro označování a identifikaci pasivních lovných zařízení a vlečných sítí s výložníky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [1], a zejména na čl. 5 písm. c) a čl. 20a odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Je nutno určit označování a identifikaci pasivních zařízení ve společné rybářské politice. Z tohoto důvodu bylo přijato nařízení Komise (ES) č.
356/2005 ze dne 1. března 2005, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro označování a identifikaci pasivních lovných zařízení a vlečných sítí s výložníky [2].
(2) Získané zkušenosti a nedávno poskytnuté informace z členských států ukazují, že rozmísťování vnitřních signálních bójí podle požadavků článku 14 nařízení (ES) č. 356/2005 vyvolává v praxi potíže s jejich úplným zaváděním.
(3) Měla by být zvážena frekvence rozmísťování vnitřních signálních bójí s ohledem na zvláštní podmínky, které jsou běžné v různých rybolovných oblastech Společenství.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 14 nařízení (ES) č. 356/2005 se nahrazuje tímto:
"Článek 14
Vnitřní signální bóje
1. Vnitřní signální bóje jsou umístěny na pasivním zařízení, jehož délka přesahuje 5 námořních mil, následujícím způsobem:
a) Vnitřní signální bóje jsou rozmístěny ve vzdálenosti nepřesahující 5 námořních mil tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce 5 námořních mil nebo více nezůstala neoznačena.
b) Vnitřní signální bóje nesou stejné znaky jako koncová signální bóje ve východním úseku, avšak vlajky jsou bílé.
2. Odchylně od odstavce 1 budou vnitřní signální bóje v Baltském moři umístěny na pasivním zařízení o délce přesahující 1 námořní míli.
Vnitřní signální bóje jsou umístěny ve vzdálenostech nepřesahujících 1 námořní míli tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce přesahující 1 námořní míli nezůstala neoznačená.
Vnitřní signální bóje nesou stejné znaky jako koncová signální bóje ve východním úseku, s výjimkou těchto znaků:
a) vlajky jsou bílé;
b) každá pátá vnitřní signální bóje je opatřena radarovým odražečem odrážejícím signál do vzdálenosti alespoň dvou námořních mil."
Článek 2
Článek 15 nařízení (ES) č. 356/2005 se nahrazuje tímto:
"Článek 15
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1806/2005
ze dne 3. listopadu 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly naposledy pozměněny nařízením (ES) č. 1748/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 4. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1807/2005
ze dne 4. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 5. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1808/2005
ze dne 4. listopadu 2005
týkající se vyhlášení nabídkového řízení pro snížení dovozního cla u kukuřice původem z třetích zemí dovážené do Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V smyslu mezinárodních závazků Společenství uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání [2] je nutné vytvořit podmínky pro dovoz určitého množství kukuřice do Španělska.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1839/95 ze dne 26. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k celním kvótám při dovozu kukuřice a čiroku do Španělska a při dovozu kukuřice do Portugalska [3], byla stanovena zvláštní prováděcí pravidla nutná pro realizaci nabídkových řízení.
(3) Vzhledem k aktuálním potřebám trhu v Španělsku je třeba vyhlásit nabídkové řízení pro snížení dovozního cla u kukuřice.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto se vyhlašuje nabídkové řízení pro snížení dovozního cla uvedeného v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 u kukuřice dovezené do Španělska.
2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, použije se nařízení (ES) č. 1839/95.
Článek 2
Nabídkové řízení se vyhlašuje až do 22. prosince 2005.
Po dobu jeho trvání se budou konat týdenní nabídková řízení, pro která jsou určena množství a lhůty zveřejněné v oznámení o vyhlášení nabídkového řízení.
Článek 3
Dovozní licence vydané v rámci těchto nabídkových řízení jsou platné padesát dnů od data jejich vydání dle čl. 10 odst. 4 nařízení (ES) č. 1839/95.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1809/2005
ze dne 4. listopadu 2005
týkající se vyhlášení nabídkového řízení pro snížení dovozního cla u kukuřice původem z třetích zemí dovážené do Portugalska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ve smyslu mezinárodních závazků Společenství uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání [2] je nutné vytvořit podmínky pro dovoz určitého množství kukuřice do Portugalska.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1839/95 ze dne 26. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k celním kvótám při dovozu kukuřice a čiroku do Španělska a při dovozu kukuřice do Portugalska [3], byla stanovena zvláštní prováděcí pravidla nutná pro realizaci nabídkových řízení.
(3) Vzhledem k aktuálním potřebám trhu v Portugalsku je třeba vyhlásit nabídkové řízení pro snížení dovozního cla u kukuřice.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto se vyhlašuje nabídkové řízení pro snížení dovozního cla uvedeného v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 u kukuřice dovezené do Portugalska.
2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, použije se nařízení (ES) č. 1839/95.
Článek 2
Nabídkové řízení se vyhlašuje až do 30. března 2006.
Po dobu jeho trvání se budou konat týdenní nabídková řízení, pro která jsou určena množství a lhůty zveřejněné v oznámení o vyhlášení nabídkového řízení.
Článek 3
Dovozní licence vydané v rámci těchto nabídkových řízení jsou platné padesát dnů od data jejich vydání dle čl. 10 odst. 4 nařízení (ES) č. 1839/95.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1810/2005
ze dne 4. listopadu 2005
o novém povolení některých doplňkových látek v krmivech na dobu deseti let, trvalém povolení některých doplňkových látek v krmivech a dočasném povolení nových použití některých již povolených doplňkových látek v krmivech
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [1], a zejména na články 3 a 9, čl. 9d odst. 1 a čl. 9e odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [2], a zejména na článek 25 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1831/2003/EHS upravuje povolování doplňkových látek používaných ve výživě zvířat.
(2) Článek 25 nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví přechodná opatření pro žádosti o povolení doplňkových látek v krmivech podané v souladu se směrnicí 70/524/EHS před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(3) Žádosti o povolení doplňkových látek uvedených v přílohách tohoto nařízení byly podány před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(4) První připomínky k těmto žádostem podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/524/EHS byly předloženy Komisi před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003. S těmito žádostmi je proto třeba i nadále nakládat v souladu s článkem 4 směrnice 70/524/EHS.
(5) Použití růstového stimulátoru "Formi LHS (kyselý mravenčan draselný)" bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 1334/2001 [3] u selat a prasat na výkrm.
Osoba odpovědná za uvedení přípravku "Formi LHS (kyselý mravenčan draselný)" do oběhu podala žádost o získání konečného povolení na dobu deseti let.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení článkem 3a směrnice 70/524/EHS byly splněny.
Používání tohoto přípravku uvedeného v příloze I by proto mělo být povoleno na dobu deseti let.
(6) Použití doplňkové látky "klinoptilolit sedimentárního původu", která náleží do skupiny pojiv, protispékavých látek a koagulantů, bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 1887/2000 [4] u prasat, kuřat a krocanů na výkrm a u skotu a lososů.
Žádost o povolení uvedené doplňkové látky bez časového omezení byla podpořena novými údaji.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení článkem 3a směrnice 70/524/EHS byly splněny.
Používání této doplňkové látky uvedené v příloze II by proto mělo být povoleno na bez časového omezení.
(7) Použití doplňkové látky "hexakyanoželeznatan sodný", která náleží do skupiny pojiv, protispékavých látek a koagulantů, bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 256/2002 [5] u všech druhů nebo kategorií zvířat.
Žádost o časově neomezené povolení uvedené doplňkové látky byla podpořena novými údaji.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení článkem 3a směrnice 70/524/EHS byly splněny.
Používání této doplňkové látky uvedené v příloze II by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(8) Použití doplňkové látky "hexakyanoželeznatan draselný", která náleží do skupiny pojiv, protispékavých látek a koagulantů, bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 256/2002 u všech druhů nebo kategorií zvířat.
Žádost o časově neomezené povolení uvedené doplňkové látky byla podpořena novými údaji.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení článkem 3a směrnice 70/524/EHS byly splněny.
Používání této doplňkové látky uvedené v příloze II by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(9) Použití enzymatického přípravku endo-1,4-beta-xylanáza z Trichoderma longibrachiatum (CNCM MA 6–10 W) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 418/2001 [6] u nosnic.
Žádost o časově neomezené povolení uvedeného enzymatického přípravku byla podpořena novými údaji.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení článkem 3a směrnice 70/524/EHS byly splněny.
Používání tohoto enzymatického přípravku uvedeného v příloze III by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(10) Použití přípravku z mikroorganismů Enterococcus faecium (NCIMB 11181) bylo bez časového omezení povoleno nařízením Komise (ES) č. 1333/2004 [7] u telat a selat.
Žádost o rozšíření povolení k používání uvedeného přípravku z mikroorganismů i na kuřata na výkrm byla podpořena novými údaji.
Evropský úřad pro bezpečnost potravin vydal dne 13. dubna 2005 příznivé stanovisko k bezpečnosti uvedené doplňkové látky pro používání v kategorii zvířat "kuřata na výkrm" podle podmínek použití uvedených v příloze IV tohoto nařízení.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení čl. 9e odst.
1 směrnice 70/524/EHS byly splněny. Používání tohoto přípravku z mikroorganismů uvedeného v příloze IV by proto mělo být dočasně povoleno na dobu čtyř let.
(11) Použití přípravku z mikroorganismů Enterococcus faecium (CECT 4515) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 654/2000 [8] u selat a telat.
Žádost o rozšíření povolení k používání uvedeného přípravku z mikroorganismů i na kuřata na výkrm byla podpořena novými údaji.
Evropský úřad pro bezpečnost potravin vydal dne 13. dubna 2005 příznivé stanovisko k bezpečnosti uvedené doplňkové látky pro použití v kategorii zvířat "kuřata na výkrm" podle podmínek použití uvedených v příloze IV tohoto nařízení.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení čl. 9e odst.
1 směrnice 70/524/EHS byly splněny. Používání tohoto přípravku z mikroorganismů uvedeného v příloze IV by proto mělo být dočasně povoleno na dobu čtyř let.
(12) Z posouzení žádostí vyplývá, že je třeba vyžadovat dodržování některých postupů na ochranu pracovníků před vystavením doplňkovým látkám uvedeným v přílohách.
Tuto ochranu by mělo zajistit používání směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [9].
(13) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přípravek náležející do skupiny "růstové stimulátory" uvedený v příloze I se povoluje na dobu deseti let k použití jako doplňková látka ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 2
Doplňkové látky náležející do skupiny "pojiva, protispékavé látky a koagulanty" uvedené v příloze II se povolují bez časového omezení k použití jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 3
Přípravek náležející do skupiny "enzymy" uvedený v příloze III se bez časového omezení povoluje k použití jako doplňková látka ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 4
Přípravky náležející do skupiny "mikroorganismy" uvedené v příloze IV se dočasně na dobu čtyř let povolují k použití jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1811/2005
ze dne 4. listopadu 2005
o dočasném a trvalém povolení některých doplňkových látek v krmivech a o dočasném povolení nového užití již povolené doplňkové látky v krmivech
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [1], a zejména na článek 3, čl. 9d odst. 1 a čl. 9e odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [2], a zejména na článek 25 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1831/2003 upravuje povolování doplňkových látek používaných ve výživě zvířat.
(2) Článek 25 nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví přechodná opatření pro žádosti o povolení doplňkových látek v krmivech podané v souladu se směrnicí 70/524/EHS přede dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(3) Žádosti o povolení doplňkových látek uvedených v přílohách tohoto nařízení byly podány přede dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(4) Úvodní připomínky k těmto žádostem podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/524/EHS byly zaslány Komisi přede dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003. S těmito žádostmi je tudíž třeba nadále nakládat v souladu s článkem 4 směrnice 70/524/EHS.
(5) Používání přípravku enzymu endo-1,3(4)-beta-glukanáza z Aspergillus aculeatus (CBS 589.94) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 1436/98 [3] u selat.
Na podporu žádosti o povolení tohoto přípravku enzymu bez časového omezení byly předloženy nové údaje.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání tohoto přípravku enzymu podle přílohy I by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(6) Používání přípravku enzymu endo-1,3(4)-beta-glukanáza z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2106) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 1411/1999 [4] pro výkrm kuřat.
Na podporu žádosti o povolení tohoto přípravku enzymu bez časového omezení byly předloženy nové údaje.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání tohoto přípravku enzymu podle přílohy I by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(7) Používání přípravku enzymů endo-1,4-beta-glukanáza, endo-1,3(4)-beta-glukanáza a endo-1,4-beta-xylanáza z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 74 252) bylo dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 937/2001 [5] pro výkrm krůt a nařízením Komise (ES) č. 2188/2002 [6] u nosnic a rovněž povoleno bez časového omezení nařízením Komise (ES) č. 1259/2004 [7] pro výkrm kuřat a nařízením Komise (ES) č. 1206/2005 [8] pro výkrm krůt. Na podporu žádosti o rozšíření povolení k použití tohoto přípravku enzymů u kachen byly předloženy nové údaje. Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EÚBP) vydal stanovisko k použití uvedeného přípravku, podle kterého tento přípravek nepředstavuje pro tuto dodatečnou kategorii zvířat riziko. Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro povolení tohoto přípravku k tomuto použití v čl. 9e odst. 1 směrnice 70/524/EHS jsou splněny. Proto by mělo být používání tohoto přípravku enzymů podle přílohy II povoleno na dobu čtyř let.
(8) Byly předloženy údaje na podporu žádosti o povolení k použití přípravku enzymů endo-1,4-beta-xylanáza z Trichoderma reesei (CBS 529.94) endo-1,3(4)-beta-glukanáza z Trichoderma reesei (CBS 526.94) pro výkrm kuřat a pro výkrm krůt.
EÚBP vydal stanovisko k použití tohoto přípravku, podle kterého tento přípravek nepředstavuje riziko pro spotřebitele, uživatele, příslušnou kategorii zvířat nebo životní prostředí.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro povolení tohoto přípravku k tomuto použití v čl. 9e odst.
1 směrnice 70/524/EHS jsou splněny. Proto by mělo být používání tohoto přípravku enzymů podle přílohy II povoleno na dobu čtyř let.
(9) Používání přípravku mikroorganismu Saccharomyces cerevisiae (NCYC Sc 47) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením (ES) č. 937/2001 u dojnic.
Na podporu žádosti o povolení tohoto přípravku mikroorganismu bez časového omezení byly předloženy nové údaje.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání tohoto přípravku mikroorganismu podle přílohy III by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(10) Používání přípravku mikroorganismu Saccharomyces cerevisiae (CBS 493.94) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením (ES) č. 937/2001 u dojnic.
Na podporu žádosti o povolení tohoto přípravku mikroorganismu bez časového omezení byly předloženy nové údaje.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání tohoto přípravku mikroorganismu podle přílohy III by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(11) Z posouzení těchto žádostí vyplývá, že by měly být vyžadovány určité postupy na ochranu pracovníků před expozicí doplňkovým látkám uvedeným v přílohách.
Tuto ochranu by mělo zajistit používání směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [9].
(12) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přípravky náležející do skupiny "enzymy", které jsou uvedené v příloze I, se povolují bez časového omezení k používání jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 2
Přípravky náležející do skupiny "enzymy", které jsou uvedené v příloze II, se povolují na dobu čtyř let k používání jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 3
Přípravky náležející do skupiny "mikroorganismy", které jsou uvedené v příloze III, se povolují bez časového omezení k používání jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1812/2005
ze dne 4. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č.
490/2004, 1288/2004, 521/2005 a 833/2005, pokud jde o podmínky pro povolení některých doplňkových látek v krmivech náležejících do skupin enzymů a mikroorganismů
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [1], a zejména na článek 3, čl. 9d odst. 1 a čl. 9e odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [2], a zejména na článek 25 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1831/2003 upravuje povolování doplňkových látek používaných ve výživě zvířat.
(2) Článek 25 nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví přechodná opatření pro žádosti o povolení doplňkových látek v krmivech podané v souladu se směrnicí 70/524/EHS přede dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(3) Žádosti o povolení doplňkových látek uvedených v přílohách tohoto nařízení byly podány přede dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(4) Úvodní připomínky k těmto žádostem podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/524/EHS byly zaslány Komisi přede dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003. S těmito žádostmi je tudíž třeba nadále nakládat v souladu s článkem 4 směrnice 70/524/EHS.
(5) Používání přípravku mikroorganismu č. 5 Saccharomyces cerevisiae (CBS 493.94) bylo nařízením Komise (ES) č.
490/2004 [3] dočasně na dobu čtyř let povoleno u koní. Byly předloženy nové údaje na podporu zvýšení minimálního obsahu jednotek tvořících kolonie (CFU) tohoto přípravku ve sloupci "Chemický vzorec, popis", aniž by se v podmínkách povolení měnil maximální, minimální nebo doporučený obsah v kompletním krmivu.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání tohoto přípravku mikroorganismu podle přílohy I by proto mělo být povoleno do 20. března 2008.
(6) Používání přípravku mikroorganismu č. E 1704 Saccharomyces cerevisiae (CBS 493.94) bylo nařízením Komise (ES) č.
1288/2004 [4] bez časového omezení povoleno u telat a pro výkrm skotu. Byly předloženy nové údaje na podporu zvýšení minimálního obsahu jednotek tvořících kolonie (CFU) tohoto přípravku ve sloupci "Chemický vzorec, popis", aniž by se v podmínkách povolení měnil maximální, minimální nebo doporučený obsah v kompletním krmivu.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání tohoto přípravku mikroorganismu podle přílohy II by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(7) Používání přípravku enzymů č. E 1623 endo-1,3(4)-beta-glukanáza z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2106), endo-1,4-beta-xylanáza z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2105) a subtilisin z Bacillus subtilis (ATCC 2107) bylo nařízením Komise (ES) č.
521/2005 [5] bez časového omezení povoleno pro výkrm kuřat. Byly předloženy nové údaje na podporu změny minima enzymové aktivity v tomto přípravku podle sloupce "Chemický vzorec, popis", aniž by se v podmínkách povolení měnil maximální, minimální nebo doporučený obsah v kompletním krmivu.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání tohoto přípravku enzymů podle přílohy III by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(8) Používání přípravku enzymů č. E 1627 endo-1,3(4)-beta-glukanáza z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2106) a endo-1,4-beta-xylanáza z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2105) bylo nařízením Komise (ES) č.
833/2005 [6] bez časového omezení povoleno pro výkrm prasat. Byly předloženy nové údaje na podporu změny receptury tohoto přípravku podle sloupce "Chemický vzorec, popis", aniž by se v podmínkách povolení měnil maximální, minimální nebo doporučený obsah v kompletním krmivu.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro toto povolení v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání tohoto přípravku enzymů podle přílohy IV by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(9) Nařízení (ES) č.
490/2004, 1288/2004, 521/2005 a 833/2005 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 490/2004 se nahrazuje přílohou I tohoto nařízení.
Článek 2
Příloha I nařízení (ES) č. 1288/2004 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 3
Příloha I nařízení (ES) č. 521/2005 se nahrazuje přílohou III tohoto nařízení.
Článek 4
Příloha nařízení (ES) č. 833/2005 se mění v souladu s přílohou IV tohoto nařízení.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1813/2005
ze dne 7. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1814/2005
ze dne 7. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 580/2004 o zavedení nabídkového řízení týkajícího se vývozních náhrad pro některé mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 26 odst. 3 a čl. 31 odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 6 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], stanoví platnost vývozních licencí, včetně těch vydaných v souladu s nařízením Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se zahajuje stálé nabídkové řízení pro vývozní náhrady týkající se některých druhů másla [3], a nařízením Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se zahajuje stálé nabídkové řízení pro vývozní náhrady týkající se sušeného odstředěného mléka [4].
(2) Odchylně od článku 6 nařízení (ES) č. 174/1999 stanoví článek 8 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 [5] den počátku platnosti vývozní licence.
(3) Oblast působnosti článku 6 nařízení (ES) č. 174/1999 byla ve spojení s článkem 8 nařízení (ES) č.
580/2004 někdy nesprávně vykládána. Aby se zabránilo jakýmkoli důvodům pro takový nesprávný výklad, je třeba změnit článek 8 uvedeného nařízení.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 580/2004 se písmeno d) nahrazuje tímto:
"d) doba platnosti vývozní licence uvedená v článku 6 uvedeného nařízení počíná dnem ukončení předkládání nabídek."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1815/2005
ze dne 7. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2742/90, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 2204/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2204/90 ze dne 24. července 1990, kterým se stanoví doplňující obecná pravidla společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, pokud jde o sýry [1], a zejména na čl. 3 odst. 3 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 3 odst. 3 prvního pododstavce nařízení (EHS) č. 2204/90 stanoví sankce Společenství v případě neoprávněného použití kaseinu nebo kaseinátů při výrobě sýrů. Sankce činí 110 % rozdílu mezi hodnotou odstředěného mléka nezbytného k výrobě 100 kg kaseinů a kaseinátů, která vychází z tržní ceny sušeného odstředěného mléka, na jedné straně a tržní cenou kaseinů a kaseinátů na straně druhé.
(2) Ustanovení čl. 4 odst. 1 nařízení Komise (EHS) č. 2742/90 [2] stanoví částku, kterou je nezbytné uhradit za množství kaseinů a/nebo kaseinátů použitých bez povolení k výrobě sýra, na 65 EUR za 100 g s ohledem na cenu kaseinů a kaseinátů zjištěnou na trzích v posledním čtvrtletí roku 2001. S ohledem na tržní cenu sušeného odstředěného mléka a tržní cenu kaseinů a kaseinátů zjištěnou ve druhém čtvrtletí roku 2005 je třeba uvedenou částku snížit.
(3) Ceny zjištěné na trzích ve druhém čtvrtletí roku 2005 se rovnají 200 EUR za 100 kg sušeného odstředěného mléka a 580 EUR za 100 kg kaseinů a kaseinátů.
(4) Nařízení (EHS) č. 2742/90 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 4 nařízení (EHS) č. 2742/90 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Částka, kterou je nezbytné uhradit podle čl. 3 odst. 3 nařízení (EHS) č. 2204/90, se rovná 22 EUR za 100 kg kaseinů a/nebo kaseinátů."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost pátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1816/2005
ze dne 7. listopadu 2005,
kterým se mění dovozní cla v odvětví obilovin použitelná od 8. listopadu 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dovozní cla v odvětví obilovin byla stanovena nařízením Komise (ES) č. 1799/2005 [3].
(2) Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1249/96 stanoví, že pokud se vypočtený průměr dovozních cel odchýlí během doby jejich použití o 5 EUR/t od stanoveného cla, je třeba provést příslušnou úpravu. Vzhledem k tomu, že k této odchylce došlo, je nutné upravit dovozní cla stanovená nařízením (ES) č. 1799/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (ES) č. 1799/2005 se nahrazují přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. listopadu 2005.
Použije se ode dne 8. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1817/2005
ze dne 7. listopadu 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 9. do 22. listopadu 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1818/2005
ze dne 8. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1819/2005
ze dne 8. listopadu 2005,
kterým se přijímá plán přidělující členským státům prostředky vyčleněné na rozpočtový rok 2006 pro dodávky potravin z intervenčních zásob ve prospěch nejchudších osob ve Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3730/87 ze dne 10. prosince 1987, kterým se stanoví obecná pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob organizacím pověřeným jejich rozdělením nejchudším osobám ve Společenství [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2799/98 ze dne 15. prosince 1998 o agromonetární úpravě pro euro [2], a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 2 nařízení Komise (EHS) č. 3149/92 ze dne 29. října 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob ve prospěch nejchudších osob ve Společenství [3], musí Komise přijmout distribuční plán, který se má financovat z prostředků dostupných v rozpočtovém roce 2006.
Plán by měl pro každý členský stát, který opatření používá, zejména stanovit maximální finanční zdroje zpřístupněné k uskutečnění jeho části plánu, jakož i množství každého typu produktu, které má být odebráno ze zásob držených intervenčními agenturami.
(2) Členské státy zapojené do plánu na rok 2006 poskytly informace požadované v souladu s článkem 1 nařízení (EHS) č. 3149/92.
(3) Za účelem rozdělení prostředků musí být vzaty v úvahu zejména zkušenosti a rozsah, v jakém členské státy využily prostředky přidělené v předchozích rozpočtových letech.
3 bodu 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 3149/92 stanoví vytváření grantů k nákupu na trhu takových produktů, které jsou v intervenčních zásobách dočasně nedostupné.
Vzhledem k tomu, že objem zásob sušeného odstředěného mléka v současné době držených intervenčními agenturami je velmi nízký a byla učiněna ujednání směřující k prodeji těchto produktů na trhu, je nezbytné stanovit výši grantu, aby bylo možné sušené odstředěné mléko požadované ke splnění plánu na rok 2006 nakoupit na trhu.
Navíc je k zajištění řádného plnění smlouvy o dodávce zapotřebí stanovit určitá zvláštní ustanovení.
(5) Ustanovení čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 3149/92 stanoví mezi členskými státy přepravu produktů nedostupných v intervenčních zásobách členského státu, kde se takové produkty požadují pro provádění ročního plánu. Za podmínek stanovených v článku 7 nařízení (EHS) č. 3149/92 je proto zapotřebí povolit přepravu uvnitř Společenství nezbytnou k uskutečnění plánu na rok 2006.
(6) Pro provádění plánu by mělo být rozhodnou skutečností ve smyslu článku 3 nařízení (ES) č. 2799/98 datum začátku rozpočtového roku pro správu zásob ve veřejných skladech.
(7) Komise při vypracování plánu konzultovala v souladu s čl. 2 odst. 2 nařízení (EHS) č. 3149/92 hlavní organizace, které mají zkušenosti s problémy nejchudších osob ve Společenství.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem všech příslušných řídících výborů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V roce 2006 se dodávky potravin určené k rozdělení nejchudším osobám ve Společenství v souladu s nařízením (EHS) č. 3730/87 uskutečňují podle distribučního plánu stanoveného v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
1. Výše grantů pro členské státy k nákupu sušeného odstředěného mléka na trhu, které jsou zapotřebí ke splnění plánu uvedeného v článku 1, je stanovena v příloze II.
2. Zakázku na dodávky sušeného odstředěného mléka uvedeného v odstavci 1 lze úspěšnému uchazeči udělit, pouze pokud uchazeč složí záruku odpovídající nabídkové ceně a vystavenou na jméno intervenční agentury.
Článek 3
Za podmínek stanovených v článku 7 nařízení (EHS) č. 3149/92 se povoluje přeprava uvnitř Společenství produktů uvedených v příloze III tohoto nařízení.
Článek 4
Pro provádění plánu uvedeného v článku 1 tohoto nařízení je datem rozhodné skutečnosti podle článku 3 nařízení (ES) č. 2799/98 1. říjen 2005.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1820/2005
ze dne 8. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1623/2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na článek 33 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1623/2000 [2] stanoví systém odbytu alkoholu vinného původu prostřednictvím nabídkového řízení za účelem jeho užití jako bioethanol v odvětví pohonných hmot ve Společenství.
Ve snaze získat pro tento alkohol co nejvyšší prodejní cenu je třeba zlepšit podmínky hospodářské soutěže na trhu s alkoholem vinného původu.
(2) Za tímto účelem je třeba podporovat zvýšení počtu uchazečů tím, že se zjednoduší schvalovací proces.
Zároveň je třeba, aby měly podniky případně možnost si na trhu svobodně vybrat zákazníky, kterým prodají alkohol zpracovaný pro účely konečného užití.
(3) Za tímto účelem je vhodné, aby se uchazečům neukládala povinnost uvádět již při předložení nabídek místo určení a konečné kupující alkoholu, pokud k jeho konečnému užití jako bioethanol v odvětví pohonných hmot dojde ve Společenství.
(4) S cílem lepšího zajištění stanoveného konečného užití alkoholu je vhodné zvýšit částku jistoty na řádné provedení.
(5) Je třeba upřesnit podmínky účasti podniků v nabídkovém řízení s ohledem na datum jejich schválení.
(6) Je třeba, aby výměna informací mezi intervenčními agenturami členských států a Komisí byla průhlednější a účinnější.
(7) Nařízení (ES) č. 1623/2000 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1623/2000 se mění takto:
1. Článek 92 se mění takto:
a) odstavec 2 se mění takto:
i) písmeno c) se nahrazuje tímto:
"c) umístění zařízení a kopie plánů zařízení, ve kterém je alkohol zpracováván na čistý alkohol, s uvedením roční zpracovatelské kapacity;",
ii) písmeno e) se nahrazuje tímto:
"e) závazek podniku zajistit, aby každý konečný kupující alkoholu používal alkohol pouze jako bioethanol k produkci pohonných hmot ve Společenství;";
b) odstavec 5 se nahrazuje tímto:
"5. Členské státy neprodleně uvědomí Komisi o jakémkoli novém schválení nebo o odnětí schválení a uvedou přesné datum rozhodnutí.".
2. V článku 94 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
"1. Každá nabídka musí být podána podnikem schváleným k datu zveřejnění oznámení o nabídkovém řízení.
2. Každý účastník může podat pouze jednu nabídku na každou šarži zařazenou do nabídkového řízení.
Pokud podá více nabídek na jednu šarži, jsou všechny tyto nabídky neplatné.".
3. V článku 94a se zrušuje písmeno c).
4. V článku 94b se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Komise oznámí rozhodnutí přijatá podle tohoto článku těm členským státům a intervenčním agenturám, jež mají v držbě alkohol, kterým byly předloženy nabídky.".
5. Článek 94c se nahrazuje tímto:
"Článek 94c
Prohlášení o výběru nabídky a sdělení Komisi
1. Intervenční agentura neprodleně sdělí každému účastníkovi doporučeným dopisem s dodejkou rozhodnutí o jeho nabídce.
2. Do pěti pracovních dnů po obdržení oznámení podle čl. 94b odst. 3 sdělí intervenční agentura Komisi jméno a adresu každého účastníka příslušného pro každou z předložených nabídek.
3. Do dvou týdnů od obdržení sdělení uvedeného v odstavci 1 vydá intervenční agentura každému vybranému účastníkovi prohlášení o výběru nabídky, které potvrzuje, že jeho nabídka byla vybrána.
4. Každý vybraný účastník do dvou týdnů od obdržení sdělení uvedeného v odstavci 1 prokáže, že složil ve prospěch příslušné intervenční agentury jistotu na řádné provedení ve výši 40 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových, jejímž účelem je zajistit, že veškerý alkohol zařazený do nabídkového řízení bude použit pro účel stanovený v čl. 92 odst. 1.".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1821/2005
ze dne 8. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1653/2004, pokud jde o místa účetních výkonných agentur
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 58/2003 ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství [1], a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Rady,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 30 nařízení Komise (ES) č. 1653/2004 ze dne 21. září 2004 o typovém nařízení financování výkonných agentur na základě nařízení Rady (ES) č. 58/2003, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů [2], stanoví, že správní výbor výkonné agentury jmenuje účetního výkonné agentury, který je úředníkem podléhajícím služebnímu řádu.
(2) Úkoly svěřené účetnímu výkonné agentury, které stanoví uvedený článek 30, jsou omezeny provozním rozpočtem výkonné agentury, zatímco účetní Komise odpovídá za všechny úkoly, které se vztahují k operačnímu rozpočtu prováděnému výkonnými agenturami.
(3) Komise narazila na potíže s výběrem vhodných uchazečů na místo účetního, který má být přidělen výkonné agentuře.
(4) Funkce účetního výkonné agentury by mohla být svěřena dočasným zaměstnancům ve smyslu čl. 2 písm. a) Pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství stanoveného nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 [3].
(5) Nařízení (ES) č. 1653/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ustanovení čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1653/2004 se nahrazuje tímto:
"Správní výbor jmenuje účetního, který je převedeným úředníkem nebo dočasným zaměstnancem přímo přijímaným agenturou a je pověřen:"
.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1822/2005
ze dne 8. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 466/2001, pokud jde o dusičnany v určité zelenině
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách [1], a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 466/2001 ze dne 8. března 2001, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách [2], ve znění nařízení (ES) č. 563/2002 [3], zejména stanoví specifická opatření týkající se limitů dusičnanů v hlávkovém salátu a ve špenátu a dále stanoví přechodná období, během nichž mohou být hlávkový salát a špenát s obsahem dusičnanů přesahujícím maximální limity uváděny na trh na území členského státu, ve kterém byly vypěstovány.
(2) I přes pokroky v používání správné zemědělské praxe monitorované údaje poskytované členskými státy uvádějí přetrvávající problémy s dodržováním maximálních limitů dusičnanů v hlávkovém salátu a ve špenátu.
(3) K překročení maximálních limitů dusičnanů v čerstvém špenátu dochází často v měsíci říjnu.
Tento měsíc se pro špenát v současné době počítá do letního období, zatímco pro hlávkový salát spadá do období zimního.
V zájmu jednotnosti je třeba zařadit říjen do zimního období pro čerstvý špenát.
(4) V oblastech, kde je obtížné udržet dusičnany pod maximálním limitem pro čerstvý hlávkový salát a čerstvý špenát, například kvůli snížení denního světla, požádaly některé členské státy o odchylky a poskytly dostatečné informace prokazující, že probíhající výzkumy v budoucnu umožní snížení limitů.
(5) V očekávání budoucího rozvoje v používání správné zemědělské praxe je vhodné na přechodné období umožnit členským státům, aby dále uváděly na trh čerstvý hlávkový salát a čerstvý špenát s obsahem dusičnanů vyšším, než jsou maximální limity, ale pouze na jejich území a pro jejich vlastní spotřebu.
(6) I v jiné zelenině je často obsah dusičnanů vysoký.
Aby mohly přispívat do budoucích diskuzí o dlouhodobější strategii pro řízení rizika spojeného s přítomností dusičnanů v zelenině, členské státy by měly monitorovat množství dusičnanů v zelenině a pokud možno se snažit ho snižovat, zejména používáním lepších zásad správné zemědělské praxe.
K ujasnění rizika spojeného s přítomností dusičnanů v zelenině by napomohlo aktualizované vědecké posouzení rizik od Evropského úřadu pro bezpečnost potravin.
Maximální limity stanovené v nařízení (ES) č. 466/2001 by se přezkoumaly s ohledem na informace z výše uvedených činností.
(7) Nařízení (ES) č. 466/2001 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 466/2001 se mění takto:
1. Článek 3 se zrušuje.
2. Vkládá se nový článek 3a, který zní:
"Článek 3a
Členské státy monitorují množství dusičnanů v zelenině, která jich obsahuje vysoké množství, zejména v zelené listové zelenině, a každoročně do 30. června sdělí Komisi výsledky svého monitorování.".
3. Vkládá se nový článek 3b, který zní:
"Článek 3b
1. Odchylně od čl. 1 odst. 1 se Belgii, Irsku, Nizozemsku a Spojenému království do 31. prosince 2008 povoluje uvádět na trh čerstvý špenát vypěstovaný a určený ke spotřebě na jejich území, obsahující množství dusičnanů vyšší než maximální limity stanovené v bodě 1.1. přílohy I.
2. Odchylně od čl. 1 odst. 1 se Irsku a Spojenému království do 31. prosince 2008 povoluje uvádět na trh čerstvý hlávkový salát vypěstovaný a určený ke spotřebě na jejich území a sklizený v průběhu roku, obsahující množství dusičnanů vyšší než maximální limity stanovené v bodě 1.3. přílohy I.
Odchylně od čl. 1 odst. 1 se Francii do 31. prosince 2008 povoluje uvádět na trh čerstvý hlávkový salát vypěstovaný a určený ke spotřebě na jejím území a sklizený od 1. října do 31. března, obsahující množství dusičnanů vyšší než maximální limity stanovené v bodě 1.3. přílohy I.".
4. Oddíl 1 přílohy I nařízení (ES) č. 466/2001 se nahrazuje tabulkou podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1823/2005
ze dne 9. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1824/2005
ze dne 9. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 1183/2005 obsahuje seznam fyzických a právnických osob a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 1. listopadu 2005 schválil první verzi seznamu fyzických a právnických osob a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů.
Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 1183/2005 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1825/2005
ze dne 9. listopadu 2005,
kterým se po padesáté sedmé mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 3. listopadu 2005 rozhodl doplnit údaje k jednomu subjektu na seznamu osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů.
Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1826/2005
ze dne 10. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1827/2005
ze dne 10. listopadu 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 11. listopadu 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1828/2005
ze dne 10. listopadu 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1829/2005
ze dne 10. listopadu 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 12. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1138/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1138/2005 ze dne 15. července 2005, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2005/06, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1138/2005 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 12. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1138/2005 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 41,360 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1830/2005
ze dne 10. listopadu 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 21,976 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1831/2005
ze dne 10. listopadu 2005
o dovozních licencích pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí a telecí maso vysoké kvality
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 936/97 ze dne 27. května 1997 o otevření a správě celních kvót pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality a pro zmrazené buvolí maso [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 4 a 5 podmínky pro žádosti o udělení dovozních licencí pro maso uvedené v čl. 2 písm. f) tohoto nařízení.
(2) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 2 písm. f) množství čerstvého, chlazeného nebo zmrazeného hovězího a telecího masa vysoké kvality které odpovídá definici stanovené vestejném ustanovení, které může být v období od 1. července 2005 do 30. června 2006 za zvláštních podmínek dovezeno, na 11500 tun.
(3) Je třeba připomenout, že licence, které jsou předmětem tohoto nařízení, mohou být použity po celou dobu jejich platnosti pouze za předpokladu, že splňují podmínky veterinární hygieny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozní licence pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality dle čl. 2 písm. f) nařízení (ES) č. 936/97 podané v období od 1. do 5. listopadu 2005 se vyhovuje.
2. Žádosti o licence mohou být v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 936/97 podány během prvních pěti dnů měsíce prosince 2005 pro množství 5132,33 tun.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1832/2005
ze dne 10. listopadu 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Při určování produktů a oblastí způsobilých pro náhrady je vhodné vzít v úvahu na jednu stranu skutečnost, že postavení určitých produktů Společenství na trhu neopodstatňuje podporování jejich vývozu, a na druhou stranu to, že zeměpisná blízkost některých oblastí by mohla usnadnit odklon obchodu a zneužití.
(10) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(11) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1833/2005
ze dne 10. listopadu 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 8. listopadu 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 8. listopadu 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1834/2005
ze dne 10. listopadu 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 8. listopadu 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 8. listopadu 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 12,29 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1835/2005
ze dne 10. listopadu 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství produktů uvedených v článku 1 každého z uvedených nařízení mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady použitelná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, podle případu.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) S ohledem na dohodu mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovinových výrobků ze Společenství do Spojených států, schválenou rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4], je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 15 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1043/2005 musí být pro dotčený základní produkt stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], která se použije během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musejí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v článku nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1836/2005
ze dne 10. listopadu 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sazby náhrad použitelné od 27. října 2005 na produkty uvedené v příloze, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 1763/2005 [2].
(2) Z uplatnění pravidel a kritérií uvedených v nařízení (ES) č. 1763/2005 na údaje, které má Komise v současnosti k dispozici, vyplývá, že nyní uplatňované vývozní náhrady by měly být pozměněny podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady stanovené nařízením (ES) č. 1763/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Article 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1837/2005
ze dne 10. listopadu 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Na základě článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 musí být náhrady stanoveny se zřetelem na situaci a na vývojové perspektivy, jednak co se týče dostupného množství obilovin, rýže a zlomkové rýže a jejich ceny na trhu Společenství, a také co se týče cen obilovin, rýže, zlomkové rýže a produktů z obilovin na světovém trhu.
Na základě týchž článků je rovněž důležité zajistit vyváženou situaci a přirozený vývoj cen a obchodu na trzích s obilovinami a rýží.
Zároveň je třeba vzít v úvahu ekonomický aspekt zamýšlených vývozů a potřebu vyhnout se narušení trhu Společenství.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [3] o dovozním a vývozním režimu produktů zpracovaných z obilovin a rýže, stanovuje v článku 4 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady pro tyto produkty.
(4) Přidělenou náhradu pro určité zpracované produkty je třeba odstupňovat podle obsahu popelovin, surových vláken, slupek, bílkovin, tuků nebo škrobu; tento obsah je dobrým ukazatelem množství základního produktu skutečně obsaženého ve zpracovaném produktu.
(5) U hlíz manioku a jiných kořenových plodin a tropických hlízovitých plodin, jakož i jejich mouček, nyní ekonomický aspekt případných vývozů, zejména vzhledem k povaze a původu těchto produktů, nevyžaduje stanovení vývozních náhrad.
U některých produktů zpracovaných z obilovin se nyní vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nevyžaduje stanovení vývozní náhrady.
(6) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou mít za následek potřebu rozlišit náhradu poskytovanou pro určité produkty podle jejich místa určení.
(7) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(8) Některé produkty zpracované z kukuřice mohou projít tepelným zpracováním, což by mohlo vést k tomu, že by byla poskytnuta náhrada, která neodpovídá kvalitě produktu.
Je tedy nutné upřesnit, že se na tyto produkty, které obsahují předželatinovaný škrob, možnost poskytnutí vývozní náhrady nevztahuje.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1518/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1838/2005
ze dne 10. listopadu 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 12,99 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 21,86 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1839/2005
ze dne 10. listopadu 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1840/2005
ze dne 10. listopadu 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 4. do 10. listopadu 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1058/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1841/2005
ze dne 10. listopadu 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 4. do 10. listopadu 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 115/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 5,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1842/2005
ze dne 10. listopadu 2005,
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 1808/2005 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. zaří 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1808/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Dle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č. 1784/2003, že nebude vyhověno žádné nabídce.
(3) Zejména vzhledem ke kritériím uvedeným v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č. 1839/95 se nedoporučuje stanovovat maximální snížení cla.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 4. do 10. listopadu 2005 v rámci nabídkového řízení pro snížení dovozního cla dle nařízení (ES) č. 1808/2005 pro kukuřici se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1843/2005
ze dne 10. listopadu 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 1809/2005 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1809/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Portugalska.
(2) Dle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č. 1784/2003, že nebude vyhověno žádné nabídce.
(3) Zejména vzhledem ke kritériím uvedeným v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č. 1839/95 se nedoporučuje stanovovat maximální snížení cla.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 4. do 10. listopadu 2005 v rámci nabídkového řízení pro snížení dovozního cla dle nařízení (ES) č. 1809/2005 pro kukuřici se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1844/2005
ze dne 11. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1845/2005
ze dne 11. listopadu 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob české intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], je uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury prováděno zejména prostřednictvím nabídkového řízení a na základě cenových podmínek, které nenarušují trh.
(2) Z důvodu nepříznivých klimatických podmínek na Pyrenejském poloostrově jsou ceny kukuřice na trhu Společenství poměrně vysoké, takže chovatelé a průmysl s krmivy mají problémy dodávat za konkurenceschopné ceny.
(3) Česká republika má intervenční zásoby kukuřice, které by se měly spotřebovat.
(4) Proto je vhodné zpřístupnit na vnitřním trhu s obilovinami zásoby kukuřice ze zásob české intervenční agentury.
(5) S ohledem na situaci na trhu Společenství by nabídkové řízení měla řídit Komise.
Kromě toho je pro nabídky za minimální prodejní ceny nutné stanovit koeficient přidělení nabídek.
(6) Navíc je důležité, aby česká intervenční agentura zachovala ve svém sdělení určeném Komisi anonymitu uchazečů.
(7) Ve snaze o modernizaci řízení by mělo být předávání informací, které požaduje Komise, uskutečňováno elektronickou cestou.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Česká intervenční agentura uvede do prodeje 31185 tun kukuřice ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od uvedeného nařízení:
a) jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečnou jakost šarže, které se nabídka týká;
b) je minimální prodejní cena stanovena na takovou úroveň, aby nenarušila trhy s obilovinami, a v žádném případě není nižší než platná intervenční cena pro příslušný měsíc, včetně měsíčních navýšení.
Článek 3
Odchylně od čl. 13 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je jistota stanovena na 10 EUR za tunu.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 23. listopadu 2005 v 15:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 28. prosince 2005, 12. dubna 2006 a 24. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 28. června 2006 v 15:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky musejí být předloženy české intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Statní zemědělský intervenční fond
Odbor rostlinných komodit
Ve Smečkách 33
CZ-110 00 Praha 1
Tel.: (420) 871 667/403
Fax: (420) 296 806 404.
Článek 5
Česká intervenční agentura sdělí Komisi nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro předložení nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu nebo rozhodne, že nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na úrovni minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1846/2005
ze dne 11. listopadu 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 174. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 174. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1847/2005
ze dne 11. listopadu 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 174. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 174. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 1848/2005
ze dne 11. listopadu 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 346. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 346. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 45,5 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 50 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1849/2005
ze dne 11. listopadu 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 30. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 30. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 8. listopadu 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 258,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 12. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1850/2005
ze dne 11. listopadu 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka pro 29. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 29. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 8. listopadu 2005, se stanovuje minimální prodejní cena odstředěného mléka ve výši 186,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 12. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1851/2005
ze dne 11. listopadu 2005,
kterým se stanoví koeficienty použitelné na obiloviny vyvážené ve formě irské whisky pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2825/93 ze dne 15. října 1993, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o stanovení a poskytování náhrad pro obiloviny vyvážené ve formě některých lihovin [2], a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 4 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2825/93 stanoví, že náhrada se poskytne pro množství obilovin, která byla podrobena kontrole a destilována a na která se vztahuje koeficient, jenž je každoročně stanoven pro každý dotčený členský stát. Tento koeficient vyjadřuje u dotčených lihovin stávající poměr mezi celkovým vyvezeným množstvím a celkovým množstvím dotčených lihovin uvedených na trh na základě zjištěného vývoje těchto množství po tolik let, kolik činí průměrná doba stárnutí dané lihoviny.
(2) Podle informace, kterou poskytlo Irsko pro období ode dne 1. ledna do dne 31. prosince 2004, byla v roce 2004 průměrná doba stárnutí irské whisky pět let.
Je třeba stanovit koeficienty pro období ode dne 1. října 2005 do dne 30. září 2006.
(3) Článek 10 protokolu č. 3 Dohody o Evropském hospodářském prostoru vylučuje poskytování náhrad na vývozy do Lichtenštejnska, na Island a do Norska. Navíc Společenství uzavřelo s některými třetími zeměmi dohody o zrušení vývozních náhrad. Podle čl. 7 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2825/93 je proto k tomu nutné přihlédnout při výpočtu koeficientů pro hospodářský rok 2005/06,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro období ode dne 1. října 2005 do dne 30. září 2006 se koeficienty uvedené v článku 4 nařízení (EHS) č. 2825/93, jež platí pro obiloviny používané
Nařízení Komise (ES) č. 1852/2005
ze dne 11. listopadu 2005,
kterým se stanoví koeficienty použitelné na obiloviny vyvážené ve formě skotské whisky pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2825/93 ze dne 15. října 1993, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o stanovení a poskytování náhrad pro obiloviny vyvážené ve formě některých lihovin [2], a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 4 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2825/93 stanoví, že náhrada se poskytne pro množství obilovin, která byla podrobena kontrole a destilována a na která se vztahuje koeficient, jenž je každoročně stanoven pro každý dotčený členský stát. Tento koeficient vyjadřuje u dotčených lihovin stávající poměr mezi celkovým vyvezeným množstvím a celkovým množstvím dotčených lihovin uvedených na trh na základě zjištěného vývoje těchto množství po tolik let, kolik činí průměrná doba stárnutí dané lihoviny.
(2) Podle informace, kterou poskytlo Spojené království pro období ode dne 1. ledna do dne 31. prosince 2004, byla v roce 2004 průměrná doba stárnutí skotské whisky sedm let.
Je třeba stanovit koeficienty pro období ode dne 1. října 2005 do dne 30. září 2006.
(3) Článek 10 protokolu č. 3 Dohody o Evropském hospodářském prostoru vylučuje poskytování náhrad na vývozy do Lichtenštejnska, na Island a do Norska. Navíc Společenství uzavřelo s některými třetími zeměmi dohody o zrušení vývozních náhrad. Podle čl. 7 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2825/93 je proto nutné k tomu přihlédnout při výpočtu koeficientu pro hospodářský rok 2005/06,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro období ode dne 1. října 2005 do dne 30. září 2006 se koeficienty uvedené v článku 4 nařízení (EHS) č. 2825/93, jež platí pro obiloviny používané ve Spojeném království k výrobě skotské whisky, stanoví tak, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1853/2005
ze dne 14. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1854/2005
ze dne 14. listopadu 2005,
kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96, pokud jde o zápis názvu do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení" (Miel de Provence (CHZO))
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 písm. b) a na čl. 6 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 byla žádost Francie o zápis názvu "Miel de Provence" zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie [2].
(2) V souladu s čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2081/92 podalo Německo proti zápisu námitky. Námitky se týkají nesplnění podmínek uvedených v článku 2 a případné škody spojené s existencí produktu, který se nacházel na trhu v souladu s právem nejméně pět let před datem zveřejnění stanoveným v čl. 6 odst. 2.
(3) Dopisem ze dne 11. ledna 2005 vyzvala Komise dotčené členské státy k hledání vzájemné dohody podle svých vnitrostátních postupů.
(4) Jelikož ve lhůtě tří měsíců nedošlo mezi Francií a Německem k dohodě, Komise musí přijmout rozhodnutí postupem podle článku 15 nařízení (EHS) č. 2081/92.
(5) Námitka oznámená Německem obsahuje tři argumenty proti zápisu.
V první řadě Německo namítá, že zápisem by došlo k porušení čl. 4 odst.
2081/92. Organoleptické vlastnosti, vlastnosti spojené se způsobem produkce či kritéria jakosti produktu, který je předmětem žádosti, nemohou být podle namítající strany považované za osobité pro oblast Provence.
(6) Komise se naopak domnívá, že žádost o zápis je založena právě tak na pověsti medu z Provence jako na zvláštní jakosti, která je dána květinovým původem medů, který je osobitý pro botanické prostředí Provence.
(7) Německo se dále dovolává případné škody spojené s existencí úplně nebo zčásti totožného názvu nebo značky, či s existencí produktů, které se nacházely na trhu v souladu s právem již nejméně pět let před datem zveřejnění stanoveným v čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92. Zejména uvádí možný dopad pro producenty, kteří v současné době uvádějí na trh med s názvem "Miel de Provence" a kteří by po zápisu případně nemohli toto označení dále používat, pokud by jejich produkty neodpovídaly specifikaci, ať již z důvodu květinového zdroje, nebo oblasti produkce.
(8) Komise se domnívá, že tento argument je založen na neprokázaných domněnkách. Podle čl.
4 druhé odrážky nařízení (EHS) č. 2081/92 musí namítající strana danou škodu "prokázat".
Německo pouze uvedlo možnost způsobení škody, aniž by prokázalo skutečnou existenci producentů, kteří by byli zápisem poškozeni.
(9) Jako konečný argument Německo uvádí, že směrnice Rady 2001/110/ES ze dne 20. prosince 2001 o medu [3] umožňuje používání názvu "Miel de Provence" pro med pocházející z francouzského regionu Provence-Alpes-Côte-d’Azur.
Tento region by se lišil od zeměpisné oblasti, na niž se vztahuje specifikace vyhotovená v rámci nařízení (EHS) č. 2081/92.
Specifikace žádosti o zápis navíc vylučuje med pocházející ze slunečnice, z řepky a vojtěšky, které jsou květinovým a rostlinným zdrojem přítomným v této zeměpisné oblasti.
Hospodářské subjekty, které uvádějí v současnosti tento produkt na trh pod názvem "Miel de Provence", budou proto muset z důvodů dodržení specifikace vyloučit med pocházející z květin, které nejsou stanoveny ve specifikaci.
Německo se domnívá, že pokud by došlo k zápisu "Miel de Provence" podle nařízení (EHS) č. 2081/92, porušila by se tím směrnice 2001/110/ES o medu.
(10) Jak bylo stanoveno v bodě 8 odůvodnění, není prokázán argument o existenci škody.
Pokud jde o ostatní námitky, údajné porušení směrnice 2001/110/ES o medu nepatří mezi důvody, na které je možno se odvolávat v rámci námitky podle čl. 7 odst.
2081/92. Směrnice 2001/110/ES mimo jiné určité názvy povoluje, aniž by je stanovila jako povinné.
Cílem nařízení (EHS) č. 2081/92 je naopak upravit používání zapsaných názvů i pokud byly dříve volněji používané.
Chybějící omezení v určitém okamžiku nejsou proto v zásadě důvodem pro odmítnutí zápisu.
(11) S ohledem na výše uvedené skutečnosti musí být název zapsán do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení".
(12) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Regulativního výboru pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze nařízení Komise (ES) č. 2400/96 [4] se doplňuje název uvedený v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1856/2005
ze dne 14. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1291/2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty, pokud jde o produkty, na něž se nevztahuje povinnost předložit licenci
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2358/71 ze dne 26. října 1971 o společné organizaci trhu s osivem [1], a zejména na čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 865/2004 ze dne 29. dubna 2004 o společné organizaci trhu s olivovým olejem a stolními olivami a o změně nařízení (EHS) č. 827/68 [2], a zejména na čl. 10 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 5 odst. 1 čtvrté odrážky nařízení (ES) č. 1291/2000 [3] se licence nevyžaduje a nemůže být předložena pro provedení operací, jejichž množství jsou nižší nebo rovná množstvím uvedeným v příloze III uvedeného nařízení.
(2) V odvětví osiva se nařízením Komise (ES) č. 2081/2004 ze dne 6. prosince 2004, kterým se stanoví pravidla pro sdělování údajů nezbytných k provádění nařízení Rady (EHS) č. 2358/71 o společné organizaci trhu s osivem [4], zrušuje nařízení Komise (EHS) č. 1117/79 ze dne 6. června 1979, kterým se stanoví produkty v semenářském odvětví, na které se vztahuje režim dovozních licencí [5], v důsledku čehož se na kukuřici a hybridy čiroku určené k setí nevztahuje režim dovozních licencí.
(3) V odvětví olivového oleje a stolních oliv čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 865/2004 stanoví, že pokud je to nezbytné pro účely následného tržního vývoje, může být rozhodnuto o vývozu kteréhokoli z produktů uvedených v čl. 1 písm. a) s výhradou předložení licence. V jiných případech se pro vývoz těchto produktů předložení licence nevyžaduje.
(4) Příloha III nařízení (ES) č. 1291/2000 by proto měla být změněna.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro osivo a Řídícího výboru pro olivový olej a stolní olivy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha III nařízení (ES) č. 1291/2000 se mění takto:
1. v části B – oleje a tuky – se zrušuje část nazvaná "Vývozní licence obsahující nebo neobsahující stanovení náhrady předem (nařízení Komise (ES) č. 2543/95)";
2. zrušuje se část J – osiva.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1857/2005
ze dne 14. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1864/2004 o otevření a správě celních kvót pro konzervované houby dovážené ze třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s výrobky zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1864/2004 [2] otevírá celní kvóty pro dovoz konzervovaných hub rodu Agaricus do Společenství.
(2) Vzhledem k uzavření dodatkových protokolů k evropským dohodám s Bulharskem a Rumunskem schválených rozhodnutími Rady a Komise 2005/430/ES, Euratom [3] a 2005/431/ES, Euratom [4] by celní sazby pro produkty pocházející z Rumunska a celní kvóty pro produkty pocházející z Bulharska stanovené v nařízení (ES) č. 1864/2004 měly být změněny.
(3) Dodatkové protokoly k evropským dohodám s Bulharskem a Rumunskem, schválené rozhodnutími Rady a Komise 2005/430/ES, Euratom a 2005/431/ES, Euratom se začaly používat od 1. srpna 2005.
Toto nařízení by se proto mělo použít od uvedeného data.
(4) Nařízení (ES) č. 1864/2004 by proto mělo být změněno.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1864/2004 se mění takto:
1. V ustanovení čl. 1 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Avšak na produkty pocházející z Rumunska (příkaz č. 09.4726) a z Bulharska (příkaz č. 09.4725) se nevztahuje žádné clo."
2. Příloha I se nahrazuje tímto:
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1858/2005
ze dne 8. listopadu 2005,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie, Jihoafrické republiky a Ukrajiny na základě přezkumu nařízení před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 2 tohoto nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. Platná opatření
(1) V srpnu 1999 uložila Rada nařízením (ES) č. 1796/1999 [2] (dále jen "původní nařízení") konečné antidumpingové clo z dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR"), Maďarska, Indie, Mexika, Polska, Jihoafrické republiky a Ukrajiny.
Šetření, na jehož základě byla uložena tato opatření, se dále označuje jako "původní šetření".
(2) Na tyto dovozy byla uložena opatření ve formě valorického cla, s výjimkou dovozů od jednoho indického, jednoho mexického, jednoho jihoafrického a jednoho ukrajinského vyvážejícího výrobce, od nichž byly přijaty závazky rozhodnutím Komise 1999/572/ES [3]. Nařízením (ES) č.
1678/2003 Komise vypověděla závazek nabídnutý výše zmíněným ukrajinským vyvážejícím výrobcem a nařízením (ES) č. 1674/2003 Rada tomuto vývozci opětovně uložila odpovídající valorické antidumpingové clo.
(3) Na základě šetření podle článku 13 základního nařízení bylo následně zjištěno, že původní opatření týkající se dovozů z Ukrajiny a z ČLR jsou obcházena prostřednictvím dodávek přes Moldavsko, respektive přes Maroko.
Konečné antidumpingové clo uložené z dovozu dotyčného výrobku pocházejícího z Ukrajiny bylo proto nařízením Rady (ES) č. 760/2004 [4] rozšířeno na dovoz stejných ocelových lan a kabelů dodávaných z Moldavska.
Obdobně bylo antidumpingové clo uložené z dovozu výrobku pocházejícího z ČLR rozšířeno nařízením Rady (ES) č. 1886/2004 [5] na dovoz stejných ocelových lan a kabelů dodávaných z Maroka, s výjimkou ocelových lan a kabelů vyráběných skutečným marockým výrobcem.
1.2. Šetření týkající se jiné země
(4) Dne 20. listopadu 2004 zahájila Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie [6] antidumpingové šetření týkající se dovozů stejného výrobku pocházejícího z Korejské republiky, a to z podnětu podaného daným výrobním odvětvím Společenství obsahujícím přesvědčivé důkazy potvrzující, že na tyto dovozy je používán dumping, a způsobují proto újmu danému výrobnímu odvětví Společenství.
Šetření bylo ukončeno rozhodnutím Komise 2005/739/ES [7], aniž by byla uložena jakákoli opatření.
1.3. Žádost o přezkum
(5) Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti stávajících antidumpingových opatření uložených na dovoz ocelových lan a kabelů pocházejících z ČLR, Maďarska, Indie, Mexika, Polska, Jihoafrické republiky a Ukrajiny [8] obdržela Komise dne 17. května 2004 žádost o přezkum těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(6) Žádost předložil Liaison Committee of European Union Wire Rope Industries (EWRIS) (dále jen "žadatel") jménem výrobců představujících významnou část, v tomto případě více než 50 %, celkové výroby ocelových lan a kabelů ve Společenství.
Žádost byla odůvodněna tím, že pozbytí platnosti stávajících opatření by pravděpodobně mělo za následek pokračování nebo opakovaný výskyt dumpingu a újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství.
(7) Ve vztahu k dovozům dotyčného výrobku pocházejícího z Mexika takový důkaz neexistoval, a žadatel tudíž nepožadoval, aby bylo zahájeno řízení před pozbytím platnosti týkající se dovozu dotyčného výrobku pocházejícího z Mexika.
Opatření použitelná na dovoz dotyčného výrobku pocházejícího z Mexika tudíž pozbyla platnosti dne 18. srpna 2004 [9].
(8) Po konzultaci s poradním výborem Komise rozhodla, že pro zahájení přezkumu podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení existují dostatečné důkazy, a tento přezkum zahájila [10].
1.4. Šetření
(9) Komise oficiálně oznámila vyvážejícím výrobcům, dovozcům, uživatelům, o nichž je známo, že se jich záležitost týká, a jejich sdružením, zástupcům zemí vývozu a výrobcům ve Společenství, že zahajuje přezkum opatření před pozbytím platnosti.
Zúčastněným stranám byla poskytnuta možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení sdělily písemně své připomínky a požádaly o slyšení.
(10) S ohledem na velký počet výrobců ve Společenství a dovozců ve Společenství, kteří nejsou ve spojení s vyvážejícím výrobcem v některé z dotčených zemí, považovala Komise za vhodné prověřit, zda by neměl být použit výběr vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku skutečně nezbytný, a pokud ano, vybrat vhodný vzorek, byly výše uvedené strany podle čl.
17 odst. 2 základního nařízení vyzvány, aby se do dvou týdnů po zahájení řízení přihlásily a předložily informace požadované v oznámení o zahájení řízení.
(11) Sedmnáct výrobců ze Společenství řádně a ve stanovené lhůtě vyplnilo formulář pro výběr vzorku a formálně souhlasilo s další spoluprací při šetření.
Ve formuláři pro výběr vzorku jsou, mimo jiné, požadovány informace o vývoji určitých "makro ukazatelů" újmy, a to výrobní kapacity, objemu výroby, zásob, objemu prodejů a zaměstnanosti.
(12) Z výše zmíněných sedmnácti výrobců bylo jako vzorek vybráno pět společností, které jsou reprezentativními zástupci daného výrobního odvětví Společenství ve smyslu objemu výroby a prodejů dotyčného výrobku ve Společenství.
(13) Pouze jeden dovozce předložil informace požadované v oznámení o zahájení řízení a vyjádřil svou ochotu dále spolupracovat s útvary Komise.
S ohledem na tuto situaci se útvary Komise rozhodly nepoužít ve vztahu k dovozcům, kteří nejsou ve spojení s vyvážejícím výrobcem v některé z dotčených zemí, výběr vzorku, ale zaslat namísto toho dotazník výše uvedenému dovozci.
Tento dovozce však odpověď na dotazník nezaslal.
Má se tudíž za to, že spolupráce dovozců, kteří nejsou ve spojení s vyvážejícím výrobcem v některé z dotčených zemí, byla nedostatečná.
Sdružení zastupující zájmy výrobců (dále jen "EWRIA") předložilo obecné připomínky, týkající se zejména definice dotyčného výrobku a obdobného výrobku.
Tyto připomínky jsou řešeny v 19. a 20. bodě odůvodnění.
(14) Dotazníky byly tudíž zaslány pěti výrobcům ve Společenství zařazeným do vzorku a všem známým vyvážejícím výrobcům.
Dále byl kontaktován jeden výrobce z Turecka (dále jen "srovnatelná země"), kterému byl rovněž zaslán dotazník.
(15) Odpovědi na dotazník zaslalo pět výrobců ze Společenství zařazených do vzorku a tři vyvážející výrobci v dotčených zemích a rovněž dva dovozci, kteří jsou ve spojení s vyvážejícím výrobcem, a jeden výrobce ze srovnatelné země.
(16) Inspekce na místě proběhly v prostorách těchto společností:
Výrobci ve Společenství zařazení do vzorku:
- BTS Drahtseile GmbH (Německo),
- Cables y Alambres especiales, SA (Španělsko),
- CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH (Německo),
- Manuel Rodrigues de Oliveira Sa & Filhos, SA (Portugalsko),
- Trefileurope (Francie).
Výrobce v zemi vývozu:
- Usha Martin Ltd.
(Indie).
Dovozci ve Společenství ve spojení s vyvážejícím výrobcem:
- Usha Martin UK (Spojené království),
- Usha Martin Scandinavia (Dánsko).
Výrobce ve srovnatelné zemi:
- Celik Halat (Turecko).
(17) Šetření týkající se přetrvávajícího a/nebo obnoveného dumpingu a vzniku újmy zahrnovalo období od 1. července 2003 do 30. června 2004 (dále jen "období šetření").
Přezkoumání trendů, které jsou relevantní pro posouzení, zda bude přetrvávat nebo bude obnovena újma, zahrnovalo období od 1. ledna 2001 do konce období šetření (dále jen "posuzované období").
2. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotyčný výrobek
(18) Dotyčným výrobkem je stejný výrobek jako v původním šetření, na jehož základě byla uložena platná opatření, tj. ocelová lana a kabely, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem přesahujícím 3 mm.
V současnosti jsou zařaditelné do kódů ex73121082, ex73121084, ex73121086, ex73121088 a ex73121099.
2.2. Obdobný výrobek
(19) V souladu se zjištěním z původního šetření tento přezkum potvrdil, že dotyčný výrobek a výrobky vyráběné a prodávané vyvážejícími výrobci na domácím trhu, stejně jako výrobky vyráběné a prodávané výrobci ve Společenství na trhu Společenství a výrobcem ve srovnatelné zemi na trhu srovnatelné země, mají stejné základní fyzické vlastnosti a koncové užití, a považují se tudíž za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
(20) Sdružení EWRIA zopakovalo svou námitku vznesenou v původním šetření, že dotyčný výrobek se výrazně liší od výrobků vyráběných a prodávaných ve Společenství, a neměl by být srovnáván.
Tato námitka byla podrobně řešena v původním nařízení, kterým byla uložena prozatímní a konečná opatření na dovoz dotyčného výrobku, kdy bylo zjištěno, že ocelová lana a kabely vyráběné ve Společenství a dovážené do Společenství jsou obdobné.
Vzhledem k tomu, že sdružení EWRIA neuvedlo žádné nové skutečnosti prokazující, že se změnila východiska, z nichž vycházela původní zjištění, potvrzují se závěry učiněné v původním konečném nařízení.
3. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČUJÍCÍHO NEBO OPĚTOVNÉHO VÝSKYTU DUMPINGU
(21) V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo prověřeno, zda v současné době dochází k dumpingu, a pokud ano, zda by pozbytí platnosti předmětných opatření pravděpodobně vedlo k jeho přetrvání.
3.1. Předběžné poznámky
(22) Během období šetření dosáhl celkový objem dovozu ocelových lan z ČLR, Indie, Jihoafrické republiky a Ukrajiny (dále jen "dotčené země"), zaznamenaný Eurostatem, 7784 tun, což představuje 4,4 % podíl na trhu Společenství.
(23) Období původního šetření zahrnovalo 15 měsíců (od 1. ledna 1997 do 31. března 1998) a týkalo se pouze dovozů do Společenství před jeho rozšířením.
Údaje o dovozu z původního a stávajícího období šetření nejsou tudíž přímo srovnatelné.
V každém případě, celkový dovoz z dotčených zemí do států EU-15 dosáhl v období původního šetření 21102 tun, což představuje 14,3 % podíl na trhu Společenství.
(24) V Indii spolupracoval jeden vyvážející výrobce pokrývající 75 % objemu vývozů zaznamenaného Eurostatem.
Jediný známý vyvážející výrobce z Jihoafrické republiky poskytl informace o svých vývozních prodejích do Společenství uskutečněných během období šetření, které představovaly veškeré vývozy z Jihoafrické republiky do Společenství v tomto období.
V ČLR spolupracoval jeden vyvážející výrobce pokrývající 75 % vývozních prodejů dotyčného výrobku z ČLR do Společenství.
Konečně, při stávajícím šetření neposkytl součinnost žádný ze dvou vyvážejících výrobců na Ukrajině.
3.2. Dumping uplatňovaný na dovozy během období šetření
(25) V souladu s čl. 11 odst. 9 základního nařízení byla použita stejná metodologie jako v případě původního šetření, za předpokladu, že se nezměnily okolnosti.
3.2.1. Indie
(26) Během období šetření dosáhl celkový objem dovozu ocelových lan a kabelů z Indie, zaznamenaný Eurostatem, 3869 tun, což představuje 2,2 % podíl na trhu Společenství.
3.2.1.1. Běžná hodnota
(27) Co se týče určení běžné hodnoty, bylo nejprve u spolupracujícího vyvážejícího výrobce z Indie zjištěno, zda byly jeho celkové prodeje obdobného výrobku na domácím trhu reprezentativní, tj. zda celkový objem těchto prodejů představoval alespoň 5 % celkového objemu jeho vývozů do Společenství. V souladu s čl.
2 odst. 2 základního nařízení bylo zjištěno, že tato podmínka byla splněna.
(28) Po sdělení tohoto závěru spolupracující vyvážející výrobce z Indie vznesl námitku proti metodě použité Komisí.
Tvrdil, že při zkoumání reprezentativního zastoupení měl být hodnocen objem prodejů dotyčného výrobku prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství, nikoli dovozci ve Společenství, který je ve spojení s vyvážejícím výrobcem. Čl.
2 odst. 2 základního nařízení však stanoví, že při určování, zda je objem domácích prodejů obdobného výrobku reprezentativní, má být objem domácích prodejů srovnán s objemem prodejů dotyčného výrobku vyváženého do Společenství, aniž by bylo stanoveno, zda má být zohledněn vývoz prvnímu nezávislému odběrateli nebo vývoz dovozci, který je ve spojení s vyvážejícím výrobcem.
Bylo tedy zjištěno, že metoda použitá Komisí je přiměřená a je v souladu se základním nařízením.
Tato námitka musela být zamítnuta.
(29) Komise poté určila ty druhy výrobku prodávané dotčenou společností na domácím trhu, které jsou totožné nebo přímo srovnatelné s druhy výrobku prodávanými za účelem vývozu do Společenství.
(30) U každého druhu výrobku prodávaného vyvážejícím výrobcem na domácím trhu, který byl uznán za přímo srovnatelný s druhem ocelových lan a kabelů prodávaným za účelem vývozu do Společenství, bylo stanoveno, zda je jeho prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst.
2 základního nařízení. Prodeje určitého druhu ocelových lan a kabelů na domácím trhu byly považovány za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem prodejů tohoto druhu výrobku na domácím trhu představoval během období šetření alespoň 5 % z celkového objemu prodejů srovnatelného druhu ocelových lan a kabelů vyváženého do Společenství.
Tato podmínka byla splněna u 31 % všech druhů vyvážených do Společenství.
(31) U každého druhu výrobku prodávaného na domácím trhu v reprezentativním množství bylo rovněž posouzeno, zda jeho prodeje na domácím trhu mohou být považovány za prodeje uskutečněné v rámci běžného obchodního styku, a to stanovením poměru ziskových prodejů nezávislým odběratelům daného druhu výrobku.
Pokud objem prodejů určitého druhu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu odpovídající vypočteným výrobním nákladům nebo vyšší, představoval více než 80 % celkového objemu prodejů tohoto druhu výrobku a vážená průměrná cena tohoto druhu výrobku odpovídala výrobním nákladům nebo byla vyšší, byla běžná hodnota stanovena na základě skutečné ceny na domácím trhu, vypočtené jako vážená průměrná cena všech domácích prodejů tohoto druhu výrobku uskutečněných během období šetření, bez ohledu na to, zda byly tyto prodeje ziskové, nebo nikoli.
Pokud objem ziskových prodejů daného druhu výrobku představoval 80 % celkového objemu prodejů tohoto druhu výrobku nebo méně, nebo pokud vážená průměrná cena tohoto druhu výrobku nedosahovala výrobních nákladů, určila se běžná hodnota na základě skutečné ceny na domácím trhu, vypočítané jako vážený průměr pouze ziskových prodejů tohoto druhu výrobku, pokud tyto prodeje představovaly alespoň 10 % celkového objemu prodejů tohoto druhu výrobku.
(32) V případech, kdy objem ziskových prodejů jakéhokoli druhu výrobku dosahoval méně než 10 % celkového objemu prodejů tohoto druhu, se mělo za to, že se tento konkrétní druh výrobku neprodává v dostatečném množství, aby bylo možné stanovit běžnou hodnotu na základě ceny na domácím trhu.
(33) Pokud u některého druhu výrobku prodávaného vyvážejícím výrobcem nebylo možné pro stanovení běžné hodnoty použít ceny na domácím trhu, a to buď z důvodu, že se na domácím trhu neprodával, nebo že se neprodával v rámci běžného obchodního styku, musela být použita jiná metoda.
Vzhledem k tomu, že nebyla k dispozici žádná jiná přiměřená metoda, použila se početně zjištěná běžná hodnota.
(34) Ve všech případech, kdy byla použita početně zjištěná běžná hodnota, a v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení byla běžná hodnota vypočtena tak, že se k výrobním nákladům na vyvážené druhy výrobku přičetla přiměřená procentní sazba odpovídající prodejním, správním a režijním nákladům a přiměřené ziskové rozpětí. V tomto ohledu a v souladu s čl. 2 odst. 6 základního nařízení vychází částky odpovídající prodejním, správním a režijním nákladům a ziskům ze skutečných údajů o výrobě a prodeji obdobného výrobku na domácím trhu v rámci běžného obchodního styku.
(35) Po sdělení tohoto závěru spolupracující vyvážející výrobce v Indii namítl, že při výpočtu jeho ziskového rozpětí na domácím trhu v souladu s čl. 2 odst.
6 základního nařízení Komise chybně zahrnula prodej výrobků, na které se šetření nevztahuje, tj. uzavřených lan, na domácím trhu. Jak je však uvedeno v 18. bodě odůvodnění, uzavřená lana výslovně spadají pod definici dotyčného výrobku nikoli pouze pro účely tohoto šetření, ale rovněž pro účely původního šetření.
Tato námitka musela být tudíž zamítnuta.
(36) Indický vyvážející výrobce tvrdil, že běžná hodnota použitá k výpočtu jeho dumpingového rozpětí v průběhu období šetření neodráží přiměřeným způsobem ceny a náklady na domácím trhu, neboť nebyla stanovena na základě reprezentativního vzorku, tj. byla stanovena na základě 4 měsíců v rámci období šetření namísto 12 měsíců. Je třeba připomenout, že v rámci přezkumu opatření před pozbytím platnosti a v souladu s čl.
11 odst. 2 základního nařízení se zkoumá, zda by pozbytí platnosti předmětných opatření mohlo vést k přetrvání nebo obnovení dumpingu a újmy.
Konečná antidumpingová cla mohou být tudíž pouze potvrzena nebo zrušena, nelze však měnit jednotlivé celní sazby jako takové.
Vzhledem k tomu, že z uvedeného důvodu není v rámci přezkumu opatření před pozbytím platnosti nutné početně stanovit přesná dumpingová rozpětí, vychází se při zjišťování přetrvávajícího dumpingu z reprezentativního souboru údajů z období šetření.
V tomto řízení byly požadovány údaje za poslední měsíc každého čtvrtletí a vyvážející výrobci byli vyzváni, aby se vyjádřili k jejich reprezentativnosti.
Dotčený vyvážející výrobce nevznesl proti tomuto postupu připomínky ve stanovené lhůtě, ale až po provedení inspekce na místě, tj. v době, kdy již nebylo možné ověřovat jednotlivé soubory údajů.
Vyvážející výrobce navíc nepředložil žádné vysvětlení ani důkazy ohledně důvodů, proč by v tomto konkrétním případě nebyla zvolená období reprezentativní.
Tato námitka musela být tudíž zamítnuta.
3.2.1.2. Vývozní cena
(37) Vzhledem k tomu, že veškerý vývoz dotyčného výrobku do Společenství směřoval do společností ve Společenství, které jsou ve spojení s vyvážejícím výrobcem, byla vývozní cena vypočtena v souladu s čl. 2 odst.
9 základního nařízení na základě ceny, za niž byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu. Tato cena byla upravena s ohledem na veškeré náklady vynaložené v období mezi dovozem a opětovným prodejem a s ohledem na zisky, aby bylo možné stanovit odpovídající vývozní cenu na hranicích Společenství.
V tomto ohledu byly od ceny, za kterou byl výrobek znovu prodán ve Společenství, odečteny prodejní, správní a režijní náklady vzniklé dovozci, který je ve spojení s vyvážejícím výrobcem.
Co se týče ziskového rozpětí, mělo by být použito ziskové rozpětí z původního šetření, tj. 5 %, neboť nezávislí dovozci s Komisí nespolupracovali a nebyly k dispozici žádné spolehlivější údaje.
Nebyly k dispozici žádné informace, z nichž by vyplývalo, že toto ziskové rozpětí není spolehlivé.
3.2.1.3. Srovnání
(38) Pro účely spravedlivého srovnání jednotlivých druhů výrobku na základě ceny ze závodu a na stejné obchodní úrovni byly provedeny potřebné úpravy u činitelů, na které bylo upozorněno a které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen. V souladu s čl.
2 odst. 10 základního nařízení byly provedeny úpravy nákladů na dopravu a pojištění a bankovních a úvěrových nákladů.
3.2.1.4. Dumpingové rozpětí
(39) Při výpočtu dumpingového rozpětí byla u každého druhu výrobku srovnána vážená průměrná běžná hodnota s váženou průměrnou vývozní cenou do Společenství.
Toto srovnání prokázalo, že dotčený vyvážející výrobce používá podstatný dumping na úrovni více než 10 %.
V původním šetření byl zjištěn dumping ve výši 39,8 %.
U nespolupracujících vyvážejících výrobců byla úroveň dumpingu odhadnuta na základě údajů o běžné hodnotě a vývozních cenách uvedených žadatelem v žádosti o přezkum.
Tyto údaje rovněž prokázaly dumpingové rozpětí přesahující 20 %.
3.2.2. ČLR
(40) Během období šetření dosáhl celkový objem dovozu ocelových lan z ČLR, zaznamenaný Eurostatem, 1942 tun, což představuje 1,1 % podíl na trhu Společenství.
Jak je uvedeno v 24. bodě odůvodnění, představoval jediný spolupracující vyvážející výrobce 75 % celkového objemu vývozu z ČLR.
(41) Při původním šetření spolupracovali čtyři čínští vyvážející výrobci, žádnému z nich však nebyl udělen status tržního hospodářství ani individuální zacházení.
3.2.2.1. Srovnatelná země
(42) Vzhledem k tomu, že ČLR je zemí v procesu transformace, bylo při určování běžné hodnoty nutné vycházet z údajů získaných ze třetí země s tržním hospodářstvím, a to v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(43) Při původním šetření bylo pro účely stanovení běžné hodnoty zvoleno jako srovnatelná země Polsko.
Vzhledem k tomu, že Polsko je od 1. května 2004 členem Evropské unie, nelze jej nadále použít jako srovnatelnou zemi pro účely antidumpingového šetření.
U stávajícího šetření navrhl žadatel jako srovnatelnou zemi Spojené státy americké (dále jen "USA").
(44) Jedno sdružení dovozců vzneslo námitku proti výběru USA a navrhlo, aby byla jako srovnatelná země použita Jižní Korea.
Žádný z výrobců z USA a Jižní Koreje však nebyl ochoten spolupracovat při stávajícím přezkumu opatření před pozbytím platnosti.
(45) Útvary Komise proto zkoumaly možnosti výběru jiných srovnatelných zemí, např. Norska, Thajska, Indie a Turecka.
Co se týče Norska a Thajska, nebyl, stejně jako v předchozím případě, žádný z výrobců z těchto zemí ochoten spolupracovat.
(46) Při šetření spolupracoval pouze jeden výrobce ocelových lan a kabelů z Turecka, který zaslal odpověď na dotazník a souhlasil s provedením inspekce na místě.
Ze šetření vyplynulo, že Turecko má konkurenční trh s ocelovými lany a kabely, se dvěma domácími výrobci uspokojujícími přibližně 83 % trhu a konkurenčními dovozy z jiných třetích zemí.
Dovozní cla v Turecku jsou nízká a pro dovoz ocelových lan a kabelů do Turecka neplatí žádná jiná omezení.
Objem výroby v Turecku byl více než pětkrát vyšší než objem vývozu dotyčného výrobku z ČLR do Společenství.
Turecký trh byl proto považován za dostatečně reprezentativní pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR.
Konečně, jak je uvedeno v 19. bodu odůvodnění, je výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Turecku podobný výrobku vyváženému čínským vyvážejícím výrobcem do Společenství.
(47) Po sdělení uvedeného závěru vzneslo jedno sdružení dovozců námitku proti výběru Turecka jako srovnatelné země.
Tato námitka však nebyla odůvodněná, a musela být proto zamítnuta.
(48) Komise tudíž došla k závěru, že Turecko představuje odpovídající srovnatelnou zemi pro účely stanovení běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
3.2.2.2. Běžná hodnota
(49) Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota stanovena na základě ověřených údajů poskytnutých spolupracujícím výrobcem ve srovnatelné zemi, tj. na základě ceny zaplacené nebo splatné nezávislým odběratelům na tureckém domácím trhu, neboť bylo zjištěno, že tyto prodeje jsou prováděny v rámci běžného obchodního styku.
(50) Běžná hodnota byla proto stanovena jako vážená průměrná cena, za níž spolupracující výrobce v Turecku prodává dotyčný výrobek nezávislým odběratelům na domácím trhu.
3.2.2.3. Vývozní cena
(51) Vzhledem k tomu, že vývoz spolupracujícího vývozce představoval v období šetření 75 % dovozů dotyčného výrobku z ČLR do ES, byla vývozní cena stanovena na základě informací poskytnutých spolupracujícím vyvážejícím výrobcem v ČLR. Vzhledem k tomu, že veškeré vývozy dotyčného výrobku směřovaly přímo k nezávislým odběratelům ve Společenství, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl.
2 odst. 8 základního nařízení na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen.
3.2.2.4. Srovnání
(52) Pro účely spravedlivého srovnání jednotlivých druhů výrobku na základě ceny ze závodu a na stejné obchodní úrovni byly provedeny potřebné úpravy u činitelů, na které bylo upozorněno a které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen. V souladu s čl.
2 odst. 10 základního nařízení byly provedeny úpravy nákladů na dopravu a pojištění a bankovních a úvěrových nákladů.
(53) U určitých druhů výrobku prodávaných na domácím trhu v Turecku bylo nutné provést úpravy, aby byly srovnatelné s druhy vyváženými z ČLR. V souladu s čl.
2 odst. 10 písm. b) základního nařízení byly provedeny úpravy zohledňující rozdíly ve fyzických vlastnostech, jako je průměr, pevnost v tahu a výplň.
Úpravy byly provedeny na základě cenových rozdílů mezi dotčenými druhy výrobku na tureckém trhu.
3.2.2.5. Dumpingové rozpětí
(54) Při výpočtu dumpingového rozpětí byla u každého druhu výrobku srovnána vážená průměrná běžná hodnota s váženou průměrnou vývozní cenou do Společenství.
Toto srovnání prokázalo, že spolupracující vývozce používá na dovozy dotyčného výrobku podstatný dumping na úrovni více než 65 %.
V původním šetření byl zjištěn dumping ve výši 60,4 %.
3.2.3. Jihoafrická republika
(55) Během období šetření dosáhl celkový objem dovozu ocelových lan z Jihoafrické republiky, zaznamenaný Eurostatem, 278 tun, což představuje 0,1 % podíl na trhu Společenství, tj. minimální úroveň.
Jediný známý vyvážející výrobce zajišťoval 100 % těchto dovozů.
(56) Vzhledem k nedostatečné spolupráci jihoafrického vyvážejícího výrobce, jak je uvedeno v 57. bodu odůvodnění, bylo v souladu s článkem 18 základního nařízení nutné vycházet ze známých skutečností.
(57) Jediný známý vyvážející výrobce poskytl pouze údaje o svých vývozech do Společenství, nesdělil však žádné informace o nákladech a cenách obdobného výrobku na domácím trhu.
Pro období šetření proto nemohla být stanovena běžná hodnota.
Nicméně vyvážející výrobce přiznal, že během období šetření stále přetrvával dumping.
Na tomto základě a vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici žádné další spolehlivé informace, Komise došla k závěru, že během období šetření přetrvával dumping, a to na podstatné úrovni.
3.2.4. Ukrajina
(58) Během období šetření dosáhl celkový objem dovozu ocelových lan z Ukrajiny, zaznamenaný Eurostatem, 1695 tun, což představuje 1 % podíl na trhu Společenství, tj. minimální úroveň.
(59) Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany Ukrajiny bylo, v souladu s článkem 18 základního nařízení, nutné vycházet z dostupných skutečností.
Na tomto základě byla běžná hodnota stanovená pro srovnatelnou zemi srovnána s vývozní cenou uvedenou v žádosti o přezkum předložené žadatelem.
Tímto způsobem bylo pro období šetření stanoveno dumpingové rozpětí ve výši více než 65 %.
3.3. Vývoj dovozu v případě zrušení platných opatření
3.3.1. Předběžné poznámky
(60) Při šetření spolupracoval jeden z osmi indických vyvážejících výrobců uvedených v předloženém podnětu.
Ze dvou jihoafrických vyvážejících výrobců uvedených v podnětu spolupracoval pouze jeden, a to jen částečně.
V Jihoafrické republice nejsou známi žádní další výrobci.
Co se týče Ukrajiny, žádný ze dvou známých vyvážejících výrobců neposkytl součinnost, a stejně jako v předchozím případě nejsou na Ukrajině známi žádní další výrobci.
Z devíti známých čínských vyvážejících výrobců spolupracoval při šetření pouze jeden.
3.3.2. Indie
3.3.2.1. Předběžné poznámky
(61) Při stávajícím přezkumu opatření před pozbytím platnosti neposkytlo součinnost sedm z osmi známých indických vyvážejících výrobců.
Připomínáme, že při původním šetření prodávalo šest z těchto výrobců ocelová lana pouze na domácím trhu nebo na trhy jiných třetích zemí, a nepodléhali tudíž původnímu šetření.
Navíc, vzhledem k jejich nedostatečné spolupráci při stávajícím šetření, nebyly k dispozici žádné informace o jejich výrobní kapacitě a objemu výroby, zásobách ani prodejích na trhy mimo Společenství.
Otázka, zda je pravděpodobné, že by dumping po zrušení příslušných opatření přetrvával, byla tudíž posuzována na základě dostupných informací, tj. informací poskytnutých spolupracujícím vyvážejícím výrobcem.
Rovněž byly posouzeny údaje o dovozních cenách jiných výrobců mimo spolupracujícího výrobce, stanovených na základě údajů zjištěných Eurostatem.
Aby bylo možné zjistit, zda by v případě zrušení opatření dumping přetrvával, byla posouzena cenová politika spolupracujícího vyvážejícího výrobce při vývozu na jiné vývozní trhy, jeho vývozní ceny do Společenství, výrobní kapacita a zásoby.
Dále byl posouzen pravděpodobný účinek zrušení antidumpingových opatření na ceny jiných dovozů.
3.3.2.2. Vztah mezi vývozními cenami do třetích zemí a vývozními cenami do Společenství
(62) Bylo zjištěno, že průměrná vývozní cena do zemí, které nejsou členy EU, byla výrazně nižší než průměrná vývozní cena do Společenství, a rovněž nižší než ceny na domácím trhu, z čehož vyplývá, že na vývozy do zemí, které nejsou členy EU, byl s největší pravděpodobností používán dumping na ještě vyšší úrovni než na vývozy do Společenství.
Je však třeba připomenout, že během období šetření platil závazek minimální ceny, na jehož základě byl dotčený vyvážející výrobce povinen dodržovat při vývozu do Společenství určitou cenovou úroveň.
Bylo zjištěno, že některé ceny mírně převyšovaly stanovenou úroveň, většina cen však dosahovala úrovně stanovené v závazku.
Prodeje dotčeného vývozce do zemí, které nejsou členy EU, dosáhly významného objemu ve výši 86 % celkového vývozu.
Komise tudíž měla za to, že úroveň vývozních cen do jiných třetích zemí lze považovat za faktor určující pravděpodobnou cenovou úroveň vývozů do Společenství v případě, že by byla platná opatření zrušena.
Z tohoto důvodu, a s ohledem na nízkou cenovou úroveň vývozů na trhy třetích zemí, došla Komise k závěru, že spolupracující vývozce by pravděpodobně snížil své vývozní ceny do Společenství, v důsledku čehož by se zároveň zvýšila úroveň dumpingu.
(63) Připomínáme, že dumpingové rozpětí zjištěné v období šetření bylo podstatné.
Za těchto okolností je třeba předpokládat, že i kdyby se cenová úroveň při vývozu do Společenství nezměnila nebo se zvýšila, je velmi pravděpodobné, že by v případě zrušení předmětných opatření dumping přetrvával.
S ohledem na politiku dotčené společnosti při vývozu do Společenství v minulosti (kdy bylo v původním šetření zjištěno, že tato společnost vyvážela do EU velké množství zboží za dumpingové ceny) a její cenovou politiku ve vztahu k vývozům na trhy jiných třetích zemí je však spíše pravděpodobné, že jakékoli budoucí vývozy do Společenství by byly prováděny na nižší, a tedy dumpingové cenové úrovni.
3.3.2.3. Vztah mezi vývozními cenami do třetích zemí a cenovou úrovní ve Společenství
(64) Rovněž bylo zjištěno, že vývozní ceny do třetích zemí byly v průměru nižší než prodejní ceny daného výrobního odvětví Společenství uplatňované ve Společenství, což znamená, že díky převažující cenové úrovni dotyčného výrobku na trhu Společenství se trh Společenství stal pro vývozce z Indie velmi atraktivním.
Na tomto základě měla Komise za to, že v případě zrušení platných opatření by bylo skutečně ekonomicky výhodné přesunout vývoz ze zemí, které nejsou členy EU, na ziskový trh Společenství.
3.3.2.4. Ceny nespolupracujících výrobců
(65) Ceny veškerých dovozů dotyčného výrobku, zaznamenané Eurostatem, s výjimkou cen spolupracujícího vývozce, jsou podstatně nižší než ceny spolupracujícího vývozce.
Vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné jiné informace, lze na základě běžné hodnoty platné pro spolupracujícího vývozce usuzovat, že na tyto dovozy by byl používán dumping na podstatně vysoké úrovni.
Pokud by neplatila žádná opatření, je pravděpodobné, že by tyto dovozy byly prováděny za obdobné dumpingové ceny, avšak ve větším množství.
3.3.2.5. Nevyužitá kapacita a zásoby
(66) Přestože spolupracující indický výrobce v posledních letech zvýšil využití kapacity, má stále k dispozici volné kapacity ve výši téměř pětinásobku množství zboží vyvezeného do Společenství během období šetření.
Dále má – i přes jejich snižování, pokud jde o objem – rozsáhlé zásoby, které ke konci období šetření představovaly většinu objemu zboží vyváženého do Společenství.
Je tudíž schopen podstatně zvýšit množství zboží vyváženého do Společenství, zejména s ohledem na skutečnost, že nic nenasvědčuje tomu, že by trhy třetích zemí nebo domácí trh byly schopny pojmout jakékoli další výrobky.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že domácí trh Indie s největší pravděpodobností není, vzhledem k účasti osmi konkurenčních výrobců, schopen pojmout veškerou volnou kapacitu spolupracujícího výrobce.
Ve skutečnosti se, podle žádosti o přezkum, volné kapacity všech indických vyvážejících výrobců odhadují ve výši 35000 tun, což představuje téměř 20 % spotřeby Společenství.
3.3.3. ČLR
3.3.3.1. Předběžné poznámky
(67) Jak je uvedeno ve 40. bodě odůvodnění, nebyl v původním šetření žádné čínské společnosti udělen status tržního hospodářství ani individuální zacházení, tj. všechny společnosti podléhají jednotnému celostátnímu antidumpingovému clu v sazbě 60,4 %.
Objem dovozu z ČLR se významně snížil, tj. z 11484 tun během období původního šetření (pro EU-15) na 1942 tun během období stávajícího šetření (pro EU-15).
Stávající podíl ČLR na trhu mírně převyšuje zanedbatelnou úroveň. tj. 1,1 %.
Je však třeba poznamenat, že dovozy z ČLR mají od roku 2001 stoupající tendenci.
Vývozy jediného spolupracujícího čínského vyvážejícího výrobce do Společenství představovaly 75 % celkových vývozů z ČLR a v období šetření dosáhly 1456 tun.
Na trhu působí dalších sedm vyvážejících výrobců, kteří během období šetření vyváželi do Společenství pouze malé množství zboží.
(68) Aby bylo možné zjistit, zda by v případě zrušení předmětných opatření dumping přetrvával, byla prověřena cenová politika spolupracujícího vyvážejícího výrobce při vývozu na jiné vývozní trhy, jeho vývozní ceny do Společenství, pravděpodobný účinek na ceny ostatních dovozů, jeho výrobní kapacita a zásoby.
Údaje o vývozních cenách ostatních vývozců byly stanoveny na základě Eurostatu.
3.3.3.2. Vztah mezi vývozními cenami do třetích zemí a vývozními cenami do Společenství
(69) Vývozní ceny při vývozu z ČLR do USA, jednoho z největších vývozních trhů pro čínské vyvážející výrobce, na kterém neplatí žádná omezení, byly v průměru podstatně nižší než vývozní ceny při vývozu do Společenství.
Vzhledem k tomu, že, jak je uvedeno v 54. bodě odůvodnění, byly vývozy z ČLR do Společenství uskutečňovány za dumpingové ceny, je zřejmé, že na vývoz do USA a na trhy jiných třetích zemí byl používán dumping na ještě vyšší úrovni než v případě vývozů do Společenství.
Komise měla rovněž za to, že cenovou úroveň při vývozu do USA a jiných třetích zemí lze považovat za faktor určující pravděpodobnou cenovou úroveň vývozů do Společenství v případě, že by byla platná opatření zrušena.
Z tohoto důvodu, a s ohledem na nízkou cenovou úroveň vývozů na trhy třetích zemí, došla Komise k závěru, že vyvážející výrobce by pravděpodobně snížil své ceny při vývozu do Společenství, v důsledku čehož by se rovněž zvýšila úroveň dumpingu.
3.3.3.3. Vztah mezi vývozními cenami do třetích zemí a cenovou úrovní ve Společenství
(70) Bylo též zjištěno, že úroveň prodejních cen výrobního odvětví Společenství byla v průměru podstatně vyšší než úroveň vývozních cen spolupracujícího čínského vývozce při vývozu na trhy jiných třetích zemí.
Jak již bylo uvedeno v 64. bodě odůvodnění výše v případě Indie, skutečnost, že obecně převažující cenová úroveň dotyčného výrobku na trhu Společenství činí tento trh velmi atraktivním, platí rovněž pro ČLR.
Vyšší cenová úroveň na trhu Společenství je pobídkou ke zvýšení objemu vývozů do Společenství.
3.3.3.4. Ceny nespolupracujících vývozců
(71) Ceny veškerých dovozů dotyčného výrobku, zaznamenané Eurostatem, s výjimkou cen spolupracujícího vývozce, jsou nižší než ceny spolupracujícího vývozce.
Na základě běžné hodnoty vypočtené pro srovnatelnou zemi by byl na tyto dovozy používán dumping na podstatně vyšší úrovni.
Pokud by neplatila žádná opatření, je pravděpodobné, že by tyto dovozy byly prováděny za obdobné dumpingové ceny, avšak ve větším množství.
3.3.3.5. Nevyužitá kapacita a zásoby
(72) Přestože spolupracující čínský výrobce v posledních letech mírně zvýšil využití svých kapacit, má stále k dispozici značné nevyužité kapacity ve výši téměř čtyřnásobku množství zboží vyvezeného do Společenství během období šetření.
Podle žádosti o přezkum se nevyužité kapacity všech vyvážejících výrobců v ČLR odhadují na 270000 tun.
Je tudíž schopen podstatně zvýšit množství zboží vyváženého do Společenství, zejména s ohledem na skutečnost, že nic nenasvědčuje tomu, že by trhy třetích zemí nebo domácí trh byly schopny pojmout jakékoli další výrobky.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že domácí trh Indie s největší pravděpodobností není, vzhledem k účasti značného množství konkurenčních výrobců, schopen pojmout nevyužitou kapacitu spolupracujících výrobců.
3.3.3.6. Obcházení opatření
(73) Bylo zjištěno, že platná opatření uložená na dovoz dotyčného výrobku z ČLR jsou obcházena tím, že dovážené zboží je překládáno přes Maroko.
Uvedený postup dosvědčuje zřejmý zájem prodejců čínských ocelových lan a kabelů o trh Společenství a jejich neschopnost konkurovat na trhu Společenství bez použití dumpingu.
Tato skutečnost byla považována za další důkaz o tom, že v případě zrušení opatření by se pravděpodobně zvýšil objem čínských vývozů na trh Společenství za dumpingové ceny.
3.3.4. Jihoafrická republika
3.3.4.1. Předběžné poznámky
(74) V Jihoafrické republice působí pouze jeden známý výrobce.
Ten částečně spolupracoval při stávajícím šetření.
(75) Vývozy z Jihoafrické republiky se po uložení konečných opatření podstatně snížily.
Podíl dovozů z Jihoafrické republiky na trhu byl v období šetření pod hranicí zanedbatelnosti (1 %).
Celkové vývozy z Jihoafrické republiky tak v období šetření dosáhly 278 tun, s tím, že většina zboží byla zasílána do celního skladu v Rotterdamu, odkud bylo toto zboží zpětně vyvezeno, aniž by bylo celně odbaveno v EU.
Pouze malé množství dotyčného výrobku bylo propuštěno do volného oběhu v EU.
(76) Jak je uvedeno výše v 57. a 60. bodě odůvodnění, vycházela Komise z dostupných skutečností, zejména ohledně situace na jihoafrickém domácím trhu.
Vzhledem k tomu, že není známo mnoho informací o jihoafrickém výrobním odvětví, vycházejí následující závěry z údajů uvedených v žádosti o přezkum předložené žadatelem a z veřejně přístupných statistik vývozního obchodu.
(77) Aby bylo možné zjistit, zda by se v případě zrušení opatření dumping obnovil, byly posouzeny informace o vývozních cenách do Společenství a do třetích zemí, nevyužitých kapacitách a zásobách, které poskytl spolupracující vývozce.
3.3.4.2. Vztah mezi vývozními cenami do třetích zemí a cenami v zemi vývozu
(78) Jak již bylo vysvětleno v 76. bodě odůvodnění, nebyly poskytnuty žádné informace o cenách na domácím trhu.
Byly proto použity údaje o cenách na domácím trhu uvedené v žádosti o přezkum.
Ve vztahu k cenám na vývozních trzích mimo Společenství bylo hodnoceno pět nejvýznamnějších vývozních destinací.
Ve všech případech byly vývozní ceny do třetích zemí nižší než ceny na domácím trhu.
Za předpokladu, že tyto vývozní ceny představují nejnižší úroveň, která je pro vývozce při návratu na trh Společenství přijatelná, je zřejmé, že by tyto vývozy byly pravděpodobně nadále uskutečňovány za dumpingové ceny.
3.3.4.3. Vztah mezi vývozními cenami do třetích zemí a úrovní vývozních cen do Společenství
(79) Z přezkumu průměrných vývozních cen do pěti největších vývozních trhů mimo Společenství vyplynulo, že tyto prodeje byly prováděny za podstatně nižší ceny, než činily vývozní ceny do Společenství.
Stejně jako v případě Indie je to dáno přinejmenším zčásti tím, že v období šetření platil závazek nejnižší ceny, na jehož základě byl dotčený vyvážející výrobce povinen dodržovat určitou cenovou úroveň pro vývozy do Společenství.
Bylo zjištěno, že veškeré ceny mírně přesahovaly úroveň stanovenou v závazku.
(80) Komise tudíž měla za to, že úroveň vývozních cen do těchto pěti vývozních trhů mimo Společenství lze považovat za faktor určující pravděpodobnou cenovou úroveň vývozů do Společenství v případě, že by byla platná opatření zrušena.
Na tomto základě došla Komise k závěru, že jediný jihoafrický vývozce je schopen snížit vývozní ceny do Společenství, v důsledku čehož by se rovněž zvýšila úroveň dumpingu.
3.3.4.4. Vztah mezi vývozními cenami do třetích zemí a cenovou úrovní ve Společenství
(81) Navíc bylo zjištěno, že ceny na trhu Společenství jsou v průměru podstatně vyšší než vývozní ceny do pěti největších zemí vývozu mimo Společenství.
Jak již bylo uvedeno výše v 64. bodě odůvodnění ve vztahu k Indii a v 70. bodě odůvodnění ve vztahu k ČLR, stal by se díky této skutečnosti trh Společenství do budoucna velmi atraktivním, pokud by byla zrušena platná opatření.
V tomto ohledu měla Komise za to, že vyšší cenová úroveň na trhu Společenství představuje pobídku ke zvýšení objemu vývozů na trh Společenství.
3.3.4.5. Nevyužitá kapacita a zásoby
(82) V období po uložení konečného cla shromáždil částečně spolupracující vyvážející výrobce velké zásoby a nevyužité kapacity, s tím, že tyto kapacity představovaly více než 40 % instalované kapacity.
Podle žádosti o přezkum se nevyužitá kapacita odhaduje na 23000 až 25000 tun.
Výrobce je tudíž schopen podstatně zvýšit množství zboží vyváženého do Společenství, zejména s ohledem na skutečnost, že nic nenasvědčuje tomu, že by trhy třetích zemí nebo domácí trh byly schopny pojmout jakékoli další výrobky.
3.3.5. Ukrajina
3.3.5.1. Předběžné poznámky
(83) Vzhledem k tomu, že při šetření nespolupracoval ani jeden ze dvou známých ukrajinských vyvážejících výrobců, vycházejí zjištění z dostupných skutečností v souladu s článkem 18 základního nařízení.
S ohledem na nedostatek informací o daném ukrajinském výrobním odvětví jsou níže uvedené závěry založeny na údajích uvedených v žádosti o přezkum předložené žadatelem a z veřejně přístupných statistik vývoje na trhu.
Bylo zaznamenáno, že nejsou známi žádní další ukrajinští výrobci a že následující úvahy, týkající se zejména výrobní kapacity, se vztahují na dva známé vyvážející výrobce.
(84) Aby bylo možné zjistit, zda se v případě zrušení opatření dumping pravděpodobně obnoví, byly prověřeny vývozní ceny do třetích zemí, nevyužitá kapacita a zásoby.
3.3.5.2. Vztah mezi vývozními cenami do třetích zemí a úrovní vývozních cen do Společenství
(85) Vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici žádné spolehlivější informace, byly zohledněny informace uvedené v žádosti o přezkum týkající se vývozů do Ruska a USA, které vycházejí z veřejně přístupných statistik.
Z analýzy dostupných hodnot vyplynulo, že průměrné vývozní ceny do těchto zemí byly podstatně nižší než průměrné vývozní ceny do Společenství.
Jak již bylo vysvětleno výše v případě Indie, ČLR a Jihoafrické republiky, byly vývozní ceny do jiných třetích zemí považovány za faktor určující pravděpodobnou cenovou úroveň prodejů na vývoz do Společenství v případě zrušení platných opatření.
Na tomto základě došla Komise k závěru, že výrobci jsou schopni snížit vývozní ceny do Společenství, a to s největší pravděpodobností na úroveň dumpingu.
3.3.5.3. Nevyužitá kapacita
(86) Podle důkazů uvedených v žádosti se výrobní kapacita na Ukrajině odhaduje ve výši 100000 tun, z nichž pouze 50 % je skutečně využíváno za účelem výroby.
Nevyužitá kapacita ve výši 50000 tun představuje největší nevyužitou kapacitu ze všech dotčených zemí a dosahuje více než jedné třetiny spotřeby Společenství.
Ukrajina má tudíž zdaleka největší možnost ze všech dotčených zemí okamžitě zvýšit objem vývozů do Společenství, zejména s ohledem na skutečnost, že nic nenasvědčuje tomu, že by trhy třetích zemí nebo domácí trh byly schopny pojmout jakékoli další výrobky.
3.3.5.4. Porušování závazku a obcházení uložených opatření
(87) V roce 1999 přijala Komise v rámci původního šetření závazek nabídnutý jedním z ukrajinských vývozců.
Následně Komise zjistila, že je tento závazek porušován, a to ve dvou ohledech.
Za prvé, dotčený ukrajinský vývozce předkládal zavádějící prohlášení o původu zboží, a za druhé, tento vývozce vystavoval závazkové faktury na druhy výrobku, které tomuto závazku nepodléhaly, a tím neoprávněně využíval výjimku z povinnosti platit antidumpingová cla.
Nařízením (ES) č. 1678/2003 proto Komise odvolala svůj souhlas s příslušným závazkem.
(88) Po uložení platných opatření na dovoz ocelových lan a kabelů z Ukrajiny bylo dále zjištěno, že tato opatření jsou obcházena prostřednictvím dovozů ocelových lan a kabelů z Moldavska.
Jak je zmíněno v 3. bodě odůvodnění, byla z tohoto důvodu působnost platných opatření rozšířena na dovoz ocelových lan a kabelů dodávaných z Moldavska.
(89) Přestože porušování závazku a obcházení uložených opatření v minulosti neodůvodňuje samo o sobě závěr, že v budoucnu bude používán dumping, měla Komise za to, že v tomto případě jsou tyto praktiky dalším faktorem poukazujícím na zájem dotčených vývozců vstoupit na trh Společenství a jejich neschopnost konkurovat na trhu Společenství bez použití dumpingových cen.
3.4. Závěr
(90) Ve všech případech byl zjištěn pokračující dumping na podstatné úrovni, ačkoli objem dovozů z Jihoafrické republiky a Ukrajiny dosahoval pouze minimální úrovně.
(91) Aby bylo možné zjistit, zda by dumping v případě zrušení antidumpingových opaření přetrvával nebo byl obnoven, byly posouzeny nevyužité kapacity a nevyužité zásoby, a dále cenová politika a vývozní strategie při vývozu na různé trhy.
Z tohoto přezkumu vyplynulo, že všechny dotčené země vývozu mají k dispozici podstatné nevyužité kapacity a nashromážděné zásoby.
Dále bylo zjištěno, že vývozní ceny do jiných třetích zemí byly podstatně nižší než vývozní ceny na trh Společenství, a že Společenství tudíž zůstává atraktivním trhem pro vyvážející výrobce ze všech dotčených zemí.
Komise proto došla k závěru, že vývozy z dotčených zemí do třetích zemí by byly s největší pravděpodobností přesměrovány do Společenství, pokud by přístupu na jeho trh nebránila antidumpingová opatření.
Dovozy ze všech dotčených zemí by pravděpodobně díky dostupným nevyužitým výrobním kapacitám rovněž vzrostly.
(92) Z hodnocení cenové politiky všech dotčených zemí navíc vyplynulo, že tyto vývozy by byly s největší pravděpodobností prováděny za dumpingové ceny.
V případě ČLR a Ukrajiny byly tyto závěry ještě podpořeny skutečností, že podle dostupných zjištění byla platná opatření obcházena prostřednictvím dovozů přes jiné země, což naznačuje, že země vývozu nebyly schopny konkurovat na trhu Společenství za spravedlivé ceny.
(93) S ohledem na veškeré výše uvedené skutečnosti došla Komise k závěru, že v případě všech dotčených zemí by nadále v podstatné míře přetrvával nebo byl obnoven dumping, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
4. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
4.1. Výroba ve Společenství
(94) V rámci Společenství vyrábí dotyčný výrobek 30 výrobců, kteří představují celkovou výrobu ve Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
4.2. Výrobní odvětví Společenství
(95) Je třeba připomenout, že při původním šetření sestávalo výrobní odvětví Společenství z 20 výrobců.
Devět z těchto společností při stávajícím šetření nespolupracovalo.
Naopak, šest společností, které v době původního šetření nebyly součástí výrobního odvětví Společenství, podpořilo žádost o přezkum a zavázalo se spolupracovat při stávajícím šetření.
Podnět tedy podpořilo a se spoluprací souhlasilo těchto 17 výrobců:
- Bridon International Ltd (Spojené království),
- BTS Drahtseile GmbH (Německo),
- Cables y Alambres especiales, SA (Španělsko),
- CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH (Německo),
- D. Koronakis SA (Řecko),
- Drahtseilwerk GmbH (Německo),
- Drahtseilwerk Hemer GmbH and Co. KG (Německo),
- Drahtseilerei Gustav Kocks GmbH (Německo),
- Drumet SA (Polsko),
- Hamburger Drahtseilerei A. Steppuhn GmbH (Německo),
- Iscar Funi Metalliche Srl (Itálie),
- Manuel Rodrigues de Oliveira Sa & Filhos, SA (Portugalsko),
- Metalcavi wire ropes Srl (Itálie),
- Metal Press Srl (Itálie),
- Trefileurope (Francie),
- WADRA GmbH (Německo),
- Westfälische Drahtindustrie GmbH (Německo).
Jak je uvedeno v 12. bodě odůvodnění, byl vybrán vzorek sestávající z pěti společností.
(96) Tyto společnosti plně spolupracovaly při šetření.
Pět výrobců ve Společenství zařazených do vzorku představovalo v období šetření 30 % celkové výroby ve Společenství, zatímco výše uvedených 17 výrobců ve Společenství pokrývalo v období šetření 68 % celkové výroby ve Společenství.
(97) Má se tudíž za to, že výše uvedených 17 výrobců ve Společenství představuje většinu celkové výroby obdobného výrobku ve Společenství. Těchto 17 výrobců ve Společenství lze tedy považovat za výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a bude tudíž dále označováno jako "výrobní odvětví Společenství".
5. SITUACE NA TRHU SPOLEČENSTVÍ
5.1. Spotřeba na trhu Společenství
(98) Spotřeba Společenství byla stanovena na základě objemu prodejů výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství, objemu prodejů ostatních výrobců ve Společenství na trhu Společenství a údajů o všech dovozech do EU zaznamenaných Eurostatem.
(99) Mezi rokem 2001 a obdobím šetření klesla spotřeba Společenství o 9 %.
Konkrétně, mezi lety 2001 a 2002 se snížila o 3 % a o dalších 6 % klesla mezi lety 2002 a 2003.
Během období šetření pak zůstala na zhruba stejné úrovni.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Celková spotřeba ES (v tunách) _BAR_ 194547 _BAR_ 187845 _BAR_ 176438 _BAR_ 177825 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 97 _BAR_ 91 _BAR_ 91 _BAR_
5.2. Dovozy z dotčených zemí
5.2.1. Souhrnné posouzení
(100) V rámci původního šetření byly dovozy ocelových lan a kabelů pocházejících z ČLR, Indie, Jihoafrické republiky a Ukrajiny posuzovány souhrnně, v souladu s čl. 3 odst.
4 základního nařízení. Bylo prověřeno, zda souhrnné posouzení je vhodné rovněž v případě stávajícího nařízení.
(101) V tomto ohledu bylo zjištěno, že dumpingové rozpětí stanovené u dovozů z každé jednotlivé země přesahovalo minimální úroveň.
Co se týče množství výrobků vyváženého každou ze čtyř dotčených zemí, jak je uvedeno v 22. a 24. bodě odůvodnění, měla Komise za to, že v případě zrušení platných opatření by dovozy z každé z dotčených zemí pravděpodobně vzrostly na podstatně vyšší úroveň, než jaká byla dosažena v období šetření, a zcela jistě by přesáhly hranici zanedbatelnosti.
(102) Co se týče podmínek hospodářské soutěže, šetření prokázalo, že ocelová lana a kabely dovážené z dotčených zemí, posuzováno podle jednotlivých druhů, se shodovaly ve všech základních fyzických a technických vlastnostech.
Dále, jednotlivé druhy ocelových lan a kabelů byly zaměnitelné s jinými druhy dováženými z dotčených zemí i s druhy vyráběnými ve Společenství a byly uváděny na trh ve Společenství ve stejném období, prostřednictvím stejných prodejních řetězců a za podobných obchodních podmínek.
Dovážená ocelová lana a kabely byly tudíž považovány za konkurenční výrobky ve vztahu mezi sebou navzájem i ve vztahu k ocelovým lanům vyráběným ve Společenství.
(103) S ohledem na výše uvedené skutečnosti měla Komise za to, že byla splněna všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst.
4 základního nařízení. Dovozy ze čtyř dotčených zemí byly proto posuzovány souhrnně.
5.2.2. Objem, podíl na trhu a ceny dovozů
(104) Vývoj objemu dovozů, podílů na trhu a průměrných cen ve čtyřech dotčených zemích je uveden níže v tabulkách.
Následující cenové trendy vycházejí z dovozních cen zaznamenaných Eurostatem a zahrnují antidumpingová cla a odhadované náklady na služby zákazníkům po dodání.
(105) Objem dovozu výrobků pocházejících ze čtyř dotčených zemí nejprve vzrostl a v roce 2002 dosáhl 9153 tun, což odpovídá 4,9 % podílu na trhu, a poté klesl během období šetření na 7784 tun, odpovídajících 4,4 % podílu na trhu.
V období původního šetření činil souhrnný podíl čtyř dotčených zemí na trhu 14,3 %.
(106) Ceny dovozů ze čtyř dotčených zemí klesly v průměru z 1364 EUR/tunu v roce 2001 na 1296 EUR/tunu v období šetření.
(107) Z provedeného šetření vyplynulo, že dovozy z dotčených zemí byly v období šetření uskutečňovány za ceny o 36 až 68 % nižší.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Objem dovozů ze čtyř dotčených zemí (v tunách) _BAR_ 7951 _BAR_ 9153 _BAR_ 7168 _BAR_ 7784 _BAR_
Podíl dovozů ze čtyř dotčených zemí na trhu _BAR_ 4,1 % _BAR_ 4,9 % _BAR_ 4,1 % _BAR_ 4,4 % _BAR_
Ceny dovozů ze čtyř dotčených zemí (EUR/tunu) _BAR_ 1364 _BAR_ 1450 _BAR_ 1331 _BAR_ 1296 _BAR_
5.3. Dovozy, kterými jsou obcházena uložená opatření
(108) Jak je zmíněno v 3. bodě odůvodnění, bylo dále zjištěno, že původní opatření uložená Ukrajině jsou obcházena prostřednictvím dodávek z Moldavska a původní opatření uložená ČLR prostřednictvím dodávek z Maroka.
Antidumpingové clo uložené z dovozu výrobků pocházejících z ČLR bylo proto rozšířeno na dovozy stejných ocelových lan a kabelů dodávaných z Maroka, s výjimkou ocelových lan a kabelů vyráběných skutečným marockým výrobcem.
Obdobně bylo konečné antidumpingové clo uložené z dovozu výrobků pocházejících z Ukrajiny rozšířeno na dovozy stejných ocelových lan a kabelů dodávaných z Moldavska.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Objem dovozů z Moldavska (v tunách) _BAR_ 1054 _BAR_ 1816 _BAR_ 0 _BAR_ 0 _BAR_
Podíl dovozů z Moldavska na trhu _BAR_ 0,5 % _BAR_ 1,0 % _BAR_ 0,0 % _BAR_ 0,0 % _BAR_
Ceny dovozů z Moldavska (EUR/tunu) _BAR_ 899 _BAR_ 843 _BAR_ 0 _BAR_ 0 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 94 _BAR_ 0 _BAR_ 0 _BAR_
Objem dovozů z Maroka (v tunách) _BAR_ 231 _BAR_ 1435 _BAR_ 2411 _BAR_ 1904 _BAR_
Podíl dovozů z Maroka na trhu _BAR_ 0,1 % _BAR_ 0,8 % _BAR_ 1,4 % _BAR_ 1,1 % _BAR_
Ceny dovozů z Maroka (EUR/tunu) _BAR_ 963 _BAR_ 955 _BAR_ 1000 _BAR_ 1009 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 104 _BAR_ 105 _BAR_
(109) Zatímco v období před rokem 2000 byl objem dovozů z Moldavska nulový, v roce 2002 prudce stoupl na 1816 tun.
Následně poklesl opět na nulu, což bylo pravděpodobně způsobeno zahájením výše uvedeného šetření proti obcházení uložených opatření v průběhu roku 2003.
Dovozy z Moldavska byly v letech 2001 a 2002 prováděny za velmi nízké ceny: 899 EUR/tunu v roce 2001 a 843 EUR/tunu v roce 2002.
(110) Během období původního šetření činil podíl dovozů z Maroka na trhu 0 %.
Objem dovozů z Maroka prudce vzrostl z 231 tun v roce 2001 na 2411 tun v roce 2003.
Během období šetření klesl na 1904 tun.
Výše zmíněné šetření proti obcházení uložených opatření prokázalo, že nízký objem dovozů z Maroka (přibližně 100 tun) v roce 2003 připadá na skutečného marockého výrobce.
Mezi rokem 2001 a obdobím šetření byly dovozy z Maroka prováděny za velmi nízké ceny: okolo 1000 EUR/tunu.
5.4. Dovozy z jiných zemí
5.4.1. Korejská republika (Jižní Korea)
(111) Dne 20. listopadu 2004 zahájila Komise antidumpingové šetření týkající se dovozů stejného výrobku pocházejícího z Korejské republiky, a to z podnětu podaného výrobním odvětvím Společenství obsahujícím přesvědčivé důkazy potvrzující, že na tyto dovozy je používán dumping a způsobují proto újmu danému výrobnímu odvětví Společenství.
(112) Vývoj dovozů z Korejské republiky je uveden v následující tabulce:
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Objem dovozů z Korejské republiky (v tunách) _BAR_ 13582 _BAR_ 16403 _BAR_ 22400 _BAR_ 25835 _BAR_
Podíl dovozů z Korejské republiky na trhu _BAR_ 7,0 % _BAR_ 8,7 % _BAR_ 12,7 % _BAR_ 14,5 % _BAR_
Ceny dovozů z Korejské republiky (EUR/tunu) _BAR_ 1366 _BAR_ 1256 _BAR_ 1187 _BAR_ 1123 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 92 _BAR_ 87 _BAR_ 82 _BAR_
(113) Objem dovozů z Korejské republiky vzrostl z 13582 tun v roce 2001, odpovídajících 7 % podílu na trhu, na 25835 tun v období šetření, což odpovídá 14,5 % podílu na trhu.
Průměrné ceny dovozů z Korejské republiky se mezi rokem 2001 a obdobím šetření snížily o 18 %, tj. z 1366 EUR/tunu na 1123 EUR/tunu.
Vzhledem k tomu, že ve vztahu k dovozům z Korejské republiky nebyl prokázán dumping, bylo toto šetření ukončeno (viz 4. bod odůvodnění).
5.4.2. Mexiko
(114) Jak je uvedeno v 7. bodě odůvodnění, opatření uložená na dovoz výrobků pocházejících z Mexika, uložená původním konečným nařízením, pozbyla platnosti dne 18. srpna 2004.
Objem dovozu výrobků pocházejících z Mexika zůstával od roku 2001 po celé období šetření velmi nízký.
V roce 2001 byl nulový a během období šetření, v letech 2002 a 2003, dosahoval roční úrovně v rozmezí přibližně 700 tun, což odpovídá 0,4 % podílu na trhu, až 400 tun, což odpovídá 0,2 % podílu na trhu.
(115) Ceny dovozů z Mexika dosahovaly v letech 2002 a 2003 zhruba 2400 EUR/tunu.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Objem dovozů z Mexika (v tunách) _BAR_ 0 _BAR_ 669 _BAR_ 433 _BAR_ 0 _BAR_
Podíl dovozů z Mexika na trhu _BAR_ 0,0 % _BAR_ 0,4 % _BAR_ 0,2 % _BAR_ 0,0 % _BAR_
Ceny dovozů z Mexika (EUR/tunu) _BAR_ n/a _BAR_ 2358 _BAR_ 2434 _BAR_ — _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ n/a _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ — _BAR_
5.4.3. Další země dotčené antidumpingovými opatřeními
(116) Nařízením (ES) č. 1601/2001 [11] uložila Rada antidumpingová opatření na dovoz podobných výrobků pocházejících mimo jiné z Ruska, Thajska a Turecka.
(117) Celní sazba použitelná na dovozy z Ruska byla stanovena v rozmezí 36,1 % až 50,7 %, s výjimkou dovozů od jednoho ruského vývozce, od kterého byl přijat cenový závazek.
Objem dovozů z Ruska klesl ze 3630 tun v roce 2001, odpovídajících 1,9 % podílu na trhu, na 2101 tun v období šetření, což odpovídá 1,2 % podílu na trhu.
Průměrné ceny dovozů z Ruska zůstávaly mezi rokem 2001 a obdobím šetření poměrně stabilní, a to ve výši přibližně 1000 EUR/tunu.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Objem dovozů z Ruska (v tunách) _BAR_ 3630 _BAR_ 2557 _BAR_ 2198 _BAR_ 2101 _BAR_
Podíl dovozů z Ruska na trhu _BAR_ 1,9 % _BAR_ 1,4 % _BAR_ 1,2 % _BAR_ 1,2 % _BAR_
Ceny dovozů z Ruska (EUR/tunu) _BAR_ 1038 _BAR_ 997 _BAR_ 980 _BAR_ 1046 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 96 _BAR_ 94 _BAR_ 101 _BAR_
(118) Celní sazba použitelná na dovozy z Thajska byla stanovena v rozmezí 24,8 % až 42,8 %, s výjimkou dovozů od jednoho vývozce, od kterého byl přijat cenový závazek.
Objem dovozů z Thajska klesl z 1039 tun v roce 2001, představujících 0,5 % podíl na trhu, na 277 tun v období šetření, což odpovídá 0,2 % podílu na trhu.
Průměrná cena dovozů z Thajska vzrostla z přibližně 1335 EUR/tunu v roce 2001 na 1722 EUR/tunu v období šetření.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Objem dovozů z Thajska (v tunách) _BAR_ 1039 _BAR_ 1002 _BAR_ 368 _BAR_ 277 _BAR_
Podíl dovozů z Thajska na trhu _BAR_ 0,5 % _BAR_ 0,5 % _BAR_ 0,2 % _BAR_ 0,2 % _BAR_
Ceny dovozů z Thajska (EUR/tunu) _BAR_ 1335 _BAR_ 1433 _BAR_ 1593 _BAR_ 1722 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 107 _BAR_ 119 _BAR_ 129 _BAR_
(119) Celní sazba použitelná na dovozy z Turecka se během posuzovaného období pohybovala v rozmezí 17,8 % až 31 %, s výjimkou dovozů od dvou tureckých vývozců, od kterých byl v roce 2001 přijat cenový závazek, který byl následně v roce 2003 odmítnut.
Objem dovozů z Turecka se snížil z 4354 tun v roce 2001, odpovídajících 2,2 % podílu na trhu, na 1457 tun v období šetření, což představuje 0,8 % podíl na trhu.
Průměrné ceny dovozů z Turecka klesly z 1448 EUR/tunu v roce 2001 na 1302 EUR/tunu v období šetření.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Objem dovozů z Turecka (v tunách) _BAR_ 4354 _BAR_ 4448 _BAR_ 2248 _BAR_ 1457 _BAR_
Podíl dovozů z Turecka na trhu _BAR_ 2,2 % _BAR_ 2,4 % _BAR_ 1,3 % _BAR_ 0,8 % _BAR_
Ceny dovozů z Turecka (EUR/tunu) _BAR_ 1448 _BAR_ 1414 _BAR_ 1376 _BAR_ 1302 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 98 _BAR_ 95 _BAR_ 90 _BAR_
5.4.4. Jiné třetí země, které nejsou uvedeny výše
(120) Objem dovozů z jiných třetích zemí, které nejsou uvedeny výše, klesl z přibližně 23000 tun v roce 2001, odpovídajících 12 % podílu na trhu, na přibližně 19000 tun v období šetření, což odpovídá 10,5 % podílu na trhu.
Průměrné ceny dovozů z jiných třetích zemí, které nejsou uvedeny výše, vzrostly z přibližně 1500 EUR/tunu v roce 2001 na přibližně 1900 EUR/tunu v roce 2003, a poté opět klesly na přibližně 1500 EUR/tunu v období šetření.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Objem dovozů ze zemí, které nejsou uvedeny výše (v tunách) _BAR_ 23321 _BAR_ 14924 _BAR_ 17227 _BAR_ 18741 _BAR_
Podíl dovozů ze zemí, které nejsou uvedeny výše, na trhu _BAR_ 12,0 % _BAR_ 7,9 % _BAR_ 9,8 % _BAR_ 10,5 % _BAR_
Ceny dovozů ze zemí, které nejsou uvedeny výše (EUR/tunu) _BAR_ 1472 _BAR_ 1749 _BAR_ 1895 _BAR_ 1497 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 119 _BAR_ 129 _BAR_ 102 _BAR_
6. EKONOMICKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
(121) V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila veškeré relevantní hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují stav daného výrobního odvětví Společenství.
6.1. Předběžné poznámky
(122) Vzhledem k tomu, že ve vztahu k danému výrobnímu odvětví Společenství byl použit výběr vzorku, byla újma hodnocena jak na základě informací shromážděných na úrovni celého výrobního odvětví Společenství ("V.O." v připojených tabulkách), tak na základě informací shromážděných na úrovni výrobců ve Společenství zařazených do vzorku ("V.V." v připojených tabulkách).
(123) Je-li uveden odkaz na výběr vzorku, hodnotí se v souladu se zavedenou praxí některé ukazatele újmy (výroba, kapacita, produktivita, zásoby, prodeje, podíl na trhu, růst a zaměstnanost) pro celé výrobní odvětví Společenství, zatímco ukazatele újmy spojené s výkonností jednotlivých společností, tj. ceny, výrobní náklady, ziskovost, mzdy, investice, návratnost investic, peněžní tok a schopnost navýšení kapitálu, se posuzují na základě informací shromážděných na úrovni vybraných výrobců ve Společenství.
6.2. Údaje o celém výrobním odvětví Společenství
a) Výroba
(124) Objem výroby daného výrobního odvětví Společenství se mezi rokem 2001 a obdobím šetření snížil o 10 %, tj. z úrovně okolo 125000 tun v roce 2001 na úroveň okolo 112000 tun v období šetření.
Konkrétně, výroba se v roce 2002 zvýšila o 2 % a poté klesla o 5 % v roce 2003 a o dalších 7 % v období šetření.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Výroba V.O. (v tunách) _BAR_ 124549 _BAR_ 127118 _BAR_ 121065 _BAR_ 111765 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 97 _BAR_ 90 _BAR_
b) Kapacita a míra využití kapacity
(125) Výrobní kapacita mezi rokem 2001 a obdobím šetření mírně vzrostla (o 2 %).
Vzhledem k tomu, že klesla výroba a zároveň lehce vzrostla kapacita, snížilo se výsledné využití kapacity, a to ze 67 % v roce 2001 na 59 % v období šetření.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Výrobní kapacita V.O. (v tunách) _BAR_ 184690 _BAR_ 185360 _BAR_ 188430 _BAR_ 189150 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 102 _BAR_
Využití kapacity V.O. _BAR_ 67 % _BAR_ 69 % _BAR_ 64 % _BAR_ 59 % _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 102 _BAR_ 95 _BAR_ 88 _BAR_
c) Zásoby
(126) Množství konečných zásob výrobního odvětví Společenství se během celého posuzovaného období postupně snižovalo.
Během období šetření bylo množství zásob o 14 % nižší než v roce 2001.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Zásoby V.O. na konci roku (v tunách) _BAR_ 31459 _BAR_ 30222 _BAR_ 29336 _BAR_ 26911 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 96 _BAR_ 93 _BAR_ 86 _BAR_
d) Objem prodejů
(127) Prodeje daného výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství klesly mezi rokem 2001 a obdobím šetření o 10 %.
Toto snížení odpovídá vývoji na trhu Společenství, který mezi rokem 2001 a obdobím šetření poklesl o 9 %.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Objem prodejů V.O. určených nezávislým odběratelům v ES (v tunách) _BAR_ 80019 _BAR_ 79089 _BAR_ 73636 _BAR_ 72072 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 92 _BAR_ 90 _BAR_
e) Podíl na trhu
(128) Podíl daného výrobního odvětví Společenství na trhu klesl mezi rokem 2001 a obdobím šetření o jeden procentní bod.
Konkrétně, v roce 2002 vzrostl o 0,5 procentního bodu, v roce 2003 klesl o 0,3 procentního bodu, a konečně v období šetření poklesl o 1,2 procentního bodu.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Podíl daného výrobního odvětví Společenství na trhu _BAR_ 42,8 % _BAR_ 43,3 % _BAR_ 43,0 % _BAR_ 41,8 % _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 101 _BAR_ 101 _BAR_ 98 _BAR_
Podíl čtyř dotčených zemí na trhu _BAR_ 4,1 % _BAR_ 4,9 % _BAR_ 4,1 % _BAR_ 4,4 % _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 119 _BAR_ 99 _BAR_ 107 _BAR_
f) Růst
(129) Mezi rokem 2001 a obdobím šetření, kdy spotřeba Společenství klesla o 9 %, se objem prodejů výrobního odvětví Společenství snížil o 10 %.
Dané výrobní odvětví Společenství tak ztratilo část svého podílu na trhu, zatímco podíl dotčených dovozů na trhu ve stejném období vzrostl o 0,3 procentního bodu.
g) Zaměstnanost
(130) Míra zaměstnanosti v daném výrobním odvětví Společenství se mezi rokem 2001 a obdobím šetření snížila o 4 %.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Míra zaměstnanosti ve V.O. dotyčného výrobku _BAR_ 2049 _BAR_ 2028 _BAR_ 1975 _BAR_ 1975 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 96 _BAR_ 96 _BAR_
h) Produktivita
(131) Produktivita pracovní síly v daném výrobním odvětví Společenství, měřeno jako objem výroby na jednoho zaměstnance za rok, zůstávala mezi lety 2001 a 2003 poměrně stabilní.
Vzhledem k tomu, že v období šetření se míra zaměstnanosti nezměnila a zároveň se snížil objem výroby, klesla produktivita o 8 %.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Produktivita V.O. (v tunách na jednoho zaměstnance) _BAR_ 61 _BAR_ 63 _BAR_ 61 _BAR_ 57 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 101 _BAR_ 93 _BAR_
i) Výše dumpingového rozpětí
(132) S ohledem na objem a ceny dovozů z dotčených zemí nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí na dané výrobní odvětví Společenství považovat za zanedbatelný, zejména v případě transparentních, a tudíž na výši cen velmi citlivých trhů, jakým je trh s dotyčným výrobkem.
j) Zotavení z účinků minulého dumpingu
(133) Přestože ukazatele hodnocené výše a níže svědčí o tom, že po uložení antidumpingových opatření v roce 1999 došlo k určitému zlepšení hospodářské a finanční situace daného výrobního odvětví Společenství, dokazují rovněž, že Společenství je v tomto ohledu ještě nestabilní a ohrozitelné.
6.3. Údaje o výrobcích ve Společenství zařazených do vzorku
a) Prodejní ceny a faktory ovlivňující ceny na domácím trhu
(134) Jednotkové prodejní ceny daného odvětví Společenství zůstávaly mezi rokem 2001 a obdobím šetření poměrně stabilní, s tím, že ke konci posuzovaného období mírně stouply.
Tento cenový vývoj je v podstatě shodný s vývojem cen hlavní suroviny, které ke konci posuzovaného období rovněž vzrostly.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Jednotková cena V.V. na trhu ES (EUR/tunu) _BAR_ 2195 _BAR_ 2171 _BAR_ 2224 _BAR_ 2227 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 99 _BAR_ 101 _BAR_ 101 _BAR_
b) Mzdy
(135) Mezi rokem 2001 a obdobím šetření stoupla průměrná mzda na jednoho zaměstnance o 5 %, což je ve srovnání s mírou růstu průměrných nominálních jednotkových nákladů na pracovní sílu (6 %), ke kterému došlo ve stejném období v rámci celého hospodářství Společenství, jen nevelký nárůst.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Roční náklady zaměstnance u V.V. (1000 EUR) _BAR_ 36,6 _BAR_ 37,6 _BAR_ 38,2 _BAR_ 38,5 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 103 _BAR_ 104 _BAR_ 105 _BAR_
c) Investice
(136) Roční tok investic do dotyčného výrobku vynaložených pěti výrobci zařazenými do vzorku zůstával poměrně stabilní, a to ve výši okolo 4 milionů EUR ročně.
Výrazný nárůst investic v roce 2003 byl z velké části způsobem výjimečným nákupem zařízení jednou ze společností zařazených do vzorku.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Čisté investice V.V. (1000 EUR) _BAR_ 4284 _BAR_ 3074 _BAR_ 8393 _BAR_ 4914 _BAR_
Index (2001=100) _BAR_ 100 _BAR_ 72 _BAR_ 196 _BAR_ 115 _BAR_
d) Ziskovost a návratnost investic
(137) Přestože se ziskovost výrobců zařazených do vzorku v posuzovaném období postupně zvyšovala, zůstávala mezi rokem 2001 (– 4,2 %) a obdobím šetření (– 0,3 %) záporná.
Návratnost investic (dále jen "NI"), vyjádřená jako procentní zisk z čisté účetní hodnoty investic, zhruba odpovídala výše uvedenému vývoji ziskovosti během celého posuzovaného období.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ IP _BAR_
Ziskovost prodejů V.V. nezávislým odběratelům v ES (v % čistých prodejů) _BAR_ – 4,2 % _BAR_ – 1,7 % _BAR_ – 1,5 % _BAR_ – 0,3 % _BAR_
Návratnost investic V.V. (zisk v % z účetní hodnoty investic) _BAR_ – 13,9 % _BAR_ – 6,5 % _BAR_ – 4,5 % _BAR_ – 1,0 % _BAR_
e) Peněžní tok a schopnost navýšení kapitálu
(138) Stav peněžního toku se mezi rokem 2001 a obdobím šetření zlepšil, neboť výše uvedené mírné ztráty byly více než vyrovnány nehotovostními položkami, např. odpisy majetku a přesuny investičního majetku.
_BAR_ 2001 _BAR_ 2002 _BAR_ 2003 _BAR_ OŠ _BAR_
Peněžní tok (1000 EUR) _BAR_ – 6322 _BAR_ 10670 _BAR_ 2124 _BAR_ 4485 _BAR_
(139) Z provedeného šetření vyplynulo, že kapitálové požadavky několika výrobců ve Společenství zařazených do vzorku byly nepříznivě dotčeny jejich obtížnou finanční situací.
Přestože je řada těchto společností součástí velkých ocelářských společností, nejsou jejich kapitálové požadavky vždy uspokojovány na potřebné úrovni, neboť finanční zdroje jsou v těchto skupinách obecně přidělovány nejziskovějším podnikům.
6.4. Závěr
(140) Mezi rokem 2001 a obdobím šetření byl zaznamenán příznivý vývoj těchto ukazatelů: výrobní kapacita daného odvětví Společenství vzrostla a konečné zásoby poklesly.
Jednotkové prodejní ceny daného odvětví Společenství se mezi rokem 2001 a obdobím šetření nezměnily, ziskovost stoupla v období šetření téměř na hranici rentability a zároveň se zlepšila i návratnost investic a peněžní tok.
Mzdy mírně rostly a dané výrobní odvětví Společenství nadále investovalo na stabilní úrovni.
(141) Nepříznivě se naopak vyvíjely tyto ukazatele: snížil se objem výroby a využití kapacity, klesl objem prodejů (avšak v souladu s vývojem na trhu) a snížila se zaměstnanost a produktivita.
Podíl výrobního odvětví Společenství na trhu mírně klesl, přestože ztráta byla zřejmě méně výrazná než v období před přijetím antidumpingových opatření, kdy byla zaznamenána ztráta podílu na trhu ve výši 9 procentních bodů.
(142) Z celkového pohledu je stav daného odvětví Společenství nevyrovnaný: zatímco z některých ukazatelů lze usuzovat na příznivý vývoj, řada jiných vykazuje nepříznivou tendenci.
Pokud porovnáme výše uvedené trendy s údaji popsanými v nařízení, kterým se ukládají dočasná a konečná opatření, je zřejmé, že zavedení antidumpingových opatření v roce 1999 týkajících se dovozů z Indie, ČLR, Ukrajiny a Jihoafrické republiky mělo pozitivní dopad na hospodářskou situaci výrobního odvětví Společenství.
Kdyby opatření nebyla obcházena dovozy z Moldavska a Maroka, mohla by být situace ještě příznivější.
Navíc, pokud jde o uložení antidumpingových opatření na dovozy z Ruska, Thajska a Turecka, příslušný podíl na trhu těchto zemí klesl (viz 116. až 119. bod odůvodnění), čímž se jistě zmírnit tlak na ceny výrobního odvětví Společenství.
Je však třeba zdůraznit, že i ukazatele vykazující příznivý vývoj, např. zejména ziskovost a návratnost kapitálu, stále zdaleka nedosahují úrovně, kterou by bylo možné očekávat v případě, že by se dané výrobní odvětví Společenství plně zotavilo ze vzniklé újmy.
(143) Komise tudíž došla k závěru, že stav daného výrobního odvětví Společenství se v porovnání s obdobím před uložením platných opatření zlepšil, stále je však velmi nestabilní.
7. PRAVDĚPODOBNOST OPĚTOVNÉHO VÝSKYTU DUMPINGU
(144) Jak je uvedeno v 91. bodě odůvodnění, jsou výrobci v dotčených zemích schopni zvýšit objem svých vývozů na trh Společenství a/nebo přesměrovat své vývozy na trh Společenství.
Z provedeného šetření vyplynulo, že, posuzováno na základě srovnatelných druhů výrobků, prodávali spolupracující vyvážející výrobci dotyčný výrobek za podstatně nižší cenu než dané odvětví Společenství (58–68 % v případě ČLR, 47–55 % v případě Indie).
Co se týče Ukrajiny a Jihoafrické republiky, nebylo vzhledem k nedostatečné spolupráci a široké škále různých výrobků, a tudíž rozdílných cen, možné srovnat ceny podle jednotlivých druhů.
Z dostupných skutečností však vyplývá, že průměrná cena dovozů z Ukrajiny i průměrná cena dovozů z Jihoafrické republiky (obě bez antidumpingového cla) jsou podstatně nižší než cena daného výrobního odvětví Společenství, tj. o 65 % (dovozy z Ukrajiny) a o 25 % (dovozy z Jihoafrické republiky).
Dotčené země by si pravděpodobně nadále účtovaly tyto nízké ceny, mimo jiné proto, aby vyrovnaly ztrátu svého podílu na trhu.
Tato cenová politika, společně se schopností vývozců v dotčených zemích dodávat na trh Společenství podstatné množství dotyčného výrobku, by se vší pravděpodobností posílila tendenci dalšího snižování cen na trhu, což by mělo předpokládaný nepříznivý účinek na hospodářskou situaci daného výrobního odvětví Společenství.
(145) Jak je uvedeno výše, situace daného výrobního odvětví Společenství zůstává, i přes určité zlepšení oproti období před uložením stávajících antidumpingových opatření, nadále nestabilní a ohrozitelná.
Je pravděpodobné, že pokud by bylo dané výrobní odvětví Společenství vystaveno zvýšenému objemu dovozů z dotčených zemí za dumpingové ceny, došlo by ke zhoršení jeho finanční situace, jak bylo zjištěno v původním šetření.
Na tomto základě došla Komise k závěru, že v případě zrušení uložených opatření by se s největší pravděpodobností obnovila újma danému výrobnímu odvětví Společenství.
8. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
8.1. Úvod
(146) Podle článku 21 základního nařízení bylo posouzeno, zda by zachování platných antidumpingových opatření nebylo v rozporu se zájmem celého Společenství.
Zájem Společenství byl stanoven na základě posouzení zájmů všech zúčastněných stran.
(147) Je třeba připomenout, že při původním šetření došla Komise k závěru, že přijetí antidumpingových opatření není v rozporu se zájmem Společenství.
Dále, skutečnost, že stávající šetření je přezkumem, a je při něm tudíž hodnocen stav v období, kdy již platila antidumpingová opatření, umožňuje posoudit jakýkoli nežádoucí nepříznivý dopad platných antidumpingových opatření na dotčené strany.
(148) S ohledem na výše uvedené skutečnosti bylo posouzeno, zda i přes závěry týkající se pravděpodobného přetrvání nebo obnovení dumpingu způsobujícího újmu neexistují přesvědčivé důvody, na jejichž základě by bylo možné usoudit, že zachování platných opatření by v tomto konkrétním případě nebylo v zájmu Společenství.
8.2. Zájem daného výrobního odvětví Společenství
(149) Prokázalo se, že dané výrobní odvětví Společenství je v zásadě životaschopné.
Tuto skutečnost potvrzuje příznivý vývoj jeho hospodářské situace po uložení antidumpingových opatření v roce 1999.
Během několika let před obdobím šetření dané výrobní odvětví zejména prakticky zastavilo svou ztrátu podílu na trhu, na rozdíl od vývoje před uložením příslušných opatření.
Mezi rokem 2001 a obdobím šetření dané výrobní odvětví Společenství rovněž zvýšilo svou ziskovost.
Dále bylo zjištěno, že uložená opatření jsou obcházena prostřednictvím dovozů z Moldavska a Maroka.
Pokud by k tomuto obcházení nedocházelo, stav daného výrobního odvětví Společenství by byl ještě příznivější.
(150) Lze rozumně předpokládat, že dané výrobní odvětví Společenství bude mít nadále prospěch z uložených opatření a bude se dále zotavovat tím, že opět získá původní podíl na trhu a zvýší svou ziskovost.
Pokud nebudou opatření zachována, vznikne pravděpodobně danému výrobnímu odvětví Společenství opět újma způsobená zvýšením dovozů z dotčených zemí za dumpingové ceny a jeho stávající nestabilní finanční situace se ještě zhorší.
8.3. Zájem dovozců
(151) Je třeba připomenout, že podle zjištění z původního šetření nebyl dopad uložení antidumpingových opatření významný.
Jak je uvedeno výše, žádný z výrobců při tomto šetření plně nespolupracoval.
Je proto možné dojít k závěru, že zachování opatření nebude mít podstatný nepříznivý dopad na vývozce nebo obchodníky.
8.4. Zájmy uživatelů
(152) Ocelová lana a kabely mají široké použití, a mohlo být tudíž dotčeno velké množství uživatelských výrobních odvětví.
Následující výčet uživatelských výrobních odvětví je pouze příkladný: rybolov, námořnictví/lodní doprava, ropný a plynárenský průmysl, důlní průmysl, lesnictví, letecká doprava, inženýrské stavitelství, stavebnictví, zdviže.
Při posuzování možných účinků uložení antidumpingových opatření na uživatele došla Komise v původním šetření k závěru, že vzhledem k zanedbatelnému vlivu ceny ocelových lan a kabelů na uživatelská výrobní odvětví není pravděpodobné, že by jakékoli zvýšení těchto cen podstatným způsobem ovlivnilo určité uživatelské výrobní odvětví.
Skutečnost, že žádný z uživatelů nepředložil v rámci stávajícího šetření žádné informace odporující výše uvedenému zjištění, nejspíše potvrzuje, že i) ocelová lana a kabely představují velmi malou část celkových výrobních nákladů těchto uživatelských výrobních odvětví, ii) platná opatření neměla žádný podstatný nepříznivý účinek na jejich hospodářskou situaci a iii) zachování těchto opatření by nemělo nepříznivý dopad na finanční zájmy uživatelských průmyslových odvětví.
8.5. Zájem dodavatelů
(153) Původní šetření prokázalo, že dodavatelé daného výrobního odvětví Společenství by získali prospěch z uložení předmětných opatření.
Vzhledem k tomu, že v rámci stávajícího přezkumu nebyly předloženy žádné informace, které by byly v rozporu s tímto tvrzením, má se za to, že zachování předmětných opatření by mělo nadále příznivý dopad na dodavatele.
8.6. Závěr o zájmu Společenství
(154) S ohledem na výše uvedené skutečnosti došla Komise k závěru, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti zachování platných antidumpingových opatření.
9. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(155) Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě hodlá Komise doporučit, aby byla platná opatření zachována.
Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, aby se mohly vyjádřit k poskytnutým informacím.
Nebyly předloženy žádné připomínky, na jejichž základě by bylo třeba měnit výše uvedené závěry.
(156) Z uvedeného vyplývá, že antidumpingová opatření použitelná na dovoz ocelových lan a kabelů pocházejících z Indie, ČLR, Ukrajiny a Jihoafrické republiky by měla být zachována, jak je stanoveno v čl. 11 odst.
2 základního nařízení. Je třeba připomenout, že tato opatření byla uložena ve formě valorických cel, s výjimkou dovozů dotyčného výrobku vyráběného a prodávaného na vývoz do Společenství jednou indickou společností a jednou jihoafrickou společností, od kterých byly přijaty příslušné závazky.
(157) Jak je nastíněno v 3. bodě odůvodnění, byla platná antidumpingová cla z dovozu dotyčného výrobku z Ukrajiny a ČLR rozšířena rovněž na dovoz ocelových lan a kabelů z Moldavska a Maroka, bez ohledu na to, zda byly deklarovány jako výrobky pocházející z Moldavska nebo Maroka či nikoli.
Antidumpingové clo z dovozů dotyčného výrobku, které má být zachováno, jak je stanoveno v 157. bodě odůvodnění, by mělo být nadále rozšířeno na dovoz ocelových lan a kabelů dodávaných z Moldavska a Maroka, bez ohledu na to, zda byly deklarovány jako výrobky pocházející z Moldavska nebo Maroka či nikoli.
Marocký vyvážející vývozce, pro kterého byla stanovena výjimka z opatření rozšířených nařízením (ES) č. 1886/2004, by měl být nadále vyňat z opatření uložených tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu ocelových lan a kabelů, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem převyšujícím 3 mm, kódů KN ex73121082 (kód TARIC 7312108219), ex73121084 (kód TARIC 7312108419), ex73121086 (kód TARIC 7312108619), ex73121088 (kód TARIC 7312108819) a ex73121099 (kód TARIC 7312109919) a pocházejících z Indie, Čínské lidové republiky, Ukrajiny a Jihoafrické republiky.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, které se vztahuje na čistou cenu CIF s dodáním na hranice Společenství před proclením, se pro výrobky vyráběné níže uvedenými společnostmi stanovuje takto:
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Sazba cla (%) _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Indie _BAR_ Usha Martin Limited (dříve Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd) 2A, Shakespeare Sarani Calcutta – 700 071, Západní Bengálsko, Indie _BAR_ 23,8 _BAR_ 8613 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 30,8 _BAR_ 8900 _BAR_
Čínská lidová republika _BAR_ Všechny společnosti _BAR_ 60,4 _BAR_ — _BAR_
Ukrajina _BAR_ Všechny společnosti _BAR_ 51,8 _BAR_ — _BAR_
Jihoafrická republika _BAR_ Všechny společnosti _BAR_ 38,6 _BAR_ 8900 _BAR_
3. Konečné antidumpingové clo použitelné na dovozy z Ukrajiny uvedené v odstavci 2 se rozšiřuje na dovoz stejných ocelových lan a kabelů zasílaných z Moldavska, ať jsou prohlášeny za pocházející z Moldavska či nikoli (kódy TARIC 7312108211, 7312108411, 7312108611, 7312108811 a 7312109911).
4. Konečné antidumpingové clo použitelné na dovozy z Čínské lidové republiky uvedené v odstavci 2 se rozšiřuje na dovoz stejných ocelových lan a kabelů zasílaných z Maroka, ať jsou prohlášeny za pocházející z Maroka či nikoli (kódy TARIC 7312108212, 7312108412, 7312108612, 7312108812 a 7312109912, s výjimkou ocelových lan a kabelů vyráběných společností Remer Maroc SARL, Zone Industrielle, Tranche 2, Lot 10, Settat, Maroko (doplňkový kód TARIC A567).
5. Bez ohledu na odstavec 1 se konečné antidumpingové clo nevztahuje na dovoz výrobků propuštěných do volného oběhu v souladu s článkem 2.
6. Není-li stanoveno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
1. Dovozy výrobků prohlášených k propuštění do volného oběhu pod následujícími doplňkovými kódy TARIC, které jsou některou z níže uvedených společností vyráběny a přímo vyváženy (tj. dodávány a fakturovány) určité společnosti ve Společenství jednající jako dovozce, jsou osvobozeny od antidumpingového cla uloženého článkem 1, pokud jsou tyto dovozu uskutečňovány v souladu s odstavcem 2.
Země _BAR_ Společnost _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Indie _BAR_ Usha Martin Limited (dříve Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd) 2A, Shakespeare Sarani Calcutta – 700 071, Západní Bengálsko, Indie _BAR_ A024 _BAR_
Jihoafrická republika _BAR_ Haggie Lower Germiston Road Jupiter PO Box 40072 Cleveland Jihoafrická republika _BAR_ A023 _BAR_
2. Dovozy uvedené v odstavci 1 jsou osvobozeny od antidumpingového cla za podmínky, že:
a) při předložení celního prohlášení o propuštění zboží do volného oběhu je celním orgánům příslušného členského státu předložena platná závazková faktura obsahující přinejmenším prvky uvedené v příloze a
b) zboží uvedené v celním prohlášení a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1859/2005
ze dne 14. listopadu 2005
o zavedení některých omezujících opatření vůči Uzbekistánu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60 a 301 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj 2005/792/SZBP ze dne 14. listopadu 2005 o omezujících opatřeních proti Uzbekistánu [1],
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dne 23. května 2005 Rada důrazně odsoudila "hlášené nadměrné, nepřiměřené a bezohledné použití síly ze strany uzbeckých bezpečnostních sil" v Andižanu ve východním Uzbekistánu, ke kterému došlo na začátku měsíce.
Rada vyjádřila svou hluboké politování nad tím, že uzbecké orgány nereagovaly přiměřeně na výzvu Organizace spojených národů k zahájení nezávislého mezinárodního vyšetřování.
Dne 13. června 2005 vybídla tyto orgány, aby do konce června 2005 znovu zvážily svůj postoj.
(2) Vzhledem k tomu, že doposud nedošlo k odpovídající reakci, stanoví společný postoj 2005/792/SZBP, že by měla být uložena některá omezující opatření na počáteční období jednoho roku, během kterého podléhají tato opatření průběžnému přezkumu.
(3) Omezující opatření stanovená společným postojem 2005/792/SZBP zahrnují mimo jiné zákaz vývozu zařízení, která by mohla být použita k vnitřní represi, a zákaz technické pomoci, financování a finanční pomoci v souvislosti s vojenskými činnostmi, se zbraněmi a souvisejícím materiálem a zařízením, které by mohlo být použito k vnitřní represi.
(4) Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy, a proto, především aby se zajistilo jejich jednotné používání hospodářskými subjekty ve všech členských státech, jsou k jejich provedení, pokud jde o Společenství, nezbytné právní předpisy Společenství.
Pro účely tohoto nařízení se za území Společenství považuje území členských států, na které se vztahuje Smlouva, za podmínek v ní stanovených.
(5) Seznam zařízení, která mohou být použita k vnitřní represi, by měl být následně doplněn referenčními čísly z kombinované nomenklatury v souladu s přílohou I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [2].
(6) Členské státy by měly stanovit sankce za porušení tohoto nařízení.
Stanovené sankce by měly být přiměřené, účinné a odrazující.
(7) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, je třeba, aby toto nařízení vstoupilo v platnost prvním dnem po vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "zařízením, které může být použito k vnitřní represi," zboží uvedené v příloze I;
2. "technickou pomocí" jakákoli technická pomoc, která se vztahuje na opravy, vývoj, výrobu, montáž, zkoušení, údržbu nebo na jiné technické služby a která může mít formu instruktáže, poradenství, školení, předávání pracovních znalostí nebo dovedností nebo konzultací; technická pomoc zahrnuje také ústní formy pomoci;
3. "územím Společenství" území členských států, na které se vztahuje Smlouva, za podmínek v ní stanovených.
Článek 2
Zakazuje se
a) prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet zařízení, které může být použito k vnitřní represi, přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě nebo subjektu v Uzbekistánu nebo pro použití v této zemi, bez ohledu na to, zda zařízení pochází ze Společenství či nikoli;
b) poskytovat technickou pomoc související se zařízením podle písmene a) přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě nebo subjektu v Uzbekistánu nebo pro použití v této zemi;
c) poskytovat financování nebo finanční pomoc související se zařízením podle písmene a) přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě nebo subjektu v Uzbekistánu nebo pro použití v této zemi;
d) vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž přímým či nepřímým cílem nebo důsledkem je podpora transakcí podle písmen a), b) nebo c).
Článek 3
Zakazuje se
a) poskytovat technickou pomoc související s vojenskou činností a s poskytováním, výrobou, údržbou a užíváním zbraní a souvisejícího materiálů všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému, přímo či nepřímo, jakékoli fyzické nebo právnické osobě nebo subjektu v Uzbekistánu nebo pro použití v této zemi;
b) poskytovat financování nebo finanční pomoc související s vojenskou činností, zahrnující zejména úvěry, půjčky a pojištění vývozních úvěrů, pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu nebo pro jakékoli poskytnutí s tím související technické pomoci a jiných služeb jakékoli fyzické nebo právnické osobě nebo subjektu v Uzbekistánu nebo pro použití v této zemi;
c) vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo důsledkem je podpora transakcí uvedených v písmenech a) a b).
Článek 4
1. Odchylně od článků 2 a 3 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze II povolit:
a) prodej, dodávky, převod nebo vývoz vybavení, které může být použito k vnitřní represi, za předpokladu, že je určeno
i) pro použití silami přispěvatelů na International Security Assistance Force (ISAF) a na "Operaci trvalá svoboda" v Uzbekistánu, nebo
ii) výhradně pro humanitární nebo ochranné účely;
b) financování, poskytování finanční nebo technické pomoci související s vybavením uvedeným v písmenu a);
c) financování, poskytování finanční nebo technické pomoci související s
i) nesmrtícím vojenským vybavením určeným výhradně pro humanitární nebo ochranné účely nebo pro programy OSN, Evropské unie a Společenství na budování institucí nebo pro operace EU a OSN pro řešení krizí; nebo
ii) vojenským vybavením pro použití silami přispěvatelů na ISAF a "Operaci trvalá svoboda" v Uzbekistánu.
2. Na činnosti, které již proběhly, se neudělují žádná povolení.
Článek 5
Články 2 a 3 se nevztahují na ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Uzbekistánu zaměstnanci OSN, zaměstnanci Evropské unie, Společenství nebo jeho členských států, zástupci sdělovacích prostředků a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřeby.
Článek 6
Komise a členské státy se neprodleně navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a předávají si všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o porušování předpisů, o obtížích s vynucováním a o rozhodnutích vnitrostátních soudů.
Článek 7
Komise je oprávněna měnit přílohu II na základě informací poskytnutých členskými státy.
Článek 8
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy oznámí Komisi tato pravidla neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí všechny následné změny.
Článek 9
Toto nařízení se použije
a) na území Společenství, včetně jeho vzdušného prostoru;
b) na palubě všech letadel nebo plavidel v pravomoci členského státu;
c) na fyzické osoby, které jsou státními příslušníky členského státu, ať se nacházejí uvnitř či vně Společenství;
d) na právnické osoby nebo subjekty založené nebo zřízené podle práva členského státu;
e) na právnické osoby nebo subjekty v souvislosti s jakoukoli obchodní činností vykonávanou zcela nebo částečně v rámci Společenství.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1860/2005
ze dne 15. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1861/2005
ze dne 15. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1064/2005, pokud jde o množství, na které se vztahuje stálé nabídkové řízení pro vývoz pšenice obecné ze zásob litevské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1064/2005 [2] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení pro vývoz 150000 tun pšenice obecné ze zásob litevské intervenční agentury.
(2) Z důvodu nepříznivých klimatických podmínek během sklizně 2005 se předpokládané množství pšenice v Litvě jeví jako nedostatečné k uspokojení žádostí na vnitřním trhu.
Proto Litva informovala Komisi o záměru své intervenční agentury snížit množství zařazené do nabídkového řízení za účelem vývozu, aby podpořila další prodej na vnitřním trhu.
S ohledem na tuto žádost, dostupná množství a situaci na trhu, je třeba změnit maximální množství, které je předmětem stálého nabídkového řízení zahájeného nařízením (ES) č. 1064/2005.
(3) Nařízení (ES) č. 1064/2005 by proto mělo být změněno.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 2 nařízení (ES) č. 1064/2005 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 120000 tun pšenice obecné, jež má být vyvezeno do třetích zemí kromě Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Chorvatska, Lichtenštejnska, Rumunska, Srbska a Černé Hory [3] a Švýcarska.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1862/2005
ze dne 15. listopadu 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej pšenice obecné na trhu Společenství ze zásob litevské intervenční agentury za účelem jejího zpracování na mouku ve Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], zejména stanoví, že uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury se uskuteční prostřednictvím nabídkového řízení a za prodejní cenu, která není nižší než cena zjištěná pro srovnatelnou jakost a pro reprezentativní množství na trhu v místě skladování nebo, není-li tato cena dostupná, ceně na nejbližším trhu, přičemž se zohlední náklady na přepravu.
(2) Z důvodu nepříznivých klimatických podmínek během sklizně 2005 se předpokládané množství pšenice v Litvě jeví jako nedostatečné k uspokojení žádostí na vnitřním trhu.
Litva má značné intervenční zásoby pšenice obecné, pro které je obtížné najít odběratele, a které by se proto měly prodat.
Za účelem zpracování pšenice obecné na mouku je proto možné zorganizovat prodej na trhu Společenství prostřednictvím nabídkových řízení.
(3) S ohledem na situaci na trhu Společenství by nabídkové řízení měla řídit Komise.
Kromě toho je pro nabídky za minimální prodejní ceny nutné stanovit koeficient přidělení nabídek.
(4) Ve snaze zajistit kontrolu zvláštního místa určení zásob, které jsou předmětem nabídkového řízení, je třeba stanovit zvláštní sledování, pokud jde o dodávku pšenice obecné a její zpracování na mouku.
Aby bylo možné uskutečnit toto sledování, je třeba začít povinně používat postupy stanovené v nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 ze dne 16. října 1992, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a/nebo místa určení intervenčních produktů [3].
(5) Ve snaze zaručit řádné provádění je třeba požadovat po účastníkovi nabídkového řízení složení jistoty, která musí být s ohledem na povahu dotčených operací stanovena odchylkou od ustanovení nařízení (EHS) č. 2131/93, zejména pokud jde o její výši, která musí dostatečným způsobem zaručit řádné používání produktu, a podmínky jejího uvolnění, které musejí obsahovat důkaz o zpracování produktů na mouku.
(6) Navíc je důležité, aby litevská intervenční agentura zachovala ve svém sdělení určeném Komisi anonymitu uchazečů.
(7) Ve snaze o modernizaci řízení by mělo být předávání informací, které požaduje Komise, uskutečňováno elektronickou cestou.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Litevská intervenční agentura uvede do prodeje 32000 tun pšenice obecné ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství za účelem jejího zpracování na mouku.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od:
a) čl. 13 odst. 1 uvedeného nařízení jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečnou jakost šarže, které se nabídka týká;
b) čl. 10 druhého pododstavce uvedeného nařízení je minimální prodejní cena stanovena na takovou úroveň, aby nenarušila trhy s obilovinami.
Článek 3
Nabídky jsou platné, pokud jsou doplněny:
a) důkazem, že účastník složil nabídkovou jistotu, která je odchylně od čl. 13 odst. 4 druhého pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 stanovena na 10 EUR za tunu;
b) písemným závazkem účastníka, že do 60 dnů po uvolnění intervenčních zásob a každopádně do 31. srpna 2006 použije pšenici obecnou za účelem jejího zpracování na mouku na území Společenství a že nejpozději dva pracovní dny po dni přijetí prohlášení o výběru nabídky složí jistotu ve výši 40 EUR za tunu;
c) závazkem vést "účetní záznamy" umožňující ověřit, že množství pšenice obecné byla zpracována na mouku na území Společenství.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 23. listopadu 2005 v 15:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 28. prosince 2005, 12. dubna 2006 a 24. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 28. června 2006 v 15:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky musejí být předloženy litevské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
The Lithuanian Agricultural and Food Products Market Regulation Agency
L. Stuokos-Gucevičiaus Str.
9–12,
Vilnius, Lithuania
Tel.: (370-5) 268 50 49
Fax: (370-5) 268 50 61
.
Článek 5
Litevská intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu nebo rozhodne, že obdržené nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na úrovni minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
1. Jistota podle čl. 3 písm. a) je zcela uvolněna pro množství, pro která:
a) nebyla vybrána nabídka;
b) platba prodejní ceny proběhla ve stanovené lhůtě a jistota podle čl. 3 písm. b) byla složena.
2. Jistota podle čl. 3 písm. b) je uvolněna v poměru k množstvím pšenice obecné použitým k výrobě mouky ve Společenství.
Článek 8
1. Důkaz o splnění závazků podle čl. 3 písm. b) je předložen v souladu s ustanoveními nařízení (EHS) č. 3002/92.
2. Kromě poznámek podle nařízení (EHS) č. 3002/92 musí být v kolonce 104 kontrolního výtisku T5 učiněn odkaz na závazek podle čl. 3 písm. b) a c) a musí obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze II.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1863/2005
ze dne 15. listopadu 2005
o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej pšenice obecné na trhu Společenství ze zásob lotyšské intervenční agentury za účelem jejího zpracování na mouku ve Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur [2], zejména stanoví, že uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenční agentury se uskuteční prostřednictvím nabídkového řízení a za prodejní cenu, která není nižší než cena zjištěná pro srovnatelnou jakost a pro reprezentativní množství na trhu v místě skladování nebo, není-li tato cena dostupná, ceně na nejbližším trhu, přičemž se zohlední náklady na přepravu.
(2) Z důvodu nepříznivých klimatických podmínek během sklizně 2005 se předpokládané množství pšenice v Lotyšsku jeví jako nedostatečné k uspokojení žádostí na vnitřním trhu.
Lotyšsko má značné intervenční zásoby pšenice obecné, pro které je obtížné najít odběratele, a které by se proto měly prodat.
Za účelem zpracování pšenice obecné na mouku je proto možné zorganizovat prodej na trhu Společenství prostřednictvím nabídkových řízení.
(3) S ohledem na situaci na trhu Společenství by nabídkové řízení měla řídit Komise.
Kromě toho je pro nabídky za minimální prodejní ceny nutné stanovit koeficient přidělení nabídek.
(4) Ve snaze zajistit kontrolu zvláštního místa určení zásob, které jsou předmětem nabídkového řízení, je třeba stanovit zvláštní sledování, pokud jde o dodávku pšenice obecné a její zpracování na mouku.
Aby bylo možné uskutečnit toto sledování, je třeba začít povinně používat postupy stanovené v nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 ze dne 16. října 1992, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla pro ověřování použití a/nebo místa určení intervenčních produktů [3].
(5) Ve snaze zaručit řádné provádění je třeba požadovat po účastníkovi nabídkového řízení složení jistoty, která musí být s ohledem na povahu dotčených operací stanovena odchylkou od ustanovení nařízení (EHS) č. 2131/93, zejména pokud jde o její výši, která musí dostatečným způsobem zaručit řádné používání produktu, a podmínky jejího uvolnění, které musejí obsahovat důkaz o zpracování produktů na mouku.
(6) Navíc je důležité, aby lotyšská intervenční agentura zachovala ve svém sdělení určeném Komisi anonymitu uchazečů.
(7) Ve snaze o modernizaci řízení by mělo být předávání informací, které požaduje Komise, uskutečňováno elektronickou cestou.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Lotyšská intervenční agentura uvede do prodeje 24276 tun pšenice obecné ze svých zásob prostřednictvím stálého nabídkového řízení na vnitřním trhu Společenství za účelem jejího zpracování na mouku.
Článek 2
Prodej stanovený v článku 1 probíhá podle nařízení (EHS) č. 2131/93.
Avšak odchylně od:
a) čl. 13 odst. 1 uvedeného nařízení jsou nabídky stanoveny odkazem na skutečnou jakost šarže, které se nabídka týká;
b) čl. 10 druhého pododstavce uvedeného nařízení je minimální prodejní cena stanovena na takovou úroveň, aby nenarušila trhy s obilovinami.
Článek 3
Nabídky jsou platné, pokud jsou doplněny:
a) důkazem, že účastník složil nabídkovou jistotu, která je odchylně od čl. 13 odst. 4 druhého pododstavce nařízení (EHS) č. 2131/93 stanovena na 10 EUR za tunu;
b) písemným závazkem účastníka, že do 60 dnů po uvolnění intervenčních zásob a každopádně do 31. srpna 2006 použije pšenici obecnou za účelem jejího zpracování na mouku na území Společenství a že nejpozději dva pracovní dny po dni přijetí prohlášení o výběru nabídky složí jistotu ve výši 40 EUR za tunu;
c) závazkem vést "účetní záznamy" umožňující ověřit, že množství pšenice obecné byla zpracována na mouku na území Společenství.
Článek 4
1. Lhůta pro předložení nabídek pro první dílčí nabídkové řízení uplyne dne 23. listopadu 2005 v 15:00 hodin (bruselského času).
Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 28. prosince 2005, 12. dubna 2006 a 24. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná.
Lhůta pro předložení nabídek pro poslední dílčí nabídkové řízení uplyne dne 28. června 2006 v 15:00 hodin (bruselského času).
2. Nabídky musejí být předloženy lotyšské intervenční agentuře, jejíž název a adresa jsou:
Rural Support Service
Republic Square 2
Riga, LV-1981
Tel.: (371) 702 78 93
Fax: (371) 702 78 92
.
Článek 5
Lotyšská intervenční agentura sdělí Komisi elektronickou cestou nejpozději dvě hodiny po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, jaké nabídky obdržela.
Toto sdělení se uskuteční elektronickou cestou podle formuláře uvedeného v příloze I.
Článek 6
Postupem podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 stanoví Komise minimální prodejní cenu nebo rozhodne, že obdržené nabídky nepřijme. Pokud se nabídky týkají stejné šarže a celkového množství, které je vyšší než dostupné množství, může se minimální cena stanovit pro každou šarži zvlášť.
V případě nabídek, které jsou na úrovni minimální prodejní ceny, může být minimální cena stanovena na základě koeficientu přidělení nabízených množství.
Článek 7
1. Jistota podle čl. 3 písm. a) je zcela uvolněna pro množství, pro která:
a) nebyla vybrána nabídka;
b) platba prodejní ceny proběhla ve stanovené lhůtě a jistota podle čl. 3 písm. b) byla složena.
2. Jistota podle čl. 3 písm. b) je uvolněna v poměru k množstvím pšenice obecné použitým k výrobě mouky ve Společenství.
Článek 8
1. Důkaz o splnění závazků podle čl. 3 písm. b) je předložen v souladu s ustanoveními nařízení (EHS) č. 3002/92.
2. Kromě poznámek podle nařízení (EHS) č. 3002/92 musí být v kolonce 104 kontrolního výtisku T5 učiněn odkaz na závazek podle čl. 3 písm. b) a c) a musí obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze II.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1864/2005
ze dne 15. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1725/2003, kterým se přijímají některé mezinárodní účetní standardy v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002, pokud jde o mezinárodní standard účetního výkaznictví č. 1 (IFRIC 1) a mezinárodní účetní standardy č. 32 a 39
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 ze dne 19. července 2002 o uplatňování mezinárodních účetních standardů [1], a zejména na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1725/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se přijímají některé mezinárodní účetní standardy v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č.
1606/2002 [2] byly přijaty veškeré mezinárodní účetní standardy a interpretace existující ke dni 14. září 2002 s výjimkou mezinárodního účetního standardu (IAS) 32, IAS 39 a souvisejících interpretací. V případě IAS 32 a IAS 39 byl rozsah změn považován za natolik zásadní, že se v té době nejevilo vhodné přijímat jejich stávající verzi.
(2) Dne 17. prosince 2003 zveřejnila Mezinárodní rada pro účetní standardy (IASB) přepracovaný mezinárodní účetní standard (IAS) 39 Finanční nástroje: Účtování a oceňování jako součást své snahy včas zlepšit patnáct standardů, aby mohly být použity společnostmi, které je poprvé přijmou v roce 2005.
Cílem přepracování bylo zvýšit kvalitu a soudržnost stávajícího souboru mezinárodních účetních standardů.
(3) IAS 39 přepracovaný v prosinci 2003 zavedl možnost, která účetním jednotkám dovoluje, aby při počátečním zaúčtování vykázaly jakákoli finanční aktiva nebo finanční závazky, které mají být oceňovány reálnou hodnotou zisků a ztrát vykázaných jako zisk nebo ztráta (plná "možnost reálné hodnoty").
Evropská centrální banka (ECB), orgány obezřetnostního dohledu sdružené v Basilejském výboru (finanční kontroloři) i regulátoři cenných papírů však vyjádřili obavu, že by neomezená možnost oceňování reálnou hodnotou mohla být použita nepatřičně, zvláště v případě finančních nástrojů týkajících se pasiv společnosti.
(4) Mezinárodní rada pro účetní standardy tyto obavy uznala, a proto dne 21. dubna 2004 vydala tzv. "Exposure Draft" (konzultativní dokument), který navrhl změnu IAS 39 ve smyslu omezení možnosti oceňování reálnou hodnotou.
(5) Aby byly pro použití v roce 2005 včas zavedeny hlavní účetní pokyny pro finanční nástroje, Komise svým nařízením (ES) č. 2086/2004 ze dne 19. listopadu 2004, kterým se mění nařízení Komise (ES) č.
1725/2003, kterým se přijímají některé mezinárodní účetní standardy v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 týkající se zavedení IAS 39 [3], podpořila IAS 39 s výjimkou některých ustanovení týkajících se plné možnosti oceňování reálnou hodnotou a zajišťovacího účetnictví.
Komise považovala toto vyloučení za výjimečné a dočasné, jež závisí na vyřešení zbývajících otázek prostřednictvím dalších konzultací a diskuse.
(6) Ve světle připomínek, které obdržela ke konzultativnímu dokumentu zveřejněnému dne 21. dubna 2004, a další diskuse, zejména s ECB a Basilejským výborem, a po několika debatách ze zainteresovanými stranami u kulatého stolu v březnu 2005, Mezinárodní rada pro účetní standardy zveřejnila dne 16. června 2005 Změny IAS 39 Finanční nástroje: Účtování a oceňování, Možnost oceňování reálnou hodnotou.
(7) Pozměněný IAS 39 Možnost oceňování reálnou hodnotou omezuje své použití na situace, kdy výsledkem tohoto použití budou relevantnější údaje, neboť buď odstraňuje nebo významně snižuje nesoulad v oceňování nebo účtování ("účetní neshoda"); nebo soubor finančních aktiv nebo finančních závazků nebo obojí je spravováno podle doložené strategie řízení rizik nebo investiční strategie.
Pozměněná možnost oceňování reálnou hodnotou navíc dovoluje, aby celá smíšená smlouva, která obsahuje jeden nebo více vložených derivátů, byla za určitých okolností vykázána jako finanční aktivum nebo finanční závazek v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty.
Použití pozměněné možnosti oceňování reálnou hodnotou je tak omezeno na případy, kdy musí být dodržovány určité zásady nebo okolnosti.
Použití by mělo být doprovázeno zveřejněním odpovídajících informací.
(8) Ustanovení týkající se použití možnosti oceňování reálnou hodnotou na finanční závazky, která jsou podle nařízení (ES) č. 2086/2004 vypuštěna, by tudíž měla být zapracována.
Na plnou možnost oceňování reálnou hodnotou ve vztahu k finančním aktivům vyplývající z nařízení (ES) č. 2086/2004 by se navíc měl vztahovat přístup založený na zásadách.
(9) Mezinárodní rada pro účetní standardy uznává, že přepracovaný standard v rámci obezřetnostního dohledu nezabraňuje tomu, aby orgány obezřetnostního dohledu ohodnotily přísnost postupů kontrolovaných finančních institucí při používání oceňování reálnou hodnotou a správnosti jejich základních strategií řízení rizik, politik a postupů a aby přijaly odpovídající opatření.
Mezinárodní rada pro účetní standardy navíc souhlasí s tím, že některá uveřejnění informací by napomohla orgánům obezřetnostního dohledu v jejich hodnocení kapitálových požadavků.
Zejména se to týká účtování zisků vyplývajících ze zhoršení vlastní bonity, které mají být následně přezkoumány v souvislosti s rozsáhlými zlepšeními IAS 39.
Komise bude tudíž sledovat budoucí účinky Změn IAS 39 Finanční nástroje: Účtování a oceňování, Možnost oceňování reálnou hodnotou a prověří jeho používání v rozsahu přezkumu uvedeného v článku 10 nařízení (ES) č. 1606/2002.
(10) Přijetí změn IAS 39 v důsledku znamená změnu mezinárodního standardu účetního výkaznictví (IFRS) 1 a IAS 32, aby byl dosažen soulad mezi dotčenými účetními standardy.
(11) Ve světle nového přístupu k možnosti oceňování reálnou hodnotou, který je založen na zásadách, a nutnosti, aby osoby, které ho budou poprvé přijímat, poskytly smysluplnější počáteční finanční výkazy a srovnávající informace, je vhodné, aby bylo upraveno zpětné provádění tohoto nařízení od 1. ledna 2005.
(12) Konzultace s technickými odborníky v této oblasti potvrzují, že mezinárodní účetní standard (IAS) Změny IAS 39 Finanční nástroje: Účtování a oceňování, Možnost oceňování reálnou hodnotou splňuje technická kritéria pro převzetí, jak jsou stanovena v článku 3 nařízení (ES) č. 1606/2002, a zejména požadavek, že musejí odpovídat evropskému veřejnému zájmu.
(13) Nařízení (ES) č. 1725/2003 by tedy mělo být patřičně pozměněno.
(14) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Regulativního výboru pro účetnictví,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1725/2003 se mění takto:
1.
Mezinárodní účetní standard (IAS) 39 se mění v souladu s bodem A přílohy tohoto nařízení;
2. Znění "mezinárodního účetního standardu (IAS) Změny IAS 39 Finanční nástroje: Účtování a oceňování, Možnost oceňování reálnou hodnotou" uvedené v bodu B přílohy tohoto nařízení se doplňuje do IAS 39.
3.
Mezinárodní standard finančního výkaznictví (IFRS) 1 a IAS 32 se doplňují v souladu s bodem B přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1865/2005
ze dne 15. listopadu 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 16. listopadu 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1866/2005
ze dne 8. listopadu 2005,
kterým se prodlužuje částečné pozastavení konečných antidumpingových cel uložených nařízením (ES) č. 258/2005 na dovozy některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli pocházejících z Chorvatska a Ukrajiny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 14 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
(1) V návaznosti na přezkumné šetření vedené podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen "přezkumné šetření") uložila Rada nařízením (ES) č. 258/2005 [2] (dále jen "konečné nařízení") antidumpingové clo ve výši 38,8 % na dovozy některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli pocházejících z Chorvatska a antidumpingové clo ve výši 64,1 % na dovozy stejného zboží pocházejícího z Ukrajiny s výjimkou dovozů od společnosti Dnipropetrovsk Tube Works (dále jen "DTW"), na které se vztahuje antidumpingové clo ve výši 51,9 % (dále jen "stávající opatření"). Konečné nařízení pozměnilo konečná antidumpingová cla uložená nařízením (ES) č. 348/2000 [3] a zrušilo možnost osvobození od cla podle článku 2 nařízení (ES) č. 348/2000 (dále jen "původní opatření").
(2) Rozhodnutím 2005/133/ES [4] (dále jen "rozhodnutí") Komise částečně pozastavila konečné antidumpingové clo na období devíti měsíců s účinkem od 18. února 2005.
B. PLATNÁ OPATŘENÍ PRO DOVOZY NĚKTERÝCH BEZEŠVÝCH TRUBEK A DUTÝCH PROFILŮ ZE ŽELEZA NEBO NELEGOVANÉ OCELI Z RUMUNSKA A RUSKA
(3) Nařízení (ES) č. 2320/97 [5] uložilo antidumpingová cla na dovozy některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli pocházejících mimo jiné z Rumunska a Ruska.
Rozhodnutími 97/790/ES [6] a 2000/70/ES [7] byly od vývozců mimo jiné z Rumunska a Ruska přijaty závazky.
V nařízení (ES) č. 1322/2004 [8] bylo v zájmu opatrnosti rozhodnuto nadále nepoužívat platná opatření na dovozy některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli pocházejících z Rumunska a Ruska (dále jen "nepoužívaná opatření") v důsledku toho, že někteří výrobci ve Společenství se zachovali v rozporu s pravidly hospodářské soutěže [9].
C. DŮVODY PRO PRODLOUŽENÍ ČÁSTEČNÉHO POZASTAVENÍ
(4) Podle čl. 14 odst. 4 základního nařízení může být v zájmu Společenství účinnost antidumpingových opatření pozastavena v případě, že se tržní podmínky dočasně změnily natolik, že není pravděpodobné, že by se v důsledku tohoto pozastavení účinnosti opatření obnovila újma. Antidumpingová opatření mohou být pozastavena rozhodnutím Komise na období devíti měsíců. Ustanovení čl. 14 odst. 4 rovněž stanoví, že pozastavení může být prodlouženo na další období, které nesmí překročit dobu jednoho roku, pokud o tom rozhodne Rada na návrh Komise. V ustanovení čl. 14 odst. 4 je dále uvedeno, že dotčená antidumpingová opatření mohou být kdykoliv obnovena, pokud již netrvají důvody jejich pozastavení.
(5) Komise po částečném pozastavení konečných antidumpingových cel rozhodnutím nadále sledovala situaci na trhu ohledně některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli, zejména co se týče dovozů z Chorvatska a Ukrajiny.
(6) Přezkoumání nedávných dovozů ukazuje, že dovozy z Chorvatska a Ukrajiny zůstávají na velmi nízké úrovni.
(7) Má se za to, že situace na trhu je stejná jako při částečném pozastavení opatření.
Vzhledem k velmi nízké úrovni dovozu z Chorvatska a Ukrajiny se dospělo k závěru, že za tohoto stavu není pravděpodobné, že by prodloužení částečného pozastavení opatření vyústilo v obnovení újmy pro výrobní odvětví Společenství.
Po dobu trvání současných podmínek na trhu je pravděpodobné, že ruské a rumunské dovozy si své pevné postavení na trhu udrží a že ukrajinské a/nebo chorvatské dovozy se výrazně nezvýší.
Proto není pravděpodobné, že by se v důsledku tohoto prodloužení pozastavení obnovila újma.
Kvůli zvláštním okolnostem týkajícím se mimo jiné nepoužívání opatření na dovozy z Ruska a Rumunska se dospělo k závěru, že pro odstranění škodlivého dumpingu postačí celní sazby ve výši 23 % resp. 38,5 % stanovené v původním šetření pro Chorvatsko a Ukrajinu.
(8) Z výše uvedených důvodů se navrhuje, aby částečné pozastavení antidumpingových opatření na dovozy některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli bylo prodlouženo na další období jednoho roku podle čl. 14 odst. 4 základního nařízení.
(9) Pokud již netrvají důvody pozastavení, dotčená antidumpingová opatření mohou být kdykoliv obnovena a částečné pozastavení neprodleně zrušeno.
D. KONZULTACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
14 odst. 4 základního nařízení Komise informovala výrobní odvětví Společenství o svém záměru prodloužit částečné pozastavení antidumpingových opatření a poskytla mu možnost se k dané otázce vyjádřit.
Výrobní odvětví Společenství nevzneslo žádné námitky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Částečné pozastavení konečného antidumpingového cla podle rozhodnutí Komise 2005/133/ES se prodlužuje do 18. listopadu 2006.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1867/2005
ze dne 16. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1868/2005
ze dne 16. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 1065/2005, pokud jde o množství, na které se vztahuje stálé nabídkové řízení pro vývoz ječmene ze zásob německé intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur.
(2) Nařízením Komise (ES) č. 1065/2005 [3] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení pro vývoz 430000 tun ječmene ze zásob německé intervenční agentury.
(3) Německo informovalo Komisi o záměru své intervenční agentury zvýšit množství zařazené do nabídkového řízení za účelem vývozu o 100000 tun.
S ohledem na tuto žádost, dostupné množství a na situaci na trhu by mělo být žádosti Německa vyhověno.
(4) Nařízení (ES) č. 1065/2005 by proto mělo být změněno.
(5) Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 2 nařízení (ES) č. 1065/2005 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 530000 tun ječmene, jež má být vyvezeno do třetích zemí kromě Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1869/2005
ze dne 16. listopadu 2005,
kterým se nahrazují přílohy nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se zavádí evropský exekuční titul pro nesporné nároky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se zavádí evropský exekuční titul pro nesporné nároky [1], a zejména na článek 31 uvedeného nařízení,
po konzultaci s výborem zřízeným článkem 32 nařízení (ES) č. 805/2004,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Přílohy I až VI nařízení (ES) č. 805/2004 obsahují řadu standardních formulářů, které se mají využívat v rámci postupu evropského exekučního titulu pro nesporné nároky.
(2) Po přistoupení nových členských států dne 1. května 2004 přílohy I až VI nařízení (ES) č. 805/2004 se nahrazují tak, aby se přizpůsobily standardním formulářům pro využití v nových členských státech.
(3) Nařízení (ES) č. 805/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I až VI nařízení (ES) č. 805/2004 se nahrazují odpovídajícími přílohami tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1870/2005
ze dne 16. listopadu 2005
o otevření a správě celních kvót a zavedení režimu dovozních licencí a osvědčení o původu pro česnek dovážený ze třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 odst. 1 tohoto aktu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 31 odst. 2 a čl. 34 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě jednání vedených v souladu s článkem XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 Společenství změnilo podmínky pro dovoz česneku.
Od 1. června 2001 se obvyklé clo na dovážený česnek spadající pod kód KN 07032000 skládá ze cla ve výši 9,6 % hodnoty zboží a zvláštní částky ve výši 1200 EUR za 1 tunu čisté hmotnosti.
Dohodou ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Argentinskou republikou na základě článku XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změně koncesí u česneku stanovených v tabulce CXL, která tvoří přílohu GATT, schválenou rozhodnutím Rady 2001/404/ES [2], však byla otevřena kvóta o objemu 38370 tun, která je osvobozena od zvláštního cla (dále jen "kvóta GATT").
Dohoda stanoví, že tato kvóta bude rozdělena na 19147 tun pro dovoz z Argentiny (pořadová čísla 09.4104 a 09.4099), 13200 tun pro dovoz z Číny (pořadová čísla 09.4105 a 09.4100) a 6023 tun pro dovoz ze všech ostatních třetích zemí (pořadová čísla 09.4106 a 09.4102).
(2) Česnek může být rovněž dovážen mimo rámec kvóty GATT za běžné clo nebo za preferenčních podmínek stanovených dohodami uzavřenými mezi Společenstvím a některými třetími zeměmi.
(3) Česnek je s roční produkcí zhruba 250000 tun v EU důležitým produktem odvětví ovoce a zeleniny v Evropské unii.
Roční dovoz ze třetích zemí v rozmezí od 60000 do 80000 tun je rovněž významný.
Dvěma hlavními dodavateli ze třetích zemí jsou Čína (30000 až 40000 tun za rok) a Argentina (okolo 15000 tun za rok).
(4) Podmínky, kterými se řídí správa uvedených kvót, jsou stanoveny nařízením Komise (ES) č. 565/2002 ze dne 2. dubna 2002, kterým se stanoví postup pro spravování celních kvót a kterým se zavádí systém osvědčení o původu česneku dováženého ze třetích zemí [3].
S ohledem na zkušenosti s prováděním uvedeného nařízení a s cílem zjednodušit a vyjasnit systém je třeba změnit některé ze současných podmínek.
(5) Vzhledem k existenci zvláštního cla na nepreferenční dovozy nad rámec kvóty GATT je pro správu kvóty nezbytné zavést systém dovozních licencí.
Takový systém by měl rovněž umožnit podrobné sledování celkového dovozu česneku.
Podrobná pravidla tohoto systému by měla doplnit pravidla stanovená nařízením Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [4], nebo se od nich v připadě potřeby odchýlit.
(6) Za účelem co nejdůkladnějšího sledování všech dovozů, zejména po nedávných případech podvodu, by se měly zavést dvě kategorie dovozních licencí pro všechny dovozy česneku.
Zkušenost ukazuje, že k podvodu dochází při překládce čínského česneku v třetích zemích, které mají preferenční obchodní dohody s Evropským společenstvím. Česnek vstupuje na území EU s falešnými doklady.
(7) Přechod z jednoho systému na druhý by měl být co nejplynulejší.
Pro tento účel by měla být převzata některá prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 565/2002 a tradiční časový rozvrh dovozu by měl být zachován.
(8) Dovoz česneku by měl být sledován v souladu s článkem 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [5].
(9) Je třeba i nadále zajistit přiměřené zásoby česneku na trhu Společenství za stabilní ceny, aby se zabránilo zbytečnému narušení trhu formou prudkého kolísání cen a nežádoucím dopadům na producenty Společenství.
Pro tento účel je třeba povzbuzovat zvýšenou konkurenci mezi dovozci a snížit jejich administrativní zátěž.
(10) V zájmu stávajících dovozců, kteří běžně dovážejí značná množství česneku, a dále v zájmu nových dovozců, kteří vstupují na trh a kterým by se měla poskytnout rovná příležitost při podání žádosti o dovozní licence pro množství česneku v rámci celních kvót, je třeba rozlišovat mezi tradičními dovozci a novými dovozci.
Je třeba stanovit jasnou definici těchto dvou kategorií dovozců a určitá kritéria týkající se postavení žadatelů a používání přidělených dovozních licencí.
(11) Množství, která se přidělí uvedeným kategoriím dovozců se určí na základě skutečně dovezených množství a nikoli na základě vydaných dovozních licencí.
(12) Aby se dovozcům v České republice, Estonsku, Kypru, Lotyšsku, Litvě, Maďarsku, Maltě, Polsku, Slovinsku a Slovensku (dále "nové členské státy") umožnilo využívat tohoto nařízení, je třeba provést úpravy na dovozní období 2005/06 a 2006/07, aby se zajistilo, že se rozlišuje na jedné straně mezi tradičními dovozci a novými dovozci Společenství ve složení k 30. dubnu 2004 a tradičními dovozci a novými dovozci v nových členských státech na straně druhé.
(13) Aby se zohlednily různé skladby obchodu v různých nových členských státech, měl by se příslušným orgánům nových členských států umožnit výběr mezi dvěma metodami pro stanovení referenčního množství jejich tradičních dovozců.
(14) Žádosti o dovozní licence pro dovoz česneku ze třetích zemí podané dovozci obou kategorií by měly být předmětem určitých omezení.
Taková omezení jsou nezbytná nejen pro zajištění hospodářské soutěže mezi dovozci, ale pro dovozce, kteří jsou skutečně zapojeni do obchodní činnosti na trhu s ovocem a zeleninou, poskytují možnost obhajovat jejich legitimní obchodní postavení vůči jiným dovozcům a vylučují možnost, že by jediný dovozce byl schopen ovládat trh.
(15) Pro zachování hospodářské soutěže mezi skutečnými dovozci a vyloučení spekulace při přidělování dovozních licencí a zneužívání systému, který by mohl fungovat v rozporu s legitimním obchodním postavením nových a tradičních dovozců, je třeba zavést přísnější kontroly správného používání dovozních licencí.
Pro tento účel by měl být zakázán převod dovozních licencí.
(16) S cílem snížit správní zatížení pro dovozce a možnosti podvodu by se žádosti o dovozní licenci měly předkládat pouze v členském státě, ve kterém je dovozce zapsán v registru.
(17) Je rovněž nezbytné, aby existovala opatření, která co nejvíce omezí spekulativní žádosti o dovozní licence, které mohou vyústit v ne zcela použité celní kvóty. Vzhledem k povaze a hodnotě produktu se jistota podle čl.
2 nařízení (ES) č. 1291/2000 složí pro každou tunu česneku, pro kterou byla podána žádost o dovozní licenci.
Jistota by měla být složena v dostatečné výši, aby se tím odradily spekulativní žádosti, ale ne v takové výši, aby se tím odradili dovozci skutečně zapojení do obchodní činnosti s česnekem.
Nejobjektivnější vhodná výše jistoty dosahuje 5 % běžného dodatečného cla použitelného na dovozy česneku kódu KN 07032000.
(18) Pro zajištění řádné správy kvót GATT je třeba stanovit opatření, která Komise přijme v případě, že množství česneku určitého původu nebo za určité čtvrtletí, na které se vztahují žádosti o dovozní licence, překročí množství stanovené rozhodnutím 2001/404/ES, k němuž je přičteno nevyužité množství z dříve vydaných dovozních licencí.
Pokud taková opatření zahrnou použití koeficientu přidělení při vydání dovozních licencí, měla by se stanovit možnost stažení žádostí pro tyto dovozní licence s okamžitým uvolněním jistoty.
(19) Pro zajištění řádného používání kvót členské státy pravidelně oznámí Komisi množství, na něž se vztahují dovozní licence vydané příslušnými orgány členských států a která nebyla dovozci využita.
Množství, na která se vztahují dovozní licence, zahrnou žádosti o dovozní licence stažené dovozci.
(20) Pro účely spravování celních kvót pro česnek musí dovozci, kteří podali žádosti o dovozní licence, připojit ke svým žádostem určeným příslušným orgánům členského státu prohlášení, v němž se zavazují, že budou dodržovat omezení stanovená tímto nařízením.
S cílem předcházet zneužívání systému je třeba stanovit odrazující sankce a poskytnout členským státům určitý prostor při ukládání dovozcům, kteří předložili falešné, zavádějící či nesprávné žádosti nebo prohlášení příslušným orgánům, doplňujících sankcí společně se sankcemi stanovenými tímto nařízením.
(21) Pro lepší kontrolu a předcházení riziku odklonu obchodu v důsledku nesprávné dokumentace je třeba zachovat stávající systém osvědčení o původu pro česnek dovážený z některých třetích zemí a požadavek, aby uvedený česnek byl přepravován přímo z třetí země původu do Společenství a rozšířit seznam zemí podle dodatečných informací.
V souladu s články 56 až 62 nařízení (EHS) č. 2454/93 vydají tato osvědčení o původu příslušné vnitrostátní orgány.
(22) Je třeba upřesnit veškerou výměnu informací mezi členskými státy a Komisí podle tohoto nařízení, zejména pro účely spravování celních kvót, přijímání opatření proti podvodům a kontroly trhu.
(23) Je třeba zrušit nařízení (ES) č. 565/2002, nařízení Komise (ES) č. 228/2004 ze dne 3. února 2004, kterým se stanoví přechodná opatření k nařízení (ES) č. 565/2002 v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska [6], a nařízení Komise (ES) č. 229/2004 ze dne 10. února 2004, kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 565/2002 týkající se termínů pro podání žádostí o licence pro dovozy česneku v prvním čtvrtletí dovozního období 2004/05 [7]. Toto nařízení se poprvé použije pro žádosti o dovozní licence na první čtvrtletí dovozního období 2006/07. Vzhledem k tomu, že dovozní činnosti řízené ustanoveními tohoto nařízení pro "B" licence nejsou v současnosti předmětem žádných zvláštních licenčních pravidel, a pro zajištění efektivnější kontroly se ustanovení pro "B" licence použijí co nejdříve.
(24) Pro dovoz česneku podle dovozních licencí vydaných podle nařízení (ES) č. 565/2002 a nařízení o otevření a správě autonomních celních kvót pro česnek, k němuž dojde po vstupu v platnost tohoto nařízení, se i nadále použijí ustanovení platná v okamžiku vydání těchto dovozních licencí.
(25) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Otevření celních kvót a příslušných cel
1. V souladu s rozhodnutím 2001/404/ES se otevírají celní kvóty pro dovoz česneku kódu KN 07032000 (dále jen "česnek") do Společenství, na který se vztahují podmínky stanovené v tomto nařízení.
Objem každé celní kvóty, období, kterého se týká, a pořadové číslo jsou stanovené v příloze I tohoto nařízení.
2. Valorické clo použitelné pro česnek dovezený v rámci kvót uvedených v odstavci 1 je stanoveno na 9,6 %.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1. "dovozním obdobím" se rozumí období od 1. června do 31. května následujícího roku;
2. "novými členskými státy" se rozumí Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovinsko a Slovensko;
3. "jinými zeměmi" se rozumí třetí země s výjimkou Argentiny a Číny;
4. "příslušnými orgány" se rozumí subjekt nebo subjekty určené členskými státy pro provádění tohoto nařízení;
5. "referenčním množstvím" se rozumí množství česneku dovezené tradičními dovozci ve smyslu článku 3, které je toto:
a) pro tradiční dovozce, kteří dováželi česnek do Společenství ve složení k 30. dubnu 2004 v letech 1998 až 2000, se jedná o maximální množství česneku dovezená během jednoho z kalendářních roků 1998, 1999 a 2000;
b) pro tradiční dovozce, kteří v letech 2001 až 2003 dováželi česnek do nových členských států, se jedná o maximální množství česneku dovezená během
i) některého z kalendářních roků 2001, 2002 nebo 2003,
ii) nebo během některého z dovozních období 2001/02, 2002/03 nebo 2003/2004;
c) pro tradiční dovozce, kteří nespadají pod písmeno a) nebo b), se jedná o maximální množství česneku dovezená během jednoho z prvních tří dovozních období, během nichž obdrželi dovozní licence podle nařízení (ES) č. 565/2002 nebo tohoto nařízení.
Při výpočtu referenčního množství se nepřihlédne k česneku pocházejícímu z nových členských států nebo ze Společenství ve složení k 30. dubnu 2004.
Nové členské státy vyberou a použijí pro všechny tradiční dovozce jednu ze dvou metod uvedených pod písmenem b) v souladu s objektivními kritérii a způsobem, který zajistí rovné zacházení pro všechny hospodářské subjekty.
Článek 3
Kategorie dovozců
1. "Tradičními dovozci" se rozumí dovozci, bez ohledu na to, zda jde o fyzické nebo právnické osoby, jednotlivce nebo seskupení hospodářských subjektů zřízené v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kteří mohou prokázat, že:
a) získali dovozní licence podle nařízení (ES) č. 565/2002 nebo tohoto nařízení v každém ze tří předchozích dovozních období;
b) v nejméně dvou ze tří předchozích dovozních období dováželi česnek do Společenství;
c) během dovozního období předcházejícího podání žádosti dovezli do Společenství nejméně 50 tun ovoce a zeleniny podle čl. 1 odst. 2 nařízení č. 2200/96.
2. "Novými dovozci" se rozumí jiní dovozci, než dovozci uvedení v odstavci 1, bez ohledu na to, zda jde o fyzické nebo právnické osoby, jednotlivce nebo seskupení hospodářských subjektů zřízené v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kteří během dvou předchozích kalendářních let dovezli do Společenství nejméně 50 tun ovoce a zeleniny podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96. Soulad s touto podmínkou se potvrdí registrací v obchodním rejstříku členského státu nebo jiným rovnocenným dokladem uznaným členským státem a dokladem o dovozu.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 a pro dovozní období od 1. června 2006 do 31. května 2007 a pouze v nových členských státech se:
a) "tradičními dovozci" rozumí dovozci, bez ohledu na to, zda jde o fyzické nebo právnické osoby, jednotlivce nebo seskupení hospodářských subjektů zřízené v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kteří mohou prokázat, že:
i) v nejméně dvou ze tří předchozích dovozních období dováželi česnek z jiných zemí původu, než jsou nové členské státy nebo Společenství ve složení k 30. dubnu 2004;
ii) během předcházejícího kalendářního roku dovezli do Společenství nejméně 50 tun ovoce a zeleniny podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96.
iii) dovozy uvedené v bodech (i) a (ii) se uskutečnily v novém členském státě, kde má dotčený dovozce sídlo;
b) "novými dovozci" rozumí jiní než tradiční dovozci podle písmene a), bez ohledu na to, zda jde o fyzické nebo právnické osoby, jednotlivce nebo seskupení hospodářských subjektů zřízené v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kteří mohou prokázat, že:
i) v každém ze dvou předcházejících kalendářních let dovezli z jiných zemí původu než nové členské státy nebo Společenství ve složení k 30. dubnu 2004 nejméně 50 tun ovoce a zeleniny podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96;
ii) dovozy uvedené v bodě i) se uskutečnily v novém členském státě, kde má dotčený dovozce sídlo.
Článek 4
Předkládání dovozních licencí
1. Každé propuštění dovezeného česneku do volného oběhu ve Společenství je podmíněno předložením dovozní licence vydané v souladu s tímto nařízením.
2. Česnek může být propuštěn do volného oběhu v rámci kvót uvedených v čl. 1 odst. 1, pokud kolonka 24 příslušné dovozní licence bude obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze II.
Takové dovozní licence se dále uvádějí jen jako "A" licence.
Ostatní dovozní licence se dále uvádějí jen jako "B" licence.
Článek 5
Obecná ustanovení týkající se žádostí o dovozní licence a dovozních licencí
1. Nařízení (ES) č. 1291/2000 se použije na "A" a "B" licence, nestanoví-li toto nařízení jinak.
2. "A" licence jsou platné pouze pro čtvrtletí, pro které byly vydány.
Kolonka 24 musí obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze III.
"B" licence jsou platné tři měsíce od data vydání.
3. Jistota podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000 činí 50 EUR za tunu.
4. V kolonce 8 žádostí o licence a licencí "A" a "B" se uvede země původu a slovo "ano" se označí křížkem.
Dovozní licence jsou platné pouze pro dovozy z uvedené země původu.
5. Odchylně od čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 nelze převést práva plynoucí z "A" a "B" licencí.
Článek 6
Přidělování celkových množství tradičním a novým dovozcům
1. Celkové množství přidělené Argentině, Číně a jiným zemím podle přílohy I se rozdělí takto:
a) 70 % tradičním dovozcům;
b) 30 % novým dovozcům.
2. Pokud u dovozů pocházejících z Argentiny, Číny a jiných zemí nedojde v určitém čtvrtletí k úplnému vyčerpání přiděleného množství jednou z kategorií dovozců, přidělí se zbytek do jiné kategorie.
3. Pro každé ze tří míst původu uvedených v odstavci 2 a pro každé čtvrtletí uvedené v příloze I se "A" licence vydají pro maximální množství rovnající se:
a) množství uvedenému v příloze I pro dané čtvrtletí a dané místo původu;
b) množství, na které nebyla u tohoto původu v předchozím čtvrtletí podána žádná žádost;
c) nevyužitému množství z dříve vydaných "A" licencí pro tento původ oznámenému Komisi.
Množství, o něž nebude požádáno nebo jež nebude využito v jednom dovozním období, však nelze převést do následujícího dovozního období.
Článek 7
Omezení použitelná pro žádosti o "A" licenci
1. Celkové množství, na které se vztahují žádosti o "A" licenci předložené tradičním dovozcem, nemůže v dovozním období přesáhnout referenční množství tohoto dovozce.
Žádosti, které nejsou v souladu s tímto pravidlem, budou příslušnými orgány zamítnuty.
2. Celkové množství, o které požádá v žádostech o "A" licenci nový dovozce, nemůže v dovozním období přesáhnout 10 % referenčního množství uvedeného pro dané čtvrtletí a daný původ v příloze I. Žádosti, které nejsou v souladu s tímto pravidlem, budou příslušnými orgány zamítnuty.
Článek 8
Podávání žádostí o dovozní licence
1. Žadatel může předkládat žádosti o "A" a "B" licence pouze u příslušných orgánů jednoho členského státu a musí se jednat o stát, v němž je žadatel registrován pro účely DPH.
2. Pouze dovozci podle článku 3 mohou předkládat žádosti o "A" licenci.
Na podporu svých žádostí o "A" licenci dovozci poskytnou příslušným orgánům členských států veškeré informace, aby se k jejich spokojenosti ověřil soulad s podmínkami uvedenými v článku 3.
Pokud během předchozího dovozního období obdrželi noví dovozci dovozní licence podle tohoto nařízení nebo nařízení (ES) č. 565/2002, předloží důkaz, že nejméně 90 % jim přiděleného množství bylo propuštěno do volného oběhu.
Pokud nedojde k předložení důkazu podle třetího pododstavce nebo pokud předložený důkaz ukazuje, že v určitém čtvrtletí dovozního období uvedeného v uvedeném pododstavci bylo propuštěno do volného oběhu méně než 90 % množství přiděleného dovozci, nevydá se žadateli dovozní licence s výjimkou případů vyšší moci.
3. Dovozci předloží své žádosti o "A" licence během prvních pěti pracovních dnů měsíce dubna, července, října a ledna, který předchází příslušnému čtvrtletí.
4. Dovozci přiloží ke svým žádostem o "A" licence prohlášení, ve kterém uvedou, že jsou seznámeni s ustanoveními článku 7a že je budou dodržovat.
Takové prohlášení dovozce podepíše, čímž potvrdí jeho správnost.
5. V kolonce 20 žádostí o "A" licenci bude uvedeno "tradiční dovozce" nebo "nový dovozce" podle toho, kdo žádost předložil.
6. Pokud v příloze I není pro určité čtvrtletí a pro určitý původ uvedeno žádné množství, nelze pro toto čtvrtletí a pro tento původ předložit žádné žádosti o licenci.
7. Na žádost o "A" licenci se nemůže vydat žádná "B" licence.
Článek 9
Sdělení o žádostech o "A" licenci
Členské státy informují Komisi do 15. dne každého měsíce uvedeného v čl. 8 odst. 3 o množství, na které byly podány žádosti o "A" licenci pro příslušné čtvrtletí.
Sdělení jsou členěna podle původu.
Sdělení mohou rovněž poskytnout samostatné údaje o množství česneku požadovaném tradičními dovozci a novými dovozci.
Předání informací, včetně sdělení "žádné", probíhá elektronicky na formuláři, který Komise za tímto účelem zašle členským státům.
Článek 10
Vydávání dovozních licencí
1. "A" licence vydají příslušné orgány sedmý pracovní den následující po sdělení podle článku 9.
2. Pokud v určitém čtvrtletí množství v žádostech v rámci kvót podle čl. 1 odst. 1 převyšují dostupné množství, Komise stanoví pomocí nařízení koeficient přidělení pro dotčené žádosti o "A" licenci a v případě potřeby zastaví vydávání "A" licencí pro další žádosti.
Použije-li se první pododstavec, příslušné orgány vydají "A" licence třetí pracovní den po vstupu nařízení uvedeného v tomto pododstavci v platnost.
3. Nelze vydat žádnou "A" licenci na dovoz produktů pocházejících z těch zemí uvedených v příloze IV, které Komisi nepředložily informace nezbytné k zahájení postupu správní spolupráce podle článků 63, 64 a 65 nařízení (EHS) č.
2454/93. Informace se považuje za zaslanou dnem svého zveřejnění, jak je stanoveno v článku 15 tohoto nařízení.
4. Členské státy informují Komisi o seznamu tradičních a nových dovozců, kteří požádali o "A" licence pro příslušné čtvrtletí v den, který je uveden v prvním odstavci článku 9.
V případě seskupení hospodářských subjektů zřízených v souladu s vnitrostátními právními předpisy, se rovněž uvedou hospodářské subjekty tvořící seskupení.
Předání informací uvedených v prvním pododstavci probíhá elektronicky na formuláři, který Komise zašle členským státům.
5. "B" licence se vydávají okamžitě a nepoužije se u nich žádné množstevní omezení.
Článek 11
Stažení žádostí o "A" licenci
Pokud je podle čl. 10 odst. 2 množství, na které je vydána "A" licence nižší než množství uvedené v podané žádosti o "A" licenci, může dotčený dovozce do tří pracovních dní ode dne vstupu v platnost nařízení přijatého podle čl. 10 odst. 2 požádat příslušné orgány o stažení žádosti o "A" licenci. V případě takového stažení se okamžitě uvolňuje jistota.
Článek 12
Sdělení členského státu Komisi
1. Členský stát informuje Komisi o tom:
a) na jaká množství byly předloženy žádosti o "B" licence;
b) jaká množství nebyla využita z důvodů částečného využití nebo nevyužití "A" licencí, tato množství odpovídají rozdílu mezi množstvími uvedenými na zadních stranách licencí a mezi množstvími, na která byly tyto licence vydány na poslední ukončené čtvrtletí;
c) jaká množství se vztahují k žádostem o "A" licence staženým podle článku 11.
2. Informace uvedené v odstavci 1 se předávají:
a) v případě odst. 1 písm. a) druhý pracovní den každého týdne pro žádosti obdržené v předcházejícím týdnu;
b) v případě odst. 1 písm. b) den následující po dni uvedeném v čl. 9 odst. 1;
c) v případě odst. 1 písm. c) poslední den každého měsíce uvedeného v čl. 8 odst. 3.
Pokud nebyly podány žádosti o "B" licenci nebo pokud se nevyskytují nevyužitá nebo zrušená množství ve smyslu odst. 1 písm. b) a c), členský stát o tom informuje Komisi v den, který je uveden v tomto odstavci.
3. Předání informací uvedených v prvním pododstavci probíhá elektronicky na formuláři, který Komise zašle členským státům.
Dotčená množství se rozdělí podle dne podání žádosti o dovozní licenci, třetí země původu, druhu licence ("A" nebo "B") a pro "A" licence podle kategorie dovozce ve smyslu článku 3.
Článek 13
Osvědčení o původu
Česnek pocházející z třetí země uvedené v příloze IV se propustí do volného oběhu ve Společenství pouze při splnění těchto podmínek:
a) předloží se osvědčení o původu vydané příslušnými vnitrostátními orgány dané země v souladu s články 56 až 62 nařízení (EHS) č. 2454/93;
b) produkt byl dopraven z dané země přímo do Společenství v souladu s článkem 14.
Článek 14
Přímá doprava
1. Za produkty dopravené ze třetích zemí uvedených v příloze IV přímo do Společenství se považují tyto produkty:
a) produkty, které během své dopravy nepřekročily území žádné jiné třetí země;
b) produkty dopravené přes území jedné nebo více třetích zemí jiných než je země jejich původu, bez ohledu na to, zda byly v těchto zemích překládány nebo dočasně skladovány, za podmínky, že je tato přeprava odůvodněná zeměpisnými důvody nebo dopravními požadavky a že tyto produkty:
i) zůstaly pod dohledem celních orgánů tranzitní země/zemí nebo země/zemí dočasného skladování;
ii) nebyly tam uvedeny na trh nebo uvolněny ke spotřebě;
iii) nebyly tam podrobeny jiným operacím než vyložení a opětnému naložení nebo operacím zaručujícím jejich uchování v dobrém stavu.
2. Důkaz o splnění podmínek uvedených v odst. 1 písm. b) se předkládá příslušným orgánům členského státu spolu s:
a) jedním přepravním dokladem vydaným v zemi původu, který se týkal přepravy přes zemi/země tranzitu, nebo
b) potvrzením vydaným celními orgány země nebo zemí tranzitu, které obsahuje:
i) přesný popis zboží;
ii) data jeho vyložení a opětovného naložení, včetně identifikačních údajů o použitých dopravních prostředcích;
iii) potvrzení o podmínkách uchování zboží;
c) nebo jakýmikoli jinými průkaznými dokumenty, pokud není možné předložit důkaz podle písmen a) či b).
Článek 15
Správní spolupráce s některými třetími zeměmi
Jakmile každá třetí země uvedená v příloze IV tohoto nařízení zašle informace potřebné pro zahájení postupu správní spolupráce podle článků 63, 64 a 65 nařízení (EHS) č. 2454/93, zveřejní se sdělení o poskytnutí těchto informací v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
Článek 16
Sankce ukládané dovozcům
1. Pokud se zjistí, že žádosti nebo prohlášení týkající se "A" licencí, které dovozce předložil příslušným orgánům členského státu, obsahují nepravdivé, zavádějící nebo nesprávné informace, a s výjimkou případů, kdy se jedná o skutečný omyl, příslušné orgány dotčených členských států podle závažnosti případu vyloučí dotčeného dovozce ze systému žádostí o "A" licenci po dobu až čtyř čtvrtletí následujících po zjištění, aniž by tím bylo dotčeno použití příslušných vnitrostátních právních předpisů. Jistota podle čl. 5 odst. 3 v takových případech propadá v plné výši.
2. Členské státy mohou přijmout dodatečné vnitrostátní předpisy týkající se podávání žádostí o "A" licence svým příslušným orgánům a mohou stanovit sankce odpovídající závažnosti nesrovnalosti, které se mají ukládat dovozcům registrovaným pro účely DPH na jejich území.
Členské státy neprodleně uvědomí Komisi o zavedení takových vnitrostátních opatření.
Článek 17
Informace poskytnuté Komisí
S cílem usnadnit zjišťování nebo předcházení falešným prohlášením ze strany hospodářských subjektů předá Komise každý sedmý pracovní den po 15. dni každého měsíce uvedeného v čl. 8 odst. 3 členským státům informace obdržené podle čl. 10 odst. 4.
Každý sedmý pracovní den po uplynutí každého měsíce uvedeného v čl. 8 odst. 3 předá Komise členským státům všechny informace obdržené podle článku 12.
Komise v pravý čas a vhodným způsobem pravidelně informuje členské státy o výši používaných kvót a o informacích, které obdržela podle čl. 16 odst. 2.
Komise sdělí členským státům jakékoli další podstatné informace, zejména informace, které mohou být užitečné pro předcházení podvodům.
Článek 18
Správní spolupráce mezi členskými státy
Členské státy přijmou opatření nezbytná pro zajištění vzájemné správní spolupráce s cílem zajistit řádné používání tohoto nařízení.
Článek 19
Zrušení
Nařízení (ES) č. 565/2002, č. 228/2004 a č. 229/2004 se zrušují ode dne 1. dubna 2006.
Nařízení (ES) č. 565/2002, č. 228/2004 a č. 229/2004 se však i nadále použijí pro vývozní licence vydané v souladu s uvedenými nařízeními pro dovozní období, které skončí dne 31. května 2006.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení týkající se "A" licencí pro dovozní období počínající dnem 1. června 2006 se použijí ode dne 1. dubna 2006.
Ustanovení týkající se "B" licencí se použijí ode dne 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1871/2005
ze dne 16. listopadu 2005
o dovozních licencích pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT), které zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2247/2003 ze dne 19. prosince 2003 o prováděcích pravidlech v sektoru hovězího a telecího masa, nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT) [3], a zejména na článek 5 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 1 nařízení (ES) č. 2247/2003 uvádí možnost vydat dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie.
Dovozy se však musí uskutečnit v rámci množství stanovených pro každou z těchto vyvážejících třetích zemí.
(2) Žádosti o udělení licence podané v období od 1. do 10. listopadu 2005, vyjádřené v množství vykostěného masa, ve smyslu nařízení (ES) č. 2247/2003, pro produkty původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie nepřesahují množství, která jsou pro tyto státy k dispozici.
Proto je možné vydat dovozní licence na požadovaná množství.
(3) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. prosince 2005 v rámci celkového množství 52100 t možné podat žádost o licenci.
(4) V této souvislosti se připomíná, že se toto nařízení nijak nedotýká směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o hygienických otázkách a otázkách veterinární inspekce při dovozu skotu, vepřů, ovcí a koz, masa čerstvého nebo masných produktů původem z třetích zemí [4],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Níže uvedené členské státy vydávají dne 21. listopadu 2005 dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa, vyjádřené v množství vykostěného masa, původem z určitých států Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří, a to pro níže uvedená množství a země původu:
Spojené království:
- 160 t původem z Botswany,
- 367 t původem z Namibie,
Německo:
- 123,1 t původem z Namibie.
Článek 2
Žádosti o licence mohou být dle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2247/2003 podány během prvních deseti dnů měsíce prosince 2005 pro níže uvedená množství vykostěného hovězího a telecího masa:
Botswana: _BAR_ 12066 t, _BAR_
Keňa: _BAR_ 142 t, _BAR_
Madagaskar: _BAR_ 7579 t, _BAR_
Svazijsko: _BAR_ 3337 t, _BAR_
Zimbabwe: _BAR_ 9100 t, _BAR_
Namibie: _BAR_ 3114,9 t. _BAR_
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 21. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1872/2005
ze dne 15. listopadu 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Oprava nařízení Komise (ES) č. 1872/2005 ze dne 15. listopadu 2005, kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
(Úřední věstník Evropské unie L 300 ze dne 17. listopadu 2005)
Strana 34, příloha nařízení (ES) č. 1872/2005 zní takto:
--------------------------------------------------
"PŘÍLOHA
Položka _BAR_ Popis zboží _BAR_ Hodnota jednotných cen na 100 kg _BAR_
Druhy, odrůdy, kód KN _BAR_ EUR LTL SEK _BAR_ CYP LVL GBP _BAR_ CZK MTL _BAR_ DKK PLN _BAR_ EEK SIT _BAR_ HUF SKK _BAR_
1.10 _BAR_ Rané brambory 07019050 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.30 _BAR_ Cibule (jiná než sazečka) 07031019 _BAR_ 23,69 _BAR_ 13,58 _BAR_ 692,51 _BAR_ 176,68 _BAR_ 370,67 _BAR_ 5949,27 _BAR_
81,80 _BAR_ 16,50 _BAR_ 10,17 _BAR_ 95,42 _BAR_ 5673,76 _BAR_ 922,18 _BAR_
227,16 _BAR_ 15,95 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.40 _BAR_ Česnek 07032000 _BAR_ 138,64 _BAR_ 79,49 _BAR_ 4052,63 _BAR_ 1033,92 _BAR_ 2169,19 _BAR_ 34815,81 _BAR_
478,68 _BAR_ 96,56 _BAR_ 59,52 _BAR_ 558,40 _BAR_ 33203,47 _BAR_ 5396,71 _BAR_
1329,36 _BAR_ 93,32 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.50 _BAR_ Pór ex07039000 _BAR_ 70,37 _BAR_ 40,35 _BAR_ 2057,06 _BAR_ 524,81 _BAR_ 1101,05 _BAR_ 17672,02 _BAR_
242,97 _BAR_ 49,01 _BAR_ 30,21 _BAR_ 283,44 _BAR_ 16853,62 _BAR_ 2739,29 _BAR_
674,76 _BAR_ 47,37 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.60 _BAR_ Květák 07041000 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
1.80 _BAR_ Zelí bílé a zelí červené 07049010 _BAR_ 47,92 _BAR_ 27,48 _BAR_ 1400,80 _BAR_ 357,38 _BAR_ 749,79 _BAR_ 12034,15 _BAR_
165,46 _BAR_ 33,38 _BAR_ 20,57 _BAR_ 193,01 _BAR_ 11476,84 _BAR_ 1865,38 _BAR_
459,50 _BAR_ 32,25 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.90 _BAR_ Brokolice (Brassica oleacea L. convar. botrytis (L.)
Alef var. italica Plenck) ex07049090 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.100 _BAR_ Čínské zelí ex07049090 _BAR_ 104,01 _BAR_ 59,64 _BAR_ 3040,42 _BAR_ 775,69 _BAR_ 1627,40 _BAR_ 26120,03 _BAR_
359,13 _BAR_ 72,44 _BAR_ 44,65 _BAR_ 418,93 _BAR_ 24910,40 _BAR_ 4048,80 _BAR_
997,33 _BAR_ 70,01 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.110 _BAR_ Hlávkový salát 07051100 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
1.130 _BAR_ Mrkev ex07061000 _BAR_ 30,30 _BAR_ 17,37 _BAR_ 885,73 _BAR_ 225,97 _BAR_ 474,09 _BAR_ 7609,24 _BAR_
104,62 _BAR_ 21,10 _BAR_ 13,01 _BAR_ 122,04 _BAR_ 7256,85 _BAR_ 1179,49 _BAR_
290,54 _BAR_ 20,39 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.140 _BAR_ Ředkvička ex07069090 _BAR_ 96,85 _BAR_ 55,53 _BAR_ 2831,12 _BAR_ 722,29 _BAR_ 1515,37 _BAR_ 24321,94 _BAR_
334,40 _BAR_ 67,46 _BAR_ 41,58 _BAR_ 390,09 _BAR_ 23195,57 _BAR_ 3770,08 _BAR_
928,68 _BAR_ 65,19 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.160 _BAR_ Hrách (Pisum sativum) 07081000 _BAR_ 418,53 _BAR_ 239,98 _BAR_ 12234,37 _BAR_ 3121,29 _BAR_ 6548,52 _BAR_ 105104,56 _BAR_
1445,09 _BAR_ 291,50 _BAR_ 179,67 _BAR_ 1685,74 _BAR_ 100237,10 _BAR_ 16291,98 _BAR_
4013,17 _BAR_ 281,71 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.170 _BAR_ Fazole: _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.170.1 _BAR_ —Fazole (Vigna spp., Phaseolus spp.)ex07082000 _BAR_ 123,13 _BAR_ 70,60 _BAR_ 3599,33 _BAR_ 918,28 _BAR_ 1926,56 _BAR_ 30921,56 _BAR_
425,14 _BAR_ 85,76 _BAR_ 52,86 _BAR_ 495,94 _BAR_ 29489,56 _BAR_ 4793,07 _BAR_
1180,67 _BAR_ 82,88 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.170.2 _BAR_ —Fazole (Phaseolus spp., vulgaris var.
Compressus Savi)ex07082000 _BAR_ 151,09 _BAR_ 86,64 _BAR_ 4416,66 _BAR_ 1126,80 _BAR_ 2364,04 _BAR_ 37943,23 _BAR_
521,68 _BAR_ 105,23 _BAR_ 64,86 _BAR_ 608,56 _BAR_ 36186,06 _BAR_ 5881,48 _BAR_
1448,77 _BAR_ 101,70 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.180 _BAR_ Boby ex07089000 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
1.190 _BAR_ Artyčoky 07091000 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
1.200 _BAR_ Chřest: _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.200.1 _BAR_ —zelenýex07092000 _BAR_ 227,74 _BAR_ 130,59 _BAR_ 6657,25 _BAR_ 1698,43 _BAR_ 3563,33 _BAR_ 57191,92 _BAR_
786,33 _BAR_ 158,62 _BAR_ 97,77 _BAR_ 917,28 _BAR_ 54543,32 _BAR_ 8865,17 _BAR_
2183,74 _BAR_ 153,29 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.200.2 _BAR_ —jinýex07092000 _BAR_ 491,51 _BAR_ 281,83 _BAR_ 14367,72 _BAR_ 3665,56 _BAR_ 7690,41 _BAR_ 123432,08 _BAR_
1697,07 _BAR_ 342,33 _BAR_ 211,00 _BAR_ 1979,69 _BAR_ 117715,85 _BAR_ 19132,88 _BAR_
4712,96 _BAR_ 330,83 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.210 _BAR_ Lilek 07093000 _BAR_ 100,23 _BAR_ 57,47 _BAR_ 2930,06 _BAR_ 747,53 _BAR_ 1568,33 _BAR_ 25171,97 _BAR_
346,09 _BAR_ 69,81 _BAR_ 43,03 _BAR_ 403,73 _BAR_ 24006,23 _BAR_ 3901,84 _BAR_
961,13 _BAR_ 67,47 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.220 _BAR_ Celer řapíkatý (Apium graveolens L., var. dulce (Mill.)
Pers.) ex07094000 _BAR_ 138,52 _BAR_ 79,43 _BAR_ 4049,22 _BAR_ 1033,05 _BAR_ 2167,37 _BAR_ 34786,53 _BAR_
478,28 _BAR_ 96,48 _BAR_ 59,47 _BAR_ 557,93 _BAR_ 33175,54 _BAR_ 5392,17 _BAR_
1328,24 _BAR_ 93,24 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.230 _BAR_ Lišky 07095910 _BAR_ 334,34 _BAR_ 191,71 _BAR_ 9773,43 _BAR_ 2493,44 _BAR_ 5231,28 _BAR_ 83962,80 _BAR_
1154,41 _BAR_ 232,87 _BAR_ 143,53 _BAR_ 1346,65 _BAR_ 80074,43 _BAR_ 13014,85 _BAR_
3205,92 _BAR_ 225,04 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.240 _BAR_ Paprika zeleninová 07096010 _BAR_ 114,37 _BAR_ 65,58 _BAR_ 3343,12 _BAR_ 852,91 _BAR_ 1789,43 _BAR_ 28720,53 _BAR_
394,88 _BAR_ 79,66 _BAR_ 49,10 _BAR_ 460,64 _BAR_ 27390,47 _BAR_ 4451,89 _BAR_
1096,63 _BAR_ 76,98 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
1.250 _BAR_ Fenykl 07099050 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
1.270 _BAR_ Batáty, čerstvé, celé, určené pro lidskou spotřebu 07142010 _BAR_ 85,69 _BAR_ 49,13 _BAR_ 2504,89 _BAR_ 639,06 _BAR_ 1340,76 _BAR_ 21519,35 _BAR_
295,87 _BAR_ 59,68 _BAR_ 36,79 _BAR_ 345,14 _BAR_ 20522,78 _BAR_ 3335,66 _BAR_
821,67 _BAR_ 57,68 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.10 _BAR_ Jedlé kaštany (Castanea spp.), čerstvé ex08024000 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
2.30 _BAR_ Ananas, čerstvý ex08043000 _BAR_ 43,51 _BAR_ 24,95 _BAR_ 1271,80 _BAR_ 324,47 _BAR_ 680,74 _BAR_ 10925,94 _BAR_
150,22 _BAR_ 30,30 _BAR_ 18,68 _BAR_ 175,24 _BAR_ 10419,95 _BAR_ 1693,60 _BAR_
417,18 _BAR_ 29,28 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.40 _BAR_ Avokado, čerstvé ex08044000 _BAR_ 164,94 _BAR_ 94,58 _BAR_ 4821,60 _BAR_ 1230,11 _BAR_ 2580,79 _BAR_ 41421,98 _BAR_
569,51 _BAR_ 114,88 _BAR_ 70,81 _BAR_ 664,35 _BAR_ 39503,70 _BAR_ 6420,71 _BAR_
1581,60 _BAR_ 111,02 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.50 _BAR_ Kvajava a mango, čerstvé ex080450 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
2.60 _BAR_ Sladké pomeranče, čerstvé: _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.60.1 _BAR_ —krvavé a polokrvavéex08051020 _BAR_ 48,36 _BAR_ 27,73 _BAR_ 1413,66 _BAR_ 360,66 _BAR_ 756,67 _BAR_ 12144,65 _BAR_
166,98 _BAR_ 33,68 _BAR_ 20,76 _BAR_ 194,78 _BAR_ 11582,22 _BAR_ 1882,51 _BAR_
463,71 _BAR_ 32,55 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.60.2 _BAR_ —druhy Navels, Navelines, Navelates, Salustianas, Vernas, Valencia lates, Maltese, Shamoutis, Ovalis, Trovita, Hamlinsex08051020 _BAR_ 48,26 _BAR_ 27,67 _BAR_ 1410,80 _BAR_ 359,93 _BAR_ 755,14 _BAR_ 12120,11 _BAR_
166,64 _BAR_ 33,61 _BAR_ 20,72 _BAR_ 194,39 _BAR_ 11558,82 _BAR_ 1878,71 _BAR_
462,78 _BAR_ 32,49 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.60.3 _BAR_ —ostatníex08051020 _BAR_ 44,70 _BAR_ 25,63 _BAR_ 1306,67 _BAR_ 333,36 _BAR_ 699,40 _BAR_ 11225,51 _BAR_
154,34 _BAR_ 31,13 _BAR_ 19,19 _BAR_ 180,04 _BAR_ 10705,65 _BAR_ 1740,04 _BAR_
428,62 _BAR_ 30,09 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.70 _BAR_ Mandarinky (včetně tangerinek a satsum), čerstvé; klementinky, wilkingy a podobné citrusové hybridy, čerstvé _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.70.1 _BAR_ —Klementinkyex08052010 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.70.2 _BAR_ —Monreales a satsumyex08052030 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.70.3 _BAR_ —Mandarinky a wilkingyex08052050 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.70.4 _BAR_ —Tangerinky a ostatníex08052070ex08052090 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.85 _BAR_ Kyselé lajmy (Citrus aurantifolia), čerstvé 08055090 _BAR_ 99,09 _BAR_ 56,82 _BAR_ 2896,56 _BAR_ 738,98 _BAR_ 1550,40 _BAR_ 24884,12 _BAR_
342,13 _BAR_ 69,02 _BAR_ 42,54 _BAR_ 399,11 _BAR_ 23731,72 _BAR_ 3857,22 _BAR_
950,14 _BAR_ 66,70 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.90 _BAR_ Grapefruity, čerstvé _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.90.1 _BAR_ —bíléex08054000 _BAR_ 78,52 _BAR_ 45,02 _BAR_ 2295,24 _BAR_ 585,57 _BAR_ 1228,54 _BAR_ 19718,25 _BAR_
271,11 _BAR_ 54,69 _BAR_ 33,71 _BAR_ 316,26 _BAR_ 18805,08 _BAR_ 3056,47 _BAR_
752,89 _BAR_ 52,85 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.90.2 _BAR_ —růžovéex08054000 _BAR_ 81,45 _BAR_ 46,71 _BAR_ 2381,04 _BAR_ 607,46 _BAR_ 1274,46 _BAR_ 20455,32 _BAR_
281,24 _BAR_ 56,73 _BAR_ 34,97 _BAR_ 328,08 _BAR_ 19508,02 _BAR_ 3170,72 _BAR_
781,04 _BAR_ 54,83 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.100 _BAR_ Stolní hrozny 08061010 _BAR_ 262,68 _BAR_ 150,62 _BAR_ 7678,66 _BAR_ 1959,02 _BAR_ 4110,05 _BAR_ 65966,85 _BAR_
906,98 _BAR_ 182,96 _BAR_ 112,77 _BAR_ 1058,02 _BAR_ 62911,88 _BAR_ 10225,35 _BAR_
2518,79 _BAR_ 176,81 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.110 _BAR_ Vodní melouny 08071100 _BAR_ 70,11 _BAR_ 40,20 _BAR_ 2049,44 _BAR_ 522,86 _BAR_ 1096,97 _BAR_ 17606,55 _BAR_
242,07 _BAR_ 48,83 _BAR_ 30,10 _BAR_ 282,39 _BAR_ 16791,18 _BAR_ 2729,14 _BAR_
672,26 _BAR_ 47,19 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.120 _BAR_ Melouny (jiné než vodní melouny) _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.120.1 _BAR_ —Amarillo, Cuper, Honey Dew (včetně Cantalene), Piel de Sapo (včetně Verde Liso), Rochet, Tendral, Futuroex08071900 _BAR_ 50,83 _BAR_ 29,15 _BAR_ 1485,85 _BAR_ 379,08 _BAR_ 795,31 _BAR_ 12764,86 _BAR_
175,50 _BAR_ 35,40 _BAR_ 21,82 _BAR_ 204,73 _BAR_ 12173,71 _BAR_ 1978,65 _BAR_
487,40 _BAR_ 34,21 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.120.2 _BAR_ —ostatníex08071900 _BAR_ 78,30 _BAR_ 44,90 _BAR_ 2288,86 _BAR_ 583,94 _BAR_ 1225,13 _BAR_ 19663,45 _BAR_
270,35 _BAR_ 54,54 _BAR_ 33,61 _BAR_ 315,38 _BAR_ 18752,83 _BAR_ 3047,98 _BAR_
750,80 _BAR_ 52,70 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.140 _BAR_ Hrušky _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.140.1 _BAR_ —Hrušky – nashi (Pyrus pyrifolia)Poires-Ya (Pyrus bretscheideri)ex08082050 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.140.2 _BAR_ —ostatníex08082050 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_
— _BAR_ — _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.150 _BAR_ Meruňky 08091000 _BAR_ 116,20 _BAR_ 66,63 _BAR_ 3396,76 _BAR_ 866,60 _BAR_ 1818,13 _BAR_ 29181,31 _BAR_
401,22 _BAR_ 80,93 _BAR_ 49,88 _BAR_ 468,03 _BAR_ 27829,90 _BAR_ 4523,32 _BAR_
1114,22 _BAR_ 78,21 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.160 _BAR_ Třešně, višně 08092095 08092005 _BAR_ 473,31 _BAR_ 271,40 _BAR_ 13835,80 _BAR_ 3529,85 _BAR_ 7405,69 _BAR_ 118862,34 _BAR_
1634,24 _BAR_ 329,66 _BAR_ 203,19 _BAR_ 1906,40 _BAR_ 113357,74 _BAR_ 18424,54 _BAR_
4538,47 _BAR_ 318,58 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.170 _BAR_ Broskve 08093090 _BAR_ 108,43 _BAR_ 62,17 _BAR_ 3169,63 _BAR_ 808,65 _BAR_ 1696,56 _BAR_ 27230,03 _BAR_
374,39 _BAR_ 75,52 _BAR_ 46,55 _BAR_ 436,73 _BAR_ 25968,99 _BAR_ 4220,85 _BAR_
1039,71 _BAR_ 72,98 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.180 _BAR_ Nektarinky ex08093010 _BAR_ 250,20 _BAR_ 143,47 _BAR_ 7313,86 _BAR_ 1865,95 _BAR_ 3914,79 _BAR_ 62832,88 _BAR_
863,89 _BAR_ 174,26 _BAR_ 107,41 _BAR_ 1007,76 _BAR_ 59923,04 _BAR_ 9739,56 _BAR_
2399,12 _BAR_ 168,41 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.190 _BAR_ Švestky a slívy 08094005 _BAR_ 144,23 _BAR_ 82,70 _BAR_ 4216,08 _BAR_ 1075,63 _BAR_ 2256,68 _BAR_ 36220,03 _BAR_
497,99 _BAR_ 100,45 _BAR_ 61,92 _BAR_ 580,92 _BAR_ 34542,65 _BAR_ 5614,37 _BAR_
1382,98 _BAR_ 97,08 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.200 _BAR_ Jahody 08101000 _BAR_ 361,87 _BAR_ 207,50 _BAR_ 10578,18 _BAR_ 2698,75 _BAR_ 5662,04 _BAR_ 90876,41 _BAR_
1249,46 _BAR_ 252,04 _BAR_ 155,35 _BAR_ 1457,54 _BAR_ 86667,87 _BAR_ 14086,51 _BAR_
3469,90 _BAR_ 243,57 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.205 _BAR_ Maliny 08102010 _BAR_ 304,95 _BAR_ 174,86 _BAR_ 8914,30 _BAR_ 2274,26 _BAR_ 4771,43 _BAR_ 76582,09 _BAR_
1052,93 _BAR_ 212,40 _BAR_ 130,92 _BAR_ 1228,28 _BAR_ 73035,52 _BAR_ 11870,79 _BAR_
2924,10 _BAR_ 205,26 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.210 _BAR_ Borůvky (plody druhu Vaccinium myrtillus) 08104030 _BAR_ 1455,44 _BAR_ 834,55 _BAR_ 42545,42 _BAR_ 10854,38 _BAR_ 22772,69 _BAR_ 365504,65 _BAR_
5025,34 _BAR_ 1013,71 _BAR_ 624,82 _BAR_ 5862,22 _BAR_ 348577,88 _BAR_ 56655,91 _BAR_
13955,92 _BAR_ 979,66 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.220 _BAR_ Kiwi (Actinidia chinensis Actinidia chinensis Planch.) 08105000 _BAR_ 105,88 _BAR_ 60,71 _BAR_ 3094,98 _BAR_ 789,61 _BAR_ 1656,61 _BAR_ 26588,74 _BAR_
365,57 _BAR_ 73,74 _BAR_ 45,45 _BAR_ 426,45 _BAR_ 25357,40 _BAR_ 4121,45 _BAR_
1015,23 _BAR_ 71,27 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.230 _BAR_ Granátová jablka ex08109095 _BAR_ 143,26 _BAR_ 82,15 _BAR_ 4187,87 _BAR_ 1068,43 _BAR_ 2241,58 _BAR_ 35977,71 _BAR_
494,66 _BAR_ 99,78 _BAR_ 61,50 _BAR_ 577,04 _BAR_ 34311,56 _BAR_ 5576,81 _BAR_
1373,72 _BAR_ 96,43 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.240 _BAR_ Tomel (včetně ovoce Sharon) ex08109095 _BAR_ 207,62 _BAR_ 119,05 _BAR_ 6069,17 _BAR_ 1548,39 _BAR_ 3248,56 _BAR_ 52139,81 _BAR_
716,87 _BAR_ 144,61 _BAR_ 89,13 _BAR_ 836,26 _BAR_ 49725,18 _BAR_ 8082,05 _BAR_
1990,83 _BAR_ 139,75 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
2.250 _BAR_ Liči ex081090 _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ — _BAR_ —" _BAR_
--------------------------------------------------
Nařízení Komise (ES) č. 1873/2005
ze dne 16. listopadu 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví vajec použitelné od 17. listopadu 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 8 nařízení (EHS) č. 2771/75 může být rozdíl na světovém trhu a ve Společenství mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na stávající stav trhů v odvětví vajec vede ke stanovení náhrady v takové výši, která Společenství umožňuje, aby se podílelo na mezinárodním obchodě, a rovněž zohledňuje povahu vývozů těchto produktů, jakož i jejich současný význam.
(3) Vzhledem ke stávajícímu stavu trhu a hospodářské soutěže v některých třetích zemích je nezbytné stanovit náhradu rozlišenou podle místa určení některých produktů odvětví vajec.
(4) Článek 21 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [2], stanoví, že není poskytnuta žádná náhrada pro produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost v den přijetí vývozního prohlášení.
Za účelem zajištění jednotného provádění platných právních předpisů by se mělo upřesnit, že vaječné produkty podle článku 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 mají nárok na náhradu, pokud nesou označení zdravotní nezávadnosti podle směrnice Rady 89/437/EHS ze dne 20. června 1989 o hygienických a zdravotních otázkách produkce vaječných výrobků a jejich uvádění na trh [3].
(5) Jednání v rámci evropských dohod mezi Evropským společenstvím a Rumunskem a Bulharskem jsou zaměřena především na liberalizaci obchodu s produkty zahrnutými do společné organizace dotyčného trhu.
Pro tyto dvě země by proto vývozní náhrady měly být zrušeny.
Toto zrušení by však nemělo vést k rozlišeným náhradám pro vývoz do jiných zemí.
(6) Řídící výbor pro drůbeži maso a vejce nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kódy produktů, na něž se při jejich vývozu uděluje vývozní náhrada uvedená v článku 8 nařízení (EHS) č. 2771/75, a výše této náhrady se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Produkty v oblasti působnosti kapitoly XI přílohy směrnice 89/437/EHS však mají nárok na náhradu, pokud také splňují podmínky označovaní zdravotní nezávadnosti podle uvedené směrnice.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1874/2005
ze dne 16. listopadu 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví drůbežího masa použitelné od 17. listopadu 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 8 nařízení (EHS) č. 2777/75 může být rozdíl na světovém trhu a ve Společenství mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na stávající stav trhů v odvětví drůbežího masa vede ke stanovení náhrady v takové výši, která Společenství umožňuje, aby se podílelo na mezinárodním obchodě, a rovněž zohledňuje povahu vývozů těchto produktů, jakož i jejich současný význam.
(3) Článek 21 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [2], stanoví, že není poskytnuta žádná náhrada pro produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost v den přijetí vývozního prohlášení.
Za účelem zajištění jednotného provádění platných právních předpisů by se mělo upřesnit, že drůbeží maso podle článku 1 nařízení (EHS) č. 2777/75 má nárok na náhradu, pokud nese označení zdravotní nezávadnosti podle směrnice Rady 71/118/EHS ze dne 15. února 1971 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým drůbežím masem [3].
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kódy produktů, na něž se při jejich vývozu uděluje vývozní náhrada uvedená v článku 8 nařízení (EHS) č. 2777/75, a výše této náhrady se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Produkty v oblasti působnosti kapitoly XII přílohy směrnice 71/118/EHS však mají nárok na náhradu, pokud také splňují podmínky označovaní zdravotní nezávadnosti podle uvedené směrnice.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1875/2005
ze dne 16. listopadu 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly naposledy pozměněny nařízením (ES) č. 1806/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1876/2005
ze dne 16. listopadu 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu stanovené nařízením (ES) č. 1828/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1828/2005 [2] stanovilo vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu.
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 1828/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené nedenaturované a v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 1828/2005 se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1877/2005
ze dne 16. listopadu 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty v odvětví cukru vyvážené v nezměněném stavu, stanovené nařízením (ES) č. 1761/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty v odvětví cukru vyvážené v nezměněném stavu byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 1761/2005 [2].
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 1761/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d), f) a g) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 1761/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1878/2005
ze dne 16. listopadu 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin, a kterým se mění nařízení (ES) č. 1484/95
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [2], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2783/75 ze dne 29. října 1975 o společném obchodním režimu pro vaječný albumin a mléčný albumin [3], a zejména na čl. 3 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1484/95 [4] stanovilo prováděcí pravidla k režimu dodatečných dovozních cel a určilo dodatečná dovozní cla v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin.
(2) Z pravidelné kontroly údajů, na jejichž základě se ověřují dovozní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i dovozní ceny vaječného albuminu, vyplývá nutnost změnit reprezentativní ceny pro dovozy některých produktů s přihlédnutím k cenovým rozdílům podle původu. Je tedy třeba zveřejnit reprezentativní ceny těchto produktů.
(3) Je nezbytné začít používat toto pozměňující nařízení co nejdříve.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 1484/95 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1879/2005
ze dne 16. listopadu 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů v odvětví cukru vyváženého ve formě zboží, na než se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15, uvedeného nařizení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sazby náhrad použitelné od 28. října 2005 pro produkty uvedené v příloze, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 1764/2005 [2].
(2) Z uplatnění pravidel a kritérií uvedených v nařízení (ES) č. 1764/2005 na údaje, které má Komise v současnosti k dispozici, vyplývá, že nyní uplatňované vývozní náhrady by měly být pozměněny podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad stanovené nařízením (ES) č. 1764/2005 se pozměňují podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1880/2005
ze dne 17. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2005
ze dne 17. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2182/2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 2075/92, pokud jde o Tabákový fond Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2075/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu se surovým tabákem [1], a zejména na článek 14a uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Zvláštní opatření na přeměnu produkce producentů surového tabáku na jiné plodiny nebo jiné hospodářské činnosti financuje Tabákový fond Společenství, zřízený článkem 13 nařízení (EHS) č. 2075/92.
(2) Prostředky Tabákového fondu Společenství získané ze srážky prémie za surový tabák uskutečněné pro sklizeň v roce 2005 jsou k dispozici na financování opatření na přeměnu produkce v roce 2006.
(3) Ustanovení čl. 15 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 2182/2002 [2] definuje příjemce individuálních opatření určených k přeměně produkce jako producenty tabáku, jejichž kvóta byla definitivně zpětně odkoupena v rámci programu zpětného odkupu podle čl. 14 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2075/92.
(4) Program zpětného odkupu kvót byl od 22. října 2005 zrušen nařízením Rady (ES) č. 1679/2005 ze dne 6. října 2005, kterým se mění nařízení (EHS) č.
2075/92 o společné organizaci trhu se surovým tabákem. Účast v programu zpětného odkupu tedy nemůže představovat kritérium způsobilosti pro opatření financovaná Tabákovým fondem Společenství.
(5) Je tedy vhodné umožnit využití opatření na přeměnu produkce producentům, jimž lze poskytnout podporu na produkci tabáku podle hlavy IV kapitoly 10 C nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003 kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce [3], kteří se nacházejí v oblasti, na kterou se vztahuje uvedená kapitola, a kteří opouštějí toto odvětví a vzdávají se práva na tuto podporu.
(6) V této souvislosti je také nutné přizpůsobit ustanovení pro výpočet souhrnné částky podpory Společenství poskytované na opatření na přeměnu produkce ve prospěch producenta, který je držitelem produkční kvóty pro sklizeň v roce 2005 podle nařízení Komise (ES) č. 2848/98 ze dne 22. prosince 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 2075/92, pokud jde o režim prémií, produkční kvóty a zvláštní podporu pro seskupení producentů v odvětví surového tabáku [4].
(7) Za účelem poskytnutí členským státům dostatečné lhůty k vypracování finančních plánů opatření na přeměnu produkce pro rok 2006, je nutné v tomto roce odložit konečný termín pro oznámení těchto plánů Komisi, jakož i následně konečný termín pro konečné rozdělení zdrojů mezi členské státy.
(8) Musí být také přizpůsobena ustanovení pro kritéria, na jejichž základě Komise stanoví předběžné rozdělení zdrojů Tabákového fondu Společenství mezi členské státy a ustanovení týkající se sankcí v případě nesrovnalostí.
(9) Za účelem poskytnutí členským státům dostatečné lhůty k uskutečnění projektů, zejména opatření v obecném zájmu a studií podle článku 14 nařízení (ES) č. 2182/2002, které se týkají pokusů na plodinách v průběhu dvou let, je potřeba umožnit prodloužení původně stanoveného šestiměsíčního období na dva roky.
(10) Nařízení (ES) č. 2182/2002 by proto mělo být změněno.
(11) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro tabák,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2182/2002 se mění takto:
1. Ustanovení čl. 15 odst. 1 se nahrazuje tímto:
"1. Příjemci opatření uvedených v článku 13 jsou producenti surového tabáku, kteří jsou držiteli produkční kvóty pro sklizeň v roce 2005 podle článku 24 nařízení (ES) č. 2848/98, kteří se nacházejí v oblasti, na kterou se vztahuje hlava IV kapitola 10 C nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 [5], a kteří se nejpozději do 15. února 2006 zaváží, že se od sklizně v roce 2006 vzdávají práva na podporu na produkci surového tabáku, která je stanovena v uvedené kapitole.
Členské státy informují Komisi o počtu producentů, kteří se takto zavázali, jakož i o množství jejich kvót podle skupiny odrůd.
Možnost podat žádost za účelem získání podpory z fondu je omezena na rok 2006.
2. Ustanovení čl. 16 odst. 2 se nahrazuje tímto:
"2. Celková částka podpory Společenství na producenta pro všechna opatření podle článku 13 činí:
a) pro množství surového tabáku v rámci kvóty, na kterou měl nárok podle článku 24 nařízení (ES) č. 2848/98 pro sklizeň v roce 2005, nižší než 10 tun včetně, trojnásobek částky prémie na rok 2005;
b) pro množství surového tabáku v rámci kvóty, na kterou měl nárok podle článku 24 nařízení (ES) č. 2848/98 pro sklizeň v roce 2005, vyšší než 10 tun a nižší než 40 tun včetně, dvojnásobek prémie na rok 2005;
c) pro množství surového tabáku v rámci kvóty, na kterou měl nárok podle článku 24 nařízení (ES) č. 2848/98 pro sklizeň v roce 2005, vyšší než 40 tun, částku prémie na rok 2005."
3. V článku 17 se odstavce 2, 3 a 4 nahrazují tímto:
"2. Do 15. února 2006 Komise stanoví postupem podle čl. 23 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2075/95 předběžné rozdělení finančních prostředků z fondu na opatření podle článků 13 a 14 tohoto nařízení mezi členské státy, a to na základě národního zaručeného prahového množství stanoveného pro sklizeň v roce 2005.
3. Do 30. dubna 2006 členské státy vypracují a oznámí Komisi své finanční plány opatření, pro která žádaly o podporu.
4. Pokud se na základě údajů podle odstavce 3 prokáže, že část finančních prostředků přidělených jednomu nebo několika členským státům nebude přidělena z důvodu nedostatku žádostí o podporu, do 30. června 2006 Komise vypracuje konečné rozdělení těchto finančních prostředků mezi členské státy, které obdržely žádosti o podporu na celkovou částku vyšší, než je jejich rozpočet stanovený podle odstavce 2.
Toto konečné rozdělení je úměrné předběžnému rozdělení stanovenému v odstavci 2."
4. V článku 19 se doplňuje nový odstavec 3, který zní:
"3. V případě úmyslné nesrovnalosti jiné než nedodržení závazku podle odstavce 1 tohoto článku žadatel o podporu podle článků 13 a 14 vyplatí částku rovnající se částce, která je předmětem žádosti o podporu.
Tato částka je připsána na účet Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF)."
5. Ustanovení čl. 22 odst. 1 se nahrazuje tímto:
"1. Projekty se uskuteční do dvou let ode dne, ve kterém členský stát příjemci oznámil schválení projektu.
Členské státy však mohou prodloužit tuto lhůtu na 30 měsíců."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1882/2005
ze dne 17. listopadu 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu humra severského v oblasti ICES IV (vody Norska) plavidly plujícími pod vlajkou Dánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1883/2005
ze dne 17. listopadu 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu sledě obecného v oblastech ICES I, II (vody Společenství a mezinárodní vody) plavidly plujícími pod vlajkou Dánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1884/2005
ze dne 17. listopadu 2005,
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení dle nařízení (ES) č. 1808/2005 pro dovoz kukuřice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. zaří 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1808/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené ze třetích zemí do Španělska.
(2) Dle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3] Komise může rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č. 1784/2003, že nebude vyhověno žádné nabídce.
(3) Zejména vzhledem ke kritériím uvedeným v článcích 6 a 7 nařízení (ES) č. 1839/95 se nedoporučuje stanovovat maximální snížení cla.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 11. do 17. listopadu 2005 v rámci nabídkového řízení pro snížení dovozního cla dle nařízení (ES) č. 1808/2005 pro kukuřici se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1885/2005
ze dne 17. listopadu 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u kukuřice v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1809/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1809/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené z třetích zemí do Portugalska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3], může Komise rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá maximálnímu snížení dovozního cla, nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 11. do 17. listopadu 2005 v rámci nabídkového řízení stanoveného v nařízení (ES) č. 1809/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 22,86 EUR/t pro celkové maximální množství 123000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1886/2005
ze dne 17. listopadu 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 11. do 17. listopadu 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1058/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1887/2005
ze dne 17. listopadu 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 11. do 17. listopadu 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1059/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 5,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 18. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1888/2005
ze dne 26. října 2005,
kterým se v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii mění nařízení (ES) č. 1059/2003 o zavedení společné klasifikace územních statistických jednotek (NUTS)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 285 odst. 1 této Smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
po konzultaci Výboru regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1059/2003 [3] představuje právní rámec pro regionální klasifikaci, která umožňuje sběr, sestavování a šíření harmonizovaných regionálních statistik ve Společenství.
(2) Veškeré statistiky členských států, které se předávají Komisi a jsou rozčleněny podle územních jednotek, by pokud možno měly používat klasifikaci NUTS.
(3) Je třeba upravit přílohy nařízení (ES) č. 1059/2003 s cílem zohlednit přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii.
(4) Nařízení (ES) č. 1059/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1059/2003 se mění takto:
1. Příloha I se mění v souladu se zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
2. Přílohy II a III se nahrazují zněním uvedeným v příloze II a v příloze III tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005
ze dne 26. října 2005
o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 95 a 135 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
po konzultaci s Evropským hospodářským a sociálním výborem,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Jedním z úkolů Společenství je podporovat harmonický, vyvážený a udržitelný rozvoj hospodářských činností v celém Společenství zřízením společného trhu a hospodářské a měnové unie.
Za tímto účelem zahrnuje vnitřní trh prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu.
(2) Zavádění výnosů z nedovolené činnosti do finančního systému a jejich investování v návaznosti na praní peněz poškozuje zdravý a udržitelný hospodářský rozvoj.
Směrnicí Rady 91/308/EHS ze dne 10. června 1991 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz [3] byl proto za účelem předcházení praní peněz zaveden na úrovni Společenství mechanismus pro sledování transakcí prováděných prostřednictvím úvěrových a finančních institucí, jakož i prostřednictvím některých profesí.
Protože existuje riziko, že používání tohoto mechanismu povede ke zvýšenému pohybu peněžní hotovosti pro nedovolené účely, měla by být směrnice 91/308/EHS doplněna o kontrolní systém pro peněžní hotovost vstupující do Společenství nebo je opouštějící.
(3) V současné době používá takových kontrolních systémů pouze několik členských států, a to na základě svých vnitrostátních právních předpisů.
Rozdíly mezi právními předpisy poškozují řádné fungování vnitřního trhu.
Proto by se na úrovni Společenství měly harmonizovat základní prvky tak, aby byla zajištěna rovnocenná úroveň kontroly pohybu peněžní hotovosti překračující hranice Společenství.
Taková harmonizace by se však neměla dotknout možnosti členských států používat v souladu se stávajícími ustanoveními Smlouvy vnitrostátní kontrolu pohybu peněžní hotovosti v rámci Společenství.
(4) Měly by se rovněž vzít v úvahu doplňující činnosti na jiných mezinárodních fórech, zejména činnost Finančního akčního výboru proti praní peněz (FATF), zřízeného v roce 1989 vrcholnou schůzkou sedmi nejvyspělejších zemí (G-7) v Paříži.
Ve zvláštním doporučení IX ze dne 22. října 2004 vyzývá FATF vlády, aby přijaly opatření k odhalování fyzického pohybu peněžní hotovosti, včetně ohlašovacího systému nebo jiné oznamovací povinnosti.
(5) Peněžní hotovost, kterou má u sebe fyzická osoba vstupující do Společenství nebo je opouštějící, by proto měla podléhat zásadě povinného ohlašování.
Tato zásada by umožnila celním orgánům shromažďovat informace o takových pohybech peněžní hotovosti a případně tyto informace předávat jiným orgánům.
Celní orgány jsou přítomny na hranicích Společenství, kde jsou kontroly nejúčinnější, a některé již v této oblasti získaly praktické zkušenosti.
Mělo by být využito nařízení Rady (ES) č. 515/97 ze dne 13. března 1997 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění řádného používání celních a zemědělských předpisů [4].
Tato vzájemná pomoc by měla zajistit správné provádění kontrol peněžní hotovosti i předávání informací, a tím napomoci dosažení cílů směrnice 91/308/EHS.
(6) S ohledem na svůj preventivní účel a odstrašující povahu by ohlašovací povinnost měla být plněna při vstupu do Společenství nebo při jeho opuštění.
Aby se však akce orgánů mohly zaměřovat na větší pohyby peněžní hotovosti, měly by této povinnosti podléhat jen pohyby ve výši 10000 EUR nebo více.
Je třeba rovněž upřesnit, že ohlašovací povinnost se vztahuje na fyzické osoby, které peněžní hotovost převážejí, a to bez ohledu na to, zda je daná osoba jejím vlastníkem.
(7) Měl by se používat společný standard pro poskytované informace.
Tím se usnadní výměna informací mezi příslušnými orgány.
(8) Je žádoucí stanovit definice, jichž je zapotřebí k jednotnému výkladu tohoto nařízení.
(9) Informace shromážděné příslušnými orgány na základě tohoto nařízení by se měly předávat orgánům uvedeným v čl. 6 odst. 1 směrnice 91/308/EHS.
(10) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [5] a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů [6] platí pro zpracování osobních údajů příslušnými orgány členských států podle tohoto nařízení.
(11) Existují-li náznaky, že částky peněžní hotovosti souvisejí s nedovolenou činností spojenou s pohybem peněžní hotovosti podle směrnice 91/308/EHS, mohou být informace získané příslušnými orgány na základě tohoto nařízení předány příslušným orgánům jiných členských států a/nebo Komisi.
Podobně je vhodné stanovit, že některé informace mohou být předávány, pokud existují náznaky o pohybu peněžní hotovosti v částkách nižších, než je hranice stanovená v tomto nařízení.
(12) Příslušným orgánům by měly být svěřeny pravomoci nezbytné k provádění účinné kontroly pohybů peněžní hotovosti.
(13) Pravomoci příslušných orgánů by měly být doplněny povinností členských států stanovit sankce.
Sankce by však měly být ukládány pouze za neprovedení ohlášení podle tohoto nařízení.
(14) Jelikož cíle tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států a může ho být z důvodu nadnárodního rozsahu praní peněz na vnitřním trhu lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(15) Toto nařízení respektuje základní práva a dodržuje zásady uznávané čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii a převzaté Listinou základních práv Evropské unie, zejména jejím článkem 8,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cíl
1. Toto nařízení doplňuje ustanovení směrnice 91/308/EHS o transakcích prováděných prostřednictvím úvěrových a finančních institucí, jakož i prostřednictvím některých profesí, stanovením harmonizovaných pravidel pro kontrolu peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící, prováděnou příslušnými orgány.
2. Tímto nařízením nejsou dotčena vnitrostátní opatření pro kontrolu pohybu peněžní hotovosti v rámci Společenství, pokud jsou taková opatření přijata v souladu s článkem 58 Smlouvy.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "příslušnými orgány" celní orgány členských států nebo jakékoli jiné orgány zmocněné členskými státy k uplatňování tohoto nařízení;
2. "peněžní hotovostí"
a) převoditelné nástroje na doručitele, včetně peněžních nástrojů ve formě na doručitele, jako jsou cestovní šeky, převoditelné nástroje (včetně šeků, vlastních směnek a peněžních poukázek), jež jsou buď ve formě na doručitele, indosované bez omezení, vystavené na fiktivního příjemce, nebo v takové jiné formě, že právní nárok na ně přechází po doručení, jakož i neúplné nástroje (včetně šeků, vlastních směnek a peněžních poukázek), které jsou podepsané, ale je u nich vynecháno jméno příjemce,
b) oběživo (bankovky a mince, jež jsou v oběhu jako prostředek směny).
Článek 3
Ohlašovací povinnost
1. Každá fyzická osoba, která vstupuje do Společenství nebo je opouští a má u sebe peněžní hotovost v hodnotě 10000 EUR nebo více, ohlásí tuto částku v souladu s tímto nařízením příslušným orgánům členského státu, přes který do Společenství vstupuje nebo je opouští.
Ohlašovací povinnost není splněna, pokud jsou poskytnuté informace nesprávné nebo neúplné.
2. Ohlášení uvedené v odstavci 1 obsahuje informace o:
a) ohlašovateli, včetně jména a příjmení, data a místa narození a státní příslušnosti;
b) vlastníkovi peněžní hotovosti;
c) zamýšleném příjemci peněžní hotovosti;
d) částce a povaze peněžní hotovosti;
e) původu a zamýšleném použití peněžní hotovosti;
f) trase přepravy;
g) dopravním prostředku.
3. Informace se podávají písemně, ústně nebo elektronicky, jak určí členský stát uvedený v odstavci 1.
Pokud o to však ohlašovatel požádá, je oprávněn podat informace písemně.
Bylo-li podáno písemné ohlášení, vydá se ohlašovateli na jeho žádost potvrzená kopie.
Článek 4
Pravomoci příslušných orgánů
1.
Za účelem kontroly plnění ohlašovací povinnosti stanovené v článku 3 jsou úředníci příslušných orgánů za podmínek stanovených vnitrostátními právními předpisy zmocněni provádět kontroly fyzických osob, jejich zavazadel a dopravních prostředků.
2. V případě nesplnění ohlašovací povinnosti stanovené v článku 3 lze peněžní hotovost zadržet na základě správního rozhodnutí za podmínek stavených ve vnitrostátních právních předpisech.
Článek 5
Zaznamenávání a zpracování informací
1. Informace získané podle článku 3 a/nebo 4 zaznamenávají a zpracovávají příslušné orgány členského státu uvedeného v čl. 3 odst. 1 a dávají je k dispozici orgánům tohoto členského státu uvedeným v čl. 6 odst. 1 směrnice 91/308/EHS.
2. Pokud z kontroly podle článku 4 vyplyne, že fyzická osoba vstupuje do Společenství nebo je opouští s částkou peněžní hotovosti, která je nižší než hranice stanovená v článku 3, a existují náznaky, že s tímto pohybem peněžní hotovosti je spojena nedovolená činnost podle směrnice 91/308/EHS, mohou příslušné orgány členského státu uvedeného v čl. 3 odst. 1 tuto informaci, jméno a příjmení, datum a místo narození a státní příslušnost dané osoby a údaje o použitém dopravním prostředku rovněž zaznamenat a zpracovat a mohou je dát k dispozici orgánům tohoto členského státu uvedeným v čl. 6 odst. 1 směrnice 91/308/EHS.
Článek 6
Výměna informací
1. Existují-li náznaky, že částky peněžní hotovosti souvisejí s nezákonnou činností spojenou s pohybem peněžní hotovosti podle směrnice 91/308/EHS, lze informace získané na základě ohlášení podle článku 3 nebo kontroly podle článku 4 předat příslušným orgánům jiných členských států.
Nařízení (ES) č. 515/97 se použije obdobně.
2. Existují-li náznaky, že částky peněžní hotovosti se týkají výnosů z podvodu nebo jiné nedovolené činnosti poškozující finanční zájmy Společenství, předají se tyto informace rovněž Komisi.
Článek 7
Výměna informací se třetími zeměmi
V rámci vzájemné správní pomoci mohou členské státy nebo Komise sdělovat informace získané podle tohoto nařízení třetí zemi, a to s výhradou souhlasu příslušných orgánů, které informace získaly podle článku 3 a/nebo 4, a v souladu s příslušnými vnitrostátními předpisy a předpisy Společenství o předávání osobních údajů třetím zemím.
Členské státy informují Komisi o takové výměně informací, pokud je to obzvláště důležité pro provádění tohoto nařízení.
Článek 8
Profesní tajemství
Na veškeré důvěrné informace nebo informace poskytnuté jako důvěrné se vztahuje profesní tajemství.
Tyto informace nesmí být příslušnými orgány sdělovány bez výslovného souhlasu osoby nebo orgánu, které je poskytly.
Předávání informací je nicméně povoleno, pokud jsou příslušné orgány povinny tak učinit podle platných předpisů, zejména v rámci právních řízení.
Při sdělování nebo předávání informací se plně dodržují platné předpisy v oblasti ochrany údajů, zejména směrnice 95/46/ES a nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 9
Sankce
(1) Členské státy stanoví sankce za nesplnění ohlašovací povinnosti stanovené v článku 3.
Takové sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
(2) Do 15. června 2007 oznámí členské státy Komisi sankce za nesplnění ohlašovací povinnosti stanovené v článku 3.
Článek 10
Hodnocení
Čtyři roky od vstupu tohoto nařízení v platnost podá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jeho provádění.
Článek 11
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 15. června 2007.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. Ve Štrasburku dne 26. října 2005. Za Evropský parlament předseda J. Borrell Fontelles Za Radu předseda D. Alexander
Nařízení Rady (ES) č. 1890/2005
ze dne 14. listopadu 2005
o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky, Indonésie, Tchaj-wanu, Thajska a Vietnamu, o konečném výběru uloženého prozatímního cla a o zastavení řízení týkajícího se dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Malajsie a Filipín
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] ("základní nařízení"), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1) Nařízením (ES) č. 771/2005 [2] (dále jen "prozatímní nařízení") Komise uložila prozatímní antidumpingové clo z dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli kódů KN 73181210, 73181410, 73181530, 73181551, 73181561 a 73181570 pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR"), Indonésie, Tchaj-wanu, Thajska a Vietnamu.
(2) Připomíná se, že šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2003 do 30. června 2004 (dále jen "období šetření").
Šetření trendů důležitých pro analýzu újmy se týkalo období od 1. ledna 2001 do 30. června 2004 (dále jen "posuzované období").
B. DALŠÍ POSTUP
(3) Po uložení prozatímních antidumpingových opatření některé zúčastněné strany předložily písemné připomínky.
(4) Strany, které o to požádaly, dostaly příležitost k ústnímu slyšení před Komisí.
(5) Komise nadále vyhledávala a ověřovala veškeré informace, které považovala za nezbytné pro stanovení konečných závěrů.
(6) Strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit uložení konečného antidumpingového cla a konečné vybrání částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla.
Bylo jim také uděleno období, ve kterém mohly po poskytnutí těchto informací předložit svá stanoviska.
(7) Ústní a písemné připomínky byly zváženy a případně zohledněny v konečných závěrech.
(8) Po uložení prozatímních opatření jeden dovozce a jeho sdružení zpochybnili reprezentativnost výrobního odvětví Společenství, jak je stanovena v 113. bodu odůvodnění prozatímního nařízení ve smyslu čl. 5 odst. 4 základního nařízení. Toto tvrzení však nebylo doloženo žádnými důkazy. Šetřením se potvrdilo, že výrobní odvětví Společenství během období šetření představovalo přibližně 54 % výroby Společenství a splňovalo požadavky ve smyslu čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(9) Spolupracující thajští vyvážející výrobci po oznámení podstatných skutečností a úvah tvrdili, že odpovědi výrobců ve Společenství v dotazníku, které nebyly důvěrné povahy, nebyly dostatečně podrobné a nebyly podány v souladu s článkem 19 základního nařízení.
Tvrdili, že nedostatek informací v odpovědích na dotazníky, které nebyly důvěrné povahy, upíral spolupracujícím vývozcům skutečnou příležitost bránit své zájmy a údajně je v tomto postupu znevýhodňoval před ostatními stranami, jmenovitě před výrobním odvětvím Společenství.
Informace o újmě uvedené v oddíle E prozatímního nařízení však poskytují všem zúčastněným stranám úhrnná ověřená data.
Všechny zúčastněné strany tedy mají dostatečně přesný obraz skutečností týkajících se újmy a příčinných souvislostí k tomu, aby mohly bránit své zájmy.
Se všemi stranami se jedná stejně a mezi různými zúčastněnými stranami neexistuje s ohledem na oznámení informací žádná nerovnováha.
Kromě toho odpovědi na dotazníky, které nemají důvěrnou povahu, a informace obsažené v prozatímním nařízení zajišťovaly práva na obranu všem stranám.
Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
C. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(10) Připomíná se, že v průběhu předběžného šetření vznikly pochybnosti o tom, zda by se matice a spojovací prostředky a jejich části z korozivzdorné oceli mohly považovat za jeden výrobek.
V tomto ohledu se muselo dále prozkoumat mnoho aspektů, např. zda a v jakém rozsahu se svorníky a matice prodávají na trhu společně jako jeden systém, v jakém rozsahu se tyto typy společně vyvíjejí atd.
Bylo také zapotřebí provést další šetření s ohledem na to, v jakém rozsahu jsou výrobci ve Společenství schopni tyto systémy nabízet.
Za účelem prozatímních závěrů bylo proto předběžně rozhodnuto, že matice, běžně dovážené pod kódem KN 73181630, nebudou zahrnuty do definice dotyčného výrobku.
(11) Po uložení prozatímních opatření výrobci i dovozci ve Společenství poskytli důkaz, že matice ani svorníky se společně nevyvíjejí, nevyrábějí ani neprodávají.
Zatímco matice se obvykle používají společně se svorníky, neprodávají se obvykle jako sada.
Svorníky se také mohou používat jako upevňovací prostředky bez matic, což dokazuje, že konečná použití svorníků a matic mohou být odlišná.
Tuto skutečnost potvrzuje dovoz některých výrobců v dotčených zemích, kteří vyrábějí a prodávají buď matice, nebo svorníky, jakož i skutečnost, že výrobci ve Společenství, kteří byli zařazeni do vzorku, vyrábějí šrouby a svorníky, ne však matice.
To je zvlášť zřejmé v případě Filipín, kdy prakticky veškerý dovoz představovaly matice bez odpovídajícího dovozu svorníků.
Kromě toho, jak je uvedeno výše, svorníky se nemusí nutně kombinovat s maticemi a podložkami.
Tento fakt je zřejmý také z popisu kódu HS 731815: "Ostatní šrouby a svorníky (maticové šrouby), též s jejich maticemi nebo podložkami."
Kromě toho je vhodné poznamenat, že výrobní odvětví Společenství nedisponuje nezbytným strojním zařízením na výrobu matic a neprojevilo žádný úmysl vyrábět matice v budoucnu.
(12) Proto se potvrzují závěry stanovené ve 13. bodě odůvodnění prozatímního nařízení týkající se vyloučení matic, které nejsou dováženy jako součást sady se šrouby a svorníky, z definice výrobku.
V důsledku toho a v souladu se závěry učiněnými ve 14. a 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bude zastaveno řízení s ohledem na Filipíny.
(13) Po uložení prozatímních opatření spolupracující thajští vyvážející výrobci tvrdili, že se matice a svorníky běžně vyrábějí a prodávají společně, a proto, mají-li být z definice výrobku vyloučeny matice, měly by být z předmětu řízení vyloučeny také svorníky.
Toto tvrzení však nedoložili.
V důsledku toho a s ohledem na závěry uvedené v 11. a 12. bodě odůvodnění, že matice nejsou prodávány a vyvíjeny společně se svorníky, byla tato námitka zamítnuta a z předmětu řízení byly vyloučeny pouze matice.
(14) Kromě toho několik dovozců a jejich sdružení znovu zopakovalo svou žádost dále omezit šetření na dva kódy KN, jmenovitě 73181561 (šrouby z korozivzdorné oceli se šestihrannou hlavou) a 73181570 (šestihranné maticové šrouby z korozivzdorné oceli).
Za tímto účelem odkazovali na údajnou nedostatečnou výrobu všech ostatních spojovacích prostředků, které jsou předmětem tohoto šetření, tj. spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli běžně dovážených pod kódy KN 73181210 (ostatní vruty z korozivzdorné oceli), 73181410 (závitořezné šrouby z korozivzdorné oceli), 73181530 (šrouby a svorníky bez hlav z korozivzdorné oceli) a 73181551 (šrouby se zářezem a příčným vybráním z korozivzdorné oceli), výrobním odvětvím Společenství.
V této souvislosti poskytli jako důkaz několik objednávek, které výrobci ve Společenství nemohli dodat.
Kromě toho tvrdili, že se svorníky a šrouby vyrábějí na odlišných strojích.
(15) Je třeba připomenout, že podle 15. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se šetřením potvrdilo, že druhy spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli, které spadají pod kódy KN 73181210, 73181410, 73181530 a 73181551, se ve Společenství vyrábějí.
Z toho plyne, že výrobci ve Společenství zařazení do vzorku i) vlastní strojní zařízení na výrobu těchto ostatních typů spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli a ii) s ohledem na tyto druhy čelí konkurenci dotyčných dumpingových výrobků.
Informace týkající se některých objednávek, které nemohly být výrobním odvětvím Společenství dodány, se vztahují k období nespadajícímu do období šetření a neměly by se obvykle podle čl. 6 odst.
1 základního nařízení brát v úvahu. Tato skutečnost každopádně nedokládá, že výrobní odvětví Společenství tyto výrobky nevyrábí.
Kromě toho se šetřením zjistilo, že v případě neexistence nekalé dumpingové soutěže z dotčených zemí by výrobní odvětví Společenství mohlo zvýšit výrobu a naplnit poptávku po těchto předmětech.
V této souvislosti by se mělo vzít v úvahu, že výrobní odvětví Společenství má významnou volnou kapacitu (viz tabulka před 127. bodem odůvodnění v prozatímním nařízení).
V důsledku toho nemohla být žádost dovozců přijata.
(16) Spolupracující thajští vyvážející výrobci žádali o omezení definice výrobku na kódy KN 73181210 (ostatní vruty z korozivzdorné oceli), 73181530 (šrouby a svorníky bez hlav z korozivzdorné oceli) a 73181561 (šrouby z korozivzdorné oceli se šestihrannou hlavou).
Za tímto účelem tvrdili, že matice (kód KN 73181570) ani závitořezné šrouby, šrouby se zářezem a příčným vybráním z korozivzdorné oceli (kódy KN 73181410 a 73181551) by se neměly považovat za jedinou kategorii výrobků společně s ostatními spojovacími prostředky, které jsou předmětem šetření, z důvodu údajných i) rozdílných fyzikálních vlastností, povahy a kvality těchto spojovacích prostředků, ii) rozdílného konečného použití, iii) rozdílného vkusu a zvyklostí spotřebitelů a iv) různých kódů KN, které mají, podle jejich názoru, dokazovat, že svorníky a šrouby nepředstavují jedinou kategorii výrobků.
(17) V tomto případě šetření prokázalo, že všechny druhy posuzovaných spojovacích prostředků mají z pohledu uživatele podobné základní fyzikální a technické vlastnosti a použití, tj. jedná se o bodce z korozivzdorné oceli se závitem, které se používají na spojování předmětů pomocí otáčení upevňovacího zařízení.
Všechny tyto spojovací prostředky spadají proto pod stejné čtyřčíselné označení kombinované nomenklatury.
V důsledku toho musela být žádost o další vymezení definice výrobku zamítnuta.
(18) Vzhledem k tomu, že žádné další připomínky nebyly předloženy, potvrzují se závěry týkající se dotyčného výrobku a obdobného výrobku uvedené v 10. až 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
D. VÝBĚR VZORKU
(19) Po uložení prozatímních opatření vyvážející výrobci v Tchaj-wanu, výrobci a dovozci ve Společenství nepředložili žádné připomínky k výběru vzorku.
Potvrzují se závěry uvedené v 19. až 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
E. DUMPING
1. Zacházení jako v tržní ekonomice
(20) Po uložení prozatímních opatření nebyly předloženy žádné nové připomínky týkající se zacházení jako v tržní ekonomice.
Potvrzují se závěry uvedené v 33. až 54. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Individuální zacházení
(21) Jeden spolupracující vyvážející výrobce ve Vietnamu vyjádřil své zklamání ze zamítnutí své žádosti o udělení individuálního zacházení, ačkoli při šetření spolupracoval.
Uvedl také, že zamítnutí jeho žádosti o udělení individuálního zacházení, jakož i žádostí dvou dalších vietnamských vývozců, vedlo k uložení stejného prozatímního antidumpingového cla z dovozu všech vyvážejících výrobců ve Vietnamu.
Jak je uvedeno v 60. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčená společnost nebyla schopna doložit, že splnila podmínky čl. 9 odst. 5 základního nařízení pro udělení individuálního zacházení. Kromě toho nebyl předložen žádný argument nebo důkaz, který by tento závěr změnil, a proto se na Vietnam jako celek použil čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení. To znamená, že totéž opatření se vztahuje na veškeré vyvážející výrobce ve Vietnamu.
(22) Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se závěry týkající se individuálního zacházení uvedené v 55. až 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Běžná hodnota
3.1. Srovnatelná země
(23) Za účelem stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice, byl za srovnatelnou třetí zemi s tržní ekonomikou zvolen Tchaj-wan.
Po uložení prozatímních opatření nevznesla žádná strana žádné připomínky ke stanovení běžné hodnoty ve srovnatelné zemi.
Proto se potvrzují závěry uvedené v 62. až 64. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2. Metodologie použitá pro stanovení běžné hodnoty
(24) Čtyři thajští vyvážející výrobci namítli, že prodejní, správní a režijní náklady a zisky realizované domácím prodejem v jiné zemi, v tomto případě v Tchaj-wanu, se nemohou použít pro výpočet běžné hodnoty.
Jak je však uvedeno v 80. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tito vyvážející výrobci nezaznamenali v běžném obchodním styku reprezentativní prodeje obdobného výrobku nebo jiných výrobků ve stejné obecné kategorii.
Proto bylo potřeba spolehnout se na jinou přiměřenou metodu výpočtu prodejních, správních a režijních nákladů a zisků, jak stanovuje čl. 2 odst.
6 písm. c) základního nařízení. V tomto ohledu se považovalo za nejpřiměřenější metodu použití tchajwanských prodejních, správních a režijních nákladů a zisků, a to z důvodu i) reprezentativního domácího trhu obdobného výrobku v Tchaj-wanu z hlediska objemu, z důvodu soutěže z hlediska cen a ii) vzhledem ke skutečnosti, že tchajwanské výrobní odvětví spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli ovládá většinu výrobců spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli ve všech prošetřovaných zemích, včetně některých výrobců v Thajsku (viz 71. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
Nebyly poskytnuty žádné informace, které by prokazovaly, že by takto použitý zisk přesahoval zisky běžně dosahované ostatními vývozci nebo výrobci z prodeje výrobků stejné obecné kategorie v Thajsku.
(25) Proti použité metodologii pro stanovení běžné hodnoty nebyly vzneseny žádné další připomínky, a proto se metodologie uvedená v 65. až 72. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
3.3. Stanovení běžné hodnoty
a) Čínská lidová republika
(26) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se závěry uvedené v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
b) Indonésie
(27) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se závěry uvedené v 74. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
c) Malajsie
(28) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se závěry uvedené v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
d) Tchaj-wan
(29) Jeden tchajwanský vyvážející výrobce vznesl námitky vůči metodologii použité pro stanovení běžné hodnoty, jak je uvedena v 79. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tato společnost namítla, že uvedený bod prozatímního nařízení neklasifikoval různé typy dotyčného výrobku v souladu se specifikacemi poskytnutými Komisí, jelikož některé z těchto spojovacích prostředků byly speciální spojovací prostředky.
Tato společnost také tvrdila, že během inspekce na místě prostřednictvím výkresů, vzorků a dokumentace o prodeji prokázala specifické vlastnosti svých speciálních spojovacích prostředků vyvážených do Společenství.
(30) Z důkazů shromážděných během inspekce na místě ve skutečnosti vyplynulo, že tyto výrobky nespadají do kódů KN, jež byly předmětem šetření.
Za těchto okolností se považovalo za vhodné nebrat vývoz těchto výrobků v úvahu pro účely tohoto šetření.
Závěry týkající se této společnosti, včetně závěrů o běžné hodnotě, jak jsou uvedeny v 79. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vycházejí z ostatního vývozu společnosti, který spadal do popisu dotyčného výrobku.
(31) S ohledem na běžnou hodnotu svého zbývajícího vývozu společnost navrhla určité úpravy ve výrobních nákladech použitých pro stanovení běžné hodnoty (viz 79. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
(32) Tyto úpravy však vycházely z údajů, které nebyly odevzdány ani jako součást odpovědi na dotazník, ani během inspekce na místě, a nemohly být tudíž ověřeny.
Kromě toho tyto úpravy nebyly podloženy žádnými informacemi, které by byly k dispozici v záznamech.
V důsledku toho by žádost týkající se výrobních nákladů měla být zamítnuta.
(33) Další tchajwanský vyvážející výrobce tvrdil, že ve výrobních nákladech a prodejních, správních a režijních nákladech použitých ke stanovení běžné hodnoty došlo ke dvojímu počítání.
Tvrdil, že poměr prodejních, správních a režijních nákladů uvedených v tabulce zisků a ztrát a odevzdaných jako součást odpovědi na dotazník nebyl správný a že by se měl použít poměr prodejních, správních a režijních nákladů poskytnutých během inspekce na místě.
(34) V této souvislosti by se mělo poznamenat, že společnost před inspekcí na místě neprovedla žádnou opravu ve své tabulce zisků a ztrát. Společnost poskytla značně upravenou tabulku prodejních, správních a režijních nákladů v úplně poslední fázi inspekce, kdy již bylo příliš pozdě ji ověřit.
V důsledku toho a s ohledem na to, že upravené prodejní, správní a režijní náklady neodpovídaly ostatním ověřeným informacím v záznamech, byla žádost zamítnuta a pro výpočet dumpingu podle ustanovení čl.
6 odst. 8 základního nařízení byla použita data odvozená z tabulky zisků a ztrát odevzdané jako součást odpovědi na dotazník.
(35) Tentýž tchajwanský vyvážející výrobce tvrdil, že odpadový materiál musí být odečten z nákladů na suroviny.
Společnost tvrdila, že jelikož odpad vzniká ve výrobním procesu, mělo by být umožněno, aby příjem z prodeje společnosti vyrovnal výrobní náklady.
Neoznámil však výši tohoto příjmu.
Příjem z jiných výrobků nebo vedlejších výrobků není v žádném případě relevantní pro výpočet výrobních nákladů na obdobný výrobek, jelikož se nejedná o praxi používanou společností v minulosti při rozvrhování nákladů.
Proto by měla být žádost společnosti zamítnuta a prozatímní závěry potvrzeny.
(36) Jiné připomínky nebyly vzneseny, a proto se závěry uvedené v 77. až 79. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
e) Thajsko
(37) Jeden thajský vyvážející výrobce s určitým domácím prodejem podal několik námitek týkajících se výpočtu výrobních nákladů a prodejních, správních a režijních nákladů použitých pro stanovení běžné hodnoty.
Dále uvedl, že kdyby byly jeho námitky přijaty, byl by jeho domácí prodej v běžném obchodním styku reprezentativní a mohl by být použit pro stanovení běžné hodnoty v Thajsku.
(38) Mělo by se poznamenat, že tato společnost poskytla během inspekce na místě několik upravených verzí svých odpovědí na dotazník v rozsahu, který významným způsobem bránil šetření, protože nebylo možno sladit žádnou z odlišných verzí s účty společnosti.
Veškeré informace byly nicméně v co nejširším rozsahu přezkoumány v souladu s ustanovením čl. 6 odst.
8 základního nařízení. Poznamenává se, že výrobní náklady, jak je společnost uvedla pro velký počet typů výrobku, a zvláště náklady na suroviny, byly značně podceněny a byly tedy za účelem výpočtu prozatímního dumpingu opraveny.
Jelikož společnost neposkytla žádné podložené informace o svých výrobních nákladech, které by vyžadovaly změnu při výpočtu dumpingu, musela být její žádost týkající se výpočtu výrobních nákladů zamítnuta.
(39) Tento vyvážející výrobce tvrdil, že příjem z prodeje odpadu by měl být odečten z nákladů na suroviny v rámci výrobních nákladů na obdobný výrobek.
Žádné příjmy z prodeje odpadu však nebyly v tabulce zisků a ztrát společnosti uvedeny.
Příjem z jiných výrobků nebo vedlejších výrobků není v žádném případě relevantní pro výpočet výrobních nákladů na obdobný výrobek, jelikož se nejedná o praxi běžně v minulosti společností používanou při rozvrhování nákladů.
(40) Co se týče námitky vyvážejícího výrobce týkající se použití odlišné úrovně prodejních, správních a režijních nákladů, bylo stanoveno, že i kdyby byla námitka přijata, nevedlo by to k situaci, kdy by domácí prodej společnosti mohl být použit jako základ pro stanovení běžné hodnoty, protože tento domácí prodej nebyl uskutečněn v běžném obchodním styku.
(41) V důsledku toho by námitky týkající se odpadu a prodejních, správních a režijních nákladů měly být zamítnuty a závěry uvedené v 80. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
f) Vietnam
(42) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se závěry uvedené v 81. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Vývozní cena
(43) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se závěry uvedené v 82. až 91. bodě odůvodnění prozatímního nařízení týkající se stanovení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení pro všechny dotčené země.
5. Srovnání
(44) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se metodologie a závěry uvedené v 92. a 93. bodě odůvodnění prozatímního nařízení týkající se srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny.
6. Dumpingová rozpětí
6.1. Obecná metodologie
(45) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné připomínky ke stanovení dumpingového rozpětí, potvrzuje se metodologie uvedená v 94. až 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
6.2. Dumpingová rozpětí
a) Čínská lidová republika
(46) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné připomínky, konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl dovozní ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na hranici Společenství před proclením jsou:
Tengzhou Tengda Stainless Steel Product Co., Ltd, Tengzhou City 21,5 %
Tong Ming Enterprise (Jiaxing) Co. Ltd, Zhejiang 12,2 %
Všechny ostatní společnosti 27,4 %.
b) Indonésie
(47) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné připomínky, konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl dovozní ceny CIF na hranici Společenství před proclením jsou:
PT.
Shye Chang Batam Indonesia, Batam 9,8 %
Všechny ostatní společnosti 24,6 %.
c) Malajsie
(48) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné připomínky k výpočtu prozatímního dumpingového rozpětí pro dva spolupracující vyvážející výrobce v Malajsii, potvrzují se závěry uvedené v 104. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
V důsledku toho a vzhledem k tomu, že nebyl zjištěn žádný dumping s ohledem na malajsijské vyvážející výrobce, řízení týkající se dovozu dotyčného výrobku z Malajsie by mělo být zastaveno.
d) Filipíny
(49) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné připomínky k situaci týkající se Filipín, nebylo stanoveno žádné dumpingové rozpětí.
V důsledku toho, jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění, řízení týkající se dovozu dotyčného výrobku z Filipín by mělo být zastaveno.
e) Tchaj-wan
(50) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky vůči výpočtu prozatímních dumpingových rozpětí pro Tchaj-wan, jak je uvedeno v 106. až 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl dovozní ceny CIF na hranici Společenství před proclením jsou:
Arrow Fasteners Co. Ltd, Taipei 15,2 %
Jin Shing Stainless Ind.
Co. Ltd, Tao Yuan 18,8 %
Min Hwei Enterprise Co. Ltd, Pingtung 16,1 %
Tong Hwei Enterprise, Co. Ltd, Kaohsiung 16,1 %
Yi Tai Shen Co. Ltd., Tainan 11,4 %
Spolupracující vyvážející výrobci nezahrnutí ve vzorku 15,8 %
Všechny ostatní společnosti 23,6 %.
f) Thajsko
(51) Jeden thajský vyvážející výrobce vznesl námitky týkající se výpočtu svého individuálního dumpingového rozpětí s ohledem na klasifikaci typu výrobku, množství výroby a použití různých tříd korozivzdorné oceli.
(52) Tyto námitky byly přezkoumány na základě ověřených informací, přičemž byly provedeny určité opravy, které vedly ke stanovení upraveného individuálního dumpingového rozpětí pro tohoto vyvážejícího výrobce.
Jelikož základem pro stanovení dumpingového rozpětí pro všechny nespolupracující thajské vývozce byla úroveň nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného pro spolupracujícího thajského vývozce, zbytkové dumpingové rozpětí bylo odpovídajícím způsobem upraveno.
(53) V důsledku toho konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl dovozní ceny CIF na hranici Společenství před proclením jsou:
A.B.P. Stainless Fasteners Co. Ltd, Ayutthaya 11,1 %
Bunyat Industries 1998 Co. Ltd, Samutsakorn 10,8 %
Dura Fasteners Company Ltd, Samutprakarn 14,6 %
Siam Screws (1994) Co. Ltd, Samutsakorn 11,0 %
Všechny ostatní společnosti 14,6 %.
g) Vietnam
(54) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky k výpočtu prozatímního dumpingového rozpětí pro Vietnam, jak je uveden v 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, konečné dumpingové rozpětí pro společnosti ve Vietnamu vyjádřené jako procentní podíl dovozní ceny CIF na hranici Společenství před proclením se potvrzuje na hodnotě 7,7 %.
F. ÚJMA
1. Výroba ve Společenství a výrobní odvětví Společenství
(55) Spolupracující thajští vyvážející výrobci vznesli námitku proti metodologii použité pro analýzu stanovené ve 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. proti tomu, že některé údaje byly stanoveny pouze pro výrobce ve Společenství zařazené do vzorku (ceny transakcí, investice a návratnost investic, platy, ziskovost, peněžní tok a schopnost získat kapitál), zatímco další ukazatele (tržní podíl, výroba, kapacita a využití kapacity, objem prodeje a prodejní hodnota, růst, zásoby, zaměstnanost a produktivita) dodatečně zahrnovaly údaje jiného výrobce ve Společenství, který společně s výrobci zařazenými do vzorku představuje výrobní odvětví Společenství. Tvrdili, že tento přístup i) není objektivní ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení a že ii) čl. 17 odst. 4 základního nařízení údajně takový přístup nepovoluje.
(56) V antidumpingových řízeních je běžnou praxí analyzovat činitele újmy pro celé výrobní odvětví Společenství.
Avšak v případech, kdy výrobní odvětví tvoří vysoký počet výrobců, uchyluje se k výběru vzorku.
Účelem výběru vzorku je zajistit, aby údaje omezeného počtu výrobců byly shromážděny a ověřeny v dané lhůtě.
Tyto údaje se týkají činitelů jako ceny, platy, investice, zisk, návratnost investic, peněžní tok a schopnost získat kapitál, kdy by bylo ověření údajů pro celé výrobní odvětví v dané lhůtě reálně neproveditelné.
Údaje pro jiné činitele, jako jsou podíl na trhu, objem prodeje a výroba, jsou obvykle okamžitě dostupné pro celé výrobní odvětví.
Kdyby analýza újmy byla založena pouze na údajích výrobců zařazených do vzorku, použitelné údaje ostatních výrobců by byly ignorovány, což by vedlo k neúplnému posouzení.
Proto v zájmu co nejúplnějšího posouzení v dané lhůtě byly údaje získané od výrobců zařazených do vzorku a ověřené pro účely stanovení trendů všech činitelů újmy doplněny o informace týkající se celého výrobního odvětví.
(57) Jiné připomínky týkající se výroby Společenství a definice výrobního odvětví nebyly vzneseny, a proto se potvrzují závěry uvedené v 111. až 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Spotřeba Společenství, dovoz a jeho souhrnné posouzení
(58) Spolupracující thajští vyvážející výrobci tvrdili, že thajský dovoz neměl být posuzován společně s dumpingovým dovozem spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR, Indonésie, Tchaj-wanu a Vietnamu kvůli údajné neexistenci soutěže s dovozem z uvedených zemí ve smyslu objemu, průměrné ceny a podílu na trhu.
Zdůraznili, že v roce 2002 objem thajského dovozu na trhu klesl o 29 % a jeho tržní podíl o 35 %, zatímco již v roce 2002 lze sledovat nárůst s ohledem na ostatní dotčené země.
Kromě toho podotkli, že od roku 2003 průměrné thajské dovozní ceny stouply o 2 %.
(59) Je třeba připomenout, že dumpingová rozpětí stanovená v souvislosti s dovozem z každé dotčené země nejsou zanedbatelná, jak je definováno v čl. 9 odst.
3 základního nařízení, tj. představují 2 %, a objem dovozu z každé dotčené země je nad hranicí 1 % tržního podílu stanovenou v čl. 5 odst.
7 základního nařízení. Kromě toho je vhodné poznamenat, že analýza by se neměla zaměřit pouze na rok 2002, ale na celkový stav během posuzovaného období, tj. od roku 2001 do období šetření.
Objem thajského dovozu a podíl na trhu ve skutečnosti celkově výrazně stoupl, zatímco jejich ceny značně klesly. V důsledku toho je celkový charakter thajského dovozu v souladu s trendy stanovenými pro všechny dotčené země.
Kromě toho se připomíná, že spojovací prostředky a jejich části z korozivzdorné oceli dovezené z dotčených zemí byly ve všech ohledech obdobné, jsou vzájemně zaměnitelné a prodávané na trhu Společenství prostřednictvím srovnatelných prodejních kanálů a za podobných obchodních podmínek a představují konkurenci spojovacím prostředkům a jejich částem z korozivzdorné oceli vyrobeným ve Společenství. Proto se v souladu s čl.
3 odst. 4 základního nařízení potvrzuje, že souhrnné posouzení účinků dumpingového dovozu dotyčného výrobku je vhodné.
(60) Žádné další připomínky týkající se analýzy situace na trhu Společenství nebyly vzneseny, a proto se potvrzují závěry uvedené v 115. až 126. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Hospodářská situace výrobního odvětví Společenství
(61) Po uložení prozatímních opatření nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se výroby, kapacity, využití kapacity, objemu prodeje, prodejních cen, podílu na trhu, růstu, zásob, zaměstnanosti, produktivity, velikosti dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu výrobním odvětvím Společenství.
Proto se potvrzují závěry uvedené ve 127. až 133., 137., 142., 143., 145. a 146. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.1. Ziskovost
(62) Spolupracující thajští vyvážející výrobci namítli, že ziskovost výrobců ve Společenství zařazených do vzorku se zlepšila a neodrážela žádnou újmu.
Dále tvrdili, že výrobní odvětví Společenství nedosáhlo minimálního ziskového rozpětí 5 %, které se považovalo za odpovídající a dosažitelné v případě absence dumpingu z důvodu investic výrobců ve Společenství zařazených do vzorku v letech 2002 a 2003.
Tvrdili také, že by se neměla zohledňovat skutečnost, že výrobní odvětví Společenství těžilo z nízkých cen korozivzdorné oceli, protože toto by se mělo považovat za normální tržní situaci, ze které těžily všechny subjekty.
(63) Je třeba připomenout, že, jak je stanoveno ve 149. a 150. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ziskovost nebyla jediným činitelem ani centrálním činitelem prokazujícím v tomto případě újmu. Podle čl.
3 odst. 5 základního nařízení nepředstavoval žádný jednotlivý činitel ani skupina činitelů stanovených v uvedeném článku nezbytně rozhodující vodítko k stanovení stavu výrobního odvětví Společenství.
Investice byly nutné k zajištění konkurenceschopnosti, jak je uvedeno ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, takže těmto investicím nelze přisoudit žádný negativní dopad na ziskovost.
Kromě toho, jak je uvedeno ve 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pozitivní účinek stoupajících cen korozivzdorné oceli během období šetření na ziskovost výrobců ve Společenství byl přísně dočasný a byl činitelem, který mohl zvýhodnit ostatní hospodářské subjekty jen na krátkou dobu.
(64) Tvrzení, že situace týkající se ziskovosti neodráží újmu, musí být tedy zamítnuto a závěry uvedené v 134. až 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzeny.
3.2. Investice, návratnost investic, peněžní tok a schopnost získat kapitál
(65) Spolupracující thajští vyvážející výrobci podotkli, že stoupající investice, návratnost investic, peněžní tok, jakož i schopnost získat kapitál neukazovaly na újmu.
(66) Jak je uvedeno ve 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, mělo by se připomenout, že činitelé "investice" a "schopnost získat kapitál" se nepovažovaly za činitele prokazující v posuzovaném období újmu.
(67) Avšak co se týče návratnosti investic, je potřeba vnímat celkové zlepšení v posuzovaném období v kontextu i) dočasné a výjimečné povahy situace týkající se ziskovosti výrobců ve Společenství zařazených do vzorku během období šetření, jak byla uvedena ve 136. a 139. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a ii) zvýšeného využití pronajatého strojního zařízení, což nebylo považováno za investici.
Pronajaté výrobní prostředky nebyly do investic zahrnuty, avšak jejich zvýšené využití přispělo k dosaženým ziskům.
Tyto dva důvody vysvětlují uměle vyvolaný vysoký nárůst návratnosti investic v období šetření.
(68) Co se týče peněžního toku, skutečností zůstává, že v průběhu posuzovaného období se jeho vývoj zhoršil o 36 %, což jasně prokazuje újmu v posuzovaném období.
V důsledku toho se potvrzují závěry uvedené ve 138. až 141. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.3. Platy
(69) Spolupracující thajští vyvážející výrobci dále namítli, že 10 % nárůst nákladů práce na zaměstnance v posuzovaném období neprokazuje v tomto případě újmu.
(70) Připomíná se, že předběžné závěry o újmě s ohledem na platy připustily, že nárůst platů odrážel odměny za zvýšení produktivity a kompenzaci inflace.
Skutečností však zůstává, že zaměstnanost se snížila v posuzovaném období o 5 %, což bylo posouzeno jako příznak újmy.
V důsledku toho by měly být potvrzeny závěry uvedené ve 144. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.4. Závěr o újmě
(71) Závěry uvedené ve 147. až 150. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se souhrnně potvrzují.
Negativní ukazatelé trendů (výrazné ztráty podílu na trhu, růst, pokles zaměstnanosti, neuspokojivé zvýšení ziskovosti/návratnosti investic a peněžní tok) celkově výrazně převažují nad pozitivními trendy (malý nárůst výroby a objemu prodeje, snížení zásob, pokračující investice, snížení nákladů práce z absolutního hlediska a schopnost získat kapitál).
G. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(72) Thajští vyvážející výrobci a jedno sdružení dovozců předložili připomínky k předběžné analýze příčinných souvislostí s ohledem na určité činitele, které jsou uvedeny níže.
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, závěry uvedené v prozatímním nařízení, které se týkají dumpingového dovozu (152. bod odůvodnění prozatímního nařízení), dopadu dovozu z jiných třetích zemí (153. až 159. bod odůvodnění prozatímního nařízení) a vývoje spotřeby na trhu Společenství (160. bod odůvodnění prozatímního nařízení), se potvrzují.
1. Dopad směnných kurzů
(73) Spolupracující thajští vyvážející výrobci a jeden dovozce a jeho sdružení se zaměřili na dopad devalvace amerického dolaru vůči euru, zejména během roku 2003, ze které, jak tvrdili, těžil čínský a thajský vývoz do Společenství.
Tvrdili, že snížení cen a následný účinek působící újmu výrobnímu odvětví Společenství by se alespoň částečně neměly připisovat dumpingovým praktikám vývozců v ČLR a Thajsku, ale vývoji směnného kurzu (zejména v případě ČLR z důvodu závislosti renminbi/americký dolar).
(74) Nejdříve se poznamenává, že nejsou známy fakturované měny všech vývozních operací z dotčených zemí.
Proto nelze odhadnout účinek fluktuace směnných kurzů.
Kromě toho, co se týče újmy, bez ohledu na to, zda nízké dovozní ceny souvisí nějakým způsobem s pohyby měny, se pro stanovení míry cenového podbízení a následného dopadu na výrobní odvětví Společenství používají skutečné dovozní ceny v období šetření.
Rozpětí cenového podbízení byla shledána významnými (viz 125. a 126. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
(75) S ohledem na výše uvedené musí být tvrzení týkající se možného účinku pohybů směnného kurzu zamítnuto.
2. Konkurenceschopnost výrobního odvětví Společenství
(76) Thajští vyvážející výrobci dále konstatovali, že újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, je třeba připsat nedostatečné konkurenceschopnosti plynoucí z údajně zastaralých výrobních zařízení.
(77) Je přesto třeba poznamenat, že výrobní odvětví Společenství neustále v posuzovaném období investovalo na výměnu zastaralého strojního zařízení a na udržení dobrého technického stavu svých výrobních zařízení.
Neexistuje proto žádný zastaralý nekonkurenceschopný výrobní postup, který by mohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a jeho účinkem působícím újmu výrobnímu odvětví Společenství.
Toto tvrzení by tedy mělo být zamítnuto a závěry uvedené ve 161. bodě odůvodnění prozatímního nařízení týkající se konkurenceschopnosti výrobního odvětví Společenství se potvrzují.
3. Podmínky na trhu Společenství
(78) Spolupracující thajští vyvážející výrobci také namítli, že újma mohla být způsobena nestabilními tržními podmínkami.
V této souvislosti se odvolávají na dočasná zvýšení cen oceli a vyjednávací sílu velkých zákazníků.
(79) Poznamenává se však, že dočasná zvýšení cen oceli nezpůsobila výrobcům ve Společenství zařazeným do vzorku žádnou újmu.
Byla pro ně naopak přínosem, jelikož došlo k dočasnému zvýšení ziskovosti.
S ohledem na dopad velkých zákazníků se poznamenává, že nekalá soutěž ve formě dumpingového dovozu významným způsobem přispívá ke zvýšení jejich vyjednávací síly.
Lze tedy sledovat přímou souvislost mezi dovozem z dotčených zemí a chováním dovozců/distributorů.
Celkově tedy podmínky na trhu Společenství nenarušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
4. Závěry týkající se příčinných souvislostí
(80) Souhrnně lze říci, že na základě zhodnocení výše uvedených připomínek k příčinným souvislostem a z důvodů uvedených ve 151. až 162. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, že žádný jiný činitel nenarušil příčinnou souvislost mezi souhrnným dovozem z pěti dotčených zemí a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
H. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
(81) Několik dovozců/distributorů a thajských vyvážejících výrobců tvrdilo, že opatření nemusí být v zájmu Společenství.
1. Dopad opatření na dovozce a uživatele
(82) Dovozci/distributoři poznamenali, že opatření budou mít přímý dopad na jejich zisková rozpětí, protože nebudou moci přenést náklady plynoucí z opatření na své zákazníky prostřednictvím vyšších cen.
(83) V prvé řadě tyto strany svá tvrzení nepodložily.
Kromě toho, jak již bylo uvedeno v prozatímním nařízení, neexistují žádné údaje o tom, že by antidumpingová opatření mohla vystavit hospodářskou životaschopnost dovozců/distributorů riziku.
Jejich zisková rozpětí byla navíc v posuzovaném období nad ziskovostí výrobního odvětví Společenství.
Potvrzuje se tudíž, že nad veškerými výhodami, které mohou dovozci/distributoři získat z neuložení antidumpingových opatření, převažuje zájem výrobního odvětví Společenství, aby nekalé a újmu působící obchodní praktiky dotčených zemí byly napraveny.
Závěry uvedené ve 164. až 170. bodě odůvodnění prozatímního nařízení by tedy měly být potvrzeny.
(84) Thajští vyvážející výrobci vznesli připomínku, že uložením opatření se zvýší náklady evropského automobilového průmyslu, což není v zájmu Společenství.
Tento údajný dopad na uživatele však nedoložili.
Na základě dostupných informací, tj. na základě odpovědi jednoho uživatele, výrobce železničních vozů, by dopad opatření na uživatele byl zanedbatelný.
Závěry uvedené ve 173. a 174. bodě odůvodnění prozatímního nařízení týkající se zájmů uživatelů a spotřebitelů by tedy měly být potvrzeny.
2. Závěr
(85) Po přezkoumání různých zájmů se z důvodů uvedených ve 163. až 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje, že z hlediska celkového zájmu Společenství žádný zájem nepřevažuje nad zájmem výrobního odvětví Společenství uložit opatření s cílem vyloučit účinky narušující obchod způsobené dumpingovým dovozem.
I. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(86) S ohledem na závěry učiněné ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Společenství se má za to, že je vhodné uložit konečná antidumpingová opatření, aby bylo zabráněno další újmě, která by byla způsobena výrobnímu odvětví Společenství dumpingovým dovozem.
V zájmu stanovení míry těchto opatření byla zohledněna dumpingová rozpětí zjištěná během období šetření a částka cla, která je nezbytná k odstranění újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
1. Úroveň odstraňující újmu
(87) Nezbytný nárůst cen pro odstranění újmy byl stanoven na základě srovnání váženého průměru dovozní ceny dotyčného výrobku každé společnosti a ceny obdobného výrobku prodávaného výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství, která nezpůsobuje újmu.
Rozdíl cen byl vyjádřen jako procentní podíl dovozní hodnoty CIF.
(88) Cena, která nezpůsobuje újmu, byla získána sečtením vážených výrobních nákladů výrobního odvětví Společenství a ziskového rozpětí 5 %.
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se toto rozpětí jako ziskové rozpětí, kterého by mohlo výrobní odvětví Společenství dosáhnout v případě absence dumpingového dovozu.
Odráží dosažitelné ziskové rozpětí podobných skupin výrobků výrobního odvětví Společenství, které nejsou postiženy nekalou soutěží, tj. spojovacích prostředků, které nespadají pod kódy KN definice výrobku, které jsou předmětem tohoto šetření.
2. Forma a úroveň cla
(89) S ohledem na výše uvedené se má za to, že podle čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo z dovozu spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli z Čínské lidové republiky, Indonésie, Tchaj-wanu, Thajska a Vietnamu.
(90) S ohledem na úroveň cla v případě dvou spolupracujících vyvážejících výrobců (jeden v Tchaj-wanu a jeden v ČLR) byla úroveň odstraňující újmu shledána nižší než dumpingové rozpětí.
V těchto případech by měla být úroveň cla omezena na úroveň odstraňující újmu.
Ve všech ostatních případech by měla být úroveň cla stanovena na úrovni dumpingového rozpětí zjištěného podle čl. 9 odst.
(91) S ohledem na výše uvedené by měly být konečné celní sazby následující:
Země _BAR_ Vyvážející výrobce _BAR_ Antidumpingová celní sazba _BAR_
ČLR _BAR_ Tengzhou Tengda Stainless Steel Product Co., Ltd, Tengzhou City _BAR_ 11,4 % _BAR_
Tong Ming Enterprise (Jiaxing) Co. Ltd, Zhejiang _BAR_ 12,2 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 27,4 % _BAR_
Indonésie _BAR_ PT.
Shye Chang Batam Indonesia, Batam _BAR_ 9,8 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 24,6 % _BAR_
Tchaj-wan _BAR_ Arrow Fasteners Co. Ltd, Taipei _BAR_ 15,2 % _BAR_
Jin Shing Stainless Ind.
Co. Ltd, Tao Yuan _BAR_ 8,8 % _BAR_
Min Hwei Enterprise Co. Ltd, Pingtung _BAR_ 16,1 % _BAR_
Tong Hwei Enterprise, Co. Ltd, Kaohsiung _BAR_ 16,1 % _BAR_
Yi Tai Shen Co. Ltd, Tainan _BAR_ 11,4 % _BAR_
Spolupracující vyvážející výrobci nezahrnutí do vzorku _BAR_ 15,8 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 23,6 % _BAR_
Thajsko _BAR_ A.B.P. Stainless Fasteners Co. Ltd, Ayutthaya _BAR_ 11,1 % _BAR_
Bunyat Industries 1998 Co. Ltd, Samutsakorn _BAR_ 10,8 % _BAR_
Dura Fasteners Company Ltd, Samutprakarn _BAR_ 14,6 % _BAR_
Siam Screws (1994) Co. Ltd, Samutsakorn _BAR_ 11,0 % _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 14,6 % _BAR_
Vietnam _BAR_ Všechny společnosti _BAR_ 7,7 % _BAR_
(92) Thajští vyvážející výrobci upozornili na článek 15 antidumpingové dohody WTO, která stanovuje, že při zvažování uložení antidumpingových opatření je třeba věnovat zvláštní pozornost zvláštní situaci rozvojových zemí.
Nebylo však doloženo, že by daný případ ovlivňoval základní zájmy Thajska, jak stanovuje toto ustanovení.
Za těchto okolností se považuje za vhodné uložit antidumpingové clo z dovozu z Thajska podle výše uvedených sazeb.
(93) Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě závěrů šetření.
Odrážejí tedy situaci zjištěnou během šetření ohledně uvedených společností.
Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu uplatňovanému na "všechny ostatní společnosti") jsou proto výhradně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z dotčených zemí a vyrobených uvedenými společnostmi a tedy uvedenými konkrétními právnickými osobami.
Dovezené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název není konkrétně uveden v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s konkrétně uvedenými subjekty, nemohou tyto sazby využívat a podléhají celní sazbě uplatňované na "všechny ostatní společnosti".
(94) Každá žádost o použití těchto antidumpingových celních sazeb pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po ustavení nových výrobních nebo prodejních subjektů) se zasílá Komisi [3] se všemi důležitými informacemi, zejména s informacemi o jakýchkoli změnách činnosti společnosti spojených s výrobou, domácími a vývozními prodeji souvisejícími např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů.
Nařízení bude potom případně pozměněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností využívajících individuálních celních sazeb.
3. Vybírání prozatímního cla
(95) Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a s ohledem na úroveň újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství se považuje za nutné, aby výše cla zajištěná prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, tj. nařízením (ES) č. 771/2005, byla s konečnou platností vybírána do výše cla uložené s konečnou platností tímto nařízením.
V případě vyvážejících výrobců, jejichž konečné clo je nižší než prozatímní clo, by měly být prozatímně zajištěné částky přesahující konečné clo uvolněny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli kódů KN 73181210, 73181410, 73181530, 73181551, 73181561 a 73181570 pocházejících z Čínské lidové republiky, Indonésie, Tchaj-wanu, Thajska a Vietnamu.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství před proclením pro výrobky vyrobené tchajwanskými vyvážejícími výrobci uvedenými v příloze činí 15,8 % (doplňkový kód TARIC A649).
3. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství před proclením pro výrobky vyrobené společnostmi uvedenými níže se stanoví takto:
Země _BAR_ Vyvážející výrobce _BAR_ Celní sazba (%) _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Čínská lidová republika _BAR_ Tengzhou Tengda Stainless Steel Product Co., Ltd, Tengzhou City _BAR_ 11,4 _BAR_ A650 _BAR_
Tong Ming Enterprise (Jiaxing) Co. Ltd, Zhejiang _BAR_ 12,2 _BAR_ A651 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 27,4 _BAR_ A999 _BAR_
Indonésie _BAR_ PT.
Shye Chang Batam Indonesia, Batam _BAR_ 9,8 _BAR_ A652 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 24,6 _BAR_ A999 _BAR_
Tchaj-wan _BAR_ Arrow Fasteners Co. Ltd, Taipei _BAR_ 15,2 _BAR_ A653 _BAR_
Jin Shing Stainless Ind.
Co. Ltd, Tao Yuan _BAR_ 8,8 _BAR_ A654 _BAR_
Min Hwei Enterprise Co. Ltd, Pingtung _BAR_ 16,1 _BAR_ A655 _BAR_
Tong Hwei Enterprise, Co. Ltd, Kaohsiung _BAR_ 16,1 _BAR_ A656 _BAR_
Yi Tai Shen Co. Ltd, Tainan _BAR_ 11,4 _BAR_ A657 _BAR_
Všechny společnosti, s výjimkou společností uvedených výše a v příloze _BAR_ 23,6 _BAR_ A999 _BAR_
Thajsko _BAR_ A.B.P. Stainless Fasteners Co. Ltd, Ayutthaya _BAR_ 11,1 _BAR_ A658 _BAR_
Bunyat Industries 1998 Co. Ltd, Samutsakorn _BAR_ 10,8 _BAR_ A659 _BAR_
Dura Fasteners Company Ltd, Samutprakarn _BAR_ 14,6 _BAR_ A660 _BAR_
Siam Screws (1994) Co. Ltd, Samutsakorn _BAR_ 11,0 _BAR_ A661 _BAR_
Všechny ostatní společnosti _BAR_ 14,6 _BAR_ A999 _BAR_
Vietnam _BAR_ Všechny společnosti _BAR_ 7,7 _BAR_ — _BAR_
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (ES) č. 771/2005, kterým se ukládá antidumpingové clo na dovozy některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli kódů KN 73181210, 73181410, 73181530, 73181551, 73181561 a 73181570 pocházejících z Čínské lidové republiky, Indonésie, Tchaj-wanu, Thajska a Vietnamu se vyberou s konečnou platností v souladu s pravidly stanovenými níže.
Vybrané částky přesahující konečné sazby antidumpingového cla budou uvolněny.
Článek 3
Řízení týkající se dovozu určitých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Malajsie a Filipín se zastavuje.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1891/2005
ze dne 14. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 3068/92, kterým se uvaluje konečné antidumpingové clo na dovozy chloridu draselného pocházejícího z Běloruska, Ruska a Ukrajiny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Předchozí šetření a stávající opatření
(1) V návaznosti na šetření (dále jen "předchozí šetření") změnila Rada nařízením (ES) č. 969/2000 [2] opatření, která byla nařízením (EHS) č. 3068/92 [3] původně uložena na dovoz chloridu draselného pocházejícího mimo jiné z Ruska (dále jen "stávající opatření").
(2) Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie [4] zahájila Komise z vlastního podnětu v březnu 2004 částečný prozatímní přezkum stávajících opatření za účelem přezkoumání, zda je nutné je s ohledem na rozšíření Evropské unie na 25 členských států ze dne 1. května (dále jen "rozšíření") změnit.
(3) Z výsledků částečného prozatímního přezkumu vyplynulo, že v zájmu Společenství je zajistit přechodné úpravy stávajících opatření, aby se ihned po rozšíření předešlo náhlému a výrazně nepřiznivému dopadu na dovozce a uživatele v deseti nových členských státech.
(4) V květnu 2004 přijala Komise za tímto účelem nařízením Komise (ES) č. 1002/2004 [5] závazky od dvou vyvážejících výrobců z Ruska, jmenovitě od společností JSC Silvinit a JSC Uralkali, na dobu jednoho roku. V červnu 2005 byly nařízením (ES) č. 858/2005 [6], jež pozbývá platnosti dne 13. dubna 2006, přijaty od těchto dvou vyvážejících výrobců z Ruska nové závazky. Kromě toho, aby mohlo být poskytnuto osvobození od antidumpingového cla, které ukládá nařízení (EHS) č. 3068/92 o dovozech uskutečněných na základě podmínek stanovených závazky, bylo nařízení (EHS) č. 3068/92 změněno nařízením (ES) č. 992/2004 [7].
(5) Je třeba upozornit na to, že veškeré odkazy na "Společenství" nebo "Společenství 15 členských států" v tomto nařízení se vztahují, není-li určeno jinak, na Společenství bezprostředně před rozšířením.
2. Odůvodnění současných přezkumů
(6) V lednu 2004 byly doručeny samostatné žádosti od společností JSC Silvinit a JSC Uralkali (dále jen "žadatelé") o individuální částečný prozatímní přezkum stávajících opatření podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(7) Žadatelé uvedli a předložili dostatečný přímý důkaz, že srovnání běžné hodnoty založené na jejich vlastních nákladech/domácích cenách a jejich vývozních cenách do Společenství povede k odstranění dumpingu.
Proto pokračující uplatňování opatření na stávající úrovni, založené na dříve stanovené úrovni dumpingu, již není pro vyrovnání účinků dumpingu zapotřebí.
(8) Komise po konzultaci s poradním výborem uznala, že pro zahájení částečných prozatímních přezkumů existují postačující důkazy, a zveřejnila proto oznámení o zahájení a zahájila šetření [8].
3. Období šetření
(9) Šetření s omezením na dumping se týkalo období od 1. dubna 2003 do 30. března 2004 (dále jen "období šetření").
4. Strany dotčené šetřením
(10) Komise oficiálně informovala zástupce vyvážející země, žadatele a výrobní odvětví Společenství o zahájení prozatímních přezkumů a dala všem přímo dotčeným stranám příležitost písemně předložit své připomínky a požádat o slyšení.
Komise rovněž zaslala žadatelům dotazníky.
Odpovědi na dotazníky přišly od žadatelů a od jednoho vyvážejícího hospodářského subjektu z Ruska ve spojení s jedním žadatelů.
(11) Komise si vyžádala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné k určení dumpingu, a přešetřila odpovědi na dotazník v prostorách těchto společností:
a) vyvážející výrobci z Ruska:
JSC Silvinit, Solikamsk, Permská oblast, Rusko,
JSC Uralkali, Berezniki, Permská oblast, Rusko;
b) vývozce ve spojení s JSC Silvinit:
International Potash Company, Moskva, Rusko.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(12) Jedná se o stejný výrobek jako v předchozím šetření, tj. chlorid draselný (dále jen "potaš" nebo KCl), obecně používaný jako zemědělské hnojivo přímo, ve směsi s jinými hnojivy nebo po zpracování v komplexním hnojivu nazývaném hnojivo NPK (dusík, fosfor, draslík).
Obsah draslíku je proměnlivý a vyjadřuje se jako procento hmotnosti oxidu draselného (K2O) v sušině.
Rovněž se používá jako surovina pro výrobu některých průmyslových a farmaceutických výrobků.
(13) Potaš se obecně uvádí na trh ve standardní formě/prášku ("standardní potaš") nebo v jiné než standardní formě, která obsahuje též granulovanou formu ("granulovaná potaš").
Výrobek je obecně řazen do tří základních kategorií podle obsahu K2O, konkrétně:
- obsah draslíku nejvýše 40 % K2O – kód kombinované nomenklatury (dále jen "KN") 31042010,
- obsah draslíku více než 40 % K2O, avšak nejvýše 62 % – kód KN 31042050,
- obsah draslíku více než 62 % K2O – kód KN 31042090.
(14) Je třeba připomenout, že při předcházejícím šetření bylo zjištěno, že některé dovážené speciální směsi s neobvykle vysokým obsahem potaše, které nepatří do výše uvedených kódů KN pro potaš, by se též měly považovat za dotyčný výrobek.
Dospělo se totiž k závěru, že tyto směsi vykazují stejné fyzikální i chemické vlastnosti a mají stejné využití jako základní kategorie uvedené výše.
Proto byly takové směsi kódů KN ex31052010, ex31052090, ex31056090, ex31059091 a ex31059099 rovněž zahrnuty do současného šetření a tvoří součást dotyčného výrobku.
2. Obdobný výrobek
(15) Protože mezi výrobkem vyváženým z Ruska do Společenství a výrobkem vyráběným v Rusku a prodávaným na ruském domácím trhu neexistují rozdíly ve fyzikálních a chemických vlastnostech, bylo stanoveno, že se považují pro účely tohoto šetření za obdobné výrobky.
C. DUMPING S OHLEDEM NA ŽADATELE
1. Běžná hodnota
(16) Pokud jde o určení běžné hodnoty, bylo nejprve zjišťováno, zda je celkový objem celkového domácího prodeje obdobného výrobku každého z žadatelů reprezentativní ve srovnání s jeho celkovým objemem vývozu do Společenství. V souladu s čl.
2 odst. 2 základního nařízení se prodej na domácím trhu považoval za reprezentativní, pokud objem prodeje obdobného výrobku každého z žadatelů na domácím trhu představoval nejméně 5 % z jeho celkového objemu vývozu do Společenství během období šetření.
Na základě toho bylo zjištěno, že se celkový prodej dotčeného výrobku na domácím trhu u obou žadatelů uskutečnil během období šetření v reprezentativních množstvích.
(17) Následně byla prostřednictvím definice typů výrobku v souladu s kódy TARIC, podle kterých je výrobek klasifikován (tj. jako standardní kvalita nebo jiná než standardní kvalita, včetně granulované), a prostřednictvím balení nebo formy, ve které je přepravován (tj. jako volně ložený, v pytlích nebo v kontejnerech), provedena analýza s cílem určit, zda je domácí prodej jednotlivých typů výrobku reprezentativní.
Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu se považoval za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem prodeje na domácím trhu u daného typu výrobku během období šetření představoval nejméně 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Společenství.
(18) Výsledkem této analýzy bylo zjištění, že jeden vyvážející výrobce, společnost JSC Silvinit, prodal na domácím trhu v reprezentativním množství pouze jeden typ vyváženého výrobku.
O druhém vyvážejícím vývozci, společnosti JSC Uralkali, se zjistilo, že na domácím trhu prodal všechny typy vyvážených výrobků v reprezentativní množství.
(19) Rovněž proběhlo posouzení, zda prodej jednotlivých typů výrobku na domácím trhu lze považovat za prodej v běžném obchodním styku, a to tak, že se určil podíl ziskového prodeje daného typu nezávislým odběratelům.
(20) V tomto směru bylo zjištěno, že domácí prodejní ceny nejlépe prodávaného typu výrobku vyváženého do Společenství (dále jen "nejlépe prodávaný vyvážený typ") společností JSC Uralkali, který tvoří více než 99 % tohoto vývozu, vykazovaly během období šetření neobvyklé tendence.
Bylo zjištěno, že během období šetření bylo 77 % domácího prodeje nejlépe prodávaného vyváženého typu uskutečněno jednomu odběrateli v Rusku a že se prodejní cena pro tohoto konkrétního odběratele v průběhu jednoho měsíce uprostřed období šetření více než zdvojnásobila.
Cena za stejný typ výrobku rostla zároveň i pro ostatní domácí odběratele, ale pouze o rozpětí okolo 40 %.
Přezkoumání růstu cen dalších typů potaše prodávaných na domácím trhu prokázalo podobné zvýšení cen o přibližně 40 % během období šetření.
(21) S ohledem na tuto zvláštní situaci na trhu, pokud jde o tvorbu cen pro klíčový typ výrobku s cílem vypočítat dumpingové rozpětí, se má za to, že takový prodej podle čl. 2 odst.
3 základního nařízení nepřipouští přiměřené srovnání. Vzhledem k významu takového prodeje v rámci objemu domácího prodeje daného typu a významu tohoto typu pro celkový objem vývozu potaše, kterou dotčená společnost vyváží do Společenství, se považuje za přiměřené tento určitý prodej danému odběrateli nezohledňovat.
Zbývající domácí prodej tohoto typu výrobku jiným odběratelům nedosáhl 5 % hranice, která je považována za nezbytnou, aby mohl být označen za reprezentativní.
Z tohoto důvodu byla běžná hodnota pro tento typ výrobku vypočtena na základě výrobních nákladů dotčeného vyvážejícího výrobce, ke kterým byla připočtena přiměřená částka na prodejní, správní a režijní náklady a zisk. Výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku byla v souladu s první větou čl.
2 odst. 6 základního nařízení založena na aktuálních údajích týkajících se výroby a prodeje obdobného výrobku vyvážejícího výrobce, kterého se šetření týká, v běžném obchodním styku.
(22) Společnost JSC Uralkali vyjádřila názor, že zmíněná "zvláštní situace na trhu" podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se nevztahuje na prodej dotčeného výrobku danému odběrateli, a proto měla být pro určení běžné hodnoty použita cena dotčeného typu výrobku na domácím trhu. V tomto směru byl vznesen argument i), že čl. 2 odst. 3 základního nařízení by se nepoužil v případě "uměle vysokých cen" a ii), že zvláštní podmínky, které platily pouze pro jednoho určitého zákazníka, nemohou vytvořit "zvláštní situaci na trhu" pro ruský domácí trh jako celek. Kromě toho bylo uvedeno, že dané ceny byly výsledkem "tržních sil" a odrážely "aktuální situaci na trhu".
2 odst. 3 základního nařízení, netvoří vyčerpávající výčet a že zvláštnost trhu je třeba posuzovat, mimo jiné, ve světle cenových změn a tendencí a nejen na základě absolutní úrovně cen.
V tomto případě nebyl jak prodej za nízké ceny, tak ani prodej za ceny vysoké při výpočtu zohledňován, jelikož neodrážel trvalou úroveň cen a zároveň se nezdálo, že by tyto ceny odrážely působení tržních sil, neboť u žádných dalších typů výrobku nebo jiných zákazníků společnosti JSC Uralkali nebyly podobné tendence zjištěny. Ustanovení čl.
2 odst. 3 základního nařízení rovněž stanoví, že běžná hodnota může být početně zjištěna v situacích kdy " … tyto prodeje nepřipouštějí z důvodu zvláštní situace na trhu přiměřené srovnání…".
To jasně povoluje, aby ve stávající situaci nebyl jako základ pro určení běžné hodnoty zohledněn takový prodej odběrateli, o němž se má za to, že nepřipouští přiměřené srovnání.
Tento závěr se nevztahuje na ruský trh jako celek, ale především na zmíněný prodej uskutečněný společností JSC Uralkali.
(24) Pokud jde o společnost JSC Silvinit, jejíž objem prodeje jednoho typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou nebo přesahující jednotkové náklady představuje více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu a zároveň vážený průměr cen daného typu je roven nebo přesahuje upravené jednotkové náklady, je běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočtené jako vážený průměr cen všech prodejů daného typu výrobku na domácím trhu uskutečněných během období šetření, bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový či nikoli.
(25) Druhý typ výrobku společnosti JSC Silvinit se prodával za domácí cenu v množství nepostačujícím pro to, aby bylo možno stanovit odpovídající základ pro určení běžné hodnoty, a musela být tedy použita jiná metoda. V tomto případě byla použita početně zjištěná běžná hodnota podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení. Běžná hodnota byla stanovena jako součet upravených jednotkových nákladů vyváženého typu, upravený o přiměřené částky za prodejní, správní a režijní náklady a o přiměřený zisk, a to na základě skutečných údajů ohledně výroby a prodeje obdobného výrobku v běžném obchodním styku šetřeným vyvážejícím výrobcem podle první věty čl. 2 odst. 6 základního nařízení.
(26) Společnost JSC Uralkali tvrdila, že ziskové rozpětí použité pro stanovení běžné hodnoty řádně nezohlednilo úpravy cen plynu, jelikož zisky použité pro početně zjištěné běžné hodnoty byly odvozeny z účetnictví společnosti před úpravami. Toto zdůvodnění však nemohlo být přijato, protože v souladu s čl.
2 odst. 6 základního nařízení by se početně zjištěná běžná hodnota měla stanovit na základě skutečných částek zisku, které společnost zaznamenala na domácím trhu.
(27) Pokud jde o náklady na energie, jako jsou elektřina a plyn, které se používají při těžbě a výrobních procesech dotčeného výrobku, šetření dospělo k závěru, že zmíněné náklady tvoří významnou část celkových nákladů na výrobu potaše nejen v Rusku, ale i v ostatních výrobních zemích.
V tomto ohledu se vyjádřilo výrobní odvětví Společenství ve smyslu, že náklady na energie na jednotku elektřiny a plynu, které ruské společnosti platí dodavatelům služeb, neodráží přiměřeně skutečné výrobní náklady na zakoupenou elektřinu a plyn.
(28) S přihlédnutím k těmto tvrzením bylo v tomto případě rovněž považováno za vhodné porovnat jednotkové náklady žadatelů na nákup energií s náklady jiných předních výrobců potaše, kteří využívají srovnatelné výrobní metody, mají podobnou úroveň výstupu a srovnatelné přírodní výhody.
Jelikož v Rusku nejsou žádní další výrobci potaše, byly tyto informace vyžádány a získány od předního výrobce potaše v Kanadě.
(29) Poskytnuté údaje ukázaly, že energetické požadavky kanadského výrobce byly podobné požadavkům žádajících ruských výrobců a že elektřina a plyn zakoupené touto společností pochází z domácích hydroelektrických zdrojů a hlavních plynových nalezišť stejně jako elektřina a plyn používané ruskými společnostmi.
Ze srovnání vyplynulo, že jednotkové náklady na elektřinu, které vydává kanadský výrobce, nejsou příliš odlišné od nákladů ruských výrobců.
(30) Pokud jde o dodávky plynu, bylo na základě údajů ze zveřejněné výroční zprávy za rok 2003 společnosti OAO Gazprom, ruského dodavatele plynu (jehož regionální distributor byl rovněž dodavatelem pro dané vyvážející výrobce), zjištěno, že domácí cena plynu účtovaná těmto dvěma ruským výrobcům byla ve srovnání s vývozní cenou z Ruska přibližně pětinová.
Stejná zpráva jasně uvádí, že "společnost OAO Gazprom nevykázala na domácím trhu žádný zisk".
Přestože nejsou oficiálně k dispozici informace o ziskovosti ruských cen plynu na domácím trhu, poukazují tisková vyjádření zdrojů blízkých ruské vládě, jakož i údaje získané ze zdrojů specializovaných na informace o trhu a z vládních internetových stránek jasně na to, že ceny plynu účtované domácím odběratelům byly hluboko pod úrovní úhrady nákladů.
Mimo to platili ruští výrobci za plyn cenu značně nižší než výrobci kanadští.
(31) S ohledem na výše uvedené bylo poukázáno na to, že ceny účtované ruským dodavatelem plynu ruským výrobcům potaše během období šetření nemohly odpovídajícím způsobem odrážet náklady spojené s výrobou plynu, pokud se porovnají s vývozní cenou plynu z Ruska a s cenou, kterou účtuje kanadský dodavatel plynu přednímu průmyslovému uživateli v Kanadě. Z tohoto důvodu byla v souladu s čl.
2 odst. 5 základního nařízení provedena úprava výrobních nákladů obou žadatelů.
S ohledem na neexistenci jiného přiměřeného základu byla úprava provedena za pomoci informací o vývozní ceně plynu, čistých nákladech na dopravu, vývozním clu, dani z přidané hodnoty a spotřební dani.
(32) V této souvislosti se jeden z žadatelů vyjádřil ve smyslu, že poplatky za plyn byly v jeho účetních záznamech řádně uvedeny, a podle čl. 2 odst.
5 základního nařízení tedy není důvod k úpravě. V reakci na tento argument je třeba poznamenat, že není sporu o tom, že by společnost nesprávně účtovala uhrazené fakturované ceny, ale úprava je odůvodněná tím, že cena zakoupeného plynu neodráží odpovídajícím způsobem náklady spojené s výrobou a distribucí plynu.
(33) Pokud jde o úpravu nákladů na plyn, vyjádřily se ruské úřady v tom smyslu, že Komise nevzala v potaz rozdílné náklady na dopravu plynu, který se prodává na domácím trhu pro průmyslové užití, a plynu prodávaného na vývoz.
Je třeba připomenout (viz 31. bod odůvodnění), že srovnání, které vedlo k úpravě, bylo provedeno mezi cenami plynu, jež byly skutečně hrazeny společnostmi, a vývozními cenami, které ruský dodavatel plynu OAO Gazprom účtuje při vývozu z Ruska, čistými náklady na dopravu, vývozním clem, daní z přidané hodnoty a spotřební daní.
Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(34) Jeden z žadatelů tvrdil, že měl značně nižší jednotkové výrobní náklady během prvního čtvrtletí 2004 (tj. v posledním čtvrtletí období šetření) v důsledku vyšší efektivity a nižších nákladů na údržbu a že by tyto nižší jednotkové náklady měly tvořit základ výrobních nákladů pro celé období šetření.
Této žádosti nebylo vyhověno, jelikož odpovídajícím základem pro určení zmíněných nákladů je celé období šetření a nikoliv jen náklady zaznamenané ve výjimečném, kratším období.
(35) S ohledem na výrobní náklady vyjádřilo výrobní odvětví Společenství stanovisko, že by odpisy dlouhodobých aktiv měly být pro účely stanovení výrobních nákladů žadatelů založeny na reprodukčních nákladech takových aktiv (např. na nové důlní šachty a strojní zařízení apod.). V tomto ohledu se hovořilo o tom, že odpisy, za jejichž základ se běžně pokládá původní nabývací hodnota dlouhodobých aktiv, by podle čl.
2 odst. 5 základního nařízení neodrážely odpovídajícím způsobem náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku.
Z uvedených důvodů se objevil požadavek, aby byla provedena úprava nákladů ruských výrobců směrem vzhůru.
(36) Pokud jde o tento požadavek, bylo uvedeno, že odpisy založené na nabývací hodnotě a zbytkové životnosti dlouhodobých aktiv se zdají být v souladu a účetními postupy těžebního průmyslu.
Aby se tedy dalo určit, zda odpisy zahrnuté v údajích o výrobních nákladech odrážejí odpovídajícím způsobem náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku, zaměřilo se šetření na způsob, jakým byly původní hodnoty aktiv stanoveny.
(37) Inspekce na místě v prostorách ruských výrobců prokázala, že původní hodnota jejich aktiv byla stanovena na základě ocenění provedených během privatizačního procesu, který proběhl v roce 1993.
Následně byly tyto hodnoty aktiv v letech 1993 až 1997 zrevidovány v rámci uplatňování "koeficientů pro přecenění" vydaných ruskou vládou za účelem boje s hyperinflací.
Na konci roku 1997 v návaznosti na dekret ruské vlády provedli nezávislí hodnotitelé nezávislá ocenění.
Byla přijata tři základní kritéria pro určení hodnot aktiv, jedním z nichž byla reprodukční hodnota aktiv.
Výsledek těchto nezávislých hodnocení je uveden v počáteční rozvaze žadatelů z roku 1998.
(38) Nicméně i přes ocenění původních hodnot směrem vzhůru bylo zjištěno, že se hodnoty aktiv žadatelů vyjádřené jako míra výroby k hodnotě aktiv zdají být stále o mnoho nižší než hodnoty aktiv společností, které jsou součástí výrobního odvětví Společenství, a předního kanadského výrobce s obdobným způsobem těžby a s obdobnou výrobní kapacitou.
Takové hodnocení ale nebere v úvahu zastaralost a nižší technologickou úroveň aktiv ruských výrobců, která získali ještě předtím, než v roce 1993 proběhla privatizace.
(39) Jelikož neexistují žádné hmotněprávní důkazy o tom, že by v účetnictví vyvážejících výrobců nebyly odpisy správně zaznamenány, není v současnosti možné upravit odpisové náklady v údajích o výrobních nákladech, které se používají pro stanovení běžné hodnoty žadatelů.
(40) Výrobní odvětví Společenství rovněž uvedlo, že by se ve výpočtu výrobních nákladů měly objevit i prostředky spojené s náklady na ochranu životního prostředí srovnatelné s těmi, které vynakládají výrobci ve Společenství.
Zjistilo se však, že žadatelé zmíněné náklady vynaložili a zahrnuli je do výpočtu výrobních nákladů.
Co se týče otázky, zda by takové náklady měly tvořit srovnatelný podíl a mít podobný rozsah jako náklady výrobců ve Společenství, se dospělo k závěru, že pokud žadatelé plní požadavky ruských úřadů na ochranu životního prostředí a náklady s tím spojené jsou řádně uvedeny v jejich záznamech, není žádné úpravy třeba.
A jelikož bylo zjištěno, že to platí pro oba žadatele, nebyl důvod provést úpravu za náklady na ochranu životního prostředí.
2. Vývozní cena
Společnost JSC Silvinit (dále jen "Silvinit")
(41) Pokud jde o Silvinit, bylo zjištěno, že většina prodeje potaše této společnosti do Společenství během období šetření byla provedena švýcarské obchodní společnosti, která není ve spojení. Pro účely tohoto šetření a podle čl.
2 odst. 8 základního nařízení byly pro výpočet vývozní ceny použity skutečně zaplacené ceny nebo ceny, které má tato obchodní společnost Silvinitu zaplatit.
(42) Bylo však zjištěno, že byly prostřednictvím ruské obchodní společnosti International Potash Company (dále jen "IPC"), která je se Silvinitem ve spojení, provedeny dvě transakce směřující ke společnosti ve spojení z Belgie, jejíž jméno je Ferchimex AS (dále jen "Ferchimex") a která dovezenou potaš zpracovala na výrobek, jenž není předmětem šetření. Podle čl.
2 odst. 9 základního nařízení nemusí být ceny, které IPC účtuje Ferchimexu, zohledněny, pokud nejsou považovány za spolehlivé.
V rámci obou transakcí byly ceny účtované Ferchimexu zhruba podobné cenám za stejné typy prodávané nezávislým odběratelům ve Společenství.
Navíc se obě transakce týkaly pouze malých množství.
Obě byly proto zahrnuty do celkového určení vývozní ceny.
Společnost JSC Uralkali (dále jen "Uralkali")
(43) Pokud jde o Uralkali, bylo zjištěno, že během období šetření byl veškerý prodej potaše této společnosti do Společenství uskutečněn přímo hospodářskému subjektu se sídlem na Kypru, společnosti Fertexim Ltd, který je výhradním distributorem Uralkali. Proto byla vývozní cena pro tento prodej stanovena podle čl.
2 odst. 8 základního nařízení na základě skutečně zaplacených cen nebo cen, které má společnost Fertexim Ltd zaplatit.
3. Srovnání
(44) Běžná hodnota a vývozní ceny obou žadatelů byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl.
2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy u rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen.
(45) Proto tam, kde to přicházelo v úvahu a kde byly poskytnuty ověřené důkazy, byly přiznány příplatky za rozdíly v nákladech na poskytnutí slev, v nákladech na dopravu a pojištění, manipulaci a nakládku a ve vedlejších nákladech, v nákladech na balení a nákladech na poskytnutí úvěru.
4. Dumpingové rozpětí
(46) V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení byl pro každého vyvážejícího výrobce srovnán vážený průměr běžné hodnoty podle typu výrobku s váženým průměrem vývozních cen všech srovnatelných typů dotčeného výrobku, které se prodávají do Společenství.
(47) Toto srovnání sice ukázalo existenci dumpingu u obou dotčených společností, avšak na mnohem nižších úrovních, než jaké byly stanoveny dříve.
Dumpingová rozpětí, vypočtena jako vážený průměr všech typů vyvážených do Společenství, vyjádřena v procentech z celkové ceny CIF na hranice Společenství před proclením, jsou následující:
Vyvážející výrobce _BAR_ % dumpingového rozpětí _BAR_
JSC Silvinit _BAR_ 23,0 % _BAR_
JSC Uralkali _BAR_ 12,3 % _BAR_
D. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ
11 odst. 3 základního nařízení byla provedena analýza s cílem určit, zda se okolnosti s ohledem na dumping významným způsobem změnily a zda lze některé změny považovat za trvalé.
V této souvislosti bylo zjištěno, že změna dumpingových rozpětí vznikla snížením běžných hodnot žadatelů.
(49) Je třeba poznamenat, že v tomto šetření byla běžná hodnota stanovena na základě nákladů a cen žadatelů.
Kromě toho, v rozporu s předchozím šetřením, se v posledních několika letech domácí spotřeba potaše postupně zvyšovala a celkově byly prodejní ceny na domácím trhu pro oba ruské výrobce ziskové.
(50) Pokud jde o trvalou povahu vývozních cen na trzích jiných než Společenství, ani jeden z žadatelů nebyl schopen dodat podrobné údaje o jednotlivých transakcích na výrobní úrovni.
Souhrnné údaje byly nicméně získány od země určení a podle typu výrobku. To bylo uznáno za dostačující pro účely tohoto částečného prozatímního přezkumu, jelikož přesné určení prodejní ceny na takových trzích není povinné.
Při nedostatku podrobných informací a s ohledem na i) nejrůznější dodací podmínky v rámci takového prodeje (např. CIF, FOB, FCA apod.), ii) rozdílné logistické režimy a kombinace (např. železniční + námořní, pouze železniční apod.), iii) rozdíly ve vzdálenostech a nákladech na dopravu a manipulaci do různých míst určení v Asii a Jižní Americe nebyla Komise schopna přesně určit prodejní ceny do každé země.
I přesto se objevily náznaky, že úroveň prodejních cen na trzích mimo Společenství je s přihlédnutím k nákladům na dopravu srovnatelná s úrovní ve Společenství.
(51) Při zohlednění všech zmíněných faktorů se považuje za vhodné změnit stávající opatření, která se týkají žadatelů, prostřednictvím snížení dumpingových rozpětí na hodnoty zjištěné tímto šetřením.
9 odst. 4 základního nařízení nesmí být antidumpingové clo vyšší než dumpingové rozpětí, které bylo zjištěno, a musí být nižší než toto rozpětí, pokud takové menší clo postačuje k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství.
Vzhledem k tomu, že stávající clo pro žadatele bylo stanoveno na základě dumpingového rozpětí a že nová dumpingová rozpětí jsou nižší než dříve stanovená dumpingová rozpětí, je třeba toto clo upravit vzhledem k novému nižšímu dumpingovému rozpětí, které bylo zjištěno v tomto šetření, konkrétně na 23,0 % pro společnost JSC Silvinit a 12,3 % pro společnost JSC Uralkali.
(53) Zúčastněné strany byly informovány o hlavních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se dospělo k záměru doporučit, aby antidumpingové clo původně uložené nařízením (EHS) č. 3068/92 bylo změněno.
Dostaly rovněž příležitost předložit svá stanoviska a požádat o slyšení.
Všechna stanoviska byla v případě potřeby zohledněna.
E. ZÁVAZKY
(54) V návaznosti na zveřejnění závažných skutečností a úvah, na jejichž základě se dospělo k záměru doporučit, aby bylo antidumpingové clo původně uložené nařízením (EHS) č. 3068/92 změněno, nabídli oba žadatelé cenové závazky v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(55) Rozhodnutím 2005/802/ES [9] Komise přijala cenové závazky, které jí žadatelé nabídli.
Důvody k přijetí tohoto závazku uvádí zmíněné rozhodnutí.
F. PODOBA OPATŘENÍ S OHLEDEM NA ŽADATELE
(56) Stávající opatření jsou použitelná pro osm kódů KN a zahrnují pevné částky v rozmezí od 19,61 EUR/t do 40,63 EUR/t v závislosti na typu výrobku.
Během současného období šetření bylo však zjištěno, že se téměř veškerý vývoz ze strany žadatelů do Společenství omezil na typ výrobku podle jednoho kódu KN.
(57) Proto s ohledem na nedostatek informací o jiných typech výrobku a s ohledem na to, že se tento určitý typ potaše zdá být nejčastěji prodáván, se za nejpřiměřenější způsob pro zavedení pozměněných cel pokládá nahrazení všech pevných částek jediným valorickým clem pro všechny typy potaše, které žadatelé vyrábějí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 3068/92 se mění takto:
1. Článek 1 se mění takto:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu chloridu draselného kódů KN 31042010, 31042050, 31042090 a speciálních směsí kódů KN ex31052010 (kód TARIC 3105201010 a 3105201020), ex31052090 (kód TARIC 3105209010 a 3105209020), ex31056090 (kód TARIC 3105609010 a 3105609020), ex31059091 (kód TARIC 3105909110 a 3105909120), ex31059099 (kód TARIC 3105909910 a 3105909920) pocházejících z Běloruska nebo Ruska.";
b) v odstavci 3 se záhlaví tabulky, které se vztahuje k "Rusku" nahrazuje tímto:
"Rusko (všechny společnosti s výjimkou JSC Silvinit a JSC Uralkali – Doplňkový kód TARIC A999)";
c) vkládá se nový odstavec, který zní:
"3a. Pro dovoz níže uvedených vyvážejících výrobců je sazba antidumpingového cla, která se vztahuje na čistou cenu franko hranice Společenství před proclením, pro výrobky popsané v odstavci 1 tato:
Společnost _BAR_ Celní sazba _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
– JSC Silvinit, Solikamsk, Rusko _BAR_ 23,0 % _BAR_ A665 _BAR_
– JSC Uralkali, Berezniki, Rusko _BAR_ 12,3 % _BAR_ A666" _BAR_
2. V článku 1a se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Dovoz výrobků deklarovaných k propuštění do volného oběhu je osvobozen od antidumpingového cla uloženého článkem 1 pod podmínkou, že tyto výrobky vyrábějí společnosti, jejichž závazek byl Komisí přijat a jejichž jména jsou uvedena v nařízení Komise (ES) č. 858/2005 a v rozhodnutí Komise 2005/802/ES ve znění pozdějších předpisů, a že tyto výrobky byly dovezeny v souladu s uvedenými právními akty Komise."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1892/2005
ze dne 14. listopadu 2005
o zastavení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1) Dne 9. září 1993 uložila Rada nařízením (EHS) č. 2474/93 [2] konečné antidumpingové clo ve výši 30,6 % z dovozu jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR"), (dále jen "původní opatření").
Dne 18. ledna 1997, po provedení šetření zaměřeného na obcházení předpisů, bylo toto clo rozšířeno nařízením Rady (ES) č. 71/97 na dovoz některých dílů jízdních kol pocházejících z ČLR.
(2) Dne 14. července 2000, po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení, rozhodla Rada nařízením (ES) č. 1524/2000 [3], že výše uvedená opatření by měla být zachována.
(3) Dne 14. července 2005, po prozatímním přezkumu podle čl. 11. odst. 3 základního nařízení (dále jen "předchozí šetření"), změnila Rada nařízením (ES) č. 1095/2005 konečné antidumpingové clo z dovozu jízdních kol pocházejících z ČLR. Upravená celní sazba vztahující se na čistou cenu franko hranice Společenství před proclením je pro dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR stanovena na 48,5 %.
2. Současné šetření
(4) Komise obdržela žádost společnosti Giant China Co., Ltd. (dále jen "žadatel") o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(5) Žádost obsahovala přímé důkazy předložené žadatelem, že se změnily okolnosti, na jejichž základě byla zavedena předmětná opatření, a že jsou tyto změny trvalé povahy.
Žadatel mimo jiné tvrdil, že se podstatně změnily okolnosti dotýkající se statusu tržního hospodářství.
Žadatel zejména tvrdil, že v současné době splňuje požadavky pro přiznání statusu tržního hospodářství podle čl. 2 odst.
7 písm. b) základního nařízení. Kromě toho žadatel poskytl důkazy o tom, že by srovnání běžné hodnoty založené na jeho vlastních nákladech/cenách na domácím trhu a na jeho vývozních cenách do rozšířené Evropské unie vedlo k dumpingovému rozpětí výrazně pod úrovní současného opatření.
Žadatel tudíž uváděl, že k vyrovnání dumpingu není nadále nutno zachovat současnou výši opatření.
(6) Po konzultaci s poradním výborem zahájila Komise oznámením [4] dne 19. února 2005 částečný prozatímní přezkum omezený co do rozsahu na zkoumání, zda žadatel podnikal v podmínkách tržního hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, nebo případně zda žadatel splnil požadavky pro stanovení individuálního cla v souladu s čl. 9 odst. 5 základního nařízení.
(7) Komise zaslala žadateli dotazník a formulář žádosti o status tržního hospodářství podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
(8) Šetření se týkalo období od 1. ledna do 31. prosince 2004 (dále jen "období šetření").
3. Strany dotčené šetřením
(9) Komise oficiálně informovala vyvážejícího výrobce, zástupce vyvážející země a výrobce ve Společenství o zahájení přezkumu.
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost písemně sdělit svá stanoviska, předložit informace a důkazy a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
Všem zúčastněným stranám, které o to požádaly a které prokázaly, že mají ke slyšení důvod, bylo slyšení poskytnuto.
B. DOTČENÝ VÝROBEK
(10) Dotčený výrobek je totožný s výrobkem, kterým se zabývalo původní šetření i předchozí šetření, jde tedy o jízdní a jiná kola (včetně dodávkových tříkolek), bez motoru, v současnosti zařaditelné do kódů KN 87120010, 87120030 a 87120080 (dále jen "dotčený výrobek").
Nebyl nalezen důkaz, že se okolnosti ohledně dotčeného výrobku od zavedení opatření podstatně změnily.
C. VÝSLEDEK ŠETŘENÍ
1. Status tržního hospodářství
(11) V rámci šetření, které bylo uzavřeno nařízením (ES) č. 1095/2005, bylo zjištěno, že žádný z čínských vyvážejících výrobců žádajících o status tržního hospodářství nesplnil kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení z důvodů uvedených ve 31. až 33. bodě odůvodnění uvedeného nařízení. Žadatel patřil ke společnostem, jimž byl v rámci tohoto šetření status tržního hospodářství odmítnut.
(12) Vzhledem ke skutečnosti, že závěry týkající se žádosti o status tržního hospodářství z předchozího šetření zůstávají v platnosti také pro rok 2004, tj. období šetření současného šetření, bylo po konzultaci s poradním výborem rozhodnuto, že žadateli nebude status tržního hospodářství přiznán, jelikož nesplnil kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
2. Individuální zacházení
(13) V rámci předchozího šetření byl také učiněn závěr, že čínští vyvážející výrobci, kteří žádali o individuální zacházení, nesplnili nezbytné požadavky pro individuální zacházení podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení z důvodů uvedených ve 45. až 47. bodě odůvodnění nařízení 1095/2005.
(14) Žadatel patřil ke společnostem, které nesplnily nezbytné požadavky pro individuální zacházení v rámci předchozího šetření a závěry tohoto šetření zůstávají v platnosti také pro období šetření současného šetření.
V této souvislosti bylo zjištěno, že všichni vyvážející výrobci v ČLR podléhají podstatné státní kontrole, pokud jde o stanovení vývozních cen a množství dotčeného výrobku, jak je vysvětleno ve 13. bodě odůvodnění.
Proto byl učiněn závěr, že žadatel nesplňuje požadavky pro přiznání individuálního zacházení v rámci současného šetření.
3. Závěr
(15) Z výše uvedených důvodů nemohl být žadateli přiznán ani status tržního hospodářství, ani individuální zacházení.
Na tomto základě bylo shledáno, že v případě žadatele se okolnosti dumpingu v porovnání se situací převažující v období šetření použitém při šetření, které vedlo k úpravě opatření, podstatně nezměnily.
Dospělo se tudíž k závěru, že by měl být částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky do Společenství zastaven bez změny platných opatření,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Částečný prozatímní přezkum antidumpingového cla na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky se zastavuje.
2. Konečné antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 1524/2000 se zachovává.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1893/2005
ze dne 18. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1894/2005
ze dne 17. listopadu 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu štikozubce obecného v oblasti ICES V b (vody ES), VI, VII, XII a XIV plavidly plujícími pod vlajkou Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1895/2005
ze dne 18. listopadu 2005
o omezení použití některých epoxyderivátů v materiálech a předmětech určených pro styk s potravinami
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1935/2004 ze dne 27. října 2004 o materiálech a předmětech určených pro styk s potravinami a o zrušení směrnic 80/590/EHS a 89/109/EHS [1], a zejména na čl. 5 odst. 1 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Evropským úřadem pro bezpečnost potravin,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) S cílem vyhnout se rizikům pro lidské zdraví a překážkám volného pohybu zboží stanoví směrnice Komise 2002/16/ES ze dne 20. února 2002 o použití některých epoxyderivátů v materiálech a předmětech určených pro styk s potravinami [2], specifické migrační limity pro bis(2,3-epoxypropyl)ether 2,2-bis[4-(2,3-epoxypropoxy)fenyl]propan ("BADGE", tj. bisfenol-A-diglycidylether), bis(2,3-epoxypropyl)ethery bis(hydroxyfenyl)methanu ("BFDGE", tj. bisfenol-F-diglycidylether) a novolac-glycidylethery ("NOGE") a některé jejich deriváty.
(2) Směrnice 2002/16/ES stanoví, že použití a/nebo přítomnost BFDGE a NOGE může pokračovat jen do 31. prosince 2004.
Přechodné období pro BADGE bylo prodlouženo do 31. prosince 2005 do očekávaného předložení nových toxikologických údajů a jejich hodnocení Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (dále jen "úřad").
(3) Toxikologické údaje o BADGE byly dodány.
Úřad došel k závěru, že BADGE, BADGE.H2O a BADGE.2H2O nevyvolávají obavy ohledně karcinogenity a genotoxicity in vivo a že pro BADGE, BADGE.H2O a BADGE.2H2O lze stanovit přijatelný denní příjem ve výši 0,15 mg/kg tělesné váhy.
Proto pro BADGE BADGE.H2O a BADGE.2H2O lze stanovit vyšší specifický migrační limit SML(T).
Pokud jde o chlorhydriny BADGE, vzhledem k nedostatku údajů o genotoxicitě in vivo má úřad za to, že současný specifický migrační limit ve výši 1 mg/kg potravin nebo simulantů potravin je nadále přijatelný.
(4) Obchodování s materiály a předměty obsahujícími BADGE a jejich použití v souladu s tímto nařízením se proto v rámci Společenství povoluje od 1. ledna 2006.
(5) Toxikologické údaje požadované pro NOGE a BFDGE nebyly dodány včas, aby bylo možné povolit jejich hodnocení úřadem a jejich další používání.
Proto se použití ani přítomnost BFDGE a NOGE od 1. ledna 2005 v souladu se směrnicí 2002/16/ES již nepovoluje.
Vyčerpání stávajících zásob by však mělo být povoleno.
(6) Pro velké kontejnery je použití a/nebo přítomnost BADGE, NOGE a BFDGE povolena.
Vzhledem k vysokému poměru mezi objemem a plochou povrchu, vzhledem k opakovanému používání po dobu jejich životnosti, které snižuje migraci, a vzhledem ke skutečnosti, že styk s potravinami se obvykle uskutečňuje při teplotách vnějšího prostředí, bylo navrženo, že pro BADGE, NOGE a BFDGE používané v takových kontejnerech není nutné stanovovat migrační limit.
(7) Podle článku 16 nařízení (ES) č. 1935/2004 by materiály a předměty v působnosti zvláštních opatření mělo doprovázet písemné prohlášení, že tyto materiály a předměty jsou v souladu s pravidly, která se na ně vztahují.
Tento požadavek nebyl dosud do směrnice 2002/16/ES zařazen.
Je proto nezbytné tuto povinnost zavést a stanovit přechodné období.
(8) S ohledem na požadované změny a v zájmu jasnosti by směrnice 2002/16/ES měla být nahrazena novým nařízením.
(9) Směrnice 2002/16/ES stanoví, že požadavky ohledně BADGE, BFDGE a NOGE se nepoužijí pro materiály a předměty, jež již byly uvedeny do styku s potravinami před 1. březnem 2003.
Tyto materiály a předměty mohou být nadále uváděny na trh za předpokladu, že na nich bude uvedeno datum plnění.
Toto datum může být nahrazeno datem minimální trvanlivosti podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy [3] nebo jiným označením, jako např. číslem šarže požadované směrnicí Rady 89/396/EHS ze dne 14. června 1989 o údajích nebo značkách určujících šarži, ke které potravina patří [4], u potravin balených v takových materiálech nebo předmětech za předpokladu, že mezi tímto označením a datem plnění existuje souvislost, takže datum plnění lze vždy určit.
(10) Směrnice 2002/16/ES by proto měla být zrušena.
(11) Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na materiály a předměty, včetně aktivních a inteligentních materiálů a předmětů určených pro styk s potravinami podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1935/2004, které jsou vyrobeny z jedné nebo více následujících látek nebo je obsahují:
a) 2,2-bis[4-(2,3-epoxypropoxy)fenyl]propan, dále jen "BADGE" (číslo CAS 001675-54-3), a některé jeho deriváty;
b) bis(2,3-epoxypropyl)ethery bis(hydroxyfenyl)methanu, dále jen "BFDGE" (číslo CAS 039817-09-9);
c) jiné novolac-glycidylethery, dále jen "NOGE".
2. Pro účely tohoto nařízení se "materiály a předměty" rozumějí:
a) materiály a předměty vyrobené z jakéhokoli typu plastu;
b) materiály a předměty opatřené povrchovou úpravou a
c) lepidla.
3. Toto nařízení se nevztahuje na kontejnery nebo zásobní nádrže o objemu větším než 10000 litrů nebo jejich potrubí nebo potrubí s nimi spojené, které je upraveno speciální povrchovou úpravou, tzv. "vysocezátěžovým povlakem".
Článek 2
BADGE
Materiály a předměty nesmějí uvolňovat látky uvedené v příloze I v množství přesahujícím limity stavené v příloze I.
Článek 3
BFDGE
Použití a/nebo přítomnost BFDGE při výrobě materiálů a předmětů se zakazuje.
Článek 4
NOGE
Použití a/nebo přítomnost NOGE při výrobě materiálů a předmětů se zakazuje.
Článek 5
Písemné prohlášení
Ve fázích uvádění na trh s výjimkou maloobchodního prodeje musí být materiály a předměty obsahující BADGE a jeho deriváty doprovázeny písemným prohlášením v souladu s článkem 16 nařízení (ES) č. 1935/2004.
K doložení shody s požadavky musí být k dispozici příslušná dokumentace.
Tato dokumentace musí být k dispozici na žádost příslušných orgánů.
Článek 6
Přechodná ustanovení
1. Články 2, 3 a 4 se nevztahují na materiály a předměty uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b) a c), které byly uvedeny do styku s potravinami před 1. březnem 2003.
2. Články 3 a 4 se nevztahují na materiály a předměty, které jsou v souladu se směrnicí 2002/16/ES a byly uvedeny do styku s potravinami před 1. lednem 2005.
3. Článek 5 se nevztahuje na materiály a předměty podle čl. 1 odst. 2 písm. a, b) a c), které byly uvedeny do styku s potravinami před 1. lednem 2007.
4. Materiály a předměty uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 mohou být uváděny na trh za předpokladu, že na nich bude uvedeno datum plnění.
Datum plnění lze nahradit jiným označením, pokud toto označení umožní určit datum plnění.
Na vyžádání musí být datum plnění zpřístupněno příslušným orgánům a jakékoli osobě prosazující požadavky tohoto nařízení.
5. Odstavce 1 až 4 se použijí, aniž jsou dotčeny požadavky směrnice 2000/13/ES.
Článek 7
Zrušení
Směrnice 2002/16/ES se zrušuje.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1896/2005
ze dne 18. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 887/2005, kterým se zavádí nouzová destilace podle článku 30 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro určitá vína v Řecku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na čl. 33 odst. 1 písm. f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 887/2005 [2] se zavedla pro některá vína vyrobená v Řecku nouzová destilace podle článku 30 nařízení (ES) č. 1493/1999.
(2) Vzhledem k tomu, že se jedná o první případ zavedení nouzové destilace v Řecku, byly zjištěny určité materiální problémy při zavádění systému.
Některým producentům, kteří si přejí se do této destilace zapojit, hrozí, že nebudou moci dodat svá vína k destilaci ve stanovené lhůtě.
K zajištění účinnosti daného opatření je proto nezbytné prodloužit lhůtu pro dodávky vína k destilaci stanovenou v nařízení (ES) č. 887/2005 až do 31. ledna 2006.
(3) Nařízení (ES) č. 887/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) V zájmu kontinuity daného opatření by mělo být toto nařízení použitelné ode dne 15. listopadu 2005.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 4 nařízení (ES) č. 887/2005 se první odstavec nahrazuje tímto:
"1. Množství vín, která jsou předmětem schválených smluv, musí být dodána do palíren nejpozději dne 31. ledna 2006. V souladu s čl. 6 odst. 1 musí být vyrobený alkohol dodán intervenční agentuře nejpozději dne 15. března 2006."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1897/2005
ze dne 18. listopadu 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 22,102 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1898/2005
ze dne 9. listopadu 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o opatření pro odbyt smetany, másla a zahuštěného másla na trhu Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na články 10, 15 a 40 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) S ohledem na zkušenosti získané v posledních letech by měly být provedeny další změny v nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [2], aby se zjednodušil režim podpory.
(2) V zájmu harmonizace by se mělo výše uvedené nařízení vztahovat i na jiné režimy odbytu stejných produktů uvedené v nařízení Komise (EHS) č. 2191/81 ze dne 31. července 1981 o poskytování podpory pro nákup másla neziskovými institucemi a organizacemi [3], v nařízení Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [4] a v nařízení Komise (EHS) č. 1609/88 ze dne 9. června 1988, kterým se stanoví termín pro uskladnění másla prodávaného na základě nařízení (EHS) č. 3143/85 a (EHS) č. 2571/97 [5].
(3) V zájmu jasnosti a srozumitelnosti by proto měla být nařízení (EHS) č. 2191/81, (EHS) č. 1609/88, (EHS) č. 429/90 a (EHS) č. 2571/97 zrušena a nahrazena novým nařízením.
(4) Intervenční režimy stanovené nařízením Komise (EHS) č. 3143/85 ze dne 11. listopadu 1985 o prodeji intervenčního másla určeného k přímé spotřebě ve formě zahuštěného másla za snížené ceny [6] a nařízením Komise (EHS) č. 3378/91 ze dne 20. listopadu 1991, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro prodej másla z intervenčních zásob na vývoz a o změně nařízení (EHS) č. 569/88 [7], nebyly po několik let používány a současná tržní situace neodůvodňuje jejich zachování.
(5) Nařízení (EHS) č. 3143/85 a (EHS) č. 3378/91 by měla být proto zrušena.
(6) Ve Společenství existují přebytky na trhu s máslem.
Článek 13 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že pokud vzniknou přebytky mléčných výrobků nebo pokud hrozí, že vzniknou, může Komise rozhodnout o poskytnutí podpory, která umožní nákup smetany, másla a zahuštěného másla za snížené ceny.
(7) Na trhu másla Společenství existují také značné zásoby vzniklé v důsledku intervenčních opatření prováděných podle čl. 6 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1255/1999. Během mléčného hospodářského roku není možné zbavit se běžným způsobem všech těchto zásob. Proto by měla být k usnadnění odbytu másla přijata zvláštní opatření uvedená v čl. 6 odst. 4 druhém pododstavci výše uvedeného nařízení.
(8) Máslo prodané prostřednictvím intervenčních opatření musí být uskladněno před stanoveným termínem.
Tento termín by měl být stanoven s ohledem na tržní situaci, trendy ve skladování másla a dostupná množství.
(9) Pro účely vymezení toho, jaké druhy másla a smetany jsou způsobilé pro podporu pro výrobu cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin, by mělo být stanoveno, že máslo a smetana musí splňovat požadavky stanovené v čl. 6 odst. 3 a 6 nařízení (ES) č. 1255/1999, aby byly způsobilé pro podporu.
(10) Aby se zaručilo, že subvencovány budou jen produkty zajišťující vysokou úroveň ochrany zdraví, měly by máslo, zahuštěné máslo a smetana způsobilé pro podporu splňovat požadavky směrnice Rady 92/46/EHS ze dne 16. června 1992 o hygienických předpisech pro produkci syrového mléka, tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků a jejich uvedení na trh [8].
Tyto produkty by měly být zejména připraveny ve schváleném zařízení a splňovat požadavky na označování zdravotní nezávadnosti stanovené v oddílu A kapitoly IV přílohy C uvedené směrnice.
(11) Mělo by být stanoveno, že s výjimkou produktů kódu KN ex04051030 se nesmí s produkty kódů KN 0401 až 0406 a určitými směsmi zacházet jako s meziprodukty.
(12) V případě zahuštěného másla by mělo být v zájmu jasnosti potvrzeno, že výrobní metoda, používaná už po mnoho let, může zahrnovat frakcionaci, aby tak byl brán ohled na technologický vývoj ve výrobě a použití suroviny.
Mělo by být rovněž uznáno, že zahuštěné máslo může být ve schváleném zařízení získáno ze smetany, másla nebo mléčného tuku kódu KN ex04059010, které byly vyrobeny v omezeném maximálním období před jejich použitím při výrobě zahuštěného másla.
V tomto případě by měl být mléčný tuk uložen, zabalen a přepravován v souladu s určitými požadavky.
(13) Pro sledování místa určení subvencovaných produktů by měla být stanovena pravidla pro používání a zjišťování stopovacích látek v takových produktech a pro minimální obsah stopovacích látek.
Navíc by měly být vyloučeny určité stopovací látky, které se přidávají ve velkých množstvích.
(14) S cílem usnadnit ověřování dodržení lhůty pro přidávání produktů podle tohoto režimu do konečných produktů by mělo být na obalu vyznačeno číslo nabídkového řízení.
(15) Zařízení, v nichž jsou prováděny různé výrobní, zpracovatelské a mísicí úkony, na které se vztahuje tento režim, včetně výroby mléčného tuku, by měla být schválena.
K získání takového schválení by měla zařízení splnit řadu podmínek a učinit určité závazky.
Nebudou-li určité podmínky nebo závazky dodržovány, mělo by být schválení odebráno nebo pozastaveno na dobu odpovídající závažnosti porušení.
(16) S cílem zajistit všem kupujícím rovný přístup k máslu a to, že podpora bude stanovena ve striktně nezbytné výši, a zajistit dále účinnou kontrolu příslušných množství, by mělo být využito stálé nabídkové řízení.
(17) S cílem umožnit Komisi využívat pružnost, kterou potřebuje k řádnému řízení odbytových opatření, by jí mělo být povoleno rozhodnout o tom, že v rámci nabídkového řízení nebudou vybrány žádné nabídky.
(18) Rozsah snížení ceny nebo výše podpory, když je vyplacena dříve, než máslo dospěje do místa svého konečného určení, opravňuje k zavedení režimu jistot, tj. paušálních jistot na nabídkové řízení nebo jistot na zpracování určovaných podle ceny nebo výše podpory, které mají zaručit, aby úspěšní účastníci nabídkového řízení své povinnosti skutečně splnili.
Měly by být ale přijaty určité odchylky od nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty [9], aby se zohlednily zvláštní rysy opatření pro odbyt.
(19) Aby se zaručilo, že jsou opatření pro odbyt uplatňována jednotným způsobem a že jsou kontrolní postupy účinné, by měly být subvencované produkty s přídavkem nebo bez přídavku stopovacích látek, dále nezpracovávané nebo zpracovávané na zahuštěné máslo, přidány do konečných produktů ve stanovených lhůtách.
S ohledem na podporu a jistotu na zpracování by měla být vypočtena sankce vyjádřená ekvivalentem másla pro případy, kdy subvencované produkty nejsou použity a přidány do konečných produktů ve stanovené lhůtě.
Pokud ale kupující nemůže využít základní produkty obsahující stopovací látky z řádně oprávněných obchodních důvodů, mělo by být úspěšnému účastníkovi za určitých podmínek povoleno, aby tyto produkty přepracoval.
(20) S ohledem na současnou tržní situaci a snižování částky podpory stanovené prostřednictvím nabídkového řízení v posledních letech by měla být jistota na nabídkové řízení snížena.
(21) Prodané máslo by mělo být v zásadě pod kontrolou od okamžiku vyskladnění až do jeho přidání do konečných produktů, jak jsou definovány.
Mělo by se rozlišovat mezi kontrolními opatřeními určenými k záruce, že subvencované produkty nebudou použity na jiné účely, než je jejich zamýšlené použití podle toho, zda máslo obsahuje nebo neobsahuje stopovací látky, a podle použitých množství a velikostí zařízení, která produkty využívají.
Měla by být rovněž přijata adekvátní kontrolní opatření pro mléčný tuk, máslo a smetanu určené pro výrobu zahuštěného másla, včetně kontroly k zajištění, že tyto produkty neobsahují jiné tuky než máselný tuk.
(22) Opatření pro odbyt mohou zahrnovat poskytnutí podpory na zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě.
Pro záruku, že tato podpora bude stanovena na úrovni, která je nezbytně nutná, a pro možnost účinné kontroly příslušných množství by mělo být využito stálé nabídkové řízení, které také zajistí zúčastněným hospodářským subjektům rovný přístup.
Podpora by měla být navíc poskytnuta jen na máslo poskytující vysokou úroveň ochrany zdraví.
(23) Měly by být přijaty kroky k záruce, že ve všech stadiích uvádění na trh bude rozlišováno mezi zahuštěným máslem určeným k přímé spotřebě a jinými typy másla.
Za tím účelem by měla být přijata ustanovení o složení a popisu zahuštěného másla.
S ohledem na zajištění shody s cíli tohoto nařízení by měla být stanovena lhůta pro zpracování másla a smetany na zahuštěné máslo a jeho balení.
(24) Měl by být uplatňován systém kontrol, který zajistí, že zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě nebude použito k jiným účelům, a s ohledem na zvláštní charakter úkonu, zejména v souvislosti s výrobou zahuštěného másla, by měly být dotčené strany požádány o vedení skladového účetnictví.
Tyto kontroly by ale měly skončit ve stadiu bezprostředně předcházejícím převzetí maloobchodem.
(25) Aby mohlo být máslo nakoupeno za sníženou cenu, zejména neziskovými institucemi a organizacemi, měla by být stanovena podrobná pravidla pro poskytování podpory pro máslo nakupované takovými subjekty.
Podpora by měla být nicméně poskytnuta jen pro máslo splňující určitá jakostní kritéria a poskytující vysokou úroveň ochrany zdraví.
(26) Kvůli kontrole by podpora měla být omezena na máslo nakoupené v členském státě příjemce od schváleného dodavatele v tomto členském státě.
Pro usnadnění kontroly by mělo být předepsáno, jak mají být označeny obaly másla způsobilého pro podporu.
(27) Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
OBSAH
KAPITOLA I: Obecná ustanovení (články 1–3)
KAPITOLA II: Prodej intervenčního másla za snížené ceny a poskytování podpory pro máslo, zahuštěné máslo a smetanu určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin
ODDÍL 1: Definice (článek 4)
ODDÍL 2: Způsobilost pro podporu (článek 5)
ODDÍL 3: Požadavky týkající se užití a přidávání intervenčního másla, másla, zahuštěného másla a smetany (články 6–11)
ODDÍL 4: Schválení (články 12–15)
ODDÍL 5: Nabídková řízení (články 16–30)
ODDÍL 6: Prodej intervenčního másla prostřednictvím nabídkového řízení (články 31–32)
ODDÍL 7: Poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení (články 33–35)
ODDÍL 8: Kontroly (články 36–45)
ODDÍL 9: Požadavky na podávání zpráv (článek 46)
KAPITOLA III: Poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřeběve Společenství
ODDÍL 1: Definice a podmínky způsobilosti (články 47–48)
ODDÍL 2: Nabídkové řízení (články 49–58)
ODDÍL 3: Požadavky týkající se přidávání (články 59–62)
ODDÍL 4: Schválení (články 63–65)
ODDÍL 5: Kontroly a požadavky na podávání zpráv (články 66–70)
KAPITOLA IV: Podpora pro nákup másla neziskovými institucemi a organizacemi
ODDÍL 1: Definice a podmínky způsobilosti (články 71–73)
ODDÍL 2: Podpora, provádění, kontroly a podávání zpráv (články 74–83)
KAPITOLA V: Zrušující a závěrečná ustanovení (články 84–86)
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Toto nařízení stanoví pravidla pro:
a) prodej intervenčního másla za snížené ceny, které bylo nakoupeno podle čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1255/1999 a uskladněno před 1. lednem 2003 a které je určeno k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin definovaných jako "konečné výrobky" v čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení;
b) poskytování podpory pro:
i) využití másla, zahuštěného másla a smetany, které jsou určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin definovaných jako "konečné výrobky" v čl. 4 odst. 1,
ii) zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství,
iii) nákup másla neziskovými institucemi a organizacemi.
Článek 2
Intervenční máslo uvedené v čl. 1 písm. a) se prodává za snížené ceny a podpora uvedená v čl. 1 písm. b) bodech i) a ii) se poskytuje na základě stálého nabídkového řízení organizovaného každou intervenční agenturou.
Článek 3
Výdaje vzniklé v souvislosti s opatřeními uvedenými v článku 1 se považují za intervenci, která má stabilizovat zemědělský trh podle čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 [10].
KAPITOLA II
PRODEJ INTERVENČNÍHO MÁSLA ZA SNÍŽENÉ CENY A POSKYTOVÁNÍ PODPORY PRO MÁSLO, ZAHUŠTĚNÉ MÁSLO A SMETANU URČENÉ K POUŽITÍ PŘI VÝROBĚ CUKRÁŘSKÝCH VÝROBKŮ, ZMRZLINY A JINÝCH POTRAVIN
ODDÍL 1
DEFINICE
Článek 4
1. Pro účely této kapitoly se použijí tyto definice:
a) "konečnými výrobky" se rozumí výrobky kódů KN uvedené v příloze I a rozdělené podle kategorie složení A a B, jak jsou touto přílohou vymezeny;
b) "meziprodukty" se rozumí:
i) jiné výrobky než výrobky kódů KN 0401 až 0406 a jiné než směsi uvedené v příloze II,
ii) výrobky kódu KN ex04051030 o obsahu máselného tuku 82 % nebo vyšším, které byly vyrobeny výhradně ze zahuštěného másla uvedeného v článku 5 nebo v článku 7, s přídavkem nebo bez přídavku smetany a v zařízení schváleném pro tento účel podle článku 13 s podmínkou, že do těchto meziproduktů byly přidány stopovací látky uvedené v čl. 8 odst. 1;
c) "výrobní šarží" se rozumí množství meziproduktů nebo konečných výrobků vyrobených z intervenčního másla, másla nebo zahuštěného másla nebo smetany identifikovaná ve vztahu k celé nabídce nebo části nabídky uvedené v článku 20;
d) "tunou ekvivalentu másla" se rozumí jedna tuna másla o obsahu mléčného tuku 82 %, 0,82 tuny zahuštěného másla nebo 2,34 tuny smetany.
2. Pro účely této kapitoly se s výjimkou článků 10, 13, 14 a 15 a oddílu 8 považuje Hospodářská unie belgicko-lucemburská za jeden členský stát.
ODDÍL 2
ZPŮSOBILOST PRO PODPORU
Článek 5
1. Pro podporu jsou způsobilé jen:
a) máslo vyrobené přímo a výhradně z pasterizované smetany, které splňuje požadavky stanovené v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 a požadavky vnitrostátní jakostní třídy stanovené v příloze V nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 [11] v členském státě výroby a jehož obal je podle toho označen;
b) zahuštěné máslo, podrobené nebo nepodrobené frakcionaci, které bylo zcela získáno ze smetany, másla a/nebo mléčného tuku kódu KN ex04059010;
c) smetana ve smyslu čl. 6 odst. 6 nařízení (ES) č. 1255/1999 kódů KN ex04013039 nebo ex04013099, o obsahu tuku 35 % nebo vyšším a přímo a výhradně použitá v konečných výrobcích uvedených v kategorii B přílohy I tohoto nařízení;
d) meziprodukty uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. b) bodě ii).
Máslo, zahuštěné máslo, smetana a meziprodukty uvedené v prvním pododstavci musejí splňovat požadavky směrnice 92/46/EHS, zejména pokud jde o jejich přípravu ve schváleném zařízení a požadavky na označování zdravotní nezávadnosti stanovené v oddílu A kapitoly IV přílohy C uvedené směrnice.
Aby bylo zahuštěné máslo uvedené v odst. 1 písm. b) prvním pododstavci způsobilé pro podporu, musí být zahuštěné máslo a případě mléčný tuk, který byl použit při jeho výrobě, vyrobeny v zařízení schváleném podle článku 13 a musí splňovat požadavky stanovené v příloze III.
Mléčný tuk musí být vyroben ne déle než šest měsíců před jeho použitím při výrobě zahuštěného másla podle tohoto nařízení.
ODDÍL 3
POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE VYUŽÍVÁNÍ A PŘIDÁVÁNÍ INTERVENČNÍHO MÁSLA, ZAHUŠTĚNÉHO MÁSLA A SMETANY
Článek 6
1. Intervenční máslo, máslo nebo zahuštěné máslo se přidávají výhradně a bez ohledu na jakékoli meziprodukty uvedené v článku 10 do konečných výrobků jedním z těchto způsobů:
a) po přidání stopovacích látek uvedených v čl. 8 odst. 1:
i) po zpracování intervenčního másla na zahuštěné máslo podle článku 7;
nebo
ii) bez dalšího zpracování;
b) v zařízení, kde se přidávání do konečných výrobků provádí, použitím minimálně pěti tun ekvivalentu másla měsíčně nebo 45 tun za dvanáctiměsíční období, nebo stejných množství meziproduktů:
i) po zpracování intervenčního másla na zahuštěné máslo podle článku 7;
nebo
ii) bez dalšího zpracování.
Smetana se přimíchá přímo a výhradně do konečných výrobků uvedených v příloze I kategorii B, a to jedním ze způsobů uvedených v prvním pododstavci tohoto odstavce.
2. Další zpracování konečných výrobků je povoleno jen v případě získaných výrobků některého z kódů KN, které jsou uvedeny v příloze I.
Článek 7
Pokud se intervenční máslo zpracuje na zahuštěné máslo, podrobené nebo nepodrobené frakcionaci, pak veškeré máslo přidělené účastníkovi musí být zpracováno na zahuštěné máslo splňující požadavky stanovené v příloze III a musí být vyrobeno minimální množství 100 kilogramů zahuštěného másla na 122,5 kilogramů použitého intervenčního másla.
Článek 8
1. Použije-li se při přimíchání postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a), s vyloučením jakýchkoli jiných výrobků se přidají a rovnoměrně zapracují stanovená minimální množství těchto látek:
a) má-li být intervenční máslo, máslo nebo zahuštěné máslo přimícháno do výrobků odpovídajících kategorii složení A v příloze I (dále jen "kategorie A"), stopovací látky uvedené v příloze IV;
b) má-li být intervenční máslo, máslo nebo zahuštěné máslo přimícháno do výrobků odpovídajících kategorii složení B v příloze I (dále jen "kategorie B"), stopovací látky uvedené v příloze V;
c) v případě smetany stopovací látky uvedené v příloze VI.
V případě zahuštěného másla se stopovací látky uvedené v písmenech a) a b) prvního odstavce přidají v průběhu nebo bezprostředně po výrobě ve stejném zařízení.
2. Pokud se zjistí, že například v důsledku nerovnoměrného zapracování nebo přidání nedostatečných množství je obsah jednotlivých stopovacích látek uvedených v přílohách IV a V a v bodě 1 přílohy VI o více než o 5 %, ale méně než o 30 % pod stanoveným minimálním množstvím, 1,5 % jistoty na zpracování uvedené v článku 28 propadne nebo se podpora sníží o 1,5 % za každý procentní bod pod stanovenými minimálními množstvími. Pokud se zjistí, že obsah těchto stopovacích látek je o 30 % nebo o více než 30 % pod předepsanými minimálními množstvími, pak v případě intervenčního másla jistota na zpracování uvedená v článku 28 propadne a v případě výrobků uvedených v čl. 5 odst. 1 se podpora nevyplatí.
První pododstavec se nepoužije v případě organoleptických stopovacích látek, pokud výrobky uvedené v bodech I a) a II a) přílohy IV, v bodech I a) a II a) přílohy V a v bodě 1 a) přílohy VI jsou přidány v množstvích, která umožňují vnímat jejich chuť, barvu nebo aroma až do stadia jejich přimíchání do konečných výrobků, popřípadě do meziproduktů uvedených v článku 10.
Pokud obsah stopovacího triglyceridu kyseliny enanthové uvedeného v bodech I b) a II b) přílohy IV a v bodě 1 b) přílohy VI překračuje stanovená množství o více než 20 %, nevyplatí se podpora pro celé množství této stopovací látky.
Obsah a množství stopovací látky se vypočte na základě aritmetické střední hodnoty zjištěné u odebraných vzorků.
3. Příslušný orgán určený členským státem zajistí, aby byly splněny požadavky nařízení Komise (ES) č. 213/2001 [12] na složení a charakteristické znaky výrobků uvedených v přílohách IV, V a VI, zejména stupeň čistoty.
Článek 9
1. Pokud je máslo vyrobeno v jednom zařízení a stopovací látky jsou přidány nebo máslo s přídavkem nebo bez přídavku stopovacích látek je přimícháno v mezifázi do jiných než konečných výrobků v jiném zařízení, zabalí se máslo před těmito úkony podle čl. 5 odst. 1 písm. a). Jsou-li všechny tyto úkony prováděny ve stejném zařízení, balení másla předem se nepožaduje.
2. Pokud výroba zahuštěného másla uvedeného v čl. 5 odst. 1 písm. b), s přídavkem nebo bez přídavku stopovacích látek nebo zpracování intervenčního másla na zahuštěné máslo podle článku 7 nebo případně přidávání stopovacích látek do másla nebo smetany probíhají v jiném zařízení, než ve kterém jsou přimíchány do konečných výrobků nebo případně do meziproduktů uvedených v článku 10, pak se zahuštěné máslo, intervenční máslo nebo smetana vloží do uzavřených obalů o čisté hmotnosti minimálně 10 kilogramů v případě zahuštěného másla nebo másla, aniž je dotčen jakýkoli vnitřní obal, nebo o čisté hmotnosti minimálně 25 kilogramů v případě smetany.
Zahuštěné máslo a smetanu lze také převážet v cisternách nebo kontejnerech.
Před přimícháním do konečných výrobků lze zahuštěné máslo znovu zabalit do uzavřených obalů, jak stanoví tento článek, a to v zařízení, které je pro tento účel schváleno podle článku 13.
3. Na obalech uvedených v odstavci 2 je jasně viditelnými a čitelnými písmeny uveden odkaz na toto nařízení a na plánované použití (kategorie A nebo kategorie B) a odkaz na číslo nabídkového řízení (může se použít kód), tyto odkazy se uvedou na původním balení, aby mohl příslušný orgán ověřit dodržení lhůty pro přimíchání, a:
a) u zahuštěného másla jeden nebo více údajů uvedených v příloze VII bodě 1 písm. a) a slova "do nichž byly přidány stopovací látky", pokud zahuštěné máslo obsahuje stopovací látky;
b) u intervenčního másla a másla, do nichž byly přidány stopovací látky, jeden nebo více údajů uvedených v příloze VII bodě 1 písm. b);
c) u smetany, do níž byly přidány stopovací látky, jeden nebo více údajů uvedených v příloze VII bodě 1 písm. c).
4. Mléčný tuk vyrobený předem ve schváleném zařízení podle článku 13 a určený k použití při výrobě zahuštěného másla uvedeného v čl. 5 odst. 1 prvním pododstavci písm. b) se vloží do uzavřeného obalu o čisté hmotnosti minimálně 10 kilogramů, na kterém je jasně viditelnými a čitelnými písmeny:
a) uveden odkaz na číslo zařízení a datum výroby, aby tak mohl příslušný orgán ověřit dodržení šestiměsíční lhůty uvedené v čl. 5 odst. 2 a splnění požadavků stanovených v příloze III;
b) uvedeny jeden nebo více údajů uvedených v příloze VII bodě 1 písm. d).
Pokud lze zjistit jeho původ, může být mléčný tuk rovněž skladován a převážen v cisternách nebo kontejnerech.
Článek 10
1. Intervenční máslo, máslo a zahuštěné máslo s přídavkem stopovacích látek nebo bez nich může být v mezifázi přimícháno do jiných než konečných výrobků a v jiném zařízení, než je zařízení konečného zpracování.
V takových případech musí být zpracovatelské zařízení a meziprodukty schváleny podle článku 13.
Schválení se udělí na základě žádosti, která uvádí zejména složení a obsah máselného tuku vyrobených výrobků a dokládá, že důvodem přimíchání do těchto meziproduktů je výroba konečných výrobků.
2. Pokud jsou získané meziprodukty v držení zařízení, které zboží dále prodává, je toto zařízení potom na základě podmínek prodejní smlouvy na tyto výrobky povinno:
a) vést účetnictví, v němž u každé dodávky uvede jméno (jména) a adresu (adresy) zařízení konečného zpracování, nebo nejsou-li k dispozici, prvních příjemců v členském státě a případně prvních příjemců v jiných členských státech, zároveň s příslušnými prodanými množstvími;
b) zajistit splnění podmínek článků 11 a 39.
3. Aniž je dotčen jakýkoli vnitřní obal, uloží se meziprodukty do uzavřených obalů o čisté hmotnosti minimálně 10 kilogramů nebo se přepravují v cisternách nebo kontejnerech.
Výrobky o nižší hustotě, jako jsou pěnové výrobky, se ale mohou uložit do uzavřených obalů o čisté hmotnosti minimálně pět kilogramů, aniž je přitom dotčen jakýkoli vnitřní obal.
Na obalech se kromě zamýšleného použití (kategorie A nebo kategorie B) a případně kromě slov "do nichž byly přidány stopovací látky" uvede jeden nebo více údajů uvedených v příloze VII bodě 2 a v případě výrobků uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. b) bodě ii) odkaz na číslo nabídkového řízení (může se použít kód), aby mohl příslušný orgán ověřit dodržení lhůty pro přimíchání.
Článek 11
Výrobky uvedené v článku 5 a intervenční máslo prodané podle oddílu 6 se zpracovávají a přimíchávají do konečných výrobků ve Společenství v období čtyř měsíců po měsíci, v němž uplynula lhůta pro podávání nabídek na základě jednotlivých nabídkových řízení uvedených v čl. 16 odst. 3.
ODDÍL 4
SCHVÁLENÍ
Článek 12
Výroba mléčného tuku a zahuštěného másla uvedených v čl. 5 odst. 1 prvním pododstavci písm. b), zpracování intervenčního másla na zahuštěné máslo uvedené v článku 7, přidávání stopovacích látek uvedených v článku 8, nové balení zahuštěného másla uvedené v čl. 9 odst. 2 druhém pododstavci, přimíchávání do meziproduktů uvedených v článku 10 a použije-li se při přimíchávání postup podle čl. 6 odst. 1 písm. b), přimíchávání intervenčního másla, másla, zahuštěného másla, meziproduktů a smetany do konečných výrobků se provádí v zařízeních schválených podle článku 13.
Článek 13
1. Zařízení se schválí pouze tehdy:
a) pokud disponuje odpovídajícím technickým vybavením;
b) případně pokud bylo schváleno podle článku 10 směrnice 92/46/EHS;
c) pokud je schopno zpracovat nebo přimíchat alespoň pět tun másla za měsíc nebo 45 tun za 12 měsíců nebo ekvivalentní množství zahuštěného másla nebo smetany nebo případně meziproduktů;
d) pokud učiní písemný závazek zpracovávat nebo přimíchávat množství uvedená v písmeni c);
e) pokud má prostory, které umožňují oddělené skladování a identifikaci případných zásob nemáselného tuku;
f) pokud se zaváže vést trvalé záznamy a podpůrné doklady s údaji o množstvích, složení a dodavateli použitých tuků a o množstvích, složení a obsahu máselného tuku v získaných výrobcích a, s výjimkou zařízení uvádějících konečné výrobky na trh v maloobchodní fázi, datum odeslání výrobků ze zařízení a jména a adresy jejich držitelů doložené odkazy na poukázky na dodání a faktury;
g) pokud se v případě výroby mléčného tuku k použití při výrobě zahuštěného másla zaváže vést záznamy předepsané příslušným orgánem každého členského státu, s údaji o množstvích použitého másla a smetany a o jejich dodavateli, o množstvích získaného mléčného tuku a identifikaci a datu výroby a odeslání každé šarže identifikované podle výrobního programu uvedeného v písmenu h);
h) pokud se zaváže zaslat svůj výrobní program pro každou nabídku uvedenou v článcích 20 až 23 a svůj výrobní program mléčného tuku určeného pro použití při výrobě zahuštěného másla uvedeného v čl. 5 odst. 1 prvním pododstavci písm. b), orgánu odpovědnému za kontroly uvedené v oddílu 8, v souladu s postupy stanovenými každým členským státem;
i) pokud se zaváže zaslat příslušnému orgánu údaje o sobě, uvedené ve vzorech v přílohách VIII až XII, v souladu s podrobnými pravidly, která stanoví každý členský stát.
Pokud se příslušný orgán rozhodne v důsledku kontrol uvedených v oddílu 8 provádět důkladné kontroly minimálně jednou za měsíc, mohou členské státy přijmout i výrobní programy uvedené v písmenu h) prvního pododstavce, které neuvádějí odkaz na nabídku.
2. Zařízení zpracovávající výrobky, která využívají podpory nebo snížení cen podle různých režimů Společenství, se rovněž zavážou:
a) vést odděleně záznamy uvedené v písmenu f) prvního pododstavce odstavce l;
b) zpracovávat tyto výrobky postupně.
Na žádost dotyčného zařízení nemusí členské státy trvat na povinnosti stanovené výše v písmeni b) prvního pododstavce, pokud zařízení vlastní prostory zaručující řádné oddělení a identifikaci případných zásob dotyčného másla.
Článek 14
Jednotlivá schválení opatřená pořadovým číslem udělují členské státy, na jejichž území probíhají následující úkony:
a) výroba zahuštěného másla uvedeného v čl. 5 odst. 1 prvním pododstavci písm. b) nebo případně výroba mléčného tuku;
b) přidávání stopovacích látek do intervenčního másla, másla nebo smetany;
c) přimíchávání do meziproduktů;
d) v případě přimíchání postupem uvedeným v čl. 6 odst. 1 písm. b), přimíchávání do konečných výrobků;
e) zpracování intervenčního másla na zahuštěné máslo podle článku 7;
f) nové balení zahuštěného másla v souladu s čl. 9 odst. 2 druhým pododstavcem.
Článek 15
1. Schválení je odebráno, pokud zařízení přestane splňovat podmínky stanovené v čl. 13 odst. 1 prvním pododstavci písm. a), b), c) a e).
Na žádost dotyčného zařízení může být schválení znovu uděleno po uplynutí šesti měsíců a po důkladné kontrole, která potvrdí splnění podmínek.
2. Pokud se zjistí, že zařízení některý ze svých závazků uvedených v čl. 13 odst. 1 prvním pododstavci písm. d), f), g) a h) nebo kterýkoli jiný závazek vyplývající z tohoto nařízení neplní, potom s výjimkou případů vyšší moci se schválení pozastaví na dobu od jednoho do dvanácti měsíců podle závažnosti dané nesrovnalosti. Po uplynutí tohoto období může být schválení obnoveno, jen pokud zařízení učiní nový závazek podle čl. 13 odst. 1 prvního pododstavce písm. d), f), g) a h).
Členské státy se mohou rozhodnout, že schválení uvedené v prvním pododstavci nepozastaví, pokud zjistí, že nesrovnalost nebyla způsobena úmyslně nebo hrubou nedbalostí a že jsou její následky minimální.
ODDÍL 5
NABÍDKOVÁ ŘÍZENÍ
Článek 16
1. Oznámení o stálém nabídkovém řízení se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie nejméně osm dní před uplynutím první lhůty pro podávání nabídek.
2. V průběhu doby platnosti stálého nabídkovém řízení vyhlašují intervenční agentury oznámení o jednotlivých nabídkových řízeních, ve kterých uvedou zejména adresu místa pro podávání nabídek a lhůtu.
3. Lhůta pro podávání nabídek v rámci jednotlivých nabídkových řízení končí v 11.00 hodin (bruselského času) každé druhé a čtvrté úterý v měsíci, s výjimkou druhého úterý v srpnu a čtvrtého úterý v prosinci.
Pokud je úterý dnem státního svátku, končí lhůta předcházející pracovní den v 11.00 hodin (bruselského času).
4. V posledním dni lhůty uvedené v odstavci 3 zašlou členské státy Komisi souhrnnou tabulku s údaji o množstvích a částkách nabídnutých účastníky v souladu s tímto oddílem.
Pokud není podána žádná nabídka, sdělí to ve stejný den členské státy Komisi.
V případě prodejů intervenčního másla je toto sdělení požadováno, jen pokud je máslo k dispozici pro prodej v dotyčném členském státě.
Článek 17
Intervenční agentura v oznámení o jednotlivém nabídkovém řízení podle čl. 16 odst. 2 uvede k zásobám intervenčního másla, které má na skladu:
a) umístění chladírenských skladů, v nichž se skladuje máslo určené k prodeji;
b) množství intervenčního másla na prodej v každém skladu.
Článek 18
1. Intervenční agentury poskytnou budoucím uchazečům na jejich žádost aktualizovaný seznam chladírenských skladů, v nichž se skladuje máslo, které je předmětem nabídkového řízení, jakož i odpovídající množství uvedené v čl.
17 písm. b). Intervenční agentury také zveřejňují aktualizované seznamy v pravidelných intervalech a v odpovídající formě stanovené v oznámeních o nabídkovém řízení.
2. Při předávání informací uvedených v čl. 16 odst. 4 sdělí intervenční agentury Komisi množství másla, která jsou k dispozici pro prodej.
Článek 19
Intervenční agentury stanoví nezbytná opatření s cílem umožnit budoucím účastníkům, aby ještě před podáním nabídky analyzovali na vlastní náklady vzorky másla nabízeného k prodeji.
Článek 20
Nabídky se podávají písemně buď prostřednictvím doporučeného dopisu, nebo osobního doručení intervenční agentuře proti potvrzení o přijetí, nebo prostřednictvím jiného způsobu písemné telekomunikace.
Článek 21
1. Nabídky jsou platné pouze tehdy:
a) pokud se vztahují k jednomu výrobku (intervenčnímu máslu, smetaně, máslu nebo zahuštěnému máslu), který má v případě másla stejný obsah tuku (82 % nebo vyšší nebo 80 % nebo vyšší, avšak méně než 82 %), je určen ke stejnému použití (kategorie A nebo kategorie B) a ke stejnému způsobu přimíchávání podle článku 6;
b) pokud se vztahují alespoň k pěti tunám másla, dvanácti tunám smetany nebo čtyřem tunám zahuštěného másla, nebo když je jejich disponibilní množství ve skladu menší, pak k tomuto množství;
c) pokud je k nim připojen písemný závazek účastníka, že intervenční máslo, máslo, zahuštěné máslo nebo smetanu přimíchá nebo je nechá přimíchat do konečných výrobků podle článku 6;
d) aniž je dotčen čl. 28 odst. 5, pokud účastníci přiloží prohlášení, že se zříkají jakékoli reklamace ohledně jakosti a charakteristik jim přiděleného intervenčního másla;
e) pokud je před uplynutím lhůty na podávání nabídek doloženo, že účastník složil jistotu na nabídkové řízení uvedenou v čl. 27 odst. 1 vztahující se na dotyčné jednotlivé nabídkové řízení.
2. Závazky a prohlášení uvedené v odst. 1 písm. c) a d) původně předané intervenční agentuře budou automaticky obnoveny i pro následující nabídky, dokud je účastník nabídkového řízení výslovně neodvolá nebo dokud intervenční agentura nezjistí, že závazky nebyly dodržovány, a to za předpokladu, že:
a) v původní nabídce je uvedeno, že účastník má v úmyslu využívat ustanovení tohoto odstavce;
b) následující nabídky odkazují na tento odstavec, jakož i na datum původní nabídky.
3. Nabídku nelze stáhnout po uplynutí lhůty stanovené v čl. 16 odst. 3 pro podávání nabídek v rámci dotyčného nabídkového řízení.
Článek 22
1. Nabídky týkající se prodeje intervenčního másla se podávají intervenční agentuře, která má máslo v držení.
2. Nabídky obsahují:
a) jméno a adresu účastníka nabídkového řízení;
b) požadované množství;
c) zamýšlené použití másla (kategorie A nebo kategorie B), zvolený postup přimíchávání podle čl. 6 odst. 1 a případně výroby meziproduktů uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. b) bodě ii);
d) cenu z chladírenského skladu, nabízenou za 100 kilogramů másla, bez vnitřních daní, vyjádřenou v eurech;
e) popřípadě členský stát, na jehož území má být máslo přimícháváno do konečných výrobků nebo zpracováno na zahuštěné máslo, kde mají být do másla přidávány stopovací látky nebo kde se mají vyrábět meziprodukty;
f) popřípadě chladírenský sklad, kde se máslo skladuje nebo případně také náhradní sklad;
g) popřípadě údaj o druhu másla uvedeném v čl. 4 odst. 6 písm. e) nařízení (ES) č. 2771/1999 (ze sladké smetany nebo jiný druh), na které se nabídka podává.
Článek 23
1. Pokud jde o poskytnutí podpory, nabídky se podávají:
a) v případě přimíchávání podle postupu uvedeného v čl. 6 odst. 1 písm. a) intervenční agentuře členského státu, na jehož území budou přidávány stopovací látky;
b) v případě přimíchávání podle postupu uvedeného v čl. 6 odst. 1 písm. b) intervenční agentuře členského státu, na jehož území bude proveden první z těchto úkonů:
i) výroba zahuštěného másla,
ii) přimíchávání másla do meziproduktů,
iii) přimíchávání másla nebo smetany do konečných výrobků.
2. Nabídky obsahují:
a) jméno a adresu účastníka nabídkového řízení;
b) množství smetany, másla nebo zahuštěného másla, případně včetně stopovacích látek, pro které se podpora žádá, a v případě másla minimální obsah tuku;
c) zamýšlené použití (kategorie A nebo kategorie B), zvolený postup přimíchávání podle čl. 6 odst. 1 a případně výroby meziproduktů uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. b) bodě ii);
d) navrhovaná částka podpory na 100 kg smetany, másla nebo zahuštěného másla, vyjádřená v eurech, popřípadě s přihlédnutím k hmotnosti stopovacích látek uvedených v přílohách IV, V a VI.
Článek 24
1. Úspěšní účastníci:
a) provedou nebo nechají provést svým jménem a na své náklady úkony týkající se výroby zahuštěného másla uvedeného v čl. 5 odst. 1 prvním pododstavci písm. b), zpracování intervenčního másla na zahuštěné máslo podle článku 7 a přidávání stopovacích látek a dodrží závazky uvedené v čl. 21 odst. 1 písm. c);
b) povedou účetnictví:
i) udávající za každou dodávku intervenčního másla, másla, zahuštěného másla, smetany nebo meziproduktu jména a adresy kupujících a odpovídající množství, s uvedením jejich zamýšleného použití (kategorie A nebo kategorie B),
ii) uvádějící buď lhůtu pro přimíchání uvedené v článku 11, nebo číslo nabídkového řízení, které může být ve formě kódu;
c) povedou oddělené účetnictví za každý režim podpory, pokud zpracovávají výrobky, které využívají podporu nebo snížení cen podle různých režimů Společenství;
d) do každé smlouvy na prodej intervenčního másla, másla, zahuštěného másla, smetany nebo meziproduktů začlení ustanovení požadující na kupujícím, aby:
i) v případě výroby meziproduktů dodržoval požadavky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. b) bodě ii) a podmínky stanovené v článku 10,
ii) případně splnil závazek uvedený v čl. 21 odst. 1 písm. c),
iii) výrobky přimíchal do konečných výrobků ve lhůtě stanovené v článku 11 a uvedl zamýšlené použití (kategorie A nebo kategorie B),
iv) vedl případně účetnictví uvedené v písmeni b),
v) vyhověl článku 13,
vi) vedl záznamy uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. f) a g), když jsou výrobky obsahující stopovací látky přimíchávány do konečných výrobků, nebo v případě konečných uživatelů uvedených v článku 42 vedl dokumentaci dokládající množství veškerého nakoupeného máselného tuku,
vii) zaslal příslušnému orgánu údaje o sobě uvedené ve vzorech v přílohách VIII až XII v souladu s podrobnými pravidly, která stanoví členský stát kupujícího,
viii) popřípadě poskytl příslušnému orgánu výrobní program.
Povinnost stanovená v prvním pododstavci písmena d) se považuje za splněnou, pokud každá prodejní smlouva obsahuje odkaz na shodu s tímto bodem.
2. Úspěšní účastníci nabídkového řízení, kteří vyrábějí konečné výrobky, povedou záznamy uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. f) a g) a podle čl. 13 odst. 1 písm. h) zašlou své výrobní programy.
Článek 25
1. S přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení a postupem podle čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví minimální prodejní cena za intervenční máslo, jakož i maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo. Cena nebo podpora takto stanovené se mohou lišit podle:
a) zamýšleného použití (kategorie A nebo kategorie B);
b) obsahu tuku v másle;
c) způsobu přimíchání podle čl. 6 odst. 1 tohoto nařízení.
Minimální prodejní cena se může lišit podle umístění množství másla nabízeného na prodej.
Když se kupuje intervenční máslo nebo se žádá o podporu pro výrobu meziproduktů uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. b) bodě ii), odpovídá minimální prodejní cena zaplacená za intervenční máslo a maximální částka podpory poskytnuté pro tyto meziprodukty minimální prodejní ceně a maximální částce podpory stanovené podle článku 26 pro máslo o obsahu tuku 82 % nebo vyšším, do něhož byly přidány stopovací látky.
2. Postupem podle čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být rozhodnuto, že v rámci nabídkového řízení nebude vybrána žádná nabídka.
Článek 26
1. Nabídky se zamítnou, pokud cena navrhovaná za intervenční máslo je nižší než minimální cena nebo pokud částka navrhovaná pro podporu je vyšší než maximální částka podpory, s přihlédnutím k zamýšlenému použití, k obsahu tuku v dotyčném másle nebo zahuštěném másle a k postupu přimíchávání.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, úspěšnými účastníky se stanou ti, kteří nabízejí nejvyšší cenu.
Příslušná intervenční agentura prodává intervenční máslo podle data, kdy bylo umístěno do skladu, počínaje nejstarším máslem z celého disponibilního množství, nebo z disponibilního množství sladkého nebo jiného másla a případně z množství v chladírenském skladu nebo chladírenských skladech, které určí hospodářský subjekt.
3. Pokud se nevyčerpá množství disponibilního másla ve skladu, pak se zbývající množství přidělí ostatním účastníkům podle jimi nabízené ceny, počínaje nejvyšší cenou.
Pokud zbývá jedna tuna nebo méně, nabídne se toto množství úspěšným účastníkům za stejných podmínek jako množství, která jim už byla přidělena.
Pokud by přijetí nabídky vedlo k přidělení více másla, než je k dispozici v dotyčném chladírenském skladu, přidělí se dotyčnému účastníkovi jen disponibilní množství.
Intervenční agentura může určit jiné chladírenské sklady, z nichž bude množství uvedené v nabídce doplněno.
Účastník to ale může odmítnout, pokud nabídka uvádí chladírenský sklad podle čl. 22 odst.
V případě, že by přijetí dvou nebo více nabídek uvádějících stejnou cenu pro jeden chladírenský sklad, stejné zamýšlené použití másla a stejný způsob přimíchávání znamenalo překročení disponibilního množství, bude příděl proveden tak, že se disponibilní množství rozdělí úměrně k množstvím uvedeným v nabídkách.
Pokud by však takové rozdělení vedlo k přidělení množství menších než pět tun, provede se výběr nabídky losováním.
4. Práva a povinnosti vyplývající z nabídkového řízení nejsou převoditelné.
Článek 27
1. Účastník složí jistotu na příslušné jednotlivé nabídkové řízení před uplynutím lhůty stanovené pro podávání nabídek.
2. Jistota na nabídkové řízení se skládá v členském státě, v němž se podává nabídka.
Pokud je ale v souvislosti s prodejem intervenčního másla v nabídce podle čl. 22 odst. 2 písm. e) uvedeno, že přimíchávání másla do konečných výrobků, popřípadě výroba zahuštěného másla nebo přidávání stopovacích látek do másla nebo případně výroba meziproduktů bude probíhat v jiném členském státě, než je členský stát, v němž byla nabídka podána, lze jistotu složit u příslušného orgánu, který byl určen oním jiným členským státem a který účastníku nabídkového řízení vystaví doklad uvedený v čl. 21 odst. 1 písm. e). V takových případech informuje dotyčná intervenční agentura příslušný orgán jiného členského státu o okolnostech, které mají za následek uvolnění nebo propadnutí jistoty.
3. Nabídková jistota je 100 EUR za tunu.
4. Nabídková jistota se okamžitě uvolní, pokud není nabídka přijata.
5. Základními požadavky podle čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85, jejichž splnění je zaručeno složením nabídkové jistoty, je ponechání nabídky v platnosti po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, popřípadě rovněž:
a) v případě intervenčního másla jistota na zpracování uvedená v článku 28 tohoto nařízení a úhrada částky uvedené v čl. 31 odst. 2;
b) v případě výrobků uvedených v článku 5 tohoto nařízení:
i) splnění požadavků uvedených v tomto článku,
ii) v případě, kdy je pro přimíchávání zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a), složená jistota na zpracování uvedená v článku 28, nebo kde se použije druhý pododstavec článku 34, jejich přimíchání do konečných výrobků,
iii) v případě, kdy je pro přimíchávání zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. b), jejich přimíchání do konečných výrobků.
Článek 28
1. Současně se stanovením minimální prodejní ceny nebo minimálních prodejních cen nebo maximální částky nebo maximálních částek podpory postupem podle čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví částka nebo částky jistoty na zpracování na 100 kilogramů, a to buď na základě rozdílu mezi intervenční cenou másla a minimálními stanovenými cenami, nebo na základě částek podpory.
2. Účelem jistoty na zpracování je zajistit splnění zásadních požadavků podle čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85, které se týkají:
a) v případě intervenčního másla:
i) splnění požadavků článku 7 tohoto nařízení na zpracování másla na zahuštěné máslo a případného přidávání stopovacích látek, nebo přidávání stopovacích látek do másla,
ii) přimíchání másla nebo zahuštěného másla, s přídavkem stopovacích látek nebo bez nich, do konečných výrobků;
b) v případě výrobků uvedených v článku 5 tohoto nařízení a když se pro přimíchávání zvolí postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a), přimíchání do konečných výrobků.
Jistota na zpracování se složí v členském státě, kde byla podána nabídka v případě podpory a v členském státě, v němž bude zpracování zahájeno nebo provedeno v případě intervenčního másla.
3. Doklady požadované pro uvolnění jistoty na zpracování se předloží příslušnému orgánu určenému členským státem ve lhůtě 12 měsíců od uplynutí lhůty stanovené v článku 11.
4. Pokud s výjimkou případů vyšší moci dojde k překročení lhůty stanovené v článku 11 o méně než 60 dnů, propadne z jistoty na zpracování 6 EUR za tunu ekvivalentu másla a den.
Po uplynutí tohoto 59denního období se zbývající částka sníží o 15 % a pak o 2 % za každý další den.
5. Pokud ve lhůtě stanovené v článku 11 nejsou splněny zásadní požadavky uvedené v odst. 2 písm. a) tohoto článku, neboť se zjistí, že intervenční máslo není vhodné ke spotřebě, všechny jistoty na zpracování se přesto se souhlasem Komise uvolní, jakmile bude přijato příslušné opatření pod dohledem orgánů dotyčného členského státu.
Článek 29
1. Ze závažných a řádně doložených obchodních důvodů povolí intervenční agentura, aby pod její kontrolou a ve shodě s tímto nařízením byla u celého množství nabídky uvedené v článku 20 provedena změna zamýšleného použití nebo způsobu přimíchávání.
Když se zvolí postup přimíchávání uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a), musí být toto povolení získáno před přidáváním stopovacích látek.
Když je minimální prodejní cena, případně maximální částka podpory, uvedená v čl. 25 odst. 1, stejná u kategorie A i kategorie B, může na žádost účastníka příslušný orgán povolit, aby pod jeho kontrolu a ve shodě s tímto nařízením byla u celého množství nabídky uvedené v článku 20 provedena změna zamýšleného použití mezi těmito dvěma kategoriemi.
2. Pokud ze závažných a řádně doložených obchodních důvodů nejsou splněny zásadní požadavky uvedené v čl. 28 odst. 2 písm. a) bodě ii) nebo písm. b) u výrobků, které budou přimíchávány postupem uvedeným v čl. 6 odst. 1 písm. a), může příslušný orgán povolit účastníkovi na jeho žádost, aby v období stanoveném v článku 11 tyto výrobky pod jeho dohledem a ve shodě s tímto nařízením přepracoval, a to ve stejném zařízení schváleném pro přidávání stopovacích látek, pokud přitom nedojde ke změně v zamýšleném použití nebo postupu přimíchávání uvedeném v nabídce.
V takových případech 15 % jistoty na zpracování uvedené v článku 28 propadne nebo se o 15 % sníží podpora.
Článek 30
V případě nesplnění podřízeného požadavku 15 % jistoty na zpracování uvedené v článku 28 propadne nebo se o 15 % sníží podpora.
ODDÍL 6
PRODEJ INTERVENČNÍHO MÁSLA PROSTŘEDNICTVÍM NABÍDKOVÉHO ŘÍZENÍ
Článek 31
1. Intervenční agentura neprodleně informuje všechny účastníky nabídkového řízení o výsledku jejich účasti v jednotlivých nabídkových řízeních.
2. Před odběrem másla a ve lhůtě stanovené v čl. 32 odst. 2 uhradí úspěšní účastníci nabídkového řízení intervenční agentuře částku odpovídající jejich nabídce za množství, které hodlají odebrat ze skladu, a složí jistotu na zpracování uvedenou v článku 28.
3. S výjimkou případů vyšší moci, pokud úspěšní účastnící nesplní požadavky odstavce 2 tohoto článku ve stanovené lhůtě, jistota na zpracování uvedená v čl. 27 odst. 1 propadne a prodej dotyčných množství se zruší.
Článek 32
1. Jakmile je uhrazena částka uvedená v čl. 31 odst. 2 a složena jistota na zpracování uvedená v článku 28, vystaví intervenční agentura poukázku na převzetí, v níž uvede:
a) množství, pro které byly splněny podmínky uvedené v čl. 31 odst. 2, a pořadové číslo nabídky, k níž se toto množství vztahuje;
b) chladírenský sklad, ve kterém je máslo uskladněno;
c) termín pro odběr másla;
d) termín pro přimíchání do konečných výrobků;
e) postup přimíchání zvolený podle čl. 6 odst. 1;
f) zamýšlené použití (kategorie A nebo kategorie B).
2. Do 45 dnů po uplynutí lhůty pro podávání nabídek odeberou úspěšní účastníci máslo.
Odběr může být prováděn po částech.
Pokud byla uhrazena částka uvedená v čl. 31 odst. 2 a složena jistota na zpracování uvedená v článku 28, avšak máslo nebylo odebráno ve lhůtě stanovené v prvním pododstavci tohoto odstavce, náklady na skladování másla a s tím spojená rizika ponese úspěšný účastník ode dne následujícího po dni uvedeném v odst. 1 písm. c) tohoto článku.
3. Intervenční agentura předá máslo v obalech, na nichž je zřetelně a čitelně uveden odkaz na toto nařízení, zamýšlené použití (kategorie A nebo kategorie B) a zvolený postup přimíchávání podle čl. 6 odst. 1.
Máslo zůstane v původním balení až do zahájení přimíchání podle čl. 6 odst. 1.
ODDÍL 7
POSKYTOVÁNÍ PODPORY PROSTŘEDNICTVÍM NABÍDKOVÉHO ŘÍZENÍ
Článek 33
1. Intervenční agentura neprodleně informuje účastníky nabídkového řízení o výsledku jejich účasti v jednotlivých nabídkových řízeních.
2. Oznámení pro úspěšné účastníky podle odstavce 1 obsahuje zejména tyto informace:
a) částku podpory poskytované pro dotyčné množství másla, zahuštěného másla nebo smetany a nabídku označenou pořadovým číslem;
b) popřípadě částku jistoty na zpracování uvedenou v článku 28;
c) termín pro přimíchání do konečných výrobků;
d) zvolený postup přimíchání podle čl. 6 odst. 1 a zamýšlené použití (kategorie A nebo kategorie B).
Článek 34
Podpora se úspěšným účastníkům vyplatí, jen pokud do 12 měsíců od uplynutí lhůty stanovené v článku 11 doloží:
a) v případě másla:
i) že bylo vyrobeno v souladu s požadavky stanovenými v čl. 5 odst. 1,
ii) že bylo přimícháno do konečných výrobků ve lhůtě stanovené v článku 11 nebo v případě, kdy byl pro přimíchání zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a), že stopovací látky byly přidány v souladu s čl. 8 odst. 1 a že jistota na zpracování uvedená v článku 28 byla složena;
b) v případě zahuštěného másla:
i) že bylo vyrobeno v souladu s požadavky stanovenými v článku 5,
ii) že bylo přimícháno do konečných výrobků ve lhůtě stanovené v článku 11 nebo když byl pro přimíchání zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a), že stopovací látky byly přidány v souladu s čl. 8 odst. 1 a že jistota na zpracování uvedená v článku 28 byla složena;
c) v případě smetany:
i) že byla vyrobena v souladu s požadavky stanovenými v čl. 5 odst. 1,
ii) že byla přimíchána do konečných výrobků ve lhůtě stanovené v článku 11, nebo když byl pro přimíchání zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a), že stopovací látky byly přidány v souladu s čl. 8 odst. 1 a že jistota na zpracování uvedená v článku 28 byla složena.
Jistotu na zpracování uvedenou v článku 28 však není nutné složit, pokud se o podporu žádá po provedení kontrol uvedených v oddílu 8 a pokud je doloženo, že přimíchání do konečných výrobků se uskutečnilo ve lhůtě stanovené v článku 11.
Článek 35
1. S výjimkou případů vyšší moci se podpora vyplatí do 60 dnů poté, kdy byly intervenční agentuře předloženy doklady podle prvního odstavce článku 34, a to úměrně k množstvím, pro která byly tyto doklady předloženy.
Členský stát ale může omezit vyplacení podpory na jednu žádost za měsíc a jedno nabídkové řízení.
2. Pokud s výjimkou případů vyšší moci dojde k překročení lhůty stanovené v článku 11 o méně než 60 dnů a pro přimíchávání byl zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. b), sníží se podpora o 6 EUR na tunu ekvivalentu másla a den.
Po uplynutí tohoto 59denního období se zbývající částka podpory sníží o 15 % a pak o 2 % za každý další den.
3. Když se s cílem získat podporu úspěšný účastník odvolává na vyšší moc nebo když je zahájeno správní šetření nároku na podporu, nebude platba provedena, dokud nebude nárok na podporu skutečně prokázán.
ODDÍL 8
KONTROLY
Článek 36
Členské státy provádějí zejména kontroly uvedené v tomto oddílu a nesou náklady s nimi spojené.
Článek 37
1. Při výrobě zahuštěného másla uvedeného v čl. 5 odst. 1 prvním pododstavci písm. b), s přídavkem stopovacích látek nebo bez nich, nebo při výrobě mléčného tuku uvedeného v čl. 5 odst. 2 nebo při zpracování intervenčního másla na zahuštěné máslo podle článku 7 nebo při přidávání stopovacích látek do smetany, intervenčního másla nebo másla nebo při novém balení uvedeném v čl. 9 odst. 2 druhém pododstavci provádí příslušný orgán neohlášené kontroly na místě na základě výrobního programu zařízení uvedeného v čl. 13 odst. 1 písm. h), a to takovým způsobem, že každá nabídka uvedená v článku 20 se zkontroluje alespoň jednou a v případě mléčného tuku určeného k použití při výrobě zahuštěného másla alespoň jednou měsíčně.
Pro účely kontroly jakosti mohou členské státy po získání souhlasu Komise zavést u některých schválených zařízení pod svým dohledem systém sebekontrol.
2. Kontroly zahrnují odběr vzorků získaných výrobků a zkoumání použitých máselných tuků, případně na základě skutečného odběru vzorků, a zaměřují se zejména na podmínky výroby a na množství a složení získaného výrobku, které závisí na použitém másle nebo smetaně, a dále na nepřítomnost nemléčného tuku v získaných výrobcích nebo případně v použitých máselných tucích.
3. Kontroly se občas doplňují, a to v četnosti, která závisí na zpracovávaných množstvích, ale alespoň každých šest měsíců, důkladnou a náhodnou kontrolou záznamů uvedených v čl. 13 odst. 1 písm. f) a g) a případně účetnictví uvedeného v čl. 24 odst. 1 písm. b) a na základě ověřování shody s podmínkami pro schválení zařízení.
Článek 38
1. Neohlášené kontroly na místě zaměřené na přimíchávání zahuštěného másla, intervenčního másla nebo másla do meziproduktů v dotyčných zařízeních se provádějí na základě výrobního programu uvedeného v čl. 13 odst. 1 písm. h) v četnosti, která závisí na použitých množstvích, ale alespoň jednou měsíčně.
Kontroly se zaměřují zejména na podmínky, za kterých se meziprodukty vyrábějí, a na dodržování požadavků na obsah máselného tuku stanovený v souladu s čl. 10 odst. 1 třetím pododstavcem a probíhají formou:
a) kontroly záznamů uvedených v čl. 13 odst. 1 písm. f) s cílem ověřit složení vykazované u vyrobených meziproduktů;
b) zkoumání použitých máselných tuků, popřípadě na základě odběru vzorků, ověřování přítomnosti nemléčného tuku v použitých máselných tucích a na základě odběru vzorků meziproduktů s cílem zkontrolovat, zda jejich složení odpovídá tomu, co je uvedeno v záznamech;
c) kontrol máselného tuku na vstupu a na výstupu u vyrobených meziproduktů.
2. Kontroly uvedené v odstavci 1 se doplňují dalšími kontrolami s cílem zjistit, zda byly splněny podmínky pro schválení zařízení a případně kontrolami účetnictví uvedeného v čl. 24 odst. 1 písm. b) a podrobnými kontrolami těchto záznamů prostřednictvím:
a) náhodného odběru vzorků, když je pro přimíchávání zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a);
b) u každé šarže vyrobených meziproduktů, když je pro přimíchávání zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. b).
Článek 39
1. Provádějí se neohlášené kontroly na místě, zaměřené na používání intervenčního másla, zahuštěného másla, smetany nebo meziproduktů v konečných výrobcích v dotyčném zařízení, které zahrnují:
a) zkoumání použitých máselných tuků, případně na základě odběru vzorků, s cílem ověřit nepřítomnost nemléčných tuků, a pokud je to nutné na základě odběru vzorků konečných výrobků s cílem ověřit jejich složení;
b) ověření, zda je výrobek používán v souladu s tím, co je uvedeno v nabídce, tj. na základě výrobních receptur a buď záznamů uvedených v čl. 13 odst. 1 písm. f), nebo účtů uvedených v čl. 24 odst. 1 písm. b):
i) prostřednictvím náhodného odběru vzorků, když je pro přimíchávání zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a),
ii) u každé šarže vyrobených konečných výrobků, když je pro přimíchávání zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. b).
Kontroly uvedené v prvním pododstavci písmenech a) a b) se provádějí v četnosti, která závisí na použitých množstvích, ale alespoň jednou za čtvrtletí, když je pro přimíchávání zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a) a když se v zařízení přimíchává měsíčně pět nebo více tun ekvivalentu másla, a v četnosti alespoň jednou měsíčně, když je pro přimíchávání zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. b).
Zařízení, která využívají pět nebo více tun ekvivalentu másla za měsíc postupem přimíchávání uvedeným v čl. 6 odst. 1 písm. a), zašlou svůj výrobní program za každou nabídku v souladu s postupem stanoveným členským státem.
2. Když je pro přimíchávání zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. b), doplňují se kontroly uvedené v odstavci 1 tohoto článku pravidelně prováděnými kontrolami ke zjištění shody:
a) s podmínkami pro schválení zařízení uvedenými v článku 13;
b) se závazkem učiněným podle čl. 21 odst. 1 písm. c).
Použití postupu přimíchávání, který je uveden v čl. 6 odst. 1 písm. b), může být pozastaveno, pokud zařízení neplní svůj závazek podle čl. 21 odst. 1 písm. c). Pozastavené používání postupu přimíchávání může být obnoveno jen na žádost dotyčného zařízení, s připojeným písemným závazkem účastníka podle čl. 21 odst. 1 písm. c).
Článek 40
1. Když je pro přimíchávání zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. b), provádí se kontrola uvedená v čl. 38 odst. 2 písm. b) a čl. 39 odst. 1 písm. b) bodě ii) u každé výrobní šarže.
2. Když je pro přimíchávání zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a), provádí se kontrola uvedená v čl. 38 odst. 1, čl. 38 odst. 2 písm. a) a čl. 39 odst. 2 písm. b) bodě i) určením množství použitých z hlediska nabídek uvedených v článku 20.
Článek 41
1. Když je pro přimíchávání zvolen postup uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a), považují se kontroly uvedené v čl. 39 odst. 1 za provedené, jestliže úspěšní účastníci nebo případně prodávající předloží prohlášení konečných uživatelů nebo případně posledních prodávajících, použitelné pro veškerý prodej, v němž poslední jmenovaní:
a) potvrdí svůj závazek stanovený v prodejní smlouvě podle čl. 24 odst. 1 písm. d) bodě iii), že provede přimíchání do konečných výrobků;
b) uvedou, že jsou si vědomi sankcí, stanovených v současnosti nebo v budoucnosti členským státem, které proti sobě vyvolají, pokud veřejné orgány zjistí, že nesplnili závazek uvedený v písmenu a).
2. Pokud není splněn závazek uvedený v odstavci 1 písm. a) a podpora už byla vyplacena a jistota uvolněna, je třeba uhradit intervenční agentuře za dotyčná množství sumu rovnou částce jistoty na zpracování uvedené v článku 28.
Článek 42
Článek 41 se použije pouze tehdy, pokud se koneční uživatelé, popřípadě poslední prodávající písemně zavážou, že během dvanáctiměsíčního období nakoupí nejvýše 12 tun ekvivalentu másla, včetně případně nejvýše 14 tun smetany nebo stejného množství másla nebo zahuštěného másla v meziproduktech.
Provádějí se kontroly s cílem zajistit, že je dodržováno maximální množství za 12 měsíců.
Článek 41 se nadále nepoužije na konečné uživatele nebo poslední prodávající, kteří nedodrželi závazek uvedený v prvním odstavci tohoto článku.
Pokud to ale příslušný orgán považuje za opodstatněné, může schválit další závazek konečného uživatele nebo posledního prodávajícího, kteří o to písemně požádají s uvedením důvodů pro nesplnění předchozího závazku.
Toto schválení může nabýt účinku až po uplynutí 12 měsíců od podání žádosti.
Mezitím se provádějí kontroly uvedené v čl. 39 odst.
Článek 43
Ověřováním jim zasílaných údajů členské státy kontrolují pravidelně plnění povinností uvedených v čl. 13 odst. 1 písm. i) a čl. 24 odst. 1 písm. d) bodě vii).
Článek 44
O kontrolách prováděných podle tohoto oddílu se vypracuje kontrolní zpráva, ve které je uvedeno datum kontroly, její trvání a popis kontrolní činnosti.
Článek 45
1. Pokud toto nařízení nestanoví jinak, použije se nařízení Komise (EHS) č. 3002/92 [13] obdobně na výrobky uvedené v této kapitole.
Kontrolní opatření uvedená v článku 2 nařízení (EHS) č. 3002/92 se použijí také na výrobky uvedené v článku 5 tohoto nařízení, a to od zahájení úkonů přidávání stopovacích látek uvedených v článku 8 tohoto nařízení nebo v případě zahuštěného másla bez přídavku stopovacích látek ode dne výroby nebo v případě másla bez přídavku stopovacích látek, které je přimícháno do meziproduktů, ode dne přimíchání až do přimíchání do konečných výrobků.
Zvláštní údaje, které mají být zapsány v kolonkách 104 a 106 kontrolního výtisku T5, jsou stanoveny v příloze XIII.
2. Pokud se stopovací látky přidávají do másla nebo smetany nebo se máslo nebo smetana přimíchává do konečných výrobků nebo případně meziproduktů v jiném členském státě, než je země výroby, přiloží se k tomuto máslu nebo smetaně osvědčení, které vydá příslušný orgán členského státu a které dokládá splnění podmínek uvedených v článku 5.
ODDÍL 9
POŽADAVKY NA PODÁVÁNÍ ZPRÁV
Článek 46
Členské státy sdělí Komisi:
1. před 1. březnem, 1. červnem, 1. zářím a 1. prosincem vždy za předchozí čtvrtletí kalendářního roku:
a) údaje uvedené v přílohách VIII až XI;
b) uhrazené ceny za subvencované výrobky, vyjádřené jako vážený průměr s uvedením krajních hodnot, vykázané konečnými uživateli v souladu s pravidly stanovenými členským státem nebo zjištěné na základě kontroly odběrem vzorků provedené členským státem;
c) případy, kdy bylo zjištěno, že podmínky uvedené v článku 5 nebyly splněny;
2. před 1. březnem každého roku za předchozí rok:
a) údaje uvedené v příloze XII;
b) počet změn zamýšleného použití schválených podle článku 29, s uvedením dotyčných množství a dotyčného použití;
c) případy, kdy se použije čl. 41 odst. 2.
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily plnění povinností uvedených v čl. 13 odst. 1 písm. i) a čl. 24 odst. 1 písm. d) bodě vii).
KAPITOLA III
POSKYTOVÁNÍ PODPORY PROSTŘEDNICTVÍM NABÍDKOVÉHO ŘÍZENÍ PRO ZAHUŠTĚNÉ MÁSLO URČENÉ K PŘÍMÉ SPOTŘEBĚ VE SPOLEČENSTVÍ
ODDÍL 1
DEFINICE A PODMÍNKY ZPŮSOBILOSTI
Článek 47
1. Poskytuje se podpora pro zahuštěné máslo podrobené nebo nepodrobené frakcionaci a s minimálním obsahem tuku 96 %, které bylo vyrobeno v zařízení schváleném podle článku 63 ze smetany nebo másla odpovídajících specifikacím stanoveným v příloze XIV.
Zahuštěné máslo je určeno k přímé spotřebě ve Společenství.
Splňuje požadavky směrnice 92/46/EHS, zejména pokud se týká jeho výroby ve schváleném zařízení a splnění požadavků na označení zdravotní nezávadnosti, stanovených v oddílu A kapitoly IV přílohy C výše uvedené směrnice.
2. Podporu poskytuje členský stát, na jehož území se smetana nebo máslo zpracovává na zahuštěné máslo podle kategorií složení stanovených v příloze XIV.
3. Podpora se stanoví v eurech prostřednictvím stálého nabídkového řízení, které zajišťuje každá intervenční agentura.
Článek 48
Pro účely této kapitoly se použijí následující definice:
a) "přímou spotřebou" se rozumí nákupy, které uskutečňují spotřebitelé za účelem konečného použití, včetně nákupů, které provádějí hotely, restaurace, nemocnice, domácnosti, internáty, věznice a podobná zařízení pro přípravu stravy určené k přímé spotřebě;
b) "převzetím maloobchodem" se rozumí nákupy uskutečňované zařízeními uvedenými v písmenu a) a distribučními podniky, do kterých je vstup povolen držitelům nákupní karty ("cash and carry") a nákupními odděleními maloobchodních distribučních podniků;
c) "výrobní šarží" se rozumí množství zahuštěného másla, které bylo vyrobeno v jedné výrobní jednotce a odpovídá celé nebo části nabídky uvedené v článku 50.
ODDÍL 2
NABÍDKOVÉ ŘÍZENÍ
Článek 49
1. Oznámení o stálém nabídkovém řízení je zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie nejméně osm dní před uplynutím lhůty stanovené pro podávání nabídek.
2. Během doby platnosti stálého nabídkového řízení vydávají intervenční agentury oznámení o jednotlivých nabídkových řízeních, v nichž uvedou zejména adresu místa a lhůtu pro podávání nabídek.
3. Lhůta pro podávání nabídek pro jednotlivá nabídková řízení končí v 11: 00 hodin (bruselského času) každé druhé a čtvrté úterý v měsíci, s výjimkou druhého úterý v srpnu a čtvrtého úterý v prosinci.
Pokud je úterý dnem státního svátku, končí lhůta v 11: 00 hodin (bruselského času) předchozího pracovního dne.
4. V den ukončení lhůty uvedené v odstavci 3 zašlou členské státy Komisi souhrnnou tabulku udávající množství a částky nabízené účastníky v souladu s tímto oddílem.
Pokud nebudou podány žádné nabídky, členské státy to ve stejné lhůtě sdělí Komisi.
Článek 50
1. Nabídky jsou platné jen tehdy, pokud je k nim připojen písemný závazek vyrobit celé množství másla v nich uvedené.
2. Nabídky se podávají písemně buď prostřednictvím doporučeného dopisu, nebo osobního doručení intervenční agentuře proti potvrzení o přijetí, nebo prostřednictvím jiného způsobu písemné telekomunikace
Článek 51
1. Nabídky se podávají intervenční agentuře, na jejímž území má být zahuštěné máslo vyrobeno.
2. V nabídkách se uvádí:
a) jméno a adresa účastníka nabídkového řízení;
b) částka navrhované podpory vyjádřené v eurech na 100 kilogramů zahuštěného másla;
c) množství zahuštěného másla, včetně stopovacích látek, pro které se žádá o podporu;
d) jméno a adresa zařízení, kde má být celé množství zahuštěného másla vyrobeno, stopovací látky přidány a výrobek zabalen podle článků 59, 61 a 62 a případně zařízení, kde má být celé množství zahuštěného másla zabaleno pro uvedení na trh podle čl. 62 odst. 1 druhého pododstavce.
Článek 52
Nabídka je platná pouze tehdy:
a) jestliže je k ní připojen závazek uvedený v čl. 50 odst. 1;
b) jestliže se vztahuje na množství nejméně čtyř tun zahuštěného másla;
c) jestliže je doloženo, že před uplynutím lhůty pro podávání nabídek složil účastník nabídkového řízení nabídkovou jistotu uvedenou v čl. 53 odst. 2.
Článek 53
1. Nabídky nelze stáhnout po uplynutí lhůty uvedené v čl. 49 odst. 3 pro podávání nabídek na základě příslušných jednotlivých nabídkových řízení.
2. Ponechání nabídky v platnosti po uplynutí lhůty pro podávání nabídek, splnění požadavků uvedených v čl. 47 odst. 1 a složení jistoty na konečné použití uvedené v odstavci 4 tohoto článku tvoří zásadní požadavky podle čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85, jejichž splnění je zaručeno složením jistoty na nabídkové řízení ve výši 100 EUR za tunu.
3. Jistota na nabídkové řízení se skládá v členském státě, v němž se podává nabídka.
Jistota na nabídkové řízení se v případě, že nabídka není přijata, okamžitě uvolní.
Jistota na nabídkové řízení se dále uvolní po složení jistoty na konečné použití uvedené v odstavci 4.
4. Převzetí zahuštěného másla do maloobchodního prodeje ve Společenství je zásadním požadavkem podle čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85, jehož splnění je zaručeno složením jistoty na konečné použití. Jistota na konečné použití se skládá v členském státě, v němž se podává nabídka.
Článek 54
Maximální částka podpory se stanoví s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení a postupem podle čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1255/1999.
Stejným postupem může být rozhodnuto, že v rámci nabídkového řízení nebude vybrána žádná nabídka.
Částka jistoty na konečné použití uvedená v čl. 53 odst. 4 se stanoví zároveň s podporou postupem uvedeným v čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1255/1999. Tato částka se stanoví za 100 kilogramů a je založena na částce podpory.
Článek 55
1. Nabídky se zamítnou, pokud je navrhovaná podpora vyšší než maximální částka stanovená pro dotyčné jednotlivé nabídkové řízení.
2. Práva a povinnosti vyplývající z nabídkového řízení nejsou převoditelné.
Článek 56
1. Intervenční agentura neprodleně informuje účastníky nabídkového řízení o výsledku jejich účasti v jednotlivých nabídkových řízeních.
2. Úspěšným účastníkům se oznámí zejména:
a) částka podpory poskytovaná pro dotyčné množství zahuštěného másla a pořadové číslo nabídky, k níž se podpora vztahuje;
b) termín pro zabalení zahuštěného másla;
c) částka jistoty na konečné použití.
Článek 57
1. S výjimkou případů vyšší moci se úspěšnému účastníku nabídkového řízení podpora vyplatí:
a) do 60 dnů ode dne, kdy předloží doklad o tom, že zahuštěné máslo bylo vyrobeno podle čl. 47 odst. 1, že do něj byly přidány stopovací látky a že bylo zabaleno podle článků 59 až 62, a to úměrně k množstvím, za která byl takový doklad předložen;
b) po složení jistoty na konečné použití uvedené v čl. 53 odst. 4.
2. Pokud se úspěšný účastník odvolává na vyšší moc s cílem dosáhnout vyplacení podpory nebo pokud bylo zahájeno správní šetření ohledně nároku na podporu, není podpora vyplacena, dokud není nárok na podporu prokázán.
Článek 58
1. Jistota na konečné použití se uvolní pro množství, u nichž se předloží doklad o převzetí zahuštěného másla do maloobchodního prodeje nejpozději do 15 měsíců od uplynutí lhůty pro podávání nabídek podle čl. 49 odst. 3.
Odchylně od čl. 22 odst. 3 nařízení (EHS) č. 2220/85 se uvolní 85 % jistoty na konečné použití, pokud je dotyčný doklad předložen během šesti měsíců následujících po patnáctiměsíční lhůtě uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce.
2. Pokud musí být kontrolní výtisk T5 použit jako doklad o převzetí do maloobchodního prodeje a vlivem okolností, které nastaly nezávisle na vůli dotčené strany, nebyl tento výtisk vrácen orgánu, který je v držení jistoty, do 12 měsíců po měsíci s lhůtou pro podávání nabídek uvedenou v čl.
49 odst. 3, může tato strana před uplynutím patnáctiměsíční lhůty uvedené v prvním pododstavci odstavce 1 tohoto článku předložit příslušným orgánům odůvodněnou žádost o rovnocenné zacházení a další průvodní doklady, které musí obsahovat doklad o přepravě a doklad o tom, že došlo k převzetí výrobku do maloobchodního prodeje.
ODDÍL 3
POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE PŘIDÁVÁNÍ
Článek 59
1. Během nebo ihned po výrobě zahuštěného másla se přidá jedna ze stopovacích látek uvedených v příloze XIV v souladu se zvolenou kategorií složení a způsobem, aby bylo zajištěno její stejnoměrné rozložení.
Příslušný subjekt zajistí, aby byly v souladu s nařízením (ES) č. 213/2001 splněny u výrobků, které mají být přidávány do zahuštěného másla, požadavky na jakost a charakteristické znaky, zejména stupeň čistoty.
2. Do zahuštěného másla se může těsně před zabalením přidat plynný dusík za účelem napěnění másla.
Zvětšení objemu v důsledku tohoto ošetření nesmí přesáhnout 10 % objemu zahuštěného másla před ošetřením.
U zahuštěného másla o minimálním obsahu máselného tuku 99,8 % před přidáním stopovacích látek a přísad však zvětšení objemu v důsledku uvedeného ošetření nesmí přesáhnout 20 % objemu zahuštěného másla před ošetřením.
Článek 60
Pokud například kvůli nestejnoměrnému rozložení nebo přidání nedostatečného množství bude zjištěno, že obsah stopovací látky uvedené v odst. 1 písm. c) přílohy XIV je o více než 5 %, ale méně než o 30 % pod předepsaným minimálním množstvím, sníží se podpora o 1,5 % za každý procentní bod pod předepsaným minimálním množstvím.
Pokud se zjistí, že obsah stopovací látky je o 30 % nebo více pod předepsaným minimálním množstvím, podpora se nevyplatí.
Článek 61
1. Zahuštěné máslo, do kterého byly přidány stopovací látky podle kategorie složení I nebo II, jak stanoví příloha XIV, musí být uváděno na trh v uzavřených obalech.
Podle výrobků přimíchaných v souladu s článkem 59 a na základě vnitrostátních předpisů upravujících popis potravin je na balení stejným druhem písma jasně a čitelně uveden jeden nebo více údajů uvedených v příloze XV bodě 1 nebo 2.
2. Maximální čistý obsah balení uvedených v odstavci 1 musí být tři kilogramy.
Článek 62
1. Výroba zahuštěného másla, přidávání stopovacích látek podle specifikací stanovených v příloze XIV a balení včetně balení do obalů pro uvedení na trh proběhnou v zařízení uvedeném v čl. 51 odst. 2 písm. d) do tří měsíců po uplynutí lhůty pro podávání nabídek uvedené v čl. 49 odst. 3.
Se souhlasem příslušné agentury může být ale celé množství zahuštěného másla zabaleno pro uvedení na trh v jiném zařízení, než je výrobní zařízení uvedené v čl. 51 odst. 2 písm. d), pokud jsou obě zařízení ve stejném členském státě a balení probíhá v zařízení, které je pro tento účel schválené.
2. S výjimkou případů vyšší moci, pokud je lhůta uvedená v odstavci 1 překročena o méně než 60 dnů, sníží se podpora o 7,32 EUR za tunu a den.
Po skončení tohoto 59denního období se zbývající částka podpory sníží o 15 % a pak o 2 % za každý další den.
ODDÍL 4
SCHVÁLENÍ
Článek 63
1. Úkony uvedené v článku 62 se provádějí v zařízení schváleném pro tento účel členským státem, na jehož území je zařízení umístěno.
2. Zařízení se schválí pouze tehdy:
a) pokud bylo schváleno podle článku 10 směrnice 92/46/EHS;
b) pokud disponuje odpovídajícím technickým vybavením;
c) pokud je schopno zpracovávat v průměru množství nejméně dvě tuny zahuštěného másla měsíčně;
d) pokud má prostory, které umožňují oddělené skladování a identifikaci případných zásob nemáselného tuku;
e) pokud se zaváže, že trvale povede záznamy a průvodní doklady s údaji o dodavateli použitého másla a smetany, datu výroby zahuštěného másla, jakosti a složení získaného zahuštěného másla, datu odebrání výrobku a se jmény a adresami odběratelů doložených odkazem na dodací listy a faktury;
f) pokud se zaváže, že zašle orgánu odpovědnému za kontroly uvedené v článku 67 svůj výrobní program pro každou šarži v souladu s pravidly stanovenými dotyčným členským státem.
3. Pokud zařízení zpracovává různé výrobky způsobilé pro podporu nebo snížení ceny, musí se dále zavázat, že:
a) povede odděleně záznamy uvedené v odst. 2 písm. e);
b) zpracuje uvedené výrobky postupně.
Na žádost dotčené strany mohou členské státy prohlásit, že netrvají na splnění povinnosti uvedené v písmenu b) prvního pododstavce, pokud má zařízení prostory, které umožňují náležitě oddělené skladování a identifikaci případných zásob dotyčných výrobků.
Článek 64
Schválení s pořadovým číslem uděluje členský stát, na jehož území se zahuštěné máslo vyrábí a balí.
Článek 65
1. Schválení je odebráno, pokud už nejsou plněny podmínky stanovené v čl. 63 odst. 2 písm. a) až d).
Na žádost dotyčného zařízení může být schválení znovu uděleno po uplynutí šesti měsíců a provedení podrobné kontroly, která dospěje k závěru, že jsou tyto podmínky splněny.
2. Je-li zjištěno, že zařízení neplní některý ze svých závazků uvedených v čl. 63 odst. 2 písm. e) a f) nebo jiný závazek vyplývající z tohoto nařízení, pak se s výjimkou případů vyšší moci schválení pozastaví na dobu od jednoho do dvanácti měsíců podle závažnosti dané nesrovnalosti. Schválení může být znovu uděleno na žádost dotyčného zařízení, ke které jsou připojeny závazky uvedené v čl. 63 odst. 2 písm. e) a f).
Členské státy se mohou rozhodnout, že schválení uvedené v prvním pododstavci nepozastaví, pokud zjistí, že nesrovnalost nebyla způsobena úmyslně nebo hrubou nedbalostí a že jsou její následky minimální.
ODDÍL 5
KONTROLY A POŽADAVKY NA PODÁVÁNÍ ZPRÁV
Článek 66
Členské státy provádějí zejména kontroly uvedené v tomto oddílu a nesou náklady s nimi spojené.
Článek 67
Při výrobě zahuštěného másla provádí příslušný subjekt neohlášené kontroly na místě na základě výrobního programu zařízení uvedeného v čl. 63 odst. 2 písm. f), a to takovým způsobem, aby byla každá nabídka podle článku 50 zkontrolována alespoň jednou.
Kontroly se provádějí formou odběru vzorků zahuštěného másla, identifikovaného pořadovým číslem nabídky, zkoumáním použitých máselných tuků případně na základě odběru vzorků a zaměřují se zejména na podmínky výroby, množství a složení získaného výrobku a na balení a na nepřítomnost nemléčného tuku v získaných výrobcích, nebo popřípadě v použitých máselných tucích.
Kontroly se občas doplňují, a to v četnosti, která závisí na zpracovávaných množstvích, důkladnou a náhodnou kontrolou záznamů a průvodních dokladů uvedených v čl. 63 odst. 2 písm. e) a na základě ověřování shody s podmínkami pro schválení zařízení.
O kontrolách se vypracuje kontrolní zpráva, ve které je uvedeno datum kontroly, její trvání a popis kontrolních činností.
Článek 68
1. Až do převzetí zahuštěného másla maloobchodem musí držitel zahuštěného másla podle této kapitoly vést skladové účetnictví, v kterém jsou u každé dodávky uvedena jména a adresy odběratelů zahuštěného másla a množství v jednotlivých případech nakoupená.
Pokud jsou držitelé zahuštěného másla podle této kapitoly zároveň držiteli zahuštěného másla, na které se vztahují ustanovení kapitoly II, musí pro výrobky držené podle těchto kapitol vést oddělené skladové účetnictví.
2. S cílem zajistit dodržování odstavce 1 se kontroly doplňují neohlášeným podrobným auditem obchodních dokladů a skladového účetnictví všech držitelů zahuštěného másla uvedených ve zmíněném odstavci.
Článek 69
Členské státy sdělí Komisi na začátku každého čtvrtletí maloobchodní prodejní ceny zahuštěného másla zaznamenané v předchozím čtvrtletí.
Článek 70
Pokud toto nařízení nestanoví jinak, použije se nařízení (EHS) č. 3002/92 obdobně na výrobky v této kapitole.
Kontrolní opatření uvedená v článku 2 nařízení (EHS) č. 3002/92 se použijí na výrobky uvedené v této kapitole od zahájení úkonů uvedených v článku 59 tohoto nařízení až do převzetí výrobků maloobchodním prodejem.
Když je zabalené zahuštěné máslo odesíláno k převzetí maloobchodem v jiném členském státě, kromě údajů uvedených v nařízení (EHS) č. 3002/92 se do kolonky 104 kontrolního výtisku T5 zaznamená jeden z údajů uvedených v příloze XV bodě 3 tohoto nařízení.
KAPITOLA IV
PODPORA PRO NÁKUP MÁSLA NEZISKOVÝMI INSTITUCEMI A ORGANIZACEMI
ODDÍL 1
DEFINICE A PODMÍNKY ZPŮSOBILOSTI
Článek 71
Každý členský stát si může vybrat mezi neziskovými institucemi a organizacemi umístěnými na svém území ty, které mohou nakupovat máslo za sníženou cenu, dále jen "příjemci".
Článek 72
Podpora se poskytuje pouze pro máslo:
a) nakoupené v členském státě, ve kterém má příjemce své sídlo, od dodavatele nebo velkoobchodníka, který třídí a balí výrobky, dále jen "dodavatel", schváleného pro tento účel příslušným orgánem uvedeného členského státu;
b) které splňuje:
i) podmínky stanovené v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 a požadavky vnitrostátní jakostní třídy stanovené v příloze V nařízení (ES) č. 2771/1999 v členském státě výroby a jehož balení je podle toho označeno,
ii) požadavky směrnice 92/46/EHS, zejména pokud se týká přípravy ve schváleném zařízení a splnění požadavků na označení zdravotní nezávadnosti, stanovených v oddílu A kapitoly IV přílohy C výše uvedené směrnice.
Článek 73
1. Pro účely této kapitoly mohou být schváleni jen takoví dodavatelé, kteří se zavážou:
a) vést záznamy, které uvádějí zejména jméno prodejce másla, jména a adresy příjemců a množství másla, která jim byla prodána, jakož i pořadová čísla příslušných poukázek uvedených v čl. 75 odst. 1;
b) podřídit se kontrolním opatřením přijatým členským státem, v němž má sídlo dodavatel, zejména pokud se týká ověřování záznamů a kontroly jakosti másla.
2. Pokud se zjistí, že dodavatel nedodržel závazky uvedené v odstavci 1 nebo nějakou jinou povinnost vyplývající z této kapitoly, pak s výjimkou případů vyšší moci se schválení pozastaví na dobu od jednoho do dvanácti měsíců v závislosti na závažnosti nesrovnalosti.
Schválení může být znovu uděleno na žádost dotyčného zařízení, ke které je připojen závazek uvedený v odstavci 1.
Členské státy se mohou rozhodnout, že schválení uvedené v prvním pododstavci nepozastaví, pokud zjistí, že nesrovnalost nebyla způsobena úmyslně nebo hrubou nedbalostí a že jsou její následky minimální.
ODDÍL 2
PODPORA, PROVÁDĚNÍ, KONTROLY A PODÁVÁNÍ ZPRÁV
Článek 74
1. Částka podpory je stanovena na 60 EUR za 100 kilogramů másla.
2. V případě másla uvedeného v čl. 6 odst. 3 třetí odrážce nařízení (ES) č. 1255/1999 se částka podpory stanovená v odstavci 1 tohoto článku násobí hodnotou 0,9756.
3. Pokud se částka podpory změní, bude se nová částka vztahovat na všechny dodávky másla na základě poukázky uvedené v čl. 75 odst. 1, platné pro měsíc následující po měsíci, v němž byla nová částka stanovena.
V případě poukázek platných pro více než jeden měsíc, pokud je nová částka stanovena před posledním měsícem platnosti poukázky, se ale bude nová částka vztahovat na všechny dodávky másla uskutečněné po začátku měsíce následujícího po měsíci, v němž byla nová částka stanovena.
Článek 75
1. Podpora je poskytnuta dodavatelům másla na základě jejich písemné žádosti a předložení poukázky označené pořadovým číslem, kterou vystavil příslušný orgán členského státu podle článků 76, 77 a 78 a kterou doprovázejí průvodní doklady uvedené v článku 79.
S výjimkou případů vyšší moci se žádosti o podporu a průvodní doklady předkládají do 12 měsíců od prvního dne kalendářního měsíce, pro který je poukázka platná.
2. Členské státy jsou oprávněny určit minimální množství másla, na které může být podána žádost o podporu.
Článek 76
Vystavení poukázky uvedené v čl. 75 odst. 1 podléhá:
a) písemnému závazku příjemce vůči příslušnému orgánu, že poskytne máslo pouze svým spotřebitelům a že vrátí částku podpory, pokud se zjistí, že se máslo nakoupené podle tohoto nařízení odchýlilo od svého stanoveného použití;
b) písemnému závazku příjemce zpřístupnit příslušnému orgánu na jeho žádost záznamy, které umožní doložit použití másla;
c) řádnému splnění závazků příjemce učiněných v souvislosti s případnými předchozími poukázkami, vystavenými v době předcházejících 12 měsíců.
Členské státy se mohou rozhodnout, že poukázku vystaví, pokud bude prokázáno, že neplnění závazků uvedených v písmenu c) prvního odstavce nebylo způsobeno úmyslně nebo hrubou nedbalostí a že jsou jeho následky minimální.
Článek 77
1. Poukázka uvádí zejména tyto údaje:
a) jméno a adresu příslušné instituce nebo organizace a případně oprávněného zástupce;
b) maximální počet spotřebitelů příslušné instituce nebo organizace;
c) maximální množství másla, na které dává nárok;
d) měsíc a rok, pro které je platná.
2. Maximální množství másla uvedeného v odst. 1 písm. c) jsou 2 kilogramy na měsíc a jednoho spotřebitele zařízení příjemce.
Článek 78
1. Poukázka je platná pro kalendářní měsíc, který je na ní uveden. Máslo může být ale převzato od 20. dne měsíce, který předchází kalendářnímu měsíci uvedenému na poukázce, do 10. dne měsíce, který následuje po kalendářním měsíci na poukázce uvedeném.
Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy stanovit platnost poukázek na dva nebo tři kalendářní měsíce.
V takových případech se na poukázce uvedou měsíce platnosti a máslo se může odebrat od 20. dne měsíce, který předchází prvnímu kalendářnímu měsíci uvedenému na poukázce, do 10. dne měsíce, který následuje po posledním kalendářním měsíci na poukázce uvedeném.
2. Příslušný orgán nesmí vystavit jednomu příjemci poukázky na období překračující celkem 12 měsíců.
Článek 79
Poukázka neopravňuje k získání podpory, pokud není splněna alespoň jedna z následujících podmínek:
a) obsahuje osvědčení příjemce, které potvrzuje, že množství másla bylo skutečně zakoupeno a že se převzetí uskutečnilo prostřednictvím dané poukázky;
b) doprovází ji opis potvrzené faktury nebo dodacího listu, podepsaný příjemcem.
Článek 80
S výjimkou případů vyšší moci podporu vyplatí příslušné orgány nejpozději do 60 dnů od dne podání žádosti a všech průvodních dokladů.
Pokud se dodavatel odvolal na vyšší moc s cílem získat vyplacení podpory, nebo pokud bylo zahájeno správní šetření týkající se nároku na podporu, uskuteční se platba až po uznání nároku na podporu.
Průvodní doklady a kontrolní zprávy uvedené v článku 82 se zašlou útvaru nebo orgánu uvedeným v článku 4 nařízení (ES) č. 1258/1999, které odpovídají za vyplacení podpory.
Článek 81
1. Máslo se dodává příjemci v baleních, která uvádějí čitelným a nesmazatelným písmem údaje o vnitrostátní jakostní třídě a označení zdravotní nezávadnosti podle čl. 72 písm. b) a jeden nebo více údajů uvedených v příloze XVI bodě 1.
2. Všechny bloky nebo jednotlivé porce obsažené v baleních jsou označeny jedním nebo více údaji uvedenými v příloze XVI bodě 2.
Článek 82
Členské státy přijmou veškerá nezbytná kontrolní opatření, aby zajistily dodržování této kapitoly, zejména kontroly obchodní dokumentace a skladových záznamů dodavatele.
Tyto kontroly se provádějí podle nařízení Rady (EHS) č. 4045/89 [14] a vypracuje se o nich kontrolní zpráva, která uvádí datum kontroly, její trvání a popis prováděných kontrolních činností.
Článek 83
Členské státy informují Komisi:
a) do tří měsíců o postupech přijatých pro kontrolu dotyčného másla v různých fázích uvádění na trh;
b) do 20. dne každého měsíce o množstvích, pro která v průběhu předcházejícího měsíce:
- byly vystaveny poukázky,
- byla vyplacena podpora.
KAPITOLA V
ZRUŠUJÍCÍ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 84
Zrušují se nařízení (EHS) č. 2191/81, (EHS) č. 3143/85, (EHS) č. 1609/88, (EHS) č. 429/90, (EHS) č. 3378/91 a (ES) č. 2571/97, s výhradou článku 85 tohoto nařízení.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení a vykládají se podle srovnávacích tabulek v příloze XVII.
Článek 85
Nařízení (ES) č. 2571/97 a (EHS) č. 429/90 se použijí na nabídková řízení, pro která lhůta pro podávání nabídek končí před 15. prosincem 2005.
Předtištěné obaly uvedené v článcích 7 a 8 nařízení (ES) č. 2571/97, v článku 10 nařízení (EHS) č. 429/90 a v článku 4 nařízení (EHS) č. 2191/81 se mohou používat až do 1. září 2006.
Závazky učiněné podle čl. 23 odst. 6 nařízení (ES) č. 2571/97 a schválení zařízení a meziprodukty podle uvedeného nařízení zůstávají v platnosti podle tohoto nařízení s podmínkou, že pokud jde o schválení, příslušné orgány ověřily shodu s čl. 13 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení. Příslušné orgány zajistí, aby dotyčná zařízení učinila další závazky uvedené v článku 13 tohoto nařízení nejpozději do 1. března 2006.
Schválení zařízení podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EHS) č. 429/90 zůstává v platnosti podle tohoto nařízení s podmínkou, že příslušný orgán ověřil shodu s čl. 63 odst. 2 písm. a) tohoto nařízení.
Schválení dodavatelů podle čl. 1 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2191/81 zůstává podle tohoto nařízení v platnosti.
Článek 86
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 15. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1899/2005
ze dne 27. června 2005
o správě určitých omezení dovozu některých výrobků z oceli z Ruské federace
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dohoda o partnerství a spolupráci zakládající partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ruskou federací na straně druhé [1] (dále jen "dohoda o partnerství a spolupráci") vstoupila v platnost dnem 1. prosince 1997.
(2) Ustanovení čl. 21 odst. 1 dohody o partnerství a spolupráci stanoví, že se obchod s některými výrobky z oceli řídí hlavou III uvedené dohody s výjimkou jejího článku 15, a ustanoveními dohody o množstevních ujednáních.
(3) Dne 24. října 2005 uzavřely Evropské společenství a Ruská federace dohodu o obchodu s některými výrobky z oceli [2] (dále jen "dohoda").
(4) Je třeba poskytnout prostředky na správu ustanovení dohody v rámci Společenství, přičemž je třeba vzít v úvahu zkušenosti získané v průběhu trvání předchozích dohod týkajících se podobného režimu.
(5) Dotčené výrobky je vhodné zařadit na základě kombinované nomenklatury (KN) zřízené nařízením Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [3].
(6) Je nezbytné zajistit kontrolu původu dotčených výrobků a vytvořit za tímto účelem vhodné metody správní spolupráce.
(7) Aby bylo použití dohody účinné, je třeba pro vstup dotčených výrobků do volného oběhu ve Společenství vyžadovat dovozní licenci Společenství a zavést systém správy udělování těchto licencí.
(8) Výrobky, které jsou umístěny do svobodného pásma nebo byly dovezeny podle ustanovení o celních skladech, dočasném použití nebo aktivním zušlechťovacím styku (podmíněný systém) by se neměly započítávat do limitů stanovených pro dané výrobky.
(9) S cílem zajistit, že tyto množstevní limity nebudou překračovány, je nutné stanovit řídicí postup, podle kterého nebudou příslušné orgány členských států vydávat dovozní licence, aniž by jim nejprve Komise potvrdila, že příslušná množství jsou v rámci dotčeného množstevního limitu stále k dispozici.
(10) Dohoda stanoví systém spolupráce mezi Ruskou federací a Společenstvím s cílem zabránit obcházení předpisů skrze překládku, přesměrování nebo jiným způsobem.
Měl by být stanoven postup konzultací, v jehož rámci by bylo možné se s dotčenou zemí dohodnout na odpovídající úpravě příslušného množstevního limitu, pokud se zdá, že jsou ustanovení dohody obcházena.
Ruská federace rovněž souhlasila s přijetím nezbytných opatření, která mají zajistit rychlé uplatnění jakékoli úpravy limitů.
Pokud takové dohody není ve stanovené lhůtě dosaženo, mělo by mít Společenství v případě, že existuje jasný důkaz o obcházení předpisů, možnost provést příslušnou úpravu.
(11) Ode dne 1. ledna 2005 podléhá dovoz výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, do Společenství licenci podle nařízení Rady (ES) č. 2267/2004 ze dne 20. prosince 2004 o obchodu s některými výrobky z oceli mezi Evropským společenstvím a Ruskou federací [4].
Podle dohody se tento dovoz započítává do limitů stanovených tímto nařízením pro rok 2005.
(12) Z důvodu přehlednosti je proto nezbytné nahradit nařízení (ES) č. 2267/2004 tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
1. Toto nařízení se vztahuje na dovoz výrobků z oceli uvedených v příloze I a pocházejících z Ruské federace do Společenství.
2. Výrobky z oceli se zařazují do skupin výrobků uvedených v příloze I.
3. Původ výrobků uvedených v odstavci 1 se určí v souladu s pravidly platnými ve Společenství.
4. Postupy pro ověření původu výrobků uvedených v odstavci 1 jsou stanoveny v kapitolách II a III.
Článek 2
1. Dovoz výrobků uvedených v příloze I a pocházejících z Ruské federace do Společenství podléhá ročním množstevním limitům stanoveným v příloze V. Propuštění výrobků uvedených v příloze I a pocházejících z Ruské federace do volného oběhu ve Společenství je podmíněno předložením osvědčení o původu uvedeného v příloze II a dovozního povolení, které vydaly orgány členských států v souladu s článkem 4.
Povolené dovozy se započítávají do množstevních limitů stanovených pro rok, ve kterém jsou výrobky odeslány z vyvážející země.
2. Aby bylo možné zajistit, že množství, pro která byla vydána dovozní povolení, nebudou v žádném okamžiku vyšší než celkové množstevní limity stanovené pro každou skupinu výrobků, vydají příslušné orgány členských států dovozní povolení pouze na základě potvrzení Komise, že v rámci množstevních limitů je pro danou skupinu výrobků z oceli ve vztahu k dané dodavatelské zemi stále k dispozici množství, o něž dovozce nebo dovozci u těchto orgánů zažádali.
Seznam příslušných orgánů členských států sestavený pro účely tohoto nařízení je uveden v příloze IV.
3. Dovoz výrobků uskutečněný po 1. lednu 2005, pro který byla vyžadována licence podle nařízení (ES) č. 2267/2004, se započítává do příslušných limitů pro rok 2005 stanovených v příloze V tohoto nařízení.
4. Pro účely tohoto nařízení se ode dne žádosti zásilka výrobků považuje za uskutečněnou ke dni, kdy byly výrobky naloženy na dopravní prostředek vývozu.
Článek 3
1. Množstevní limity uvedené v příloze V se nevztahují na výrobky umístěné ve svobodném pásmu nebo ve svobodném skladu ani na výrobky dovezené podle ustanovení pro celní sklady, dočasné použití nebo aktivní zušlechťovací styk (podmíněný systém).
2. Pokud jsou výrobky uvedené v odstavci 1 následně propuštěny do volného oběhu, ať už v nezměněném stavu nebo po opracování či zpracování, použije se čl. 2 odst. 2 a výrobky takto propuštěné do volného oběhu se započítají do příslušných množstevních limitů uvedených v příloze V.
Článek 4
1. Pro účely použití čl. 2 odst. 2 oznámí příslušné orgány členských států ještě před vydáním dovozních povolení Komisi, pro jaká množství u nich byly podány žádosti o dovozní povolení podložené originály vývozních licencí. Komise obratem potvrdí, zda je (jsou) požadované(á) množství pro dovoz k dispozici, a to chronologicky ve stejném pořadí, v jakém obdržela oznámení členských států.
2. Žádosti obsažené v oznámeních zaslaných Komisi jsou platné, pokud v každém případě jasně uvádějí zemi vývozu, dotčenou skupinu výrobků, množství, která se mají dovézt, číslo vývozní licence, kvótový rok a členský stát, v němž mají být výrobky propuštěny do volného oběhu.
3. Je-li to možné, potvrdí Komise orgánům členských států celé množství uvedené v žádostech oznámených pro každou skupinu výrobků.
V případě, že obdržené žádosti přesahují limity, okamžitě kontaktuje příslušné orgány Ruské federace, aby bylo možné záležitost vyjasnit a nalézt rychlé řešení.
4. Příslušné orgány členských států Komisi oznámí jakékoli množství, které nebylo během platnosti dovozního povolení využito, a to bezprostředně poté, co byly o této skutečnosti informovány.
Tato nepoužitá množství se pro každou skupinu výrobků automaticky převádějí do zbývajících množství celkového množstevního limitu Společenství.
5. Oznámení podle odstavců 1, 2, 3 a 4 se provádějí elektronicky v rámci integrované sítě vytvořené pro tento účel, pokud není z naléhavých technických důvodů nutné dočasně použít jiné komunikační prostředky.
6. Dovozní povolení nebo rovnocenné doklady se vydávají v souladu s kapitolou II.
7. Příslušné orgány členských států Komisi oznámí jakýkoli případ zrušení již vydaných dovozních povolení nebo rovnocenných dokladů v důsledku odejmutí nebo zrušení odpovídající vývozní licence ze strany příslušných orgánů Ruské federace.
Pokud však Komise nebo příslušné orgány členských států obdržely od příslušných orgánů Ruské federace informaci o odejmutí nebo zrušení vývozní licence až poté, co byly výrobky dovezeny do Společenství, započítají se dotčená množství do množstevních limitů pro rok, kdy se zásilka výrobků uskutečnila.
Článek 5
Za účelem použití čl. 3 odst. 3 a čl. 3 odst. 4 dohody je Komise oprávněna provést nutné úpravy.
Článek 6
1. Pokud Komise na základě šetření provedených v souladu s postupy uvedenými v kapitole III zjistí, že informace, které má k dispozici, dokazují, že u výrobků uvedených v příloze I a pocházejících z Ruské federace byla provedena překládka, použita jiná dopravní trasa nebo jiný způsob dovozu do Společenství, kterým se obcházejí množstevní limity podle článku 2, a že je třeba provést nutné úpravy, požádá o zahájení konzultací s cílem dosáhnout dohody o příslušných úpravách odpovídajících množstevních limitů.
2. Než budou k dispozici závěry konzultací podle odstavce 1, může Komise, existuje-li jasný důkaz o tom, že došlo k obcházení předpisů, požádat Ruskou federaci, aby přijala nezbytná preventivní opatření s cílem zajistit, že bude možné provést úpravy množstevních limitů, jež budou na základě takových konzultací dohodnuty, a to pro rok, kdy byla podána žádost o konzultace, nebo pro rok následující, pokud byl limit pro tento rok již vyčerpán.
3. Pokud Společenství a Ruská federace nedospějí k uspokojivému řešení a pokud Komise zjistí, že existují jasné důkazy o obcházení předpisů, odečte od množstevních limitů příslušný objem výrobků pocházejících z Ruské federace.
Článek 7
Toto nařízení nepředstavuje v žádném ohledu odchylku od ustanovení dohody, která mají ve všech případech rozporu přednost.
KAPITOLA II
POSTUPY PRO SPRÁVU MNOŽSTEVNÍCH LIMITŮ
ODDÍL 1
Zařazení
Článek 8
Zařazení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, vychází z kombinované nomenklatury (KN) zřízené nařízením (EHS) č. 2658/87.
Článek 9
Odbor pro celní a statistickou nomenklaturu Výboru pro celní kodex, který byl založen nařízením (EHS) č. 2658/87, na podnět Komise nebo členského státu a v souladu s ustanoveními výše uvedeného nařízení naléhavě prošetří všechny otázky týkající se zařazení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, v rámci kombinované nomenklatury, s cílem zařadit je do příslušných skupin výrobků.
Článek 10
Komise informuje Ruskou federaci o veškerých změnách kombinované nomenklatury (KN) a kódů TARIC, které se týkají výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, a to alespoň jeden měsíc před tím, než ve Společenství vstoupí v platnost.
Článek 11
Komise informuje příslušné orgány Ruské federace o veškerých rozhodnutích přijatých v souladu s postupy platnými ve Společenství, která se týkají zařazení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, a to nejpozději do jednoho měsíce od jejich přijetí.
Takové sdělení musí obsahovat:
a) popis dotčených výrobků;
b) příslušnou skupinu výrobků, kód kombinované nomenklatury (kód KN) a kód TARIC;
c) důvody, které vedly k tomuto rozhodnutí.
Článek 12
1. Pokud v důsledku rozhodnutí o zařazení přijatého v souladu s platnými postupy Společenství dojde u jakéhokoli výrobku, na nějž se vztahuje toto nařízení, ke změně zařazovacího postupu nebo ke změně skupiny výrobků, poskytnou příslušné orgány členských států třicetidenní lhůtu ode dne oznámení Komise, než rozhodnutí nabude účinku.
2. Pro výrobky odeslané přede dnem použitelnosti tohoto rozhodnutí platí dřívější zařazovací postup, pokud byly tyto výrobky předány k dovozu během 60 dnů po uvedeném dni.
Článek 13
Pokud rozhodnutí o zařazení přijaté v souladu s platnými postupy Společenství uvedenými v článku 12 zahrnuje skupinu výrobků, která podléhá množstevnímu limitu, zahájí Komise, je-li to nutné, neprodleně konzultace podle článku 9 s cílem dospět k dohodě o nutných úpravách příslušných množstevních limitů podle přílohy V.
Článek 14
1. Aniž je dotčeno jakékoli jiné ustanovení týkající se této otázky, platí, že pokud se zařazení uvedené v dokumentaci nezbytné pro dovoz výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, liší od zařazení stanoveného příslušnými orgány členského státu, do kterého se mají výrobky dovézt, podléhá dotčené zboží prozatímně dovoznímu režimu, který je pro něj, v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, použitelný na základě zařazení, jež stanovily výše uvedené orgány.
2. Příslušné orgány členských států informují Komisi o případech uvedených v odstavci 1, přičemž uvedou zejména:
a) množství dotčených výrobků;
b) skupinu výrobků uvedenou na dovozní dokumentaci a dokumentaci, kterou si ponechaly příslušné orgány;
c) číslo vývozní licence a uvedenou kategorii.
3. Příslušné orgány členských států nevydají nové dovozní povolení pro výrobky z oceli, které v důsledku nového zařazení podléhají množstevnímu limitu Společenství stanovenému v příloze V, dokud od Komise neobdrží v souladu s postupem stanoveným v článku 4 potvrzení, že množství, která se mají dovézt, jsou dostupná.
4. Komise informuje dotčené země vývozu o případech uvedených v tomto článku.
Článek 15
V případech uvedených v článku 14, stejně jako v podobných případech oznámených příslušnými orgány Ruské federace, Komise zahájí, je-li to nutné, s Ruskou federací konzultace s cílem dohodnout se na konečném zařazení sporných výrobků.
Článek 16
Po dohodě s příslušnými orgány dovážejícího členského státu nebo států a Ruské federace může v případech uvedených v článku 15 určit konečné zařazení sporných výrobků Komise.
Článek 17
Pokud nemůže být případ sporu uvedený v článku 14 vyřešen v souladu s článkem 15, přijme Komise v souladu s ustanoveními článku 10 nařízení (EHS) č. 2658/87 opatření, kterým se stanoví zařazení výrobků v kombinované nomenklatuře.
ODDÍL 2
Systém dvojí kontroly pro správu množstevních limitů
Článek 18
1. Příslušné orgány Ruské federace vydají vývozní licenci pro všechny zásilky výrobků z oceli, které podléhají množstevním limitům stanoveným v příloze V, až do výše těchto limitů.
2. Za účelem vydání dovozního povolení podle článku 21 dovozce předloží originál vývozní licence.
Článek 19
1. Vývozní licence pro množstevní limity musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze II a musí mimo jiné potvrzovat, že množství dotyčného zboží bylo započteno do množstevních limitů stanovených pro danou skupinu výrobků.
2. Každá vývozní licence se vztahuje pouze na jednu skupinu výrobků uvedených v příloze I.
Článek 20
Vývozy se započítávají do množstevních limitů stanovených pro rok, kdy jsou výrobky, na něž se vztahuje vývozní licence, odeslány ve smyslu čl. 2 odst. 4.
Článek 21
1. V rozsahu, v němž Komise podle článku 4 potvrdila dostupnost požadovaného množství v rámci příslušného množstevního limitu, vystaví příslušné orgány členských států dovozní povolení, a to nejdéle do deseti pracovních dnů poté, co dovozce předloží originál příslušné vývozní licence.
Licence musí být předložena nejpozději 31. března roku, který následuje po roce, kdy bylo zboží, na nějž se vývozní licence vztahuje, odesláno.
Dovozní povolení vydávají příslušné orgány jakéhokoli členského státu bez ohledu na to, jaký stát je uveden na vývozní licenci, a to v rozsahu, v kterém Komise v souladu s postupem dle článku 4 potvrdila, že je požadované množství v rámci dotčeného množstevního limitu dostupné.
2. Dovozní povolení jsou platná čtyři měsíce ode dne vystavení.
Na základě řádně odůvodněné žádosti ze strany dovozce mohou příslušné orgány členského státu prodloužit platnost o další období nepřesahující čtyři měsíce.
3. Dovozní povolení se vyhotovují v souladu se vzorem uvedeným v příloze III a platí na celém celním území Společenství.
4. Prohlášení nebo žádost dovozce podané s cílem získat dovozní povolení musí obsahovat:
a) celé jméno a adresu vývozce;
b) celé jméno a adresu dovozce;
c) přesný popis zboží a příslušný(é) kód(y) TARIC;
d) zemi původu zboží;
e) zemi odeslání;
f) příslušnou skupinu výrobků a množství dotčených výrobků;
g) čistou hmotnost podle položek KN;
h) hodnotu cif výrobků na hranici Společenství podle položek KN;
i) případně data platby a dodávky a kopii nákladního listu a kupní smlouvy;
j) datum a číslo vývozní licence;
k) jakýkoli interní kód používaný k administrativním účelům;
l) datum a podpis dovozce.
5. Dovozci nejsou povinni dovézt celé množství, na něž se vztahuje dovozní povolení, v jedné zásilce.
6. Dovozní povolení může být vydáno elektronickou cestou, pokud mají dotčené celní orgány k dokladu přístup prostřednictvím počítačové sítě.
Článek 22
Platnost dovozních povolení vydaných orgány členských států je podmíněna platností vývozních licencí a množstvím uvedeným na vývozních licencích vydaných příslušnými orgány Ruské federace, na jejichž základě byla dovozní povolení vydána.
Článek 23
Dovozní povolení či rovnocenné doklady vydávají příslušné orgány členských států v souladu s čl. 2 odst. 2 bez diskriminace jakéhokoli dovozce ve Společenství, bez ohledu na jeho místo usazení ve Společenství, aniž je dotčeno splnění ostatních podmínek vyžadovaných podle současných pravidel.
Článek 24
1. Pokud Komise zjistí, že celková množství, na něž se vztahují vývozní licence vydané v kterémkoli roce Ruskou federací pro určitou skupinu výrobků, přesahují množstevní limit, který byl pro danou skupinu výrobků stanoven, neprodleně o tom informuje příslušné orgány členských států s cílem přerušit další vydávání dovozních povolení.
V takovém případě Komise neprodleně zahájí konzultace.
2. Příslušné orgány členského státu odmítnou vydat dovozní povolení pro ty výrobky pocházející z Ruské federace, na něž se nevztahují vývozní licence vydané v souladu s ustanoveními této kapitoly.
ODDÍL 3
Společná ustanovení
Článek 25
1. Vývozní licence uvedená v článku 18 a osvědčení o původu uvedené v příloze 2 mohou zahrnovat dodatečná vyhotovení, která musejí být jako taková řádně označena.
Originál a další vyhotovení těchto dokumentů se vypracovávají v angličtině.
2. Pokud jsou doklady uvedené v odstavci 1 vyplňovány rukou, musí být jednotlivé záznamy zapsány inkoustem a hůlkovým písmem.
3. Vývozní licence nebo rovnocenné doklady a osvědčení o původu mají rozměry 210 × 297 mm.
Použitý papír musí být bílý bezdřevý papír klížený pro psaní o hmotnosti nejméně 25 g/m2.
Každá část má na pozadí tištěný gilošovaný vzor, na kterém je patrné jakékoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Příslušné orgány členských států přijímají jako platný doklad pro účely dovozu v souladu s ustanoveními tohoto nařízení pouze originál.
5. Každá vývozní licence nebo rovnocenný doklad a osvědčení o původu jsou označeny standardizovaným pořadovým číslem, též tištěným, které umožňuje identifikaci.
6. Toto číslo se skládá z následujících prvků:
- dvou písmen označujících zemi vývozu:
RU = Ruská federace
- dvou písmen označujících členský stát, který má být místem určení:
BE = Belgie
CZ = Česká republika
DK = Dánsko
DE = Německo
EE = Estonsko
EL = Řecko
ES = Španělsko
FR = Francie
IE = Irsko
IT = Itálie
CY = Kypr
LV = Lotyšsko
LT = Litva
LU = Lucembursko
HU = Maďarsko
MT = Malta
NL = Nizozemsko
AT = Rakousko
PL = Polsko
PT = Portugalsko
SI = Slovinsko
SK = Slovensko
FI = Finsko
SE = Švédsko
GB = Spojené království,
- jednomístného čísla označujícího kvótový rok, které odpovídá poslední číslici příslušného roku, např. "5" pro rok 2005,
- dvoumístného čísla označujícího vystavující úřad v zemi vývozu,
- pětimístného čísla jdoucího postupně od 00001 do 99999 přiděleného konkrétnímu členskému státu určení.
Článek 26
Vývozní licence a osvědčení o původu mohou být vystaveny i po odeslání výrobků, na něž se vztahují.
V takových případech musí být označeny poznámkou "issued retrospectively".
Článek 27
V případě krádeže, ztráty nebo zničení vývozní licence nebo osvědčení o původu může vývozce požádat příslušný orgán, který dokument vydal, aby na základě vývozních dokumentů, které vývozce vlastní, vyhotovil duplikát.
Takto vydaný duplikát licence nebo osvědčení musí být označen poznámkou "duplicate".
Duplikát se označí datem původní licence nebo osvědčení.
ODDÍL 4
Dovozní licence společenství – jednotný tiskopis
Článek 28
1. Tiskopisy používané příslušnými orgány členských států pro vydávání dovozních povolení uvedených v článku 21 musí odpovídat vzoru dovozní licence uvedenému v příloze III.
2. Tiskopisy dovozních licencí a výpisy z nich se vystavují ve dvojím vyhotovení, z nichž první, označené slovy "vyhotovení pro držitele" a číslem 1, se vydává žadateli, a druhé, označené slovy "vyhotovení pro vydávající orgán" a číslem 2, si ponechává orgán, jenž licenci vydává.
Pro správní účely mohou příslušné orgány k tiskopisu č. 2 připojit další vyhotovení.
3. Tiskopisy se tisknou na bílý bezdřevý papír klížený pro psaní o hmotnosti 55 až 65 g/m2.
Jejich rozměr je 210 × 297 mm s řádkováním 4,24 mm (1/6″). Tuto úpravu je třeba přesně dodržovat.
Obě strany vyhotovení č. 1, které představuje vlastní licenci, jsou navíc opatřeny pozadím s tištěným červeným gilošovaným vzorem, na kterém je patrné jakékoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Odpovědnost za vytištění tiskopisů nesou členské státy.
Tiskopisy mohou být vytištěny také v tiskárnách, jež jsou tímto úkolem pověřeny členským státem, v němž jsou usazeny.
V takovém případě musí být na každém tiskopise uveden údaj o pověření členským státem.
Na každém tiskopisu je uveden název a adresa tiskárny nebo označení umožňující její identifikaci.
5. Při vydání dovozních licencí nebo výpisů musí být těmto dokumentům příslušnými orgány členského státu přiděleno číslo vydání.
Číslo dovozní licence se elektronicky, prostřednictvím integrované sítě vytvořené podle článku 4, oznámí Komisi.
6. Licence a výpisy z nich musejí být vyplněny v úředním jazyce nebo v některém z úředních jazyků vydávajícího členského státu.
7. V kolonce 10 vyznačí příslušné orgány odpovídající skupinu výrobků z oceli.
8. Označení vydávajících orgánů a orgánů provádějících odpočet se provádí otiskem razítka.
Toto razítko však může nahradit reliéfní tisk v kombinaci s perforovanými písmeny a číslicemi nebo potisk na licenci.
K zapsání přiděleného množství použijí vydávající orgány jakýkoli způsob, který zabrání neoprávněné manipulaci s tímto údajem a znemožní vepsání dalších číslic či jiných záznamů.
9. Zadní strana vyhotovení č. 1 a vyhotovení č. 2 obsahuje kolonku, do níž celní orgány při vyřizování dovozních formalit nebo příslušné správní orgány při vystavování výpisu zapisují množství. Pokud prostor, jenž je na licenci nebo na výpise z ní vyhrazen pro zápisy, není dostačující, mohou příslušné orgány připojit jeden nebo více doplňkových listů s týmiž kolonkami jako na zadní straně vyhotovení č. 1 a na vyhotovení č. 2 licence nebo výpisu z ní. Orgány provádějící odpočet umístí své razítko tak, aby jedna polovina byla na licenci nebo na výpise z ní a druhá na doplňkovém listu. V případě většího počtu doplňkových stránek se stejným způsobem umístí přes každou novou a předešlou stránku další razítko.
10. Vydané dovozní licence a výpisy, stejně jako záznamy a poznámky orgánů některého z členských států, mají ve všech ostatních členských státech stejný právní účinek jako doklady, které tyto členské státy vydaly, či záznamy a poznámky, které učinily.
11. Příslušné orgány dotyčných členských států mohou, je-li to nevyhnutelné, vyžadovat, aby byl obsah licencí či výpisů přeložen do úředního jazyka nebo některého z úředních jazyků daného členského státu.
KAPITOLA III
SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
Článek 29
Komise dodá orgánům členských států jména a adresy orgánů v Ruské federaci, které jsou oprávněny vydávat osvědčení o původu a vývozní licence, společně se vzory razítek, která tyto orgány používají.
Článek 30
1. Následné ověření osvědčení o původu nebo vývozních licencí se provádí namátkou nebo pokud příslušné orgány členských států oprávněně pochybují o pravosti osvědčení o původu či vývozní licence nebo o správnosti informací týkajících se skutečného původu dotčených výrobků.
V takových případech vrátí příslušné orgány Společenství osvědčení o původu či vývozní licenci nebo jejich kopii příslušnému orgánu v Ruské federaci, přičemž případně uvedou formální či obsahové důvody šetření.
Pokud byla předložena faktura, přiloží se její originál nebo kopie k osvědčení o původu či k vývozní licenci nebo jejich kopiím.
Příslušné orgány rovněž předají jakoukoli informaci, kterou obdržely a která naznačuje, že podrobnosti uvedené na osvědčení o původu nebo na vývozní licenci nejsou správné.
2. Ustanovení odstavce 1 se vztahují také na následná ověřování prohlášení o původu.
3. Výsledky následných ověření prováděných v souladu s odstavcem 1 se sdělí příslušným orgánům Společenství, a to nejpozději do tří měsíců.
Oznamovaná informace musí uvádět, zda se sporné osvědčení, licence nebo prohlášení týká skutečně vyváženého zboží a zda je toto zboží podle této kapitoly způsobilé pro vývoz do Společenství.
Příslušné orgány Společenství si rovněž mohou vyžádat kopie všech dokumentů nezbytných pro úplné zjištění situace, zejména pravého původu zboží.
4. Pokud by takové ověření odhalilo zneužití nebo zásadní nesrovnalosti v použití prohlášení o původu, informuje o tom dotyčný členský stát Komisi.
Komise tuto informaci dále předá ostatním členským státům.
5. Namátková kontrola podle tohoto článku nesmí představovat překážku propuštění dotčených výrobků do volného oběhu.
Článek 31
1. Pokud ověřovací postup podle článku 30 nebo informace dostupné příslušným orgánům Společenství naznačují, že jsou ustanovení této kapitoly porušována, požádají tyto orgány Ruskou federaci, aby provedla vhodná šetření v souvislosti s činnostmi, u kterých jsou ustanovení této kapitoly údajně porušována, nebo aby provedení takových šetření zajistila.
Výsledky takových šetření se oznámí příslušným orgánům Společenství, včetně jakýchkoli dalších souvisejících informací, které pomohou odhalit skutečný původ zboží.
2. V souvislosti s kroky podnikanými podle ustanovení této kapitoly si příslušné orgány Společenství mohou s příslušnými orgány Ruské federace vyměňovat jakékoli informace, které by mohly být užitečné ve snaze zabránit porušování ustanovení této kapitoly.
3. Pokud dojde ke zjištění, že jsou ustanovení této kapitoly porušována, může Komise přijmout opatření nezbytná k tomu, aby se takovému porušování zabránilo.
Článek 32
Komise koordinuje kroky podnikané příslušnými orgány členských států podle ustanovení této kapitoly.
Příslušné orgány členských států informují Komisi a jiné členské státy o tom, jaké kroky podnikly, a o dosažených výsledcích.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 33
Nařízení (ES) č. 2267/2004 se zrušuje.
Článek 34
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1900/2005
ze dne 21. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 382/2001 o provádění projektů na podporu spolupráce a obchodních vztahů mezi Evropskou unií a průmyslovými zeměmi Severní Ameriky, Dálného východu a Oceánie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 133 a 181a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 382/2001 [2] vytváří právní rámec pro posílení spolupráce a obchodních vztahů s průmyslovými zeměmi Severní Ameriky, Dálného východu a Oceánie do 31. prosince 2005.
(2) O některých budoucích aspektech právního rámce pro intervenci Společenství v oblasti vnějších vztahů během příštího období finančních výhledů (2007–2013), včetně podpory spolupráce a hospodářských vztahů s průmyslovými zeměmi, je třeba ještě rozhodnout.
Takový nový právní rámec může platit nejdříve od 1. ledna 2007.
(3) Jelikož je nutné zajistit pokračování činností, které se týkají spolupráce s průmyslovými zeměmi, je nezbytné vyhnout se případné neexistenci právního základu pro tyto činnosti v období mezi stávajícím datem ukončení použitelnosti nařízení (ES) č. 382/2001 a datem, od kterého se může použít nový právní rámec.
Prodloužení platnosti nařízení (ES) č. 382/2001 o odpovídající období umožní překlenout případnou mezeru v právním rámci, jímž se spolupráce s průmyslovými zeměmi řídí.
(4) Prodloužení doby použitelnosti nařízení (ES) č. 382/2001 má opodstatnění tím spíše, že z hodnocení projektů a programů financovaných podle tohoto nařízení, provedeného v roce 2004, vyplývá jejich účinnost a vhodnost jejich dalšího pokračování s patřičným důrazem kladeným na koordinaci podporovaných činností v rámci dotyčných partnerských zemí a mezi nimi navzájem.
(5) V čl. 114 odst. 1 druhém pododstavci nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [3], se stanoví, že granty mohou výjimečně získat i fyzické osoby, pokud to stanoví základní právní akt. Takové situace vznikají pravidelně v souvislosti s prováděním vzdělávacích programů pro vedoucí pracovníky v Japonsku a v Koreji a mohou občas vzniknout i v případě jiných činností, které se týkají spolupráce s průmyslovými zeměmi, zejména v rámci spolupráce v oblasti vzdělávání nebo personálních výměn.
(6) Nařízení (ES) č. 382/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 382/2001 se mění takto:
1. v článku 5 se doplňuje nový odstavec, který zní:
"Ve vhodných případech, zejména v případě projektů v oblasti vzdělávání a odborné přípravy nebo jiných podobných projektů, z nichž mohou mít prospěch jednotlivci, může mít podpora Společenství formu grantů pro fyzické osoby.
Tyto granty mohou mít formu stipendií.";
2. v článku 7 se doplňuje nový odstavec, který zní:
"Za tímto účelem může mít podpora Společenství formu grantů pro fyzické osoby.
Tyto granty mohou mít formu stipendií.";
3. v článku 13 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2007."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1901/2005
ze dne 21. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1902/2005
ze dne 21. listopadu 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu ďasovitých v oblasti ICES VII plavidly plujícími pod vlajkou Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1903/2005
ze dne 21. listopadu 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu makrely obecné v oblasti ICES IIa (mimo vody ES), Vb (vody ES), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII a XIV plavidly plujícími pod vlajkou Francie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1904/2005
ze dne 21. listopadu 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 23. listopadu do 6. prosince 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1905/2005
ze dne 14. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 297/95 o poplatcích, které se platí Evropské agentuře pro léčivé přípravky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 297/95 ze dne 10. února 1995 o poplatcích, které se platí Evropské agentuře pro hodnocení léčivých přípravků [1], a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 67 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky [3], stanoví, že příjmy Evropské agentury pro léčivé přípravky (dále jen "agentura") se skládají z příspěvku Společenství a z poplatků placených podniky za získání a udržování registrace Společenství a za další služby poskytované agenturou.
(2) Nařízení (ES) č. 726/2004 také stanoví pro agenturu nové úkoly.
Dále se změnily také stávající úkoly v důsledku změn směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků [4] a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků [5].
(3) Na základě zkušeností získaných od roku 1995 je vhodné ponechat obecné zásady a celkovou strukturu poplatků, jakož i hlavní provozní a procedurální ustanovení stanovená nařízením (ES) č. 297/95.
Zejména by se při výpočtu výše poplatků účtovaných agenturou mělo vycházet ze zásady skutečně poskytované služby a měla by být vázána na určité léčivé přípravky. U každé žádosti by také měla být zajištěna úměrnost mezi poplatky a náklady spojenými s jejím posouzením a s poskytnutím požadované služby.
(4) Nařízení (ES) č. 726/2004 upravuje nové činnosti, které má agentura vykonávat po udělení registrace.
K těmto úkolům patří evidence skutečného uvedení registrovaných léčivých přípravků na trh v souladu s postupy Společenství, udržování registrační dokumentace a různých databází spravovaných agenturou a nepřetržité sledování poměru prospěšnosti a rizika u registrovaných léčivých přípravků.
Kromě toho je nezbytné snížit závislost agentury na poplatcích za nové žádosti.
Roční poplatek by se proto měl zvýšit o 10 %, aby vyhovoval uvedeným změnám.
(5) Měly by být vytvořeny nové kategorie poplatků s cílem pokrýt nové zvláštní úkoly, které nyní agentura zajišťuje, například nové druhy vědeckých stanovisek k léčivému přípravku.
(6) Správní rada agentury by měla mít pravomoc stanovit na návrh výkonného ředitele a po kladném stanovisku Komise prováděcí pravidla k tomuto nařízení.
Zejména by vzhledem k tomu, že výše poplatků stanovených v nařízení je určena jako maximální, měla zavést pro některé služby určené v nařízení podrobné klasifikace a seznamy snížených poplatků.
(7) Výkonný ředitel by měl mít i nadále pravomoc rozhodovat za výjimečných okolností o snížení poplatků, zejména pokud jde o některé případy spojené s konkrétními léčivými přípravky a pokud je snížení nezbytné z naléhavých důvodů veřejného zdraví nebo zdraví zvířat.
Výkonný ředitel by měl mít rovněž možnost rozhodovat o osvobození od povinnosti zaplatit poplatek v případě léčivých přípravků pro léčbu vzácných onemocnění nebo onemocnění postihujících méně běžné živočišné druhy a poplatek za zařazení dalších živočišných druhů v případě stanovení maximálních limitů reziduí postupem podle nařízení Rady (EHS) č. 2377/90 ze dne 26. června 1990, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu.
(8) Podle čl. 70 odst. 2 nařízení (ES) č. 726/2004 se toto nařízení nevztahuje na okolnosti, za kterých mohou malé a střední podniky platit snížené poplatky, odložit platbu poplatku nebo obdržet správní pomoc.
(9) Aby se umožnilo okamžité zapsání do rozpočtu, měly by být poplatky splatné v den validace, avšak se splatností do určitého počtu dní.
(10) Měla by být zavedena ustanovení o podávání zprávy o provádění tohoto nařízení po získání zkušeností a v případě potřeby rovněž o přezkoumání výše poplatků.
(11) Je vhodné zavést mechanismus indexace pro automatické přizpůsobování poplatků ve vztahu k oficiálním ukazatelům míry inflace.
(12) V zájmu soudržnosti by se použitelnost tohoto nařízení měla časově shodovat s plným vstupem v platnost nařízení (ES) č.
726/2004. Nemělo by se vztahovat na žádosti projednávané ke dni použitelnosti tohoto nařízení.
(13) Nařízení (ES) č. 297/95 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 297/95 se mění takto:
1. V článku 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto.
"Poplatky jsou stanoveny v eurech."
2. Článek 3 se mění takto:
a) nadpis se nahrazuje tímto:
"Humánní léčivé přípravky v oblasti působnosti postupů stanovených nařízením (ES) č. 726/2004 [7]
b) odstavec 1 se mění takto:
i) v písmenu a) se první a druhý pododstavec nahrazují tímto:
"Plný poplatek za žádost o registraci léčivého přípravku podloženou úplnou registrační dokumentací činí 232000 EUR.
Tento poplatek se vztahuje na jednu sílu spojenou s jednou lékovou formou a jednou variantou.
Poplatek se zvýší o 23200 EUR za každou dodatečnou sílu nebo lékovou formu téhož léčivého přípravku předloženou současně s počáteční žádostí o registraci.
Toto zvýšení se vztahuje na jednu dodatečnou sílu nebo lékovou formu a jednu variantu.";
ii) písmena b) a c) se nahrazují tímto:
"b) Snížený poplatek
Snížený poplatek ve výši 90000 EUR se použije pro žádosti o registraci léčivého přípravku podle čl. 10 odst. 1, čl. 10 odst. 3 a článku 10c směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků [8]. Tento poplatek se vztahuje na jednu sílu spojenou s jednou lékovou formou a jednou variantou.
Zvláštní snížený poplatek ve výši 150000 EUR se použije pro žádosti o registraci léčivého přípravku podle čl. 10 odst.
4 směrnice 2001/83/ES. Tento poplatek se vztahuje na jednu sílu spojenou s jednou lékovou formou a jednou variantou.
Snížené poplatky uvedené v prvním a druhém pododstavci se zvýší o 9000 EUR za každou dodatečnou sílu nebo lékovou formu předloženou současně s počáteční žádostí o registraci.
Toto zvýšení se vztahuje na jednu dodatečnou sílu nebo lékovou formu a jednu variantu.
Snížené poplatky uvedené v prvním a druhém pododstavci se zvýší o 5800 EUR za každou dodatečnou variantu téže síly a lékové formy předloženou současně s počáteční žádostí o registraci.
c) Poplatek za rozšíření
Poplatek za rozšíření registrace ve výši 69600 EUR se použije na každé rozšíření již udělené registrace ve smyslu přílohy II nařízení Komise (ES) č. 1085/2003 ze dne 3. června 2003 o posuzování změn registrace humánních a veterinárních léčivých přípravků spadajících do oblasti působnosti nařízení Rady (EHS) č. 2309/93 [9].
Odchylně od prvního pododstavce se u některých rozšíření registrace použije snížený poplatek za rozšíření v rozmezí od 17400 EUR do 52200 EUR.
Tato rozšíření se zařazují na seznam vyhotovený v souladu s čl. 11 odst.
Poplatek za rozšíření a snížený poplatek za rozšíření se zvýší o 5800 EUR za každou dodatečnou variantu stejného rozšíření předloženou současně se žádostí o rozšíření registrace.
c) odstavec 2 se mění takto:
i) v písmenu a) se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Poplatek za změnu registrace typu I se použije při malé změně registrace ve smyslu čl. 3 odst.
2 nařízení (ES) č. 1085/2003.
Poplatek za změny typu IA činí 2500 EUR. Poplatek za změny typu IB činí 5800 EUR.";
ii) v písmenu b) se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Poplatek za změnu registrace typu II ve výši 69600 EUR se použije při velké změně registrace ve smyslu čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 1085/2003.
Odchylně od prvního pododstavce se při některých změnách registrace typu II použije snížený poplatek v rozmezí od 17400 EUR do 52200 EUR.
Tyto změny se zařazují na seznam vyhotovený v souladu s čl. 11 odst.
d) odstavec 4 se mění takto:
i) dosavadní jediný pododstavec se nahrazuje tímto:
"Za jakoukoli inspekci v rámci nebo mimo území Společenství se použije poplatek ve výši 17400 EUR.
U inspekcí mimo území Společenství se cestovní náklady účtují zvlášť na základě skutečných výdajů.";
ii) doplňuje se nový pododstavec, který zní:
"Odchylně od prvního pododstavce se v určitých případech použije snížený inspekční poplatek podle rozsahu a povahy inspekce a na základě podmínek stanovených v souladu s čl. 11 odst. 2.";
e) odstavec 6 se nahrazuje tímto:
"6. Roční poplatek
Roční poplatek za každý léčivý přípravek, jemuž byla udělena registrace, činí 83200 EUR.
Tento poplatek se vztahuje na všechny registrované varianty daného léčivého přípravku.
Odchylně od prvního pododstavce se u některých druhů léčivých přípravků použije snížený roční poplatek v rozmezí od 20800 EUR do 62400 EUR.
Tyto léčivé přípravky se zařazují na seznam vyhotovený v souladu s čl. 11 odst.
3. Článek 4 se nahrazuje tímto:
"Článek 4
Humánní léčivé přípravky v oblasti působnosti postupů stanovených směrnicí 2001/83/ES
Arbitrážní poplatek
30 odst. 1 a článku 31 směrnice 2001/83/ES.Pokud se postupy uvedené v prvním pododstavci týkají více než jednoho žadatele o registraci nebo držitele registrací, mohou se žadatelé či držitelé seskupit za účelem zaplacení pouze jednoho arbitrážního poplatku.
Pokud se však stejný postup týká více než deseti různých žadatelů nebo držitelů, zpoplatňuje se žádost použitím uvedeného arbitrážního poplatku."
4. Článek 5 se mění takto:
a) nadpis se nahrazuje tímto:
"Veterinární léčivé přípravky v oblasti působnosti postupů stanovených nařízením (ES) č. 726/2004";
b) odstavec 1 se mění takto:
i) písmeno a) se mění takto:
- první a druhý pododstavec se nahrazují tímto:
"Plný poplatek za žádost o registraci léčivého přípravku podloženou úplnou registrační dokumentací činí 116000 EUR.
Tento poplatek se vztahuje na jednu sílu spojenou s jednou lékovou formou a jednou variantou.
Poplatek se zvýší o 11600 EUR za každou dodatečnou sílu nebo lékovou formu téhož léčivého přípravku předloženou současně s počáteční žádostí o registraci.
Toto zvýšení zahrnuje jednu dodatečnou sílu nebo lékovou formu a jednu variantu.";
- čtvrtý pododstavec se nahrazuje tímto:
"V případě imunologických veterinárních léčivých přípravků se plný poplatek sníží na 58000 EUR, přičemž každá dodatečná síla nebo léková forma nebo varianta má za následek zvýšení o 5800 EUR.";
ii) písmeno b) se nahrazuje tímto:
"b) Snížený poplatek
Snížený poplatek ve výši 58000 EUR se použije pro žádosti o registraci podle čl. 13 odst. 1, čl. 13 odst. 3 a článku 13c směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků [10]. Tento poplatek se vztahuje na jednu sílu spojenou s jednou lékovou formou a jednou variantou.
Zvláštní snížený poplatek ve výši 98000 EUR se použije pro žádosti o registraci podle čl. 13 odst.
4 směrnice 2001/82/ES. Tento poplatek se vztahuje na jednu sílu spojenou s jednou lékovou formou a jednou variantou.
Snížené poplatky uvedené v prvním a druhém pododstavci se zvýší o 11600 EUR za každou dodatečnou sílu nebo lékovou formu předloženou současně s počáteční žádostí o registraci.
Toto zvýšení se vztahuje na jednu dodatečnou sílu nebo lékovou formu a jednu variantu.
Snížené poplatky uvedené v prvním a druhém pododstavci se zvýší o 5800 EUR za každou dodatečnou variantu stejné síly a lékové formy předloženou současně s počáteční žádostí o registraci.
V případě imunologických veterinárních léčivých přípravků se poplatek sníží na 29000 EUR, přičemž každá dodatečná síla, léková forma nebo varianta má za následek zvýšení o 5800 EUR.
Pro účely tohoto písmene není počet cílových druhů rozhodující.
iii) písmeno c) se nahrazuje tímto:
"c) Poplatek za rozšíření
Poplatek za rozšíření registrace ve výši 29000 EUR se použije u každého dodatečného rozšíření již udělené registrace ve smyslu přílohy II nařízení (ES) č. 1085/2003.
Odchylně od prvního pododstavce se u některých rozšíření registrace použije snížený poplatek za rozšíření v rozmezí od 7200 EUR do 21700 EUR.
Tato rozšíření se zařazují na seznam vyhotovený v souladu s čl. 11 odst.
Poplatek za rozšíření a snížený poplatek za rozšíření se zvýší o 5800 EUR za každou dodatečnou variantu stejného rozšíření registrace předloženou současně s žádostí o rozšíření.";
c) odstavec 2 se mění takto:
i) v písmenu a) se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Poplatek za změnu registrace typu I se použije při malé změně registrace ve smyslu čl. 3 odst.
2 nařízení (ES) č. 1085/2003.
Poplatek za změny typu IA činí 2500 EUR. Poplatek za změny typu IB činí 5800 EUR.",
ii) písmeno b) se nahrazuje tímto:
"b) Poplatek za změnu registrace typu II
Poplatek za změnu registrace typu II ve výši 34800 EUR se použije při velké změně registrace ve smyslu čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 1085/2003.
Odchylně od prvního pododstavce se při některých změnách registrace typu II použije snížený poplatek v rozmezí od 8700 EUR do 26100 EUR.
Tyto změny se zařazují na seznam vyhotovený v souladu s čl. 11 odst.
V případě imunologických veterinárních léčivých přípravků činí tento poplatek 5800 EUR.
V případě stejné zaváděné změny se poplatek uvedený v prvním, druhém a třetím pododstavci vztahuje na všechny registrované síly, lékové formy a varianty.";
d) odstavec 4 se mění takto:
i) dosavadní jediný pododstavec se nahrazuje tímto:
"Za jakoukoli inspekci v rámci nebo mimo území Společenství se použije poplatek ve výši 17400 EUR.
U inspekcí mimo území Společenství se cestovní náklady účtují zvlášť na základě skutečných výdajů.";
ii) doplňuje se nový pododstavec, který zní:
"Odchylně od prvního pododstavce se v určitých případech použije snížený inspekční poplatek podle rozsahu a povahy inspekce a na základě podmínek stanovených v souladu s čl. 11 odst. 2.";
e) odstavec 6 se nahrazuje tímto:
"6. Roční poplatek
Roční poplatek za každý léčivý přípravek, jemuž byla udělena registrace, činí 27700 EUR.
Tento poplatek se vztahuje na všechny registrované varianty daného léčivého přípravku.
Odchylně od prvního pododstavce se u některých druhů léčivých přípravků použije snížený roční poplatek v rozmezí od 6900 EUR do 20800 EUR.
Tyto léčivé přípravky se zařazují na seznam vyhotovený v souladu s čl. 11 odst.
5. Článek 6 se nahrazuje tímto:
"Článek 6
Veterinární léčivé přípravky v oblasti působnosti postupů stanovených směrnicí 2001/82/ES
Arbitrážní poplatek
34 odst. 1 a článku 35 směrnice 2001/82/ES.Pokud se postupy uvedené v prvním pododstavci týkají více než jednoho žadatele o registraci nebo držitele registrace, mohou se žadatelé či držitelé seskupit za účelem zaplacení pouze jednoho arbitrážního poplatku.
Pokud se však stejný postup týká více než deseti různých žadatelů nebo držitelů, zpoplatňuje se žádost použitím uvedeného arbitrážního poplatku."
6. Článek 7 se mění takto:
a) nadpis se nahrazuje tímto:
"Stanovení maximálních limitů reziduí (MLR) pro veterinární léčivé přípravky v souladu s postupy stanovenými nařízením (EHS) č. 2377/90 [11]
b) v odstavci 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Dodatečný poplatek ve výši 17400 EUR se platí za každou žádost o změnu stávajícího maximálního limitu reziduí, který je zahrnut do jedné z příloh nařízení (EHS) č. 2377/90.";
c) odstavec 2 a číselné označení odstavce 1 se zrušují.
7. Článek 8 se nahrazuje tímto:
"Článek 8
Různé poplatky
1. Poplatek za vědeckou poradu
2. Poplatky za vědecké služby, na které se nevztahují články 3 až 7 ani čl. 8 odst. 1
3. Poplatek za správní služby
Poplatek v rozmezí od 100 EUR do 5800 EUR se účtuje za správní služby, jsou-li vydávány dokumenty nebo osvědčení mimo rámec služeb zahrnutých do jiného poplatku stanoveného tímto nařízením, nebo za ukončení správní validace registrační dokumentace, která má za následek zamítnutí žádosti, se kterou byla registrační dokumentace předložena, nebo v případech, kdy je třeba prověřit informace požadované v případě souběžné distribuce.Klasifikace služeb a poplatků se zařazuje na seznam vyhotovený v souladu s čl. 11 odst. 2."
8. V článku 9 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Může být uděleno úplné nebo částečné osvobození od poplatků stanovených v tomto nařízení, zejména u léčivých přípravků pro léčbu vzácných onemocnění nebo onemocnění postihujících méně běžné živočišné druhy nebo u rozšíření stávajících maximálních limitů reziduí na dodatečné živočišné druhy nebo u léčivých přípravků pro použití ze soucitu.Podrobné podmínky pro použití úplného nebo částečného osvobození budou stanoveny v souladu s čl. 11 odst. 2.Poplatek za stanovisko k léčivému přípravku pro použití ze soucitu bude odečten od poplatku za žádost o registraci stejného léčivého přípravku, pokud ji podává stejný žadatel."
9. Článek 10 se nahrazuje tímto:
"Článek 10
Datum splatnosti a odklad platby
1. Poplatky jsou splatné ke dni správní validace žádosti, není-li výslovně stanoveno jinak.
Poplatky jsou splatné do 45 dnů ode dne oznámení o správní validaci žadateli.
Platí se v eurech.
Roční poplatek je splatný v den prvního a každého následujícího výročí oznámení o rozhodnutí o registraci.
Je splatný do 45 dnů ode dne splatnosti. Roční poplatek se vztahuje k předcházejícímu roku.
Inspekční poplatek je splatný do 45 dnů ode dne, kdy byla provedena inspekce.
Zaplacení poplatku za žádost o registraci léčivého přípravku určeného k použití v pandemické situaci u lidí se odkládá do doby, kdy existenci pandemické situace řádně uzná buď Světová zdravotnická organizace, nebo Společenství v rámci rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2119/98/ES ze dne 24. září 1998 o zřízení sítě epidemiologického dozoru a kontroly přenosných nemocí ve Společenství [12].
Tento odklad nesmí přesáhnout dobu pěti let.
3. Pokud zůstane jakýkoli poplatek podle tohoto nařízení nezaplacen ke dni splatnosti a aniž je dotčeno právo agentury zahájit soudní řízení, které ji přiznává článek 71 nařízení (ES) č. 726/2004, může výkonný ředitel rozhodnout, že požadované služby nebudou poskytnuty nebo že budou pozastaveny všechny probíhající služby a postupy, dokud nebude příslušný poplatek zaplacen celý i s odpovídajícím úrokem z prodlení podle článku 86 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [13].
10. V článku 11 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
Aniž je dotčeno nařízení (ES) č. 726/2004, může správní rada agentury na návrh výkonného ředitele a po kladném stanovisku Komise určit jakékoli další opatření, které se ukáže nezbytným pro použití tohoto nařízení.
Tato opatření budou zpřístupněna veřejnosti."
11. Článek 12 se mění takto:
a) druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
"Změny výše poplatků stanovených tímto nařízením se však přijímají postupem podle čl. 87 odst. 2 nařízení (ES) č. 726/2004, s výjimkou aktualizace stanovené v pátém pododstavci tohoto článku.";
b) třetí a čtvrtý pododstavec se nahrazují tímto:
"Do 24. listopadu 2010 předloží Komise Radě zprávu o jeho provádění, jež bude obsahovat analýzu potřeby zahrnout do tohoto nařízení postup pro řešení sporů.Každý přezkum poplatků musí vycházet z hodnocení nákladů agentury a ze souvisejících nákladů za služby poskytované členskými státy.
Uvedené náklady se počítají v souladu s obecně přijatými mezinárodními metodami hodnocení nákladů, které budou přijaty v souladu s čl. 11 odst.
c) doplňuje se nový pododstavec, který zní:
"S účinností od 1. dubna každého roku Komise přezkoumá a aktualizuje poplatky s přihlédnutím k míře inflace zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie."
Článek 2
Přechodné období
Toto nařízení se nepoužije na platné žádosti projednávané k 20. listopadu 2005.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 20. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1906/2005
ze dne 22. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1907/2005
ze dne 22. listopadu 2005
o vydávání vývozních licencí v režimu A3 pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citróny, stolní hrozny a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1756/2005 [2] zahájením nabídkového řízení stanovilo směrné sazby náhrad a směrná množství pro vývozní licence v režimu A3, jež je možné vydat.
(2) S ohledem na předložené nabídky je třeba stanovit maximální sazby náhrad a procentní podíly pro množství, jež lze přidělit nabídkám s těmito maximálními sazbami.
(3) Pokud jde o rajčata, pomeranče, citróny, stolní hrozny a jablka, maximální sazby potřebné k přidělení licencí na směrná množství až do výše množství udaných v nabídkách nepřekračují směrné sazby pro náhrady více než jedenapůlkrát,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální sazby náhrad a procentní podíly pro snížení výše množství přidělovaných v rámci nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 1756/2005, pokud jde o rajčata, pomeranče, citróny, stolní hrozny a jablka, se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1908/2005
ze dne 23. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1909/2005
ze dne 23. listopadu 2005,
kterým se ukončuje nabídkové řízení na snížení cla při dovozu kukuřice ze třetích zemí do Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vzhledem k mezinárodním závazkům Společenství v rámci mnohostranných jednání Uruguayského kola [2] je třeba vytvořit podmínky pro dovoz určitého množství kukuřice do Španělska.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1839/95 ze dne 26. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k celním kvótám pro dovozy kukuřice a čiroku do Španělska a pro dovozy kukuřice do Portugalska [3], stanoví evidenci dovozů určitých obilných náhražek uvedených v článku 2, s cílem dodržet množství stanovená v rámci těchto kvót.
(3) Nařízením Komise (ES) č. 1808/2005 [4] se zahájilo nabídkové řízení na snížení cla při dovozu kukuřice ze třetích zemí do Španělska.
(4) Jelikož bylo dosaženo ročního množství, které je pro tuto kvótu stanoveno v článku 1 nařízení (ES) č. 1839/95, je vhodné ukončit nabídkové řízení a zrušit nařízení (ES) č. 1808/2005.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Nabídkové řízení na snížení cla podle čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 na kukuřici dovezenou do Španělska, které bylo zahájeno podle nařízení (ES) č. 1808/2005, se ukončuje.
2. Zrušuje se nařízení (ES) č. 1808/2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1911/2005
ze dne 23. listopadu 2005,
kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu, pokud jde o flugestonacetát
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2377/90 ze dne 26. června 1990, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu [1], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské agentury pro léčivé přípravky vyjádřené Výborem pro veterinární léčivé přípravky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Všechny farmakologicky účinné látky používané v rámci Společenství ve veterinárních léčivých přípravcích, které jsou určeny k podávání zvířatům určeným k produkci potravin, by měly být hodnoceny v souladu s nařízením (EHS) č. 2377/90.
(2) Flugestonacetát byl zařazen do přílohy I nařízení (EHS) č. 2377/90 pro ovce a kozy, pro mléko, pro intravaginální použití a pouze pro zootechnické účely.
Uvedená látka byla do dokončení vědeckých studií zařazena také do přílohy III uvedeného nařízení pro svalovinu, tuky, játra a ledviny, pro ovce a kozy, pouze pro léčebné a zootechnické účely.
Uvedené studie byly nyní dokončeny a flugestonacetát by proto měl být zařazen do přílohy I uvedeného nařízení pro stejné účely a cílové tkáně jako v příloze III.
(3) Nařízení (EHS) č. 2377/90 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Před použitelností tohoto nařízení by měla být členským státům poskytnuta přiměřená lhůta, aby mohly učinit veškeré úpravy, které bude s ohledem na uvedené nařízení případně nutné provést u registrací, které byly uděleny podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků [2].
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro veterinární léčivé přípravky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (EHS) č. 2377/90 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1912/2005
ze dne 23. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 527/2003, kterým se povoluje nabízení nebo dodávání některých vín dovážených z Argentiny, u nichž mohlo být použito enologických postupů nestanovených v nařízení (ES) č. 1493/1999, k přímé lidské spotřebě
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na čl. 45 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Odchylně od čl. 45 odst. 1 nařízení (ES) č. 1493/1999 povoluje nařízení (ES) č. 527/2003 [2] do Společenství dovoz vín pocházejících z Argentiny, u nichž bylo použito enologických postupů nestanovených právními předpisy Společenství. Platnost tohoto povolení skončila dne 30. září 2005.
(2) Mezi Společenstvím, zastoupeným Komisí, a organizací Mercosur, jejímž členem je Argentina, stále ještě probíhají jednání o dohodě o obchodu s vínem.
Tato jednání se týkají zejména příslušných enologických postupů obou smluvních stran a ochrany zeměpisných označení.
(3) S cílem usnadnit průběh těchto jednání by měla být prodloužena výjimka umožňující přidávání kyseliny jablečné do vína vyrobeného v Argentině a dováženého do Společenství až do vstupu v platnost dohody uzavřené na základě těchto jednání, nejpozději však do 31. prosince 2006.
(4) Nařízení (ES) č. 527/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 1 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 527/2003 se datum " 30. září 2005" nahrazuje datem " 31. prosince 2006".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1913/2005
ze dne 23. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2759/75, (EHS) č. 2771/75, (EHS) č. 2777/75, (ES) č. 2529/1999, (ES) č. 1255/1999 a (ES) č. 2529/2001, pokud jde o výjimečná opatření na podporu trhu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 36 a 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Některé společné organizace trhu obsahují výjimečná opatření na podporu trhu, aby se zohlednila omezení volného oběhu vyplývající z použití opatření, jejichž cílem je zabránit šíření nákaz zvířat.
Tato opatření jsou uvedena:
- v článku 20 nařízení Rady (EHS) č. 2759/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vepřovým masem [3],
- v článku 14 nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [4],
- v článku 14 nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [5],
- v článku 39 nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [6],
- v článku 36 nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [7] a
- v článku 22 nařízení Rady (ES) č. 2529/2001 ze dne 19. prosince 2001 o společné organizaci trhu se skopovým a kozím masem [8],
(2) Tato výjimečná opatření na podporu trhu přijímá Komise a přímo souvisejí s veterinárními a hygienickými opatřeními přijatými za účelem boje proti šíření nákaz nebo z těchto opatření vyplývají.
Jsou přijímána na žádost členských států, aby se zamezilo závažnému narušení dotčených trhů.
(3) Členské státy mají v této souvislosti hlavní odpovědnost v boji proti výskytu a šíření nákaz zvířat.
S ohledem na uvedenou situaci, na rozsah uvedených nákaz, jejich trvání a z toho vyplývající velikost úsilí nezbytného pro podporu trhu by se na výdajích týkajících se podpor vyplácených producentům mělo podílet Společenství a dotyčný členský stát.
(4) Přijetí podpůrných opatření by mělo záviset na rychlém přijetí veterinárních a hygienických opatření pro rychlé ukončení nákaz ze strany členských států.
(5) Členské státy by měly zajistit, aby nedocházelo k narušení hospodářské soutěže v případě, kdy členské státy zapojují producenty do spolufinancování.
(6) Na finanční příspěvky členských států ve prospěch výjimečných opatření na podporu trhu by se neměla vztahovat pravidla týkající se státních podpor,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V nařízení (EHS) č. 2759/75 se článek 20 nahrazuje tímto:
"Článek 20
1. Aby se vzala v úvahu omezení obchodu uvnitř Společenství nebo s třetími zeměmi, jež mohou vyplývat z použití opatření, jejichž cílem je zabránit šíření nákaz zvířat, mohou být postupem podle článku 24 přijata výjimečná opatření na podporu trhu postiženého těmito omezeními.
Tato opatření se přijímají na žádost dotyčného členského státu nebo dotyčných členských států.
Lze je přijmout pouze tehdy, pokud členský stát či členské státy přijaly veterinární a hygienická opatření pro rychlé potlačení nákazy, a to pouze v rozsahu a na dobu, jež jsou nezbytně nutné pro podporu dotyčného trhu.
2. Společenství se podílí na financování výjimečných opatření uvedených v odstavci 1, které přímo souvisejí s veterinárními a hygienickými opatřeními, ve výši 50 % výdajů hrazených členskými státy, a v případě boje proti kulhavce a slintavce ve výši 60 % uvedených výdajů.
3. Členské státy zajistí, aby v případech, kdy producenti přispívají na náklady nesené členským státem, nedocházelo k narušení hospodářské soutěže mezi producenty v různých členských státech.
4. Na finanční příspěvek členských států ve prospěch opatření uvedených v odstavci 1 se nepoužijí články 87, 88 a 89 Smlouvy."
Článek 2
V nařízení (EHS) č. 2771/75 se článek 14 nahrazuje tímto:
"Článek 14
1. Aby se vzala v úvahu omezení obchodu uvnitř Společenství nebo s třetími zeměmi, jež mohou vyplývat z použití opatření, jejichž cílem je zabránit šíření nákaz zvířat, mohou být postupem podle článku 17 přijata výjimečná opatření na podporu trhu postiženého těmito omezeními.
Tato opatření se přijímají na žádost dotyčného členského státu nebo dotyčných členských států.
Lze je přijmout pouze tehdy, pokud členský stát či členské státy přijaly veterinární a hygienická opatření pro rychlé potlačení nákazy, a to pouze v rozsahu a na dobu, jež jsou nezbytně nutné pro podporu dotyčného trhu.
2. Společenství se podílí na financování výjimečných opatření uvedených v odstavci 1, které přímo souvisejí s veterinárními a hygienickými opatřeními, ve výši 50 % výdajů hrazených členskými státy.
3. Členské státy zajistí, aby v případech, kdy producenti přispívají na náklady nesené členským státem, nedocházelo k narušení hospodářské soutěže mezi producenty v různých členských státech.
4. Na finanční příspěvek členských států ve prospěch opatření uvedených v odstavci 1 se nepoužijí články 87, 88 a 89 Smlouvy."
Článek 3
V nařízení (EHS) č. 2777/75 se článek 14 nahrazuje tímto:
"Článek 14
1. Aby se vzala v úvahu omezení obchodu uvnitř Společenství nebo s třetími zeměmi, jež mohou vyplývat z použití opatření, jejichž cílem je zabránit šíření nákaz zvířat, mohou být postupem podle článku 17 přijata výjimečná opatření na podporu trhu postiženého těmito omezeními.
Tato opatření se přijímají na žádost dotyčného členského státu nebo dotyčných členských států.
Lze je přijmout pouze tehdy, pokud členský stát či členské státy přijaly veterinární a hygienická opatření pro rychlé potlačení nákazy, a to pouze v rozsahu a na dobu, jež jsou nezbytně nutné pro podporu dotyčného trhu.
2. Společenství se podílí na financování výjimečných opatření uvedených v odstavci 1, které přímo souvisejí s veterinárními a hygienickými opatřeními, ve výši 50 % výdajů hrazených členskými státy.
3. Členské státy zajistí, aby v případech, kdy producenti přispívají na náklady nesené členským státem, nedocházelo k narušení hospodářské soutěže mezi producenty v různých členských státech.
4. Na finanční příspěvek členských států ve prospěch opatření uvedených v odstavci 1 se nepoužijí články 87, 88 a 89 Smlouvy."
Článek 4
V nařízení (ES) č. 1254/1999 se článek 39 nahrazuje tímto:
"Článek 39
1. Aby se vzala v úvahu omezení obchodu uvnitř Společenství nebo s třetími zeměmi, jež mohou vyplývat z použití opatření, jejichž cílem je zabránit šíření nákaz zvířat, mohou být postupem podle článku 43 přijata výjimečná opatření na podporu trhu postiženého těmito omezeními.
Tato opatření se přijímají na žádost dotyčného členského státu nebo dotyčných členských států.
Lze je přijmout pouze tehdy, pokud členský stát či členské státy přijaly veterinární a hygienická opatření pro rychlé potlačení nákazy, a to pouze v rozsahu a na dobu, jež jsou nezbytně nutné pro podporu dotyčného trhu.
2. Společenství se podílí na financování výjimečných opatření uvedených v odstavci 1, které přímo souvisejí s veterinárními a hygienickými opatřeními, ve výši 50 % výdajů hrazených členskými státy, a v případě boje proti kulhavce a slintavce ve výši 60 % uvedených výdajů.
3. Členské státy zajistí, aby v případech, kdy producenti přispívají na náklady nesené členským státem, nedocházelo k narušení hospodářské soutěže mezi producenty v různých členských státech.
4. Na finanční příspěvek členských států ve prospěch opatření uvedených v odstavci 1 se nepoužijí články 87, 88 a 89 Smlouvy."
Článek 5
V nařízení (ES) č. 1255/1999 se článek 36 nahrazuje tímto:
"Článek 36
1. Aby se vzala v úvahu omezení obchodu uvnitř Společenství nebo s třetími zeměmi, jež mohou vyplývat z použití opatření, jejichž cílem je zabránit šíření nákaz zvířat, mohou být postupem podle článku 42 přijata výjimečná opatření na podporu trhu postiženého těmito omezeními.
Tato opatření se přijímají na žádost dotyčného členského státu nebo dotyčných členských států.
Lze je přijmout pouze tehdy, pokud členský stát či členské státy přijaly veterinární a hygienická opatření pro rychlé potlačení nákazy, a to pouze v rozsahu a na dobu, jež jsou nezbytně nutné pro podporu dotyčného trhu.
2. Společenství se podílí na financování výjimečných opatření uvedených v odstavci 1, které přímo souvisejí s veterinárními a hygienickými opatřeními, ve výši 50 % výdajů hrazených členskými státy, a v případě boje proti kulhavce a slintavce ve výši 60 % uvedených výdajů.
3. Členské státy zajistí, aby v případech, kdy producenti přispívají na náklady nesené členským státem, nedocházelo k narušení hospodářské soutěže mezi producenty v různých členských státech.
4. Na finanční příspěvek členských států ve prospěch opatření uvedených v odstavci 1 se nepoužijí články 87, 88 a 89 Smlouvy."
Článek 6
V nařízení (ES) č. 2529/2001 se článek 22 nahrazuje tímto:
"Článek 22
1. Aby se vzala v úvahu omezení obchodu uvnitř Společenství nebo s třetími zeměmi, jež mohou vyplývat z použití opatření, jejichž cílem je zabránit šíření nákaz zvířat, mohou být postupem podle čl.
25 odst. 2 přijata výjimečná opatření na podporu trhu postiženého těmito omezeními.
Tato opatření se přijímají na žádost dotyčného členského státu nebo dotyčných členských států. Lze je přijmout pouze tehdy, pokud členský stát či členské státy přijaly veterinární a hygienická opatření pro rychlé potlačení nákazy, a to pouze v rozsahu a na dobu, jež jsou nezbytně nutné pro podporu dotyčného trhu.
2. Společenství se podílí na financování výjimečných opatření uvedených v odstavci 1, které přímo souvisejí s veterinárními a hygienickými opatřeními, ve výši 50 % výdajů hrazených členskými státy, a v případě boje proti kulhavce a slintavce ve výši 60 % uvedených výdajů.
3. Členské státy zajistí, aby v případech, kdy producenti přispívají na náklady nesené členským státem, nedocházelo k narušení hospodářské soutěže mezi producenty v různých členských státech.
4. Na finanční příspěvek členských států ve prospěch opatření uvedených v odstavci 1 se nepoužijí články 87, 88 a 89 Smlouvy."
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1914/2005
ze dne 24. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1915/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1982/2004, pokud jde o zjednodušení zaznamenávání množství a údajů o zvláštních pohybech zboží
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 638/2004 ze dne 31. března 2004 o statistice Společenství obchodu se zbožím mezi členskými státy a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3330/91 [1], a zejména na čl. 3 odst. 4 a 5 a články 9, 10 a 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1982/2004 ze dne 18. listopadu 2004, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 638/2004 o statistice Společenství obchodu se zbožím mezi členskými státy a o zrušení nařízení Komise (ES) č. 1901/2000 a (EHS) č. 3590/92 [2] stanovujících opatření pro datové prvky a zvláštní zboží. Tato ustanovení by měla být upravena tak, aby se zjednodušil sběr údajů a aby se dosáhlo větší přesnosti u některých zvláštních obchodních transakcí.
(2) Aby se snížily vykazovací povinnosti pro strany odpovědné za poskytování údajů, měly by mít členské státy možnost osvobodit společnosti od povinnosti poskytovat údaje o množství v čisté hmotnosti pro veškeré zboží, pro které byly současně uvedeny doplňkové jednotky.
(3) Pokud to nebude mít vliv na informace předávané Komisi, měla by být členským státům za účelem splnění požadavků na vnitrostátní údaje umožněna větší pružnost při shromažďování kódů o povaze transakce.
(4) Za účelem harmonizace statistiky Společenství týkající se obchodu s loděmi a letadly mezi členskými státy by se předávání údajů o obchodu s loděmi a letadly mělo omezit na transakce zapsané v národním registru lodí a letadel a společnosti usazené ve zpravodajském členském státě.
(5) Ke zdrojům údajů musí být určena doplňující ustanovení týkající se zdrojů informací, aby se vnitrostátním orgánům umožnilo shromažďovat přesnější informace o přijetí nebo odesílání, pokud jde o obchod s loděmi a letadly, mořskými produkty, elektřinou a zemním plynem.
(6) Objasnění je nutné také u náhradních dílů, které se používají na opravy.
(7) Nařízení (ES) č. 1982/2004 je proto třeba změnit.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistiku obchodu se zbožím mezi členskými státy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1982/2004 se mění takto:
1. Článek 9 se nahrazuje tímto:
"Článek 9
Množství zboží
1. Vlastní hmotnost se uvádí v kilogramech.
Pokud je uvedena doplňková jednotka podle odstavce 2, nemusí být uvedení vlastní hmotnosti po stranách odpovědných za poskytování údajů povinné.
2. Doplňkové jednotky musí být uvedeny v souladu s informacemi stanovenými v kombinované nomenklatuře (dále jen "KN") stanovené nařízením Rady (EHS) č. 2658/87 [3] u příslušných položek, jejichž seznam je zveřejněn v části I "Předběžná ustanovení" uvedeného nařízení.
2. V článku 10 se vkládá nová věta, která zní:
"Členské státy mohou shromažďovat čísla kódů pro vnitrostátní účely ve sloupci B, Komisi se předávají pouze čísla kódů ve sloupci A."
3. Článek 17 se mění takto:
a) V odstavci 2 se písmena a) a b) nahrazují tímto:
"a) převod vlastnictví lodě či letadla z fyzické či právnické osoby usazené v jiném členském státě na fyzickou či právnickou osobu usazenou ve zpravodajském členském státě a zapsanou v národním registru lodí nebo letadel; tato transakce bude vykazována jako přijetí;
b) převod vlastnictví lodě či letadla z fyzické či právnické osoby usazené ve zpravodajském členském státě a zapsané v národním registru lodí nebo letadel na fyzickou či právnickou osobu usazenou v jiném členském státě; tato transakce se vykazuje jako odeslání.
Pokud je loď nebo letadlo nové, odeslání se vykazuje v členském státě výroby."
b) Odstavec 4 se nahrazuje tímto:
"4. Za předpokladu, že neexistuje žádný rozpor s jinými právními předpisy Společenství, mají vnitrostátní orgány přístup ke všem dostupným dodatečným zdrojům údajů nad rámec údajů ze systému Intrastat nebo z Jednotného správního dokladu pro celní či daňové účely, jako jsou např. údaje z národních registrů lodí a letadel, které mohou být požadovány za účelem identifikace převodu vlastnictví takového zboží."
4. V článku 21 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
"4. Za předpokladu, že neexistuje žádný rozpor s jinými právními předpisy Společenství, mají vnitrostátní orgány přístup ke všem dostupným dodatečným zdrojům údajů nad rámec údajů ze systému Intrastat nebo z Jednotného správního dokladu pro celní či daňové účely, jako jsou např. údaje o prohlášeních lodí zapsaných v národním registru o mořských produktech vyložených v jiném členském státě."
5. V článku 22 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
"4. Za předpokladu, že neexistuje žádný rozpor s jinými právními předpisy Společenství, mají vnitrostátní orgány přístup ke všem dostupným dodatečným zdrojům údajů nad rámec údajů ze systému Intrastat nebo z Jednotného správního dokladu pro celní či daňové účely, které mohou potřebovat pro použití tohoto článku."
6. Článek 23 se mění takto:
a) Název se nahrazuje tímto:
"Elektřina a plyn".
b) Odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto:
"1. Statistika obchodu se zbožím mezi členskými státy zahrnuje odeslání a přijetí elektřiny a zemního plynu.
2. Za předpokladu, že neexistuje žádný rozpor s jinými právními předpisy Společenství, mají vnitrostátní orgány přístup ke všem dostupným dodatečným zdrojům nad rámec údajů ze systému Intrastat nebo z Jednotného správního dokladu pro celní či daňové účely, které mohou potřebovat pro předávání údajů uvedených v odstavci 1 Komisi (Eurostatu).
Vnitrostátní orgány mohou požadovat, aby údaje poskytovaly přímo zde usazení vnitrostátní provozovatelé, kteří vlastní nebo provozují vnitrostátní rozvodnou síť elektřiny nebo zemního plynu."
7. V příloze I se písmeno h) nahrazuje tímto:
"h) Zboží určené k opravě a k němu náležející náhradní díly.
Oprava představuje obnovení původní funkce zboží nebo jeho původního stavu.
Cílem transakce je pouze udržet zboží v dobrém provozuschopném stavu; to může zahrnovat přestavbu nebo zdokonalení, ale žádným způsobem to nemění druh zboží."
8. Příloha II se zrušuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátý den po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1916/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se mění příloha II nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 ze dne 24. června 1991 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na druhou odrážku článku 13 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha II nařízení (EHS) č. 2092/91 povoluje používání syntetických vitamínů A, D a E u přežvýkavců během přechodného období, které končí dne 31. prosince 2005.
(2) Protože se očekává, že s ohledem na podnebí a dostupné zdroje krmiv budou přetrvávat stávající regionální rozdíly v možnostech u ekologicky chovaných přežvýkavců získávat potřebné základní vitamíny A, D a E z krmných dávek, mělo by být povoleno používat tyto syntetické vitamíny u přežvýkavců i po uvedeném datu.
(3) Nařízení (EHS) č. 2092/91 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 14 nařízení (EHS) č. 2092/91,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (EHS) č. 2092/91 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1917/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 25. listopadu 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1918/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1919/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty z cukru vyvážené v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kotacemi nebo cenami na světovém trhu s výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, a cenami těchto výrobků ve Společenství, může být vyrovnán vývozní náhradou;
(2) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2], stanoví, že vývozní náhrada na 100 kilogramů výrobků, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001, se rovná základní částce násobené obsahem sacharosy, podle potřeby včetně ostatních cukrů vyjádřených jako sacharosa; obsah sacharosy v dotyčném výrobku se určuje v souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95;
(3) Čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že základní výše náhrady pro sorbózu vyvezenou v nezměněném stavu se musí rovnat základní výši náhrady snížené o jednu setinu použitelné výrobní náhrady podle nařízení Rady (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování výrobních náhrad pro cukr používaný v chemickém průmyslu [3] pro výrobky, jejichž seznam je zahrnut v příloze posledně uvedeného nařízení;
(4) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 se základní výše náhrady za ostatní výrobky, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, vyvážené v nezměněném stavu, musí rovnat jedné setině částky, která na jedné straně bere v úvahu rozdíl mezi intervenční cenou pro bílý cukr pro oblasti Společenství bez deficitu v měsíci, pro který je stanovena základní výše, a cenovými nabídkami nebo cenami bílého cukru na světovém trhu, a na straně druhé z důvodu potřeby vytvořit rovnováhu mezi využitím základních produktů Společenství při výrobě zpracovaných výrobků na vývoz do třetích zemí a využitím produktů třetích zemí dovezených v rámci aktivního zušlechťovacího styku;
(5) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 se použití základní výše může omezit na některé výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení;
(6) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 upravuje stanovení náhrad pro vývoz produktů v nezměněném stavu uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. f), g) a h) uvedeného nařízení; náhrada musí být stanovena na 100 kilogramů sušiny, přičemž se bere v úvahu vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód KN 17023091 a pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 a hospodářské aspekty předpokládaných vývozů; v případě produktů uvedených ve zmíněném čl. 1 písm. f) a g) se náhrada má poskytovat pro produkty, které splňují podmínky článku 5 nařízení (ES) č. 2135/95; pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. h) náhrada se poskytne pouze u těch, které splňují podmínky článku 6 nařízení (ES) č. 2135/95;
(7) Výše uvedených náhrad se musí stanovit každý měsíc, přičemž je lze měnit v intervenčním období;
(8) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení;
(9) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený;
(10) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu;
(11) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je třeba stanovit náhrady pro příslušné produkty v přiměřené výši;
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. d), f), g) a h) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážených v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1920/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 13. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1138/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1138/2005 ze dne 15. července 2005, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2005/06, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1138/2005 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 13. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1138/2005 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 39,374 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1921/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Při určování produktů a oblastí způsobilých pro náhrady je vhodné vzít v úvahu na jednu stranu skutečnost, že postavení určitých produktů Společenství na trhu neopodstatňuje podporování jejich vývozu, a na druhou stranu to, že zeměpisná blízkost některých oblastí by mohla usnadnit odklon obchodu a zneužití.
(10) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(11) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1922/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 22. listopadu 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 22. listopadu 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1923/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 22. listopadu 2005.
(3) Řídící výbor por mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 22. listopadu 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 12,25 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1924/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví drůbežího masa použitelné od 25. listopadu 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 8 nařízení (EHS) č. 2777/75 může být rozdíl na světovém trhu a ve Společenství mezi cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na stávající stav trhů v odvětví drůbežího masa vede ke stanovení náhrady v takové výši, která Společenství umožňuje, aby se podílelo na mezinárodním obchodě, a rovněž zohledňuje povahu vývozů těchto produktů, jakož i jejich současný význam.
(3) Článek 21 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [2], stanoví, že není poskytnuta žádná náhrada pro produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost v den přijetí vývozního prohlášení.
Za účelem zajištění jednotného provádění platných právních předpisů by se mělo upřesnit, že drůbeží maso podle článku 1 nařízení (EHS) č. 2777/75 má nárok na náhradu, pokud nese označení zdravotní nezávadnosti podle směrnice Rady 71/118/EHS ze dne 15. února 1971 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým drůbežím masem [3].
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kódy produktů, na něž se při jejich vývozu uděluje vývozní náhrada uvedená v článku 8 nařízení (EHS) č. 2777/75, a výše této náhrady se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Produkty v oblasti působnosti kapitoly XII přílohy směrnice 71/118/EHS však mají nárok na náhradu, pokud také splňují podmínky označovaní zdravotní nezávadnosti podle uvedené směrnice.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1925/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství produktů uvedených v článku 1 každého z uvedených nařízení mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady použitelná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, podle případu.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) S ohledem na dohodu mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovinových výrobků ze Společenství do Spojených států, schválenou rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4], je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 15 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1043/2005 musí být pro dotčený základní produkt stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], která se použije během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musejí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v článku nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1926/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad pro vejce a žloutky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 8 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 stanoví, že rozdíl mezi cenami, jež jsou v případě produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení uplatňovány v mezinárodním obchodě, a cenami v rámci Společenství lze pokrýt vývozní náhradou, je-li toto zboží vyváženo ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze tohoto nařízení.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze I nařízení (EHS) č. 2771/75.
(3) Podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 by sazba náhrady na 100 kilogramů pro každý z dotčených základních produktů měla být stanovena na stejně dlouhé období jako je období, na které jsou náhrady stanoveny při vývozu stejných, avšak nezpracovaných produktů.
(4) Článek 11 Dohody o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro tento produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené na seznamu v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v čl. 1 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2771/75 a vyvážené ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze I nařízení (EHS) č. 2771/75, se stanoví ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1927/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné na některé mléčné výrobky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 15. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že rozdíl mezi cenami, jež jsou v případě produktů uvedených v čl. 1 písm. a), b), c), d), e) a g) uvedeného nařízení uplatňovány v mezinárodním obchodě, a cenami v rámci Společenství lze pokrýt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) V případě některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, však existuje nebezpečí, že pokud se předem stanoví vysoké sazby náhrad, může to ohrozit závazky přijaté ohledně těchto náhrad.
Aby se tomuto nebezpečí předešlo, je nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by se tím však bránilo uzavírání dlouhodobých smluv.
V případě, že jsou sazby náhrad pro tyto produkty stanoveny předem, lze těchto dvou cílů dosáhnout stanovením zvláštních sazeb.
(5) Podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 jsou pro stanovení sazby náhrad vzaty v úvahu případně produkční náhrady, podpory nebo jiná opatření s rovnocenným účinkem, která jsou použitelná ve všech členských státech v souladu s nařízením o společné organizaci trhu s daným výrobkem, pokud jde o základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 nebo na roveň postavené produkty.
(6) Podle čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 se podpora poskytuje na odstředěné mléko vyrobené ve Společenství a zpracované na kasein a kaseináty, pokud toto mléko a kasein nebo kaseináty z něho vyrobené splňují určité podmínky.
(7) Nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [3], stanoví, že máslo a smetanu za snížené ceny je třeba poskytnout k dispozici odvětvím, která vyrábějí určité výrobky.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené na seznamu v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v článku 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 a vyvážené ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1928/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné u některých produktů v odvětví cukru vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedenými v čl. 1 odst. 1 písm. a), c), d), f), g) a h) uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě, že se tyto produkty vyvážejí ve formě zboží uvedeného v příloze V uvedeného nařízení.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů pro každý z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Ustanovení čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro tentýž produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(5) Náhrady stanovené tímto nařízením lze stanovit předem, neboť v současnosti není možné odhadnout situaci na trzích v příštích několika měsících.
(6) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v čl. 1 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001 se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1929/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se stanoví konečná sazba náhrad a procentní podíl pro vývozní licence v režimu B vydávané pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citrony, stolní hrozny a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 ze dne 8. října 2001 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 2200/96 týkajícímu se vývozních náhrad pro ovoce a zeleninu [2], a zejména na čl. 6 odst. 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1172/2005 [3] stanovilo směrná množství pro vydávání vývozních licencí v režimu B.
(2) Pro žádosti o vydání licencí v režimu B pro rajčata, pomeranče, citrony, stolní hrozny a jablka podané od 16. září do 15. listopadu 2005 je třeba stanovit konečnou sazbu ve výši směrné sazby a je třeba stanovit i procentní podíl pro požadovaná množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o vydání licence v režimu B podané podle článku 1 nařízení (ES) č. 1172/2005 mezi 16. zářím a 15. listopadem 2005 se procentní podíl pro požadovaná množství, na která mají být licence vydány, a sazba příslušných náhrad stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1930/2005
ze dne 24. listopadu 2005
o vydávání vývozních licencí v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 883/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro obchod se třetími zeměmi s produkty v odvětví vína [1], a zejména na článek 7 a čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 63 odst. 7 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [2] omezuje poskytování vývozních náhrad pro produkty v odvětví vína na objemy a výdaje, které jsou obsaženy v dohodě o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
(2) Článek 9 nařízení (ES) č. 883/2001 stanoví podmínky, za nichž může Komise přijmout zvláštní opatření, která zamezí překročení množství stanovených v uvedené dohodě nebo rozpočtu, který je podle ní k dispozici.
(3) Na základě informací o žádostech o vývozní licence, které měla Komise k dispozici dne 23. listopadu 2005, by množství, jež jsou ještě dostupná pro období do dne 15. ledna 2006 pro místa určení oblasti 2: Asii a 3. východní Evropu podle čl. 9 odst. 5 nařízení (ES) č. 883/2001, mohla být překročena, pokud nebude omezeno vydávání vývozních licencí se stanovením náhrady předem. Proto by měla být pro množství oznámená od 16. do 22. listopadu 2005 stanovena jednotná procentní sazba přijetí a pro tyto oblasti pozastaveno do 16. ledna 2006 podávání žádostí a vydávání licencí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Vývozní licence se stanovením náhrady předem pro produkty v odvětví vína, o něž bylo požádáno ve dnech od 16. do 22. listopadu 2005 podle nařízení (ES) č. 883/2001, se vydají ve výši 91,01 % množství požadovaných pro oblast 2. Asii a ve ve výši 83,48 % množství požadovaných pro oblast 3. východní Evropu.
2. Vydávání vývozních licencí pro produkty v odvětví vína uvedených v odstavci 1, o něž bylo požádáno ode dne 23. listopadu 2005 a podávání žádostí o vývozní licence ode dne 25. listopadu 2005 pro oblasti určení 2. Asii a 3. výchoní Evropu se pozastavuje do dne 16. ledna 2006.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1931/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro krmné směsi z obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1517/95 ze dne 29. června 1995 o prováděcích pravidlech k nařízení (ES) č. 1784/2003, co se týče dovozního a vývozního režimu pro krmné směsi z obilovin a kterým se mění nařízení (ES) č. 1162/95 o zvláštních prováděcích pravidlech k režimu dovozních a vývozních licencí pro obiloviny a rýži [2], stanovuje v článku 2 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady poskytované pro tyto produkty.
(3) Při tomto výpočtu musí být vzat v úvahu také obsah produktů z obilovin.
Za účelem zjednodušení by náhrada měla být vyplácena pro dvě kategorie "produktů z obilovin", totiž kukuřici, nejběžněji používanou obilovinu pro výrobu krmných směsí určených na vývoz, a produkty z kukuřice na jedné straně a pro jiné obiloviny na straně druhé; druhá kategorie zahrnuje libovolné produkty z obilovin kromě kukuřice a produkty vyrobené z kukuřice.
Náhrada musí být poskytnuta pro množství produktů obilovin obsažené v daném krmivu.
(4) Výše náhrady musí zohlednit možnosti a podmínky prodeje těchto produktů na světovém trhu, potřebu zamezit narušení trhu Společenství a ekonomický aspekt vývozu.
(5) S ohledem na současnou situaci na trhu s obilovinami, především na vyhlídky v oblasti dodávek, je třeba zrušit vývozní náhrady.
(6) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro krmné směsi uvedené v nařízení (ES) č. 1784/2003 a podléhající nařízení (ES) č. 1517/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1932/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u kukuřice v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1809/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1809/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené z třetích zemí do Portugalska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3], může Komise rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá maximálnímu snížení dovozního cla, nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 18. do 24. listopadu 2005 v rámci nabídkového řízení stanoveného v nařízení (ES) č. 1809/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 19,47 EUR/t pro celkové maximální množství 57500 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1933/2005
ze dne 24. listopadu 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 18. do 24. listopadu 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1058/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1934/2005
ze dne 24. listopadu 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1438/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 ze dne 2. září 2005 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2005/2006 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 18. do 24. listopadu 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1438/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1935/2005
ze dne 24. listopadu 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 18. do 24. listopadu 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1059/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 5,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 25. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1936/2005
ze dne 21. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 27/2005, pokud jde o sledě obecného, platýse černého a chobotnici pobřežní
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na článek 20 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 27/2005 [2] stanoví pro rok 2005 rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů.
(2) Podle nového vědeckého stanoviska přijala Mezinárodní komise pro rybolov v Baltském moři doporučení ke zvýšení rybolovných práv Společenství na sledě obecného v subdivizích 30 a 31 Baltského moře o 15000 tun na 86856 tun.
Toto zvýšení by se mělo provést.
(3) V souladu s opravenou statistikou odlovu by měla mít Litva přístup k rybolovným právům na platýse černého ve výši 10 tun v divizi IIa (vody Společenství) a podoblastech IV, VI (vody Společenství a mezinárodní vody).
Opravené číslo by se tedy mělo provést.
(4) S cílem přispět k zachování chobotnice pobřežní, a zejména k ochraně nedospělých jedinců, je nutné stanovit v roce 2005 minimální velikost chobotnice pobřežní z mořských vod pod svrchovaností nebo jurisdikcí třetích zemí, které se nacházejí v oblasti CECAF, dokud nebude přijato nařízení, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 850/98 ze dne 30. března 1998 o zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů [3].
(5) Nařízení (ES) č. 27/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Vzhledem k naléhavosti této záležitosti je nezbytné udělit výjimku z lhůty šesti týdnů uvedené v části I bodě 3 Protokolu o úloze vnitrostátních parlamentů
Nařízení Komise (ES) č. 1937/2005
ze dne 25. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1938/2005
ze dne 25. listopadu 2005
o přidělení vývozních licencí pro sýry vyvážené v roce 2006 do Spojených států amerických v rámci některých kvót GATT
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], a zejména na čl. 20 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1519/2005 [3] se zahajuje řízení pro přidělování vývozních licencí pro sýry, které budou v roce 2006 vyvezeny do Spojených států amerických v rámci některých kvót GATT.
(2) V případě některých kvót a skupin produktů přesahují žádosti o prozatímní licence množství dostupná pro kvótový rok 2006. Proto by měly být stanoveny přídělové koeficienty podle čl. 20 odst. 3 nařízení (ES) č. 174/1999.
(3) Vzhledem ke lhůtě pro provedení tohoto řízení stanovené nařízením (ES) č. 1519/2005 by se toto nařízení mělo použít co nejdříve,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádosti o prozatímní vývozní licence podané podle nařízení (ES) č. 1519/2005 na skupiny produktů a kvóty označené jako 16-Tokio a 16-, 17-, 18-, 20- a 21-Uruguay, 25-Tokio a 25-Uruguay ve sloupci 3 přílohy tohoto nařízení budou přijaty po:
- použití přídělových koeficientů stanovených ve sloupci 5 přílohy tohoto nařízení, pokud jsou předloženy žadateli, kteří prokáží, že vyváželi příslušné produkty do Spojených států amerických během alespoň jednoho ze tří předcházejících let, a jejichž určenými dovozci jsou dceřiné společnosti nebo subjekty podle čl. 20 odst. 2 nařízení (ES) č. 174/1999 šestého pododstavce za dceřiné společnosti považované,
- použití přídělových koeficientů stanovených ve sloupci 6 přílohy tohoto nařízení, pokud jsou předloženy jinými žadateli než těmi, kteří jsou uvedeni v první odrážce tohoto článku, kteří prokáží, že vyváželi příslušné produkty do Spojených států amerických během každého ze tří předcházejících let.
Článek 2
Žádosti o prozatímní vývozní licence podané podle nařízení (ES) č. 1519/2005 na skupiny produktů a kvóty označené jako 22-Tokio a 22-Uruguay ve sloupci 3 přílohy tohoto nařízení budou přijaty po:
- použití přídělových koeficientů stanovených ve sloupci 7 přílohy tohoto nařízení, pokud jsou předloženy žadateli, kteří prokáží, že vyváželi sýry do Spojených států amerických během alespoň jednoho ze tří předcházejících let, a jejichž určenými dovozci jsou dceřiné společnosti,
- použití přídělových koeficientů stanovených ve sloupci 8 přílohy tohoto nařízení, pokud jsou předloženy jinými žadateli než těmi, kteří jsou uvedeni v první odrážce tohoto článku, kteří prokáží, že vyváželi sýry do Spojených států amerických během alespoň jednoho ze tří předcházejících let.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1939/2005
ze dne 25. listopadu 2005,
kterým se stanoví opravná částka použitelná při poskytování náhrady pro obiloviny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci, uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle jejich místa určení.
(4) Opravnou částku je třeba stanovit zároveň s náhradou a dle stejného postupu, přičemž je možné ji v období mezi dvěma stanoveními změnit.
(5) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se stanovuje dle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1940/2005
ze dne 25. listopadu 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro slad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory stanovené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995 o určitých prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Náhradu použitelnou pro slad je třeba vypočítat s ohledem na množství obilovin nezbytné k výrobě uvažovaných produktů.
Tato množství byla stanovena nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle země jejich určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto předpisů v současné situaci na trzích s obilovinami, zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1784/2003 se stanovují ve výši uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1941/2005
ze dne 25. listopadu 2005,
kterým se stanoví opravná částka pro poskytnutí náhrady u sladu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravnou částku uvedenou v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003, použitelnou pro předem stanovené vývozní náhrady pro slad, je třeba stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1942/2005
ze dne 25. listopadu 2005,
kterým se stanoví náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže určené pro potravinovou pomoc Společenství a vnitrostátní potravinovou pomoc
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1] a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení Rady (EHS) č. 2681/74 ze dne 21. října 1974, týkající se financování výdajů vzniklých v souvislosti s dodávkou zemědělských produktů jako potravinové pomoci [3] ze strany Společenství, stanoví, že část výdajů odpovídající dle pravidel Společenství vývozním náhradám pro dané produkty je třeba naúčtovat Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu, oddělení záruk.
(2) Za účelem jednoduššího stanovení a řízení rozpočtu pro opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci a ve snaze informovat členské státy o míře účasti Společenství na financování vnitrostátních opatření potravinové pomoci je třeba určit výši náhrad poskytovaných pro tato opatření.
(3) Obecná a prováděcí pravidla stanovená článkem 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článkem 13 nařízení (ES) č. 3072/95 pro vývozní náhrady jsou přiměřeně použitelná pro výše uvedená opatření.
(4) Specifická kritéria, která je třeba vzít v úvahu při výpočtu vývozní náhrady pro rýži, jsou definována v článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
U vnitrostátních opatření a opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci prováděných v rámci mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i v rámci ostatních opatření Společenství ve formě bezplatných dodávek, se náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže stanovují podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1943/2005
ze dne 25. listopadu 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 175. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 175. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1944/2005
ze dne 25. listopadu 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 175. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 175. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 1945/2005
ze dne 25. listopadu 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 347. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 347. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 45,5 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 50 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 26. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1946/2005
ze dne 14. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2007/2000, kterým se zavádějí mimořádná obchodní opatření pro země a území účastnící se procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií či s tímto procesem spjaté
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Platnost nařízení (ES) č. 2007/2000 [1] končí dnem 31. prosince 2005.
(2) Vzhledem k tomu, že dohody o stabilizaci a přidružení ještě nebyly uzavřeny se všemi západobalkánskými zeměmi, je vhodné prodloužit dobu platnosti nařízení (ES) č. 2007/2000.
(3) Pokračující otevírání trhu by mělo přispět k procesu politické a ekonomické stabilizace regionu, aniž by mělo pro Společenství negativní důsledky.
Tyto preference by měly tedy platit v dalším období od 1. ledna 2006 do 31. prosince 2010.
(4) Ve Svazové republice Jugoslávii byla dne 4. února 2003 přijata ústavní listina, podle níž se název země mění na Srbsko a Černá Hora a která zakládá rozdělení pravomocí mezi svazový stát a dvě republiky, které jej tvoří.
(5) Obchodní opatření podle nařízení (ES) č. 2007/2000 by rovněž měla zohlednit, že Republika Černá Hora, Srbská republika a Kosovo, jak je stanoveno v rezoluci Rady bezpečnosti OSN 1244 (1999), představují oddělená celní území.
(6) Společenství uzavřelo se Srbskou republikou dohodu o obchodu s textilními výrobky [2],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2007/2000 se mění takto:
1. V čl. 1 odst. 1 a 2 se slova "a Srbska a Černé Hory včetně Kosova" nahrazují slovy "a celních území Černé Hory, Srbska nebo Kosova".
2. V čl. 3 odst. 1 a 2 se slova "Svazové republiky Jugoslávie" nahrazují slovy "celních území Černé Hory nebo Kosova".
3. Článek 4 se mění takto:
a) v odst. 2 písm. d) se slova "ze Svazové republiky Jugoslávie včetně Kosova" nahrazují slovy "z celních území Černé Hory, Srbska nebo Kosova";
b) v odstavci 4 v úvodní větě a v písmenu c) se slova "Srbska a Černé Hory včetně Kosova" nahrazují slovy "celních území Černé Hory, Srbska nebo Kosova".
4. V článku 17 se datum " 31. prosince 2005" nahrazuje datem " 31. prosince 2010".
5. V příloze I sloupci "Zvýhodněné země a území" se na všech místech slova "Svazová republika Jugoslávie včetně Kosova" nahrazují slovy "celní území Černé Hory, Srbska nebo Kosova".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1947/2005
ze dne 23. listopadu 2005
o společné organizaci trhu s osivem a o zrušení směrnic (EHS) č. 2358/71 a (EHS) č. 1674/72
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 36 a 37 odst. 2 třetí pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Fungování a rozvoj společného trhu se zemědělskými produkty vyžadují současně vytvoření společné zemědělské politiky, která musí zahrnovat zejména společnou organizaci zemědělských trhů, jež může v závislosti na produktu nabývat různých forem.
(2) Nařízení Rady (EHS) č. 2358/71 ze dne 26. října 1971 o společné organizaci trhu s osivem [3] bylo několikrát podstatným způsobem změněno, zejména nařízením Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce [4]. V zájmu přehlednosti by mělo být nařízení (EHS) č. 2358/71 zrušeno a nahrazeno nařízením novým.
(3) Ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 1674/72 ze dne 2. srpna 1972 o stanovení obecných pravidel pro poskytování a financování podpory pro osivo [5] byla začleněna do prováděcích pravidel podle kapitoly 10 nařízení Komise (ES) č. 1973/2004 ze dne 29. října 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ohledně režimů podpor stanovených v hlavě IV a IVa uvedeného nařízení a ohledně využití půdy vyjmuté pro pěstování surovin [6]. Nařízení (EHS) č. 1674/72 by proto mělo být zrušeno.
(4) Má-li být možné sledovat objemu obchodu s osivem se třetími zeměmi, je třeba zavést režim dovozních licencí se složením jistoty, která bude zárukou toho, že transakce, na něž byly tyto licence vyžádány, budou provedeny.
(5) Pokud jde o zboží dovážené ze třetích zemí, režim cel umožňuje upustit od jakýchkoli dalších ochranných opatření.
(6) Vnitřní trh a mechanismus cel by se však mohly za mimořádných okolností ukázat jako nedostatečné.
V takových případech by Společenství mělo mít možnost přijmout neprodleně všechna nezbytná opatření, aby trh Společenství nebyl ponechán bez ochrany proti narušení, ke kterému by mohlo v důsledku toho dojít.
Tato opatření by měla být v souladu s mezinárodními závazky Společenství.
(7) Poskytováním státních podpor by bylo ohroženo řádné fungování vnitřního trhu.
Je proto třeba, aby byla ustanovení Smlouvy, kterými se řídí státní podpory, použitelná na produkty, na něž se vztahuje tato společná organizace trhu.
Avšak s výhradou schválení Komisí může Finsko poskytovat podporu pro určité množství osiva a obilného osiva, které jsou produkováno pouze ve Finsku, z důvodu jeho specifických klimatických podmínek Finsku.
(8) Společný trh s osivem se neustále vyvíjí, a proto by si členské státy a Komise měly vzájemně sdělovat informace týkající se vývoje v této oblasti.
(9) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Zřizuje se společná organizace trhu s osivem, která se vztahuje na tyto produkty:
Kód KN _BAR_ Popis zboží _BAR_
07129011 _BAR_ Kukuřice cukrové, hybridy k setí _BAR_
07131010 _BAR_ Hrách (Pisum sativum) k setí _BAR_
ex07132000 _BAR_ Cizrna k setí _BAR_
ex07133100 _BAR_ Fazole druhů Vigna mungo (L.)
Hepper nebo Vigna radiata (L.)
Wilczek, k setí _BAR_
ex07133200 _BAR_ Malé červené fazole (Adzuki) (Phaseolus nebo Vigna angularis), k setí _BAR_
07133310 _BAR_ Fazole obecné (Phaseolus vulgaris), k setí _BAR_
ex07133900 _BAR_ Ostatní fazole k setí _BAR_
ex07134000 _BAR_ Čočka k setí _BAR_
ex07135000 _BAR_ Boby (Vicia faba var. major) a koňské boby (Vicia faba var. equina, Vicia faba var. minor), k setí _BAR_
ex07139000 _BAR_ Ostatní sušené luštěniny k setí _BAR_
10019010 _BAR_ Špalda k setí _BAR_
ex100510 _BAR_ Kukuřice, hybridy, osivo _BAR_
10061010 _BAR_ Rýže v plevách (neloupaná nebo surová), k setí _BAR_
10070010 _BAR_ Zrna čiroku, hybridy k setí _BAR_
12010010 _BAR_ Sojové boby, též drcené, k setí _BAR_
12021010 _BAR_ Podzemnice olejná, nepražená ani jinak tepelně upravená, neloupaná, k setí _BAR_
12040010 _BAR_ Lněná semena, též drcená, k setí _BAR_
12051010 _BAR_ Semena řepky nebo řepky olejky, též drcená, k setí _BAR_
12060010 _BAR_ Slunečnicová semena, též drcená, k setí _BAR_
ex1207 _BAR_ Ostatní olejnatá semena a olejnaté plody, též drcené, k setí _BAR_
1209 _BAR_ Semena, plody a výtrusy k setí _BAR_
Článek 2
Hospodářský rok pro osivo každoročně začíná dne 1. července a končí dne 30. června následujícího roku.
Článek 3
Toto nařízení se použije, aniž jsou dotčena opatření stanovená nařízením (ES) č. 1782/2003.
KAPITOLA II
OBCHOD SE TŘETÍMI ZEMĚMI
Článek 4
1. Veškerý dovoz produktů uvedených v článku 1 do Společenství může být podmíněn předložením dovozní licence. Produkty, pro něž se vyžadují dovozní licence, se určí postupem podle čl. 10 odst. 2.
2. Členské státy vydají dovozní licenci každému žadateli bez ohledu na místo jeho usazení ve Společenství.
3. Licence je platná pro dovoz do celého Společenství.
Vydání licence je podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že produkty budou dovezeny během doby platnosti licence.
S výjimkou případů vyšší moci jistota zcela nebo zčásti propadne, jestliže se v uvedené době dovoz neuskuteční nebo jestliže se uskuteční pouze částečně.
Článek 5
Pokud toto nařízení nestanoví jinak, uplatňují se na produkty uvedené v článku 1 sazby cel společného celního sazebníku.
Článek 6
1. Na sazební zařazení produktů uvedených v článku 1 se použijí obecná pravidla pro výklad kombinované nomenklatury a zvláštní pravidla pro její používání.
Celní nomenklatura vyplývající z používání tohoto nařízení se přijímá do společného celního sazebníku.
2. Nestanoví-li toto nařízení nebo předpisy přijaté na jeho základě jinak, je v obchodu se třetími zeměmi zakázáno:
a) vybírání jakýchkoli poplatků s účinkem rovnocenným clu;
b) uplatňování jakýchkoli množstevních omezení nebo opatření s rovnocenným účinkem.
Článek 7
1. Pokud je v důsledku dovozu nebo vývozu trh Společenství s jedním nebo více produkty uvedenými v článku 1 vážně narušen nebo hrozí-li, že bude vážně narušen, a tím bude ohroženo dosažení cílů stanovených v článku 33 Smlouvy, mohou být v obchodě se třetími zeměmi, které nejsou členy Světové obchodní organizace, uplatňována vhodná opatření, dokud toto narušení nebo jeho hrozba trvá.
2. Pokud nastane situace uvedená v odstavci 1, rozhodne Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu o nezbytných opatřeních.
Tato opatření jsou sdělena členským státům a jsou okamžitě použitelná.
Pokud členský stát předloží Komisi žádost, Komise o ní rozhodne do tří pracovních dnů od jejího obdržení.
3. Opatření uvedená v článku 2 může kterýkoli členský stát do tří pracovních dnů ode dne jejich sdělení předložit Radě.
Rada se sejde neprodleně.
Kvalifikovanou většinou může dotyčná opatření změnit nebo zrušit do jednoho měsíce ode dne, kdy jí byla předložena.
4. Tento článek se použije v souladu se závazky vyplývajícími z dohod uzavřených podle čl. 300 odst. 2 Smlouvy.
KAPITOLA III
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 8
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, vztahují se na produkci produktů uvedených v článku 1 a na obchod s nimi články 87, 88 a 89 Smlouvy.
2. Avšak s výhradou schválení Komisí může Finsko poskytovat podporu pro určité množství osiva a obilného osiva, které jsou produkováno pouze ve Finsku, z důvodu jeho specifických klimatických podmínek.
Na základě informací, které Finsko včas poskytne, předá Komise do 1. ledna 2006 Radě zprávu o výsledcích povolených podpor, ke které přiloží nezbytné návrhy.
Článek 9
Členské státy a Komise si vzájemně sdělují údaje nezbytné pro uplatňování tohoto nařízení.
Článek 10
1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro osivo (dále jen "výbor").
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 11
Prováděcí pravidla k tomuto nařízení, a zejména doba platnosti licencí uvedených v článku 4, jakož i způsoby sdělování údajů podle článku 9 se stanoví postupem podle čl. 10 odst. 2.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
1. Zrušují se nařízení (EHS) č. 2358/71 a (EHS) č. 1674/72.
2. Odkazy na nařízení (EHS) č. 2358/71 se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1948/2005
ze dne 28. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1949/2005
ze dne 28. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1917/2000, pokud jde o zvláštní pohyby zboží a vyloučení transakcí, jejichž účelem je oprava zboží
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1172/95 ze dne 22. května 1995 o statistice obchodu se zbožím Společenství a členských států s třetími zeměmi [1], a zejména na čl. 4 odst. 1, čl. 6 odst. 2, čl. 9 odst. 1, čl. 10 odst. 4 a článek 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1917/2000 ze dne 7. září 2000, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1172/95, pokud se jedná o statistiku zahraničního obchodu [2], stanoví údaje, které se sbírají pro statistiku zahraničního obchodu a definuje zboží a pohyby, které by měly být vyloučeny nebo pro které jsou z metodologických důvodů potřebná zvláštní ustanovení.
(2) Kdykoliv je to vhodné, měly by se v souvislosti s údaji o obchodu se zbožím mezi členskými státy a obchodu se zbožím s třetími zeměmi používat jednotné definice a koncepty. Protože nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č.
638/2004 ze dne 31. března 2004 o statistice Společenství obchodu se zbožím mezi členskými státy a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3330/91 [3] upravilo rámec pro tvorbu statistiky Společenství obchodu se zbožím mezi členskými státy, je nezbytné přijmout odpovídající prováděcí pravidla pro statistiku obchodu se zbožím Společenství a členských států s třetími zeměmi.
(3) Podle mezinárodních doporučení a platných ustanovení týkajících se statistiky Společenství obchodu se zbožím mezi členskými státy se zboží, na kterém se provádějí opravy, vylučuje ze statistik obchodu se zbožím.
V důsledku toho je nutné vyloučit zboží, na kterém se provádějí opravy, také ze statistiky Společenství obchodu se zbožím s třetími zeměmi.
(4) Za účelem zajištění srovnatelnosti informací o určitém zboží, se kterým se obchoduje ve Společenství, a o zboží, se kterým se obchoduje s třetími zeměmi, je nutné provést úpravy ustanovení o kompletních průmyslových celcích, plavidlech a letadlech, zásobách a provozním a pomocném materiálu pro plavidla a letadla, časově rozložených zásilkách, zařízeních na volném moři, kosmických lodích, elektřině, plynu a mořských produktech.
(5) Dodatečné specifikace by se měly poskytnout pro zboží na dočasné užívání, aby se harmonizoval způsob, jakým je toto zboží vyloučeno ze statistiky Společenství obchodu se zbožím s třetími zeměmi.
(6) Systém kódů sloužící k popisu druhu transakce by měl být navázán na ustanovení platná v rámci statistiky obchodu se zbožím mezi členskými státy.
(7) Nařízení (ES) č. 1917/2000 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistiku obchodu se zbožím s třetími zeměmi,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1917/2000 se mění takto:
1. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Podle čl. 6 odst. 2 základního nařízení statistika zahraničního obchodu předávaná Komisi nezahrnuje zboží:
- propuštěné do volného oběhu poté, co prošlo zušlechťovacím stykem nebo přepracováním pod celním dohledem,
- uvedené v seznamu osvobozeného zboží v příloze 1."
2. V čl. 15 odst. 2 se doplňuje nové písmeno m), které zní:
"m) elektřina a plyn."
3. V článku 16 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto:
"2. Členské státy mohou použít zjednodušené celní prohlášení při vykazování vývozu kompletního průmyslového celku.
3. Zjednodušené celní prohlášení je možné použít pouze při vývozu kompletních průmyslových celků, jejichž celková statistická hodnota je vyšší než 3 miliony EUR, pokud se nejedná o opakované použití kompletních průmyslových celků. V takovém případě sdělí členské státy Komisi použitá kritéria.
Statistická hodnota kompletního průmyslového celku se vypočítá jako součet statistických hodnot komponentů a statistických hodnot zboží, na které odkazuje odst. 1 druhý pododstavec."
4. Článek 17 se nahrazuje tímto:
"Článek 17
1. Pro účely této kapitoly se komponenty uvedené v příslušné kapitole kombinované nomenklatury zařazují do příslušné podpoložky kompletního průmyslového celku kapitoly 98 této nomenklatury.
2. Pokud členské státy nepovolí zjednodušené celní prohlášení pro vykazování komponentů kompletních průmyslových celků podle podpoložek uvedených v kapitole 98, bude zboží zařazeno do příslušných podpoložek dalších kapitol kombinované nomenklatury."
5. Článek 18 se nahrazuje tímto:
"Článek 18
V souladu s kombinovanou nomenklaturou se číselné kódy pro podpoložky kompletních průmyslových celků tvoří v souladu s těmito pravidly:
a) kód se skládá z osmi číselných znaků,
b) první čtyři číselné znaky jsou 9880,
c) pátý a šestý číselný znak odpovídá kapitole kombinované nomenklatury, ke které patří zboží daného komponentu,
d) sedmý a osmý číselný znak je 0."
6. Čl. 19 odst. 3 se zrušuje.
7. Článek 20 se mění takto:
a) písmeno c) se nahrazuje tímto:
"c) "vlastnictvím plavidla nebo letadla" skutečnost, že fyzická nebo právnická osoba je registrována jako vlastník plavidla nebo letadla.";
b) písmeno d) se zrušuje.
8. Článek 21 se nahrazuje tímto:
"Článek 21
1. Statistika zahraničního obchodu předávaná Komisi zahrnuje tyto transakce:
a) převod vlastnictví plavidla nebo letadla z fyzické nebo právnické osoby usazené ve třetí zemi na fyzickou nebo právnickou osobu usazenou ve vykazujícím členském státě a zapsanou v národním registru plavidel a letadel; taková transakce se vykazuje jako dovoz,
b) převod vlastnictví plavidla nebo letadla z fyzické nebo právnické osoby usazené ve vykazujícím členském státě a zapsané v národním registru plavidel a letadel na fyzickou nebo právnickou osobu usazenou v třetí zemi; taková transakce se vykazuje jako vývoz,
c) vstup plavidla nebo letadla na statistické území Společenství nebo opuštění statistického území Společenství z důvodů transakcí pro zpracování na základě smluvního vztahu nebo po těchto transakcích.
Pro účely písmene b) se vývoz zaznamenává u členského státu výroby, pokud je plavidlo nebo letadlo nové.
Pro účely písmene c) se za "zušlechťovací styk" považují pouze ty transakce, jejichž cílem je výroba nového plavidla nebo letadla nebo jejich skutečné zdokonalení.
2. Statistiky transakcí uvedených v odstavci 1, které členské státy předávají Komisi, zahrnují tyto údaje:
a) kód odpovídající členění kombinované nomenklatury,
b) statistický postup,
c) partnerskou zemi, a to:
- v případě transakcí uvedených v odst. 1 písm. a) třetí zemi výroby, pokud je plavidlo nebo letadlo nové; v ostatních případech třetí zemi, ve které je usazena fyzická nebo právnická osoba převádějící vlastnictví plavidla nebo letadla,
- v případě transakcí uvedených v odst. 1 písm. b) třetí zemi, ve které je usazena fyzická nebo právnická osoba, na kterou je vlastnictví plavidla nebo letadla převáděno,
- v případě transakcí uvedených v odst. 1 písm. c) třetí zemi odeslání pro plavidla nebo letadla vstupující na statistické území Společenství a zemi určení pro plavidla nebo letadla opouštějící statistické území Společenství,
d) u plavidel množství v kusech a v jiných doplňkových jednotkách stanovených v kombinované nomenklatuře; u letadel množství v čisté hmotnosti a v doplňkových jednotkách,
e) statistickou hodnotu, tedy celkovou částku, která by se fakturovala v případě prodeje nebo nákupu celého plavidla nebo letadla, po odečtení nákladů na dopravu a pojištění.
3. Sledované období je měsíc, ve kterém dojde k převodu vlastnictví v případě transakcí uvedených v odst. 1 písm. a) a odst. 1 písm. b), nebo měsíc, ve kterém dojde k pohybu v případě transakcí uvedených v odst. 1 písm. c)."
9. Článek 22 se nahrazuje tímto:
"Článek 22
Národní úřady mají kromě zdrojů informací uvedených v článku 7 nařízení (ES) č. 1172/1995 přístup k dalším zdrojům informací, včetně přístupu k informacím obsaženým v národním registru plavidel a letadel, které mohou být požadovány za účelem identifikace převodu vlastnictví takového zboží."
10. V čl. 24 odst. 2 se písm. b) se nahrazuje tímto:
"b) kód partnerské země nebo zjednodušený kód země QS."
11. Článek 25 se nahrazuje tímto:
"Článek 25
Pro účely této kapitoly se "časově rozloženými zásilkami" rozumí komponenty kompletního zboží, které bylo z obchodních nebo dopravních důvodů v nesmontovaném nebo rozloženém stavu a bylo dovezeno nebo vyvezeno v rámci více zásilek."
12. Čl. 29 odst. 2 se nahrazuje tímto:
"2. Měsíční výkazy transakcí uvedených v odstavci 1, předávané Komisi členskými státy, zahrnují tyto údaje:
a) kód odpovídající členění kombinované nomenklatury,
b) kód partnerské země nebo zjednodušený kód země QW,
c) statistický postup,
d) množství v jednotkách čisté hmotnosti,
e) statistickou hodnotu.
Pro účely písmene a) se použijí tyto zjednodušené kódy pro zboží určené pro provozovatele zařízení na volném moři nebo pro provoz motorů, strojů a jiného vybavení na zařízení na volném moři:
- 99312400: zboží kapitol KN 1 až 24,
- 99312700: zboží kapitoly KN 27,
- 99319900: jinde zařazené zboží.
Aniž jsou dotčeny celní předpisy, u zboží pocházejícího z daného zařízení nebo pro něj určeného se "partnerskou zemí" uvedenou v písmenu b) rozumí země, v níž je usazena fyzická nebo právnická osoba odpovědná za obchodní využití daného zařízení."
13. Článek 31 se nahrazuje tímto:
"Článek 31
1. Statistika obchodu s třetími zeměmi předávaná Komisi zahrnuje:
a) vstup kosmické lodi na statistické území Společenství nebo opuštění statistického území Společenství z důvodů transakcí pro zpracování na základě smluvního vztahu nebo po těchto transakcích,
b) vypuštění kosmické lodi, která byla předmětem převodu vlastnictví mezi fyzickou nebo právnickou osobou usazenou ve třetí zemi a fyzickou nebo právnickou osobou usazenou v členském státě, do kosmu,
c) vypuštění kosmické lodi, která byla předmětem převodu vlastnictví mezi fyzickou nebo právnickou osobou usazenou v členském státě a fyzickou nebo právnickou osobou usazenou v třetí zemi, do kosmu.
Transakce uvedené v písmenu b) se vykazují jako dovoz v členském státě, ve kterém je nový vlastník usazen.
Transakce uvedená v písmenu c) se vykazuje jako vývoz v členském státě, ve kterém byla hotová kosmická loď postavena.
Pro účely tohoto odstavce se za "zušlechťovací styk" považují pouze transakce, jejichž cílem je výroba nové kosmické lodě nebo její skutečné zdokonalení.
2. Měsíční výkazy transakcí uvedených v odstavci 1, které členské státy předávají Komisi, zahrnují tyto údaje:
a) kód odpovídající členění kombinované nomenklatury,
b) kód partnerské země,
c) statistický postup,
d) množství v jednotkách čisté hmotnosti a v doplňkových jednotkách,
e) statistickou hodnotu jako hodnotu vesmírné lodi "ze závodu" v souladu s dodacími podmínkami uvedenými v příloze III tohoto nařízení.
Pro účely písmene b) se "partnerská země" stanoví podle těchto kritérií:
- pro transakce uvedené v odst. 1 písm. a) se "partnerskou zemí" rozumí třetí země původu pro vesmírnou loď vstupující na statistické území Společenství a země určení pro kosmickou loď opouštějící statistické území Společenství,
- pro účely transakcí uvedených v odst. 1 písm. b) se "partnerskou zemí" rozumí země, ve které byla hotová kosmická loď postavena,
- pro transakce uvedené v odst. 1 písm. c) se "partnerskou zemí" rozumí země, ve které je usazena fyzická nebo právnická osoba, na kterou se převedlo vlastnictví kosmické lodi.
3. Sledované období je měsíc, ve kterém dojde k pohybu v případě operací uvedených v odst. 1 písm. a), nebo měsíc, ve kterém dojde k převodu vlastnictví v případě transakcí uvedených v odst. 1 písm. b) a c)."
14. V hlavě II se za článek 31 vkládají nové kapitoly 9 a 10:
"KAPITOLA 9
Elektřina a plyn
Článek 31a
Kromě zdrojů informací uvedených v článku 7 nařízení (ES) č. 1172/95 mohou národní úřady požadovat, aby příslušné informace pro sledování obchodních toků s elektřinou a plynem mezi vykazujícím členským státem a třetími zeměmi byly poskytnuty přímo provozovateli se sídlem ve vykazujícím členském státě, kteří vlastní nebo provozují vnitrostátní rozvodnou síť elektřiny nebo plynu.
KAPITOLA 10
Mořské produkty
Článek 31b
1. Pro účely tohoto článku se "mořskými produkty" rozumí produkty rybolovu, minerály, zachráněný náklad a všechny ostatní produkty, které ještě nebyly vyloženy námořními plavidly.
2. Statistika zahraničního obchodu předávaná Komisi zahrnuje tyto transakce:
a) vyložení mořských produktů v přístavech vykazujících členských států nebo jejich získání plavidly registrovanými v členském státě od plavidel registrovaných ve třetí zemi; takové transakce se vykazují jako dovoz,
b) vyložení mořských produktů v přístavech třetích zemí plavidly registrovanými ve vykazujícím členském státě, nebo jejich získání plavidly registrovanými ve třetí zemi od plavidel registrovaných v členském státě; takové transakce se vykazují jako vývoz.
3. Měsíční výkazy transakcí uvedených v odstavci 2, které členské státy předávají Komisi, zahrnují tyto údaje:
a) kód odpovídající členění kombinované nomenklatury,
b) kód partnerské země, a to:
- při dovozu třetí země, v níž je plavidlo, které produkty moře získalo, registrováno,
- při vývozu třetí země, v níž jsou produkty moře vyloženy nebo v níž je plavidlo, které mořské produkty získalo, registrováno,
c) statistický postup,
d) množství v jednotkách čisté hmotnosti,
e) statistickou hodnotu.
4. Národní úřady mají kromě zdrojů informací uvedených v článku 7 nařízení (ES) č. 1172/95 přístup k dalším zdrojům informací, včetně přístupu k informacím o prohlášení plavidel zapsaných v národním registru o vykládkách mořských produktů v třetích zemích."
15. Přílohy I a II se nahrazují zněním přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1950/2005
ze dne 28. listopadu 2005,
kterým se v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii přizpůsobují některá nařízení týkající se trhů s obilovinami, rýží a bramborovým škrobem
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 57 odst. 2 tohoto aktu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Je třeba provést určité technické změny v několika nařízeních Komise, která se týkají režimu společné organizace trhu s obilovinami, rýží a bramborovým škrobem, aby bylo možné provést nezbytné úpravy v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (dále jen "nové členské státy") k Evropské unii.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 2692/89 [1], (EHS) č. 862/91 [2], (EHS) č. 1722/93 [3], (ES) č. 2058/96 [4], (ES) č. 196/97 [5], (ES) č. 327/98 [6], (ES) č. 638/2003 [7] a (ES) č. 2236/2003 [8] obsahují určité poznámky ve všech jazycích Společenství. Všechna uvedená nařízení by měla obsahovat tyto poznámky rovněž ve všech jazycích nových členských států.
(3) Nařízení Komise (EHS) č. 2145/92 ze dne 29. července 1992, kterým se nově vymezují oblasti určení pro vývozní náhrady nebo vývozní dávky a některé vývozní licence v odvětví obilovin a rýže [9], obsahuje určité odkazy na nové členské státy coby místa určení, jež mají nárok na vývozní náhrady.
Tyto odkazy je třeba odstranit.
(4) Nařízení (EHS) č. 2692/89, (EHS) č. 862/91, (EHS) č. 2145/92, (EHS) č. 1722/93, (ES) č. 2058/96, (ES) č. 196/97, (ES) č. 327/98, (ES) č. 638/2003 a (ES) č. 2236/2003 by měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2692/89 se mění takto:
1. V článku 13 se odstavec 7 nahrazuje tímto:
"7. V žádosti o subvenční doklad a ve vlastním dokladu se v kolonce 20 a v kolonce 22 červeným písmem nebo červeně podtržená uvede jedna z poznámek uvedených v příloze I bodech A a B.
Název vývozní licence nebo osvědčení a kolonka 21 se červeně přeškrtnou."
2. V čl. 14 odst. 2 se písmena b) a c) nahrazují tímto:
"b) následně kolonka 104, přičemž se připojí jedna z poznámek uvedených v příloze II;
c) následně kolonka 106, přičemž se připojí jedna z poznámek uvedených v příloze III."
3. V čl. 15 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Pokud nejsou při přijetí prohlášení o uvolnění ke spotřebě na Réunionu splněny požadavky na jakost uvedené v prvním pododstavci, v kontrolní kopii uvedené v článku 14 se v kolonce J pod nadpisem "Poznámky" uvede jedna z poznámek uvedených v příloze IV."
4. Znění přílohy I tohoto nařízení se doplňuje jako přílohy I, II, III a IV.
Článek 2
Nařízení (EHS) č. 862/91 se mění takto:
1. V čl. 2 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Osvědčení o pravosti se vyhotoví v podobě formuláře, jehož vzor je uveden v příloze I."
2. V článku 3 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Příslušné orgány Bangladéše poskytnou důkaz uvedený v první odrážce čl. 1 odst. 2 nařízení (EHS) č. 3491/90 tím, že v kolonce "Poznámky v osvědčení o původu" uvedou jednu z poznámek uvedených v příloze II."
3. V čl. 4 odst. 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
"a) v kolonce 20 a 24 jednu z poznámek uvedených v příloze III;".
4. Název přílohy se nahrazuje názvem "Příloha I".
5. Znění přílohy II tohoto nařízení se doplňuje jako přílohy II a III.
Článek 3
V příloze nařízení (EHS) č. 2145/92 se zrušují názvy těchto zemí:
1. V oblasti I: Malta, Kypr.
2. V oblasti II: Polsko, Česká a Slovenská Federativní Republika, Maďarsko, Estonsko, Lotyšsko a Litva.
3. V oblasti III: Slovinsko.
Článek 4
Nařízení (ES) č. 1722/93 se mění takto:
1. V článku 10 se odstavec 6 nahrazuje tímto:
"6. Pokud se s dotčeným produktem obchoduje v rámci Společenství nebo se vyváží přes území jiného členského státu do třetí země, vystaví se v souladu s ustanoveními nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [10] kontrolní výtisk T5.
Tento doklad obsahuje v políčku 104 pod názvem "ostatní" jednu z poznámek uvedených v příloze IV.
2. Příloha III tohoto nařízení se doplňuje jako příloha IV.
Článek 5
Nařízení (ES) č. 2058/96 se mění takto:
1. V čl. 2 odst. 4 se písmena a) a b) nahrazují tímto:
"a) v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I;
b) v kolonce 24 jednu z poznámek uvedených v příloze II."
2. V čl. 5 odst. 3 se písmena a) a b) nahrazují tímto:
"a) v kolonce 104 jednu z poznámek uvedených v příloze III;
b) v kolonce 107 jednu z poznámek uvedených v příloze IV."
3. Znění přílohy IV tohoto nařízení se doplňuje jako přílohy I, II, III a IV.
Článek 6
Nařízení (ES) č. 196/97 se mění takto:
1. V čl. 3 odst. 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
"b) v kolonce 24 žádosti o licenci a v dovozní licenci musí být uvedena jedna z poznámek uvedených v příloze;".
2. Příloha V tohoto nařízení se doplňuje jako příloha.
Článek 7
Nařízení (ES) č. 327/98 se mění takto:
1. V článku 4 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
"4. V kolonce 24 licencí se uvede jedna z těchto poznámek:
a) pro kvótu uvedenou v čl. 1 odst. 1 písm. a) jedna z poznámek uvedených v příloze V;
b) pro kvótu uvedenou v čl. 1 odst. 1 písm. b) jedna z poznámek uvedených v příloze VI;
c) pro kvótu uvedenou v čl. 1 odst. 1 písm. c) jedna z poznámek uvedených v příloze VII."
2. Znění přílohy VI tohoto nařízení se doplňuje jako přílohy V, VI a VII.
Článek 8
Nařízení (ES) č. 638/2003 se mění takto:
1. V článku 7 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Důkaz o výběru vývozního poplatku se poskytne uvedením dané částky v národní měně a tím, že celní orgán vyvážející země do kolonky 12 vývozní licence, která odpovídá vzoru uvedenému v příloze I a je vydána vyvážející zemí, připojí spolu s podpisem a razítkem celního úřadu jednu z poznámek uvedených v příloze III."
2. V článku 16 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. V kolonce 24 licencí se uvede jedna z těchto poznámek:
a) u dovozů pocházejících ze států AKT: jedna z poznámek uvedených v příloze IV;
b) u dovozů pocházejících ze zámořských zemí a území: jedna z poznámek uvedených v příloze V."
3. Znění přílohy VII tohoto nařízení se doplňuje jako přílohy III, IV a V.
Článek 9
Nařízení (ES) č. 2236/2003 se mění takto:
1. V čl. 13 odst. 3 se písmeno a) nahrazuje tímto:
"a) vývozní licence, kterou dotyčnému podniku vyrábějícímu bramborový škrob vydá příslušný orgán členského státu uvedený v odstavci 2 a ve které se odchylně od článku 3 nařízení Komise (EHS) č. 1518/95 [11] uvede jedna z poznámek uvedených v příloze;
2. Příloha VIII tohoto nařízení se doplňuje jako příloha.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Tímto nařízením zůstává nedotčena platnost licencí, o něž bylo zažádáno či které byly vydány mezi 1. květnem 2004 a vstupem tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1951/2005
ze dne 28. listopadu 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly naposledy pozměněny nařízením Komise (ES) č. 1875/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 29. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1952/2005
ze dne 23. listopadu 2005
o společné organizaci trhu s chmelem a o zrušení nařízení (EHS) č. 1696/71, (EHS) č. 1037/72, (EHS) č. 879/73 a (EHS) č. 1981/82
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 36 a čl. 37 odst. 2 třetí pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (EHS) č. 1696/71 ze dne 26. července 1971 o společné organizaci trhu s chmelem [3] bylo několikrát podstatně změněno, zejména nařízením Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce [4]. V zájmu přehlednosti je třeba nařízení (EHS) č. 1696/71 zrušit a nahradit.
(2) Je rovněž třeba zrušit nařízení Rady (EHS) č. 1037/72 ze dne 18. května 1972, kterým se stanoví obecná pravidla pro poskytování a financování podpory pro producenty chmele [5], nařízení Rady (EHS) č. 1981/82 ze dne 19. července 1982, kterým se vydává seznam regionů Společenství, ve kterých se podpora produkce chmele poskytuje pouze uznaným seskupením producentů [6], a nařízení Rady (EHS) č. 879/73 ze dne 26. března 1973 o poskytování a úhradě podpor přidělovaných členskými státy uznaným seskupením producentů v odvětví chmele [7], jež se stala bezpředmětnými v důsledku přijetí nařízení (ES) č. 1782/2003. Jelikož však Slovinsko stanoví používání režimu jednotné platby až od 1. ledna 2007, je třeba stanovit, že článek 7 nařízení (EHS) č. 1696/71, jakož i nařízení (EHS) č. 1037/72 a (EHS) č. 1981/82 se nadále použijí ve Slovinsku pro sklizeň v roce 2006.
(3) Rostlinné šťávy a výtažky z chmele a chmel jsou produkty do značné míry vzájemně zaměnitelné.
K umožnění dosažení cílů článku 33 Smlouvy a k zajištění plného účinku společné zemědělské politiky v odvětví chmele je nezbytné rozšířit opatření týkající se obchodu se třetími zeměmi a pravidla pro uvádění na trh stanovená pro chmel na rostlinné šťávy a výtažky z chmele.
(4) S cílem zajistit producentům přiměřenou životní úroveň stanovilo nařízení (ES) č. 1782/2003 režimy podpor pro některá odvětví včetně odvětví chmele.
(5) Je třeba dodržovat v rámci Společenství politiku jakosti, a to prostřednictvím ustanovení o ověřování a prostřednictvím pravidel, která v zásadě zakazují uvádět na trh produkty, kterým nebyla vydána ověřovací listina původu, nebo dovezené produkty, které nesplňují odpovídající minimální znaky jakosti.
(6) Za účelem stabilizace trhů a zajištění přiměřené ceny dodávek spotřebitelům je třeba podporovat soustřeďování nabídky a společné přizpůsobování produkce požadavkům trhu pěstiteli.
(7) Proto může seskupování zemědělců do subjektů, které od svých členů vyžadují dodržování určitých společných pravidel, napomoci k pro dosažení cílů článku 33 Smlouvy.
(8) K zabránění diskriminaci mezi producenty a zajištění jednotnosti a účinnosti přijaté akce je třeba stanovit pro celé Společenství podmínky, které musí seskupení producentů splňovat, aby byla uznána členskými státy.
Pro dosažení účinného soustředění nabídky je zejména nezbytné, aby seskupení producentů prokázala dostatečnou hospodářskou sílu a aby byla celková produkce producentů uváděna na trh seskupením buď přímo, nebo prostřednictvím producentů podle společných pravidel.
(9) Zamýšlená opatření by měla umožnit stanovení režimu dovozu, který obsahuje pouze opatření pro uplatňování společného celního sazebníku.
(10) Zmíněná opatření by měla umožnit upustit od uplatňování jakýchkoli množstevních omezení na vnějších hranicích Společenství.
Tento postup se však ve výjimečných případech může ukázat jako nedostatečný.
Pro zajištění ochrany trhu Společenství v takových případech proti narušením, která z nich mohou vzniknout, musí být Společenství umožněno rychle přijímat veškerá nezbytná opatření.
Je třeba, aby tato opatření byla v souladu s mezinárodními závazky Společenství.
(11) Poskytováním vnitrostátních podpor by bylo ohroženo řádné fungování vnitřního trhu.
Je proto třeba, aby byla ustanovení Smlouvy, kterými se řídí státní podpory, použitelná na produkty, na něž se vztahuje tato společná organizace trhu.
(12) Zkušenosti získané během uplatňování nařízení (EHS) č. 1696/71 ukázaly, že je nutné mít k dispozici nástroje umožňující provést preventivní akci, pokud vznikne riziko strukturálních přebytků nebo narušení trhu.
(13) Je vhodné mít k dispozici dostatečné informace o situaci a výhledech vývoje trhu ve Společenství.
Je proto vhodné stanovit evidenci všech smluv o dodávkách chmele vypěstovaného ve Společenství.
(14) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [8].
(15) Při přechodu od nařízení (EHS) č. 1696/71 k tomuto nařízení mohou vzniknout obtíže, jimiž se toto nařízení nezabývá.
Aby bylo možné čelit těmto obtížím, je třeba zmocnit Komisi k přijetí přechodných opatření,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
1. Zřizuje se společná organizace trhu s chmelem, jejíž součástí jsou pravidla pro uvádění na trh, pravidla pro seskupení producentů a pravidla pro obchod se třetími zeměmi, pokud jde o tyto produkty:
Kód KN _BAR_ Popis zboží _BAR_
1210 _BAR_ Chmelové šištice (hlávky), čerstvé nebo sušené, též drcené, v prášku nebo ve formě pelet; lupulin _BAR_
2. Pravidla tohoto nařízení pro uvádění na trh a pro obchod se třetími zeměmi se vztahují také na tyto produkty:
Kód KN _BAR_ Popis zboží _BAR_
13021300 _BAR_ Rostlinné šťávy a výtažky z chmele _BAR_
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "chmelem" sušená květenství, rovněž nazývaná chmelové hlávky (samičí) rostliny chmele otáčivého (Humulus lupulus); tato zelenožlutá květenství vejčitého tvaru mají stopku a jejich největší délka se pohybuje zpravidla od 2 do 5 cm;
b) "chmelovým práškem" výrobek získaný mletím chmele, který obsahuje všechny přirozené části;
c) "chmelovým práškem s vyšším obsahem lupulinu" výrobek získaný mletím chmele, ze kterého byla mechanicky odstraněna část listů, stopek, listenů a vřetének;
d) "chmelovým výtažkem" koncentrované výrobky získané působením rozpouštědla na chmel nebo na chmelový prášek;
e) "smíšenými chmelovými výrobky" směs dvou nebo více produktů uvedených v písmenech a) až d).
Článek 3
Toto nařízení se použije, aniž jsou dotčena opatření stanovená nařízením (ES) č. 1782/2003.
KAPITOLA II
UVÁDĚNÍ NA TRH
Článek 4
1. Produkty uvedené v článku 1 sklizené nebo získané ve Společenství podléhají ověřovacímu řízení.
2. Ověřovací listina může být vydána pouze pro produkty, které vykazují minimální znaky jakosti platné pro určitou fázi uvádění na trh.
V případě chmelového prášku, chmelového prášku s vyšším obsahem lupulinu, chmelového výtažku a smíšených chmelových výrobků může být ověřovací listina vydána pouze v případě, že obsah alfa kyseliny v těchto výrobcích není nižší než u chmele, ze kterého byly získány.
3. Ověřovací listina uvádí alespoň:
a) místo nebo místa produkce chmele;
b) sklizňový rok nebo sklizňové roky;
c) odrůdu nebo odrůdy.
Článek 5
1. Produkty uvedené v článku 1 mohou být uvedeny na trh nebo vyvezeny pouze tehdy, pokud byla vydána ověřovací listina uvedená v článku 4.
Jedná-li se o dovezené produkty uvedené v článku 1, je osvědčení uvedené v čl. 9 odst. 2 považováno za rovnocenné ověřovací listině.
2. Opatření odchylující se od odstavce 1 mohou být přijata postupem podle čl. 16 odst. 2
a) s cílem vyhovět obchodním požadavkům některých třetích zemí nebo
b) pro produkty určené pro zvláštní účely.
Opatření stanovená v prvním pododstavci
a) nesmějí nepříznivě ovlivňovat obvyklý odbyt produktů, pro které byla vydána ověřovací listina;
b) musí být doprovázena zárukami, jejichž účelem je předejít záměně s uvedenými produkty.
KAPITOLA III
SESKUPENÍ PRODUCENTŮ
Článek 6
Pro účely tohoto nařízení se "seskupením producentů" rozumí seskupení složené výhradně, nebo, pokud to vnitrostátní právní předpisy dovolují, převážně z producentů chmele, které bylo uznáno členským státem v souladu s článkem 7 a vytvořeno z podnětu producentů zejména za účelem dosažení jednoho nebo více těchto cílů:
a) soustředit nabídku a přispět ke stabilizaci trhu uvedením veškeré produkce svých členů na trh nebo případně vykoupením chmele za vyšší cenu v souladu s čl. 7 odst. 4 písm. a);
b) společně přizpůsobit produkci požadavkům trhu a zlepšit ji, zejména přechodem na jiné odrůdy, reorganizací chmelnic, podporou odbytu a výzkumem v oblasti produkce, uvádění na trh a integrované ochrany;
c) podpořit racionalizaci a mechanizaci pěstování a sklizně za účelem zvýšení výnosnosti produkce a ochrany životního prostředí;
d) rozhodnout, jaké odrůdy chmele mohou jeho členové pěstovat, a přijmout společná pravidla produkce.
Článek 7
1. Pro uznání seskupení producentů je příslušný členský stát, na jehož území má seskupení producentů sídlo.
2. Členské státy uznají seskupení producentů, která o to požádají a splňují tyto obecné podmínky:
a) mají právní subjektivitu nebo dostatečnou právní způsobilost, aby mohla být na základě vnitrostátních právních předpisů nositelem práv a povinností;
b) uplatňují společná pravidla pro produkci a uvádění na trh (první fáze uvádění na trh);
c) mají ve svých stanovách zahrnutu povinnost producentů, kteří jsou členy seskupení producentů,
i) dodržovat společná pravidla produkce a rozhodnutí o tom, které odrůdy mají být pěstovány,
ii) veškerou produkci uvádět na trh prostřednictvím seskupení;
d) poskytují důkaz dostatečné hospodářské činnosti;
e) vylučují z celé oblasti své činnosti veškerou diskriminaci mezi producenty nebo seskupeními Společenství, zejména pokud jde o jejich státní příslušnost nebo místo usazení;
f) zaručují bez diskriminace každému producentu, který se zaváže dodržovat stanovy, právo stát se členem seskupení;
g) mají ve svých stanovách zahrnuta ustanovení, která zajišťují, že členové seskupení, kteří si přejí ukončit své členství, tak mohou učinit pouze po tříletém období členství v seskupení a za předpokladu, že o tom uvědomí seskupení nejméně jeden rok předem, aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní nebo správní předpisy, které mají v určitých případech chránit seskupení nebo jeho věřitele před finančními důsledky, které by mohly vzniknout na základě odchodu člena, nebo zabránit členu v odchodu během rozpočtového roku;
h) mají ve svých stanovách zahrnutu povinnost vést oddělené účetnictví pro činnosti, které jsou předmětem jejich uznání;
i) nezaujímají ve Společenství dominantní postavení.
3. Povinnost stanovená v odst. 2 písm. c) se nevztahuje na produkty, na které producenti uzavřeli prodejní smlouvy, než se stali členy seskupení producentů, pokud o tom byla uvedená seskupení informována a tyto smlouvy schválila.
4. Odchylně od odst. 2 písm. c) bodu ii), pokud to schválí seskupení producentů za podmínek, které stanoví, mohou jeho členové:
a) nahradit povinnost uvádět na trh veškerou produkci prostřednictvím seskupení producentů stanovenou v odst. 2 písm. c) bodě ii) uváděním na trh podle společných pravidel uvedených ve stanovách, která zaručí seskupení producentů právo dohlížet na úroveň prodejních cen, jež podléhají schválení seskupením; v případě neschválení vykoupí seskupení dotyčný chmel za vyšší cenu;
b) uvádět na trh prostřednictvím jiného seskupení producentů zvoleného jejich vlastním seskupením produkty, které pro své znaky nespadají do obchodních činností jejich vlastního seskupení.
KAPITOLA IV
OBCHOD SE TŘETÍMI ZEMĚMI
Článek 8
Pokud toto nařízení nestanoví jinak, uplatňují se na produkty uvedené v článku 1 sazby dovozních cel společného celního sazebníku.
Článek 9
1. Produkty uvedené v článku 1 pocházející ze třetích zemí mohou být dovezeny pouze tehdy, pokud jsou jejich znaky jakosti přinejmenším rovnocenné znakům jakosti stanoveným pro stejné produkty sklizené ve Společenství nebo z takových produktů získané.
2. Produkty uvedené v článku 1, ke kterým je přiloženo osvědčení vydané orgány země původu a uznané za rovnocenné ověřovací listině stanovené v článku 4, se považují za vykazující znaky uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
V případě chmelového prášku, chmelového prášku s vyšším obsahem lupulinu, chmelového výtažku a smíšených chmelových výrobků může být osvědčení uznáno za rovnocenné ověřovací listině pouze v případě, že obsah alfa kyseliny ve výrobcích není nižší než u chmele, ze kterého byly získány.
Rovnocennost osvědčení se zjišťuje postupem podle čl. 16 odst. 2.
Článek 10
1. Na sazební zařazení produktů uvedených v článku 1 se použijí obecná pravidla pro výklad kombinované nomenklatury a zvláštní pravidla pro její používání.
Celní nomenklatura vyplývající z používání tohoto nařízení se přejímá do společného celního sazebníku.
2. Nestanoví-li toto nařízení nebo předpisy přijaté na jeho základě jinak, je v obchodu se třetími zeměmi zakázáno:
a) vybírání jakýchkoli poplatků s účinkem rovnocenným clu a
b) uplatňování jakýchkoli množstevních omezení nebo opatření s rovnocenným účinkem.
Článek 11
1. Je-li v důsledku dovozu nebo vývozu trh Společenství s jedním nebo více produkty uvedenými v článku 1 vážně narušen nebo hrozí-li, že bude vážně narušen, a tím budou ohroženy cíle stanovené v článku 33 Smlouvy, mohou být v obchodě se třetími zeměmi, které nejsou členy Světové obchodní organizace, uplatňována vhodná opatření, dokud toto narušení nebo jeho hrozba trvá.
2. Pokud nastane situace uvedená v odstavci 1, rozhodne Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu o nezbytných opatřeních.
Tato opatření jsou sdělena členským státům a jsou okamžitě použitelná.
Pokud členský stát podá Komisi žádost, přijme Komise rozhodnutí do tří pracovních dnů od jejího obdržení.
3. Opatření uvedená v odstavci 2 může kterýkoli členský stát do tří pracovních dnů ode dne jejich sdělení předložit Radě.
Rada se sejde neprodleně.
Kvalifikovanou většinou může dotyčná opatření změnit nebo zrušit do jednoho měsíce ode dne, kdy jí byla předložena.
4. Tento článek se použije v souladu se závazky vyplývajícími z dohod uzavřených v souladu s čl. 300 odst. 2 Smlouvy.
KAPITOLA V
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Nestanoví-li toto nařízení jinak, vztahují se na produkci produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení a obchod s nimi články 87, 88 a 89 Smlouvy.
Článek 13
V případě rizika vzniku přebytků nebo narušení struktury zásobování trhu může Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou přijmout vhodná opatření, která zabrání nerovnováze na trhu.
Tato opatření mohou mít zejména podobu akcí ovlivňujících:
a) produkční potenciál;
b) objem nabídky;
c) podmínky uvádění na trh.
Článek 14
1. Každá smlouva o dodávce chmelu vypěstovaného ve Společenství uzavřená mezi producentem nebo sdružením producentů na jedné straně a kupujícím na straně druhé musí být evidována subjekty, které k tomu každý pěstitelský členský stát určí.
2. Smlouvy o dodávkách určitých množství za dohodnuté ceny po určitou dobu zahrnující jednu nebo více sklizní, uzavřené před 1. srpnem roku první zahrnuté sklizně, se nazývají "smlouvy uzavřené předem".
Evidují se odděleně.
3. Evidované údaje smějí být použity výhradně pro účely uplatňování tohoto nařízení.
Článek 15
Členské státy a Komise si vzájemně sdělují údaje nezbytné pro uplatňování tohoto nařízení.
Článek 16
1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro chmel (dále jen "výbor").
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 17
Prováděcí pravidla k tomuto nařízení se stanoví postupem podle čl. 16 odst. 2, zejména pravidla pro:
- minimální znaky jakosti uvedené v čl. 4 odst. 2,
- uvádění na trh ve smyslu čl. 7 odst. 2 písm. b),
- ustanovení uvedená v čl. 7 odst. 2 písm. g),
- evidenci smluv o dodávkách uvedenou v článku 14,
- pravidla sdělování údajů uvedená v článku 15.
KAPITOLA VI
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
1. Nařízení (EHS) č. 1696/71 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2006.
Článek 7 se však nadále použije pro Slovinsko až do sklizně v roce 2006 včetně.
Odkazy na nařízení (EHS) č. 1696/71 se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze.
2. Nařízení (EHS) č. 1037/72, (EHS) č. 879/73 a (EHS) č. 1981/82 se zrušují s účinkem od 1. ledna 2006.
Nařízení (EHS) č. 1037/72 a (EHS) č. 1981/82 se však nadále použijí pro Slovinsko až do sklizně v roce 2006 včetně.
Článek 19
1. Seskupení producentů uznaná podle nařízení (EHS) č. 1696/71 se považují za uznaná podle tohoto nařízení.
2. Přechodná opatření pro usnadnění přechodu od nařízení (EHS) č. 1696/71 k tomuto nařízení mohou být přijata postupem podle čl. 16 odst. 2.
Článek 20
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1953/2005
ze dne 29. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 30. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1954/2005
ze dne 29. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 796/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce, a kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 1782/2003 týkající se platby podpory
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [1], a zejména na čl. 28 odst. 3 a čl. 145 písm. c) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 796/2004 [2] stanoví metodu pro výpočet různých snížení, která je možné uplatnit pro přímé podpory, které se řídí nařízením (ES) č.
1782/2003. Tyto metody je nutné vyjasnit.
K tomuto účelu by mělo být určeno pořadí výpočtu možných snížení.
143b nařízení (ES) č. 1782/2003 uvádí, že Komise stanoví rozpočtové stropy pro každou příslušnou přímou platbu.
Mělo by být vypracováno ustanovení, s jehož pomocí se určí, zda či do jaké míry byly tyto rozpočtové stropy překročeny.
Při tom je třeba předejít tomu, aby následky nesrovnalostí, za které jsou odpovědni žadatelé o jednotlivou podporu, ovlivnily výpočet takového překročení.
(3) Článek 10 a 11 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví snížení a případně úpravy všech přímých plateb, které mají být poskytnuty, na kalendářní rok v důsledku odlišení nebo finanční kázně.
Příslušné prováděcí předpisy je nutné upravit vzhledem k novému pořadí výpočtu snížení během výpočtu částky plateb, které mají být uskutečněny ve prospěch zemědělců.
(4) V článku 79 nařízení (ES) č. 796/2004 je stanovena metoda, jak určit, zda bylo dosaženo prahu 5000 EUR uvedeného v článku 12 nařízení (ES) č.
1782/2003. V důsledku nového pořadí výpočtu snížení je nutné tuto metodu upravit.
(5) Několik členských států se při dokončování opatření nutných pro uplatňování režimů podpor, jež byly zavedeny nařízením (ES) č. 1782/2003, potýká s různými potížemi. V takových případech by proto mělo být členským státům odchylně od čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 povoleno, aby platby poskytly ve dvou splátkách. Za účelem ochrany finančních zájmů Společenství by však členské státy měly poskytnout první splátku pouze do výše, k níž již byla prokázána způsobilost a v jejímž případě je jasné, že nepřesahuje celkovou částku, jež má být vyplacena.
(6) Ze změny pořadí výpočtu snížení během výpočtu částky přímých plateb vyplývá, že je nutné, aby některé členské státy upravily svůj systém správy dotyčných režimů podpory.
Aby se předešlo zpožděním u plateb pro rok 2005, mělo by být členským státům povoleno, pokud jde o některé režimy podpory, poprvé použít nové pořadí výpočtů snížení s ohledem na žádosti o podporu podané pro rok 2006.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 796/2004 se mění takto:
1. Článek 71 se nahrazuje tímto:
"Článek 71
Souběh snížení
1. Pokud případ porušení představuje rovněž nesrovnalost, a proto musí být uplatněna snížení nebo vyloučení jak podle kapitoly I, tak podle kapitoly II hlavy IV:
a) snížení a vyloučení podle hlavy IV kapitoly I se uplatní v rámci dotyčných režimů podpory;
b) snížení a vyloučení podle hlavy IV kapitoly II se uplatní na celkovou částku plateb, které mají být poskytnuty na základě režimu jednotné platby a všech režimů podpory, kterých se netýká snížení nebo vyloučení podle písmene a).
Snížení nebo vyloučení podle prvního pododstavce se uplatní v souladu s postupem uvedeným v čl. 71a odst. 2.
2. Nestanoví-li článek 6 nařízení Rady (ES) č. 2988/95 [3] jinak, použijí se snížení a vyloučení podle tohoto nařízení, aniž by tím byla dotčena možnost případného použití dalších sankcí podle jiných ustanovení právních předpisů Společenství nebo vnitrostátních právních předpisů.
2. Vkládá se článek 71a, který zní:
"Článek 71a
Uplatňování snížení
1. Částku platby, která má být poskytnuta zemědělci v rámci režimu podpor uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 1782/2003, vypočtou členské státy na základě podmínek stanovených v dotyčném režimu podpory, přičemž případně vezmou v úvahu překročení základní plochy, maximální zaručené ploch či počtu zvířat, na která se mohou vztahovat prémie.
2. Pro každý režim podpory budou provedena snížení či vyloučení z důvodu nesrovnalostí, opožděných podání, nevykázání pozemků, překročení rozpočtových stropů, odlišení, finanční kázně a nedodržení podmíněnosti, a to tímto způsobem a v tomto pořadí:
a) Snížení a vyloučení stanovená v hlavě IV kapitole I, či popřípadě snížení a vyloučení, která jsou stanovena v článku 138 nařízení (ES) č. 1973/2004, se uplatňují s ohledem na nesrovnalosti.
b) Částka vyplývající z uplatnění písmene a) slouží jako základ pro výpočet jakýchkoliv snížení, jež mají být uplatněna v případě opožděného podání v souladu s články 21 a 21a tohoto nařízení.
c) Částka vyplývající z uplatnění písmene b) slouží jako základ pro výpočet jakýchkoliv snížení, jež mají být uplatněna v případech nevykázání zemědělských pozemků v souladu s čl. 14 odst. 1a tohoto nařízení.
d) S ohledem na režimy podpory uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1782/2003, pro něž je stanoven rozpočtový strop v souladu s čl. 64 odst. 2, čl. 70 odst. 2, čl. 71 odst. 2 a čl. 143b odst. 7 uvedeného nařízení, členské státy sečtou částky vyplývající z uplatnění písmen a), b) a c).
Ke každému z těchto režimů podpor bude určen koeficient daný vydělením částky příslušného rozpočtového stropu součtem částek zmíněných v prvním pododstavci.
Pokud je takto získaný koeficient vyšší než 1, uplatní se koeficient, který je roven 1.
K vypočtení platby, jež má být poskytnuta jednotlivému zemědělci v rámci režimu podpor, pro nějž je stanoven rozpočtový strop, se částka vyplývající z uplatnění písmen a), b) a c) vynásobí koeficientem, určeným v druhém pododstavci.
e) Snížení v důsledku odlišení stanovená v článku 10 nařízení (ES) č. 1782/2003 a popřípadě v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1655/2004 [4], jakož i snížení v důsledku finanční kázně stanovené v článku 11 nařízení (ES) č. 1782/2003, se uplatní na částku platby vyplývající z uplatnění písmen a), b), c) a d).
f) Částka platby vyplývající z uplatnění písmene e) slouží jako základ výpočtu jakýchkoliv snížení, jež mají být uplatněna pro nedodržení podmíněnosti v souladu s hlavou IV kapitolou II tohoto nařízení.
3. Článek 77 se nahrazuje tímto:
"Článek 77
Základ pro výpočet snížení
Míra snížení uvedeného v článku 10 nařízení (ES) č. 1782/2003 se vypočítá na základě částek přímých plateb, na které mají zemědělci nárok v souladu s postupem uvedeným v článku 71a tohoto nařízení nebo, v případě režimů podpory uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 1782/2003, které však nespadají pod hlavu III nebo IV tohoto nařízení, podle zvláštních právních předpisů vztahujících se na tyto režimy."
4. V čl. 79 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Pro účely zjištění, zda bylo dosaženo prahové hodnoty 5000 EUR uvedené v článku 12 nařízení (ES) č. 1782/2003, se bere v úvahu celková částka přímých plateb, které by musely být poskytnuty před uplatněním jakýchkoliv snížení v důsledku odlišení v souladu s článkem 10 uvedeného nařízení nebo, v případě režimů podpory uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 1782/2003, které však nespadají pod hlavu III nebo IV tohoto nařízení, podle zvláštních právních předpisů vztahujících se na tyto režimy."
Článek 2
Odchylně od čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 je pro rok 2005 členským státům povoleno provést platby v rámci režimů podpory uvedených v příloze I uvedeného nařízení ve dvou splátkách v případech, kdy si to vyžádají administrativní potíže vyplývající z prvního použití uvedených režimů podpory.
První splátku je možno vyplatit pouze do výše částky, k níž již byla prokázána způsobilost na základě kontrol prováděných v souladu s nařízením (ES) č. 796/2004, a v případech, kdy nehrozí, že částka celkové platby, jež má být teprve stanovena, je nižší než částka první splátky.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Vztahuje se na žádosti o podporu týkající se roků počínaje dnem 1. ledna 2005.
Členské státy se nicméně mohou rozhodnout nepoužívat článek 1 tohoto nařízení s ohledem na platby podle režimu jednotné platby stanoveného v hlavě III nařízení (ES) č. 1782/2003 a na režimy podpor stanovené v kapitolách 1 až 7 hlavy IV uvedeného nařízení, které mají být uskutečněny pro rok 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1955/2005
ze dne 29. listopadu 2005,
kterým se pro období od 1. do 31. prosince 2005 stanoví produkční náhrada pro bílý cukr používaný v chemickém průmyslu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 pátou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že může být rozhodnuto poskytnout produkční náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) a písm. f) uvedeného nařízení, pro sirupy uvedené v písm. d) uvedeného odstavce, jakož i pro chemicky čistou fruktózu (levulózu) kódu KN 17025000 jako meziprodukt, pokud se tyto produkty nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 23 odst. 2 Smlouvy a používají se k výrobě určitých výrobků chemického průmyslu.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování produkční náhrady pro některé výrobky z odvětví cukru používané v chemickém průmyslu [2], stanoví, že tyto náhrady jsou určovány v závislosti na náhradě stanovené pro bílý cukr.
(3) Článek 9 nařízení (ES) č. 1265/2001 stanoví, že produkční náhrada pro bílý cukr se stanovuje měsíčně na období od prvního dne každého měsíce.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkční náhrada pro bílý cukr uvedená v článku 4 nařízení (ES) č. 1265/2001 se stanoví ve výši 33,550 EUR/100 kg netto na období od 1. do 31. prosince 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1956/2005
ze dne 29. listopadu 2005,
kterým se po padesáté osmé mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 druhou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha II nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam příslušných orgánů, kterým se zasílají informace a žádosti ohledně opatření uložených uvedeným nařízením.
(2) Německo požádalo o změnu údajů o adresách jeho příslušných orgánů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 881/2002 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1957/2005
ze dne 29. listopadu 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 ze dne 27. prosince 2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu [1], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V příloze nařízení (ES) č. 2580/2001 je uveden seznam příslušných orgánů, jimž se mají zasílat informace a žádosti o povolení týkající se opatření zavedených zmíněným nařízením.
(2) Německo požádalo, aby byla změněna adresa jeho příslušných orgánů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 2580/2001 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1958/2005
ze dne 30. listopadu 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1959/2005
ze dne 30. listopadu 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 1. prosince 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1960/2005
ze dne 30. listopadu 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 21,547 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1961/2005
ze dne 29. listopadu 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1962/2005
ze dne 30. listopadu 2005,
kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 800/1999, pokud jde o stanovení sazby náhrady pro mléko a mléčné výrobky v případě dodávek podle článků 36 a 44 uvedeného nařízení prováděné od 1. do 16. června 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 909/2005 ze dne 16. června 2005, kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], ode dne 17. června 2005 již nestanoví vývozní náhrady na dodávky podle článků 36 a 44 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [3].
(2) V souladu s článkem 37 nařízení (ES) č. 800/1999 mohou členské státy povolit vývozcům použít postup, podle něhož se pro stanovení sazby náhrad uplatňované na dodávky prováděné podle článků 36 a 44 uvedeného nařízení a nakládané na palubu každý měsíc vezme v úvahu poslední den v měsíci.
Není proto možné stanovit sazbu náhrady uplatňovanou na dodávky mléka a mléčných výrobků prováděné podle tohoto postupu od 1. do 16. června 2005.
(3) Nárok na náhradu na dodávky prováděné podle postupu stanoveného v článku 37 nařízení (ES) č. 800/1999 před datem vstupu nařízení (ES) č. 909/2005 v platnost by neměl být dotčen. Aby bylo možné určit tuto náhradu, je nezbytné stanovit datum použité k tomuto účelu odchylně od čl. 37 odst. 2 nařízení (ES) č. 800/1999.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylně od čl. 37 odst. 2 nařízení (ES) č. 800/1999 se ke stanovení sazby náhrady za mléko a mléčné výrobky v případě dodávek podle čl. 36 odst. 1 písm. a) a c) a čl. 44 odst. 1 písm. a) a b) uvedeného nařízení prováděné od 1. do 16. června 2005 v souladu s postupem podle článku 37 uvedeného nařízení použije datum 16. června 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1963/2005
ze dne 30. listopadu 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Článek 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování celních kvót s nulovým clem u produktů kódu KN 17011110, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(3) Článek 22 nařízení (ES) č. 1159/2003 otevírá pro dovozy produktů kódu KN 17011110, z Brazílie, Kuby a ostatních třetích zemí celní kvóty s clem 98 EUR/t.
(4) V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 byly v týdnu od 21. do 25. listopadu 2005 příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující množství dodávkové povinnosti dotčené země stanovené podle článku 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 pro preferenční cukr AKT-Indie.
(5) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství a uvést, že bylo dosaženo příslušného limitu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 21. do 25. listopadu 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 1964/2005
ze dne 29. listopadu 2005
o celních sazbách pro banány
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [1] stanoví vstup režimu založeného čistě na clech pro dovozy banánů v platnost nejpozději do 1. ledna 2006.
(2) Dne 12. července 2004 pověřila Rada Komisi, aby zahájila jednání podle článku XXVIII GATT z roku 1994 s cílem pozměnit některé koncese pro banány.
Společenství proto dne 15. července 2004 oznámilo WTO svůj úmysl změnit koncese pro položku 08030019 (banány) v seznamu ES CXL.
Komise vedla jednání za konzultací s výborem zřízeným článkem 133 Smlouvy a Zvláštním výborem pro zemědělství a v rámci směrnic pro jednání vydaných Radou.
(3) Komise nedosáhla při jednání s Ekvádorem a Panamou, které mají zájem hlavního dodavatele, a s Kolumbií a Kostarikou, které mají zájem podstatného dodavatele, u produktů kódu HS 08030019 (banány) přijatelné dohody.
Podle přílohy rozhodnutí ministerské konference WTO ze dne 14. listopadu 2001 o Dohodě o partnerství AKT–ES vedla Komise rovněž konzultace s dalšími členy WTO.
Tyto konzultace nevedly k přijatelné dohodě.
(4) Dne 31. ledna 2005 oznámilo Společenství WTO svůj úmysl nahradit koncese pro položku 08030019 (banány) vázaným clem ve výši 230 EUR/tunu.
(5) Rozhodčí řízení podle přílohy uvedeného rozhodnutí bylo zahájeno dne 30. března 2005.
Nález rozhodce vydaný dne 1. srpna 2005 shledal, že celní sazba podle doložky nejvyšších výhod ve výši 230 EUR/tunu navržená Společenstvím není v souladu s uvedenou přílohou, protože by nevedla ani k zachování neomezeného přístupu na trh pro dodavatele požívající doložky nejvyšších výhod.
Na základě závěrů rozhodce Komise návrh Společenství přezkoumala.
Ve druhém nálezu vydaném dne 27. října 2005 rozhodce shledal, že revidovaný návrh celní sazby podle doložky nejvyšších výhod ve výši 187 EUR/tunu tuto záležitost nenapravuje.
Komise proto svůj návrh znovu změnila, aby záležitost napravila.
(6) V souladu se závazky Společenství v rámci Dohody o partnerství AKT–ES by se rovněž měla otevřít celní kvóta pro banány pocházející ze zemí AKT.
(7) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení, jakož i přechodná opatření týkající se řízení celní kvóty pro banány pocházející ze zemí AKT, by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [2],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. S účinkem od 1. ledna 2006 je celní sazba pro banány (kód KN 08030019) 176 EUR/tunu.
2. Počínaje dnem 1. ledna 2006 se každý rok od 1. ledna otevře pro dovozy banánů (kód KN 08030019) pocházejících ze zemí AKT autonomní celní kvóta 775000 tun čisté váhy podléhající nulové celní sazbě.
Článek 2
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení a přechodná opatření nezbytná k usnadnění přechodu ze stávajícího režimu do režimu stanoveného tímto nařízením se přijmou postupem podle čl. 3 odst. 2.
Článek 3
1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro banány zřízený článkem 26 nařízení (EHS) č. 404/93 (dále jen "výbor").
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1965/2005
ze dne 1. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1966/2005
ze dne 1. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2061/89 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) K zajištění jednotného používání kombinované nomenklatury přiložené k nařízení (EHS) č. 2658/87 je nutné přijmout opatření týkající se klasifikace zboží uvedeného v příloze tohoto nařízení.
(2) Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla.
Tato pravidla se vztahují i na každou jinou nomenklaturu, která je na ní plně nebo částečně založena nebo k ní přidává další třídění a která je zřízena zvláštními předpisy Společenství za účelem uplatňování sazebních nebo jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.
2061/89 ze dne 7. července 1989 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury [2] byl výrobek č. 5 uvedený v příloze zařazen jako doplněk stravy, přičemž nebyly zohledněny jeho terapeutické a profylaktické účinky při léčbě nedostatku vitamínu C. Proto je nutné pozměnit zařazení tohoto výrobku, který by měl být považován za lék.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zařazení výrobku č. 5 v příloze nařízení (EHS) č. 2061/89 se nahrazuje zařazením uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1967/2005
ze dne 1. prosince 2005
o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury přiložené k nařízení (EHS) č. 2658/87, je nutné přijmout opatření týkající se zařazení zboží uvedeného v příloze k tomuto nařízení.
(2) Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla.
Tato pravidla se používají i pro jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je na kombinované nomenklatuře zcela či z části založena, nebo která k ní přidává jakékoli další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Společenství s ohledem na uplatňování sazebních a jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.
(3) Podle zmíněných všeobecných pravidel musí být zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze zařazeno do kódů KN uvedených ve sloupci 2, vzhledem k důvodům uvedeným ve sloupci 3.
(4) Je vhodné umožnit, aby oprávněná osoba mohla závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, týkající se zařazení zboží do kombinované nomenklatury, které nejsou v souladu s tímto nařízením, nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [2].
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze se zařazuje v rámci kombinované nomenklatury do kódů KN uvedených ve sloupci 2.
Článek 2
Závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, které nejsou v souladu s tímto nařízením, lze nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení (EHS) č. 2913/92.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1968/2005
ze dne 1. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u kukuřice v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1809/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1809/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené z třetích zemí do Portugalska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3], může Komise rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá maximálnímu snížení dovozního cla, nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 25. listopadu do 1. prosince 2005 v rámci nabídkového řízení stanoveného v nařízení (ES) č. 1809/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 22,95 EUR/t pro celkové maximální množství 47800 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1969/2005
ze dne 1. prosince 2005
o nabídkách podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ječmene dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se Komisi umožňuje rozhodnout se na základě podaných nabídek nevyhovět žádné nabídce.
(3) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným od 25. listopadu do 1. prosince 2005 v rámci nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro ječmen dle nařízení (ES) č. 1058/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1970/2005
ze dne 1. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro oves v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1438/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 ze dne 2. září 2005 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro oves ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2005/06 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýcarska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 by měla být stanovena maximální náhrada.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 25. listopadu do 1. prosince 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1438/2005 se maximální vývozní náhrada pro oves stanovuje na 12,50 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1971/2005
ze dne 1. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 25. listopadu do 1. prosince 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1059/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 5,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 2. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1972/2005
ze dne 29. listopadu 2005,
kterým se ode dne 1. července 2005 upravuje sazba příspěvku úředníků a ostatních zaměstnanců Evropských společenství do důchodového systému
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Společenství stanovený nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 [1] a naposledy pozměněný nařízením (ES, Euratom) č. 723/2004 [2], a zejména na článek 83a a přílohu XII uvedeného řádu,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 13 přílohy XII služebního řádu předložil Eurostat dne 1. září 2005 zprávu o pojistněmatematickém posouzení důchodového systému pro rok 2005, která aktualizuje parametry uvedené v této příloze.
Z tohoto posouzení vyplývá, že sazba příspěvku potřebná k zajištění pojistněmatematické rovnováhy důchodového systému je 10,3 % základního platu.
(2) V souladu s čl. 2 odst. 2 přílohy XII se však úpravou, která nabývá účinku dnem 1. července 2005, může částka příspěvku zvýšit nejvýše na 10,25 %.
(3) Je tedy třeba upravit sazbu příspěvku potřebnou k zajištění pojistněmatematické rovnováhy důchodového systému úředníků a ostatních zaměstnanců Evropských společenství na maximální výši 10,25 % základního platu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
S účinkem od 1. července 2005 se sazba příspěvku podle čl. 83 odst. 2 služebního řádu stanoví na 10,25 %.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1973/2005
ze dne 2. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1974/2005
ze dne 2. prosince 2005,
kterým se mění přílohy X a XI nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001, pokud jde o národní referenční laboratoře a specifikovaný rizikový materiál
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií [1], a zejména na čl. 23 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví seznam určených národních referenčních laboratoří pro přenosné spongiformní encefalopatie (TSE).
(2) Některé členské státy oznámily Komisi změny v názvu a adrese svých národních referenčních laboratoří, proto je třeba seznam těchto laboratoří aktualizovat.
(3) Nařízení (ES) č. 999/2001 určuje některé tkáně skotu jako specifikovaný rizikový materiál a stanoví pravidla jejich odstraňování.
(4) Nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví, že vývoz specifikovaného rizikového materiálu je zakázán a může být povolen pouze za účelem jeho konečné likvidace.
Přechodná opatření uvedená v příloze XI nařízení stanoví, že jatečná těla, půlky jatečných těl nebo čtvrti neobsahující jiný specifikovaný rizikový materiál než páteř mohou být dodávány do jiného členského státu, kde musí být páteř odstraněna v souladu s právními předpisy Společenství.
Při vývozu do třetích zemí není takovéto odstranění zaručeno.
Z důvodu bezpečnosti potravin by tato výjimka neměla být povolena pro vývozy specifikovaného rizikového materiálu do třetích zemí.
(5) Ve svém stanovisku ze dne 9. prosince 1997 navrhl Vědecký řídící výbor (SSC) seznam specifikovaného rizikového materiálu (SRM) u skotu, který má být vyloučen z lidské spotřeby a výživy zvířat na základě relativní nákazy tkání, druhu a věku.
Toto stanovisko bylo revidováno a aktualizováno stanovisky SSC k nebezpečí, pokud jde o bovinní spongiformní encefalopatii (BSE), v únoru 1998, k ohrožení lidí BSE prostřednictvím potravin v prosinci 1999, k ohrožení lidí orálním přenosem původce BSE v dubnu 2000 a k výskytu nákazy TSE v tkáních přežvýkavců v lednu 2002.
(6) SSC považuje za nanejvýš nepravděpodobné, že by mohla být centrální nervová soustava prokazatelně nakažena pod věkovou hranicí 30 měsíců, a to i u zvířat, která byla jako telata vystavena nákaze.
Avšak výjimečné případy stanovení klinických příznaků BSE u mladých zvířat podpořily opatrný přístup, a SSC proto doporučil odstraňování různého specifikovaného rizikového materiálu u skotu ve věku 12 měsíců nebo staršího.
Toto doporučení vedlo k rozhodnutí vedení stanovit věkovou hranici pro odstraňování určitého specifikovaného rizikového materiálu u skotu na 12 měsíců.
(7) Různé faktory ukazují na příznivý vývoj v epidemii BSE a jasné zlepšení situace v posledních letech díky zavedeným opatřením na snižování rizik, zejména úplnému zákazu vztahujícímu se na krmiva a odstraňování a likvidaci specifikovaného rizikového materiálu.
Kromě toho kontrolní zprávy ukazují, že se v členských státech zlepšilo provádění opatření týkajících se BSE.
Vzhledem k příznivému vývoji epidemie BSE a novým údajům získaným ze studií o patogenezi BSE pověřila Evropská komise v říjnu 2004 nově Evropský úřad pro bezpečnost potravin posouzením věkové hranice pro odstraňování specifikovaného rizikového materiálu u skotu.
(8) Průměrný věk pozitivních případů BSE hlášených v EU se zvýšil v letech 2001 až 2004 na 86 až 108 měsíců.
Z celkového počtu 6520 případů BSE celkem téměř z 41 milionů zvířat testovaných od roku 2001 byly hlášeny pouze 4 případy BSE mladší 35 měsíců.
(9) Ve svém stanovisku ze dne 28. dubna 2005 došel EÚBP k závěru, že na základě současných vědeckých poznatků se zjistitelná nákaza objeví pravděpodobně přibližně ve 3/4 inkubační doby.
(10) Proto existuje vědecká základna pro přezkum věkové hranice pro odstraňování určitého specifikovaného rizikového materiálu u skotu, zejména pokud jde o páteř.
Vzhledem k rozvoji nákazy v centrální nervové soustavě během inkubační doby, věkové struktuře pozitivních případů BSE a ke snížení expozice skotu narozeného po 1. lednu 2001 se může věková hranice pro odstraňování páteře, včetně míšních nervových uzlin skotu, jakožto specifikovaného rizikového materiálu zvýšit na 24 měsíců.
Tato věková hranice může být na základě vyhodnocení epidemie BSE přezkoumána.
(11) Nařízení (ES) č. 999/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem pozměněno.
(12) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy X a XI nařízení (ES) č. 999/2001 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1975/2005
ze dne 2. prosince 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2005/06 rozděluje formou národních zaručených množství 5000 tun krátkých lněných vláken a konopných vláken mezi Dánsko, Řecko, Irsko, Itálii a Lucembursko
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1673/2000 ze dne 27. července 2000 o společné organizaci trhu se lnem a konopím pěstovanými na vlákno [1], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 8 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 245/2001 [2], kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1673/2000, stanoví, že rozdělení 5000 tun krátkých lněných vláken a konopných vláken formou národních zaručených množství v souladu s čl. 3 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1673/2000 se uskuteční do 16. listopadu probíhajícího hospodářského roku.
(2) Za tímto účelem Dánsko a Itálie předaly Komisi informace o plochách, na které se vztahují smlouvy o koupi a prodeji, zpracovatelské závazky a smlouvy o zpracování, jakož i odhady výnosů lněných a konopných stonků a vláken.
(3) Naopak v Řecku, Irsku a Lucembursku nebudou v hospodářském roce 2005/06 produkována žádná lněná nebo konopná vlákna.
(4) Na základě odhadů produkce, které vyplývají z uvedených informací, celková produkce v pěti příslušných členských státech nedosáhne celkového množství 5000 tun, které mezi ně bylo rozděleno, a je vhodné stanovit národní zaručená množství uvedená níže.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přírodní vlákna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro hospodářský rok 2005/06 je rozdělení národních zaručených množství podle čl. 3 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1673/2000 toto:
Dánsko : 60 tun,
Řecko : 0 tun,
Irsko : 0 tun,
Itálie : 112 tun,
Lucembursko : 0 tun.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1976/2005
ze dne 2. prosince 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly naposledy pozměněny nařízením Komise (ES) č. 1951/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1977/2005
ze dne 2. prosince 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu stanovené nařízením (ES) č. 1918/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1918/2005 [2] stanovilo vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu.
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 1918/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené nedenaturované a v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 1918/2005 se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1978/2005
ze dne 2. prosince 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty v odvětví cukru vyvážené v nezměněném stavu, stanovené nařízením (ES) č. 1919/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty v odvětví cukru vyvážené v nezměněném stavu byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 1919/2005 [2].
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 1919/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d), f) a g) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 1919/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 3. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1979/2005
ze dne 5. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 6. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1980/2005
ze dne 5. prosince 2005,
kterým se mění podmínky pro povolení doplňkové látky v krmivech, která patří do skupiny stopových prvků, a doplňkové látky v krmivech, která patří do skupiny pojiv a protispékavých látek
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [1], a zejména na čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1334/2003 ze dne 25. července 2003, kterým se mění podmínky pro povolení některých doplňkových látek v krmivech, které patří do skupiny stopových prvků [2], stanoví maximální obsah olova v oxidu zinečnatém a nařízení Komise (ES) č. 2148/2004 ze dne 16. prosince 2004 o trvalém a dočasném povolení některých doplňkových látek a o povolení nových použití již povolené doplňkové látky v krmivech [3] stanoví maximální obsah olova v klinoptilolitu sopečného původu.
(2) Podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech [4], ve znění směrnice Komise 2005/87/ES [5], byly maximální obsahy olova stanoveny pro doplňkové látky, které patří do funkční skupiny stopových prvků včetně oxidu zinečnatého, a pro doplňkové látky, které patří do funkčních skupin pojiv a protispékavých látek včetně klinoptilolitu sopečného původu.
Jelikož pravidla vztahující se na nežádoucí látky by měla být pro větší jasnost uspořádána v jediném znění, je vhodné odstranit odpovídající odkazy z nařízení (ES) č. 1334/2003 a (ES) č.
(3) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. V nařízení (ES) č. 1334/2003 se v příloze v údaji týkajícím se zinku zrušují slova "maximální obsah olova: 600 mg/kg".
2. V nařízení (ES) č. 2148/2004 se v příloze v údaji týkajícím se klinoptilolitu sopečného původu zrušují slova "maximální obsah olova: 80 mg/kg".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvanáct měsíců po vstupu směrnice Komise 2005/87/ES.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1981/2005
ze dne 5. prosince 2005
o otevření a správě autonomní celní kvóty pro konzervované houby od 1. ledna 2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 odst. 1 tohoto aktu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1864/2004 [1] otevřelo celní kvóty pro konzervované houby dovážené ze třetích zemí a stanovilo postup pro jejich spravování.
(2) Nařízení (ES) č. 1864/2004 stanovilo přechodná opatření umožňující dovozcům z České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (dále jen "nové členské státy") využívat kvóty.
Cílem těchto opatření je rozlišení mezi tradičními a novými dovozci v nových členských státech a úprava množství, na která by se mohly vztahovat žádosti o licence tradičních dovozců z nových členských států tak, aby tito dovozci mohli tento systém využívat.
(3) Aby byla zajištěna kontinuita zásobování trhu rozšířeného Společenství s přihlédnutím k hospodářským podmínkám zásobování v nových členských státech před jejich přistoupením k Evropské unii, je třeba otevřít autonomní a dočasnou dovozní celní kvótu pro konzervované houby rodu Agaricus spadající pod kódy KN 07115100, 20031020 a 20031030.
(4) Nová celní kvóta by měla být otevřena dočasně a nesmí předjímat výsledky jednání probíhajících v rámci Světové obchodní organizace (WTO) v důsledku přistoupení nových členských států.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro výrobky zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Autonomní celní kvóta 1200 tun (odkapané hmotnosti) s pořadovým číslem 09.4075 (dále jen "autonomní kvóta") se otevírá od 1. ledna 2006 pro dovoz konzervovaných hub rodu Agaricus spp. spadajících pod kódy KN 07115100, 20031020 a 20031030 do Společenství.
2. Sazba valorického cla použitelná na dovážené produkty v rámci autonomní kvóty se stanoví ve výši 12 % pro produkty spadající pod kód KN 07115100 a 23 % pro produkty spadající pod kódy KN 20031020 a 20031030.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 1864/2004 se použije na správu autonomní kvóty s výhradou ustanovení tohoto nařízení.
Ustanovení článku 1, čl. 5 odst. 2 a 5, čl. 6 odst. 2, 3 a 4, článku 7, čl. 8 odst. 2 a článků 9 a 10 nařízení (ES) č. 1864/2004 se na správu autonomní kvóty nepoužijí.
Článek 3
Doba platnosti dovozních licencí vydaných na základě autonomní kvóty (dále jen "licence") končí 31. března 2006.
Licence obsahují v kolonce 24 jednu z poznámek uvedených v příloze I.
Článek 4
1. Dovozci mohou předložit žádosti o licence příslušným orgánům v členských státech během prvních pěti pracovních dní po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Licence obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze II.
2. Žádosti o licence předložené jedním tradičním dovozcem se nemohou vztahovat na množství vyšší než 9 % autonomní kvóty.
3. Žádosti o licence předložené jedním novým dovozcem se nemohou vztahovat na množství vyšší než 1 % autonomní kvóty.
Článek 5
Autonomní kvóta se přiděluje takto:
- 95 % tradičním dovozcům,
- 5 % novým dovozcům.
Pokud množství přidělené pro jednu z kategorií dovozců není touto kategorií zcela využito, je možné přidělit zbytek nevyčerpaného množství kategorii druhé.
Článek 6
1. Členské státy sdělí Komisi sedmý pracovní den po vstupu tohoto nařízení v platnost množství, pro která bylo zažádáno o licence.
2. Licence se vydávají dvanáctý pracovní den po vstupu tohoto nařízení v platnost, pokud Komise nepřijala zvláštní opatření podle odstavce 3.
3. Pokud Komise dospěje na základě sdělení, které jí bylo poskytnuto podle odstavce 1, k názoru, že žádosti o vydání licencí převyšují množství, která jsou dostupná pro jednu kategorii dovozců podle článku 5, přijme pomocí nařízení jednotné procento snížení pro dotyčné žádosti.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1982/2005
ze dne 5. prosince 2005
o otevření a správě autonomní celní kvóty pro česnek od 1. ledna 2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na první odstavec článku 41 tohoto aktu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 565/2002 [1] stanovilo postup pro spravování celních kvót a zavedlo systém osvědčení o původu česneku dováženého ze třetích zemí.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 228/2004 ze dne 3. února 2004, kterým se stanoví přechodná opatření k nařízení (ES) č. 565/2002 v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska [2], přijalo opatření umožňující dovozcům z těchto zemí (dále jen "nové členské státy") využívat nařízení (ES) č. 565/2002. Cílem těchto opatření je rozlišit tradiční a nové dovozce v nových členských státech a upravit pojem referenční množství tak, aby tito dovozci mohli využívat tento systém.
(3) Aby byla zajištěna kontinuita zásobování trhu rozšířeného Společenství s přihlédnutím k existujícím hospodářským podmínkám zásobování v nových členských státech před jejich přistoupením k Evropské unii, je třeba otevřít autonomní a dočasnou dovozní celní kvótu pro čerstvý nebo chlazený česnek spadající pod kód KN 07032000.
(4) Nová celní kvóta by měla být otevřena dočasně a nesmí předjímat výsledky jednání probíhajících v rámci Světové obchodní organizace (WTO) v důsledku přistoupení nových členských států.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Autonomní celní kvóta 4400 tun s pořadovým číslem 09.4066 (dále jen "autonomní kvóta") se otevírá od 1. ledna 2006 pro dovoz čerstvého nebo chlazeného česneku spadajícího pod kód KN 07032000 do Společenství.
2. Sazba valorického cla pro produkty dovážené v rámci autonomní kvóty je 9,6 %.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 565/2002 a nařízení (ES) č. 228/2004 se použijí na správu autonomní kvóty s výhradou ustanovení tohoto nařízení.
Ustanovení článku 1, čl. 5 odst. 5 a čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 565/2002 se však na správu autonomní kvóty nepoužijí.
Článek 3
Doba platnosti dovozních licencí vydaných na základě autonomní kvóty (dále jen "licence") končí dnem 31. března 2006.
Licence obsahují v kolonce 24 jednu z poznámek uvedených v příloze I.
Článek 4
1. Dovozci mohou předložit žádosti o licence příslušným orgánům v členských státech během prvních pěti pracovních dní po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Licence obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze II.
2. Žádosti o licence předložené jedním dovozcem se nemohou vztahovat na množství vyšší než 10 % autonomní kvóty.
Článek 5
Autonomní kvóta se přiděluje takto:
- 70 % tradičním dovozcům,
- 30 % novým dovozcům.
Pokud množství přidělené pro jednu z kategorií dovozců není touto kategorií zcela využito, je možné přidělit zbytek nevyčerpaného množství kategorii druhé.
Článek 6
1. Členské státy sdělí Komisi sedmý pracovní den po vstupu tohoto nařízení v platnost množství, pro která bylo zažádáno o licence.
2. Licence se vydávají dvanáctý pracovní den po vstupu tohoto nařízení v platnost, pokud Komise nepřijala zvláštní opatření podle odstavce 3.
3. Pokud Komise dospěje na základě sdělení, které jí bylo poskytnuto podle odstavce 1, k názoru, že žádosti o licence převyšují množství, která jsou dostupná pro jednu kategorii dovozců podle článku 5, přijme pomocí nařízení jednotné procento snížení pro dotyčné žádosti.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1983/2005
ze dne 5. prosince 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů v odvětví cukru vyváženého ve formě zboží, na než se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15, uvedeného nařizení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sazby náhrad použitelné od 25. listopadu 2005 pro produkty uvedené v příloze, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 1928/2005 [2].
(2) Z uplatnění pravidel a kritérií uvedených v nařízení (ES) č. 1928/2005 na údaje, které má Komise v současnosti k dispozici, vyplývá, že nyní uplatňované vývozní náhrady by měly být pozměněny podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad stanovené nařízením (ES) č. 1928/2005 se pozměňují podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 6. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1984/2005
ze dne 5. prosince 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 7. do 20. prosince 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1985/2005
ze dne 6. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 7. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1986/2005
ze dne 6. prosince 2005,
kterým se otevírají celní kvóty pro dovoz některých zpracovaných zemědělských produktů pocházejících z Rumunska do Společenství a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 2244/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1], a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na rozhodnutí Rady 98/626/ES ze dne 5. října 1998 o uzavření Protokolu, kterým se upravují obchodní aspekty Evropské dohody mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Rumunskem na straně druhé s ohledem na přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království k Evropské unii a s ohledem na závěry Uruguayského kola jednání o zemědělství, včetně zlepšení stávajícího preferenčního režimu [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Protokol č. 3 evropské dohody mezi Evropskými společenstvími a Rumunskem, schválený rozhodnutím Rady a Komise 94/907/ES, ESUO, Euratom ze dne 19. prosince 1994 o uzavření Evropské dohody mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Rumunskem na straně druhé [3], stanoví obchodní režim pro zpracované zemědělské produkty, které jsou v uvedeném protokolu vyjmenovány.
(2) Protokol č. 3 byl pozměněn protokolem, kterým se upravují obchodní aspekty evropské dohody mezi Evropskými společenstvími a Rumunskem [4], schváleným rozhodnutím 98/626/ES.
Stanoví otevření ročních celních kvót pro některé zboží pocházející z Rumunska.
Nařízení Komise (ES) č. 2244/2004 ze dne 23. prosince 2004 o otevření nových celních kvót pro rok 2005 pro dovoz některých zpracovaných zemědělských produktů pocházejících z Rumunska do Společenství [5] otevřelo tyto celní kvóty pro rok 2005.
(3) Rozhodnutí Rady přidružení ES-Rumunsko č. 3 [6] pozměnilo protokol č.
3 evropské dohody. Toto rozhodnutí stanoví úplnou nebo postupnou liberalizaci obchodu s některými zpracovanými zemědělskými produkty a nové celní kvóty pro některé další produkty.
Vstupuje v platnost dnem 1. prosince 2005.
(4) Proto by měly být uzavřeny celní kvóty otevřené pro rok 2005 a otevřeny nové celní kvóty pro roky 2005 a 2006.
V souladu s rozhodnutím Rady přidružení ES-Rumunsko č. .../.../ES by měly být nové celní kvóty pro rok 2005 zkráceny poměrně k počtu měsíců, které již uplynuly před datem vstupu uvedeného rozhodnutí v platnost.
(5) Podle rozhodnutí Rady ze dne 27. června 2005 o postoji, který musí Společenství zaujmout v rámci Rady přidružení ustavené Evropskou dohodou mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Rumunskem na straně druhé, jenž se týká zlepšení obchodních režimů pro zpracované zemědělské produkty uvedené v protokolu č. 3 evropské dohody mezi Evropským společenstvím a Rumunskem, musejí být celní kvóty stanovené v příloze III rozhodnutí Rady přidružení ES-Rumunsko č. 3 spravovány Komisí v souladu s články 308a, 308b a 308c nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [7].
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Celní kvóty Společenství pro zboží pocházející z Rumunska, které je uvedeno v příloze, se otevírají pro rok 2005 od 1. prosince 2005 do 31. prosince 2005 a pro rok 2006 od 1. ledna do 31. prosince.
Článek 2
Celní kvóty Společenství uvedené v článku 1 jsou spravovány v souladu s články 308a, 308b a 308c nařízení (EHS) č. 2454/93.
Článek 3
Nařízení (ES) č. 2244/2004 se zrušuje od data uvedeného v čl. 4 druhém pododstavci.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 1987/2005
ze dne 2. prosince 2005,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a provádí konečný výběr prozatímního cla uloženého na dovoz polytetrafluorethylenu (PTFE) ve formě částic pocházejícího z Ruska a z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na článek 9 a čl. 10 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1) Komise nařízením (ES) č. 862/2005 [2] (dále jen "prozatímní nařízení") uložila prozatímní antidumpingová cla na dovoz polytetrafluorethylenu (dále jen "PTFE") ve formě částic pocházejícího z Ruska a z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR") do Společenství.
2. Následný postup
(2) Po zveřejnění zásadních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto uložit prozatímní antidumpingová cla na dovoz PTFE z Ruska a ČLR, předložilo několik zúčastněných stran písemné připomínky. V souladu s čl.
20 odst. 1 základního nařízení bylo všem zúčastněným stranám, které požádaly o slyšení u Komise, toto slyšení umožněno.
(3) Komise pokračovala ve zjišťování a ověřování všech informací považovaných za nezbytné pro konečná zjištění.
(4) Byla provedena dodatečná inspekce v prostorách těchto společností:
- Heroflon (Itálie), přepracovatele PTFE ve formě částic,
- Fluorseals (Itálie), zpracovatele PTFE ve formě částic.
(5) Všechny strany byly informovány o zásadních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo zamýšleno doporučit uložení konečného antidumpingového cla a provedení konečného výběru částek zajištěných prozatímním clem.
Byla jim rovněž dána lhůta, aby se mohly k poskytnutým informacím vyjádřit.
(6) Ústní a písemné argumenty předložené stranami byly zváženy a v případě, že byly považovány za patřičné, byly vzaty v úvahu pro konečná zjištění.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(7) Prozatímní nařízení popsalo dotčený výrobek jako takzvaný polytetrafluorethylen (PTFE) ve formě částic obsahující nejvýše 3 % jiné monomerní jednotky než tetrafluorethylenu, bez plnidel, ve formě prášku nebo granulí kromě mikronizovaných materiálů.
Dotčený výrobek může být rovněž prezentován jako nativní polymer ("produkt z reaktoru ve tvaru kuliček") v mokré či suché formě.
Dále bylo kromě připomínek předaných zúčastněnými stranami objasněno, že "mikronizovaný materiál" znamená mikronizovaný prášek fluorpolymeru, jak jej stanoví norma ASTM D5675-04.
Dotčený výrobek je v současnosti zařaditelný v rámci kódu KN ex39046100.
(8) Jedna organizace uživatelů a dovozců (Evropské sdružení pro spravedlivý obchod s fluoropolymery – European Fluoropolymer Fair Trade Association, dále jen "EFFTA") a jedno sdružení vývozců namítaly proti prozatímním závěrům, že PTFE ve formě částic nepředstavuje jediný výrobek.
Bylo namítáno, že PTFE ve formě částic lze rozdělit do tří skupin výrobků na základě rozdílů v kvalitě (vysoká/střední/nízká).
Bylo předneseno tvrzení, že každá skupina výrobků by našla odlišné způsoby upotřebení, které mezi sebou na témže trhu navzájem nesoutěží.
(9) Navzdory kvalitativním rozdílům se zjistilo, že všechny typy PTFE ve formě částic mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti, což nenapadla ani EFFTA, ani sdružení vývozců.
Pokud jde o použití PTFE ve formě částic, bylo zjištěno, že PTFE ve formě částic nižší kvality by mohl být po následné úpravě použit pro téměř všechny způsoby upotřebení, včetně některých kvalitativně vysoce náročných způsobů (např. pro kotouče na broušení).
Obecně vzato, a jak také připustila EFFTA, dochází k překrývání způsobů upotřebení pro různé typy a kvality PTFE ve formě částic, a nelze proto mezi nimi stanovit jasnou dělicí čáru.
(10) Proto byl přijat závěr, že bez ohledu na možnost odlišných typů výrobku existujících kvůli odlišné formě, průměrné velikosti částic, tepelnému zpracování nebo obsahu společných monomerů a navzdory kvalitativním rozdílům představovaly všechny typy pro účely tohoto řízení jediný výrobek, protože všechny typy a kvality měly stejné fyzikální charakteristiky a v zásadě stejná základní konečná použití.
Ve 13., 145. a 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo chybně uvedeno, že PTFE ve formě částic může být rovněž obsažen v bundách a ve vnitřním plášti kabelů a že se používá v textilních a biomedicínských odvětvích a také jako izolační hmota.
Konečná zjištění ukázala, že PTFE ve formě částic se v žádném z výše uvedených použití nevyskytuje.
(11) Po zvážení výše uvedených aspektů se potvrzuje definice výrobku i prozatímní zjištění uvedená ve 14. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Obdobný výrobek
(12) Řada dovozců a uživatelů zopakovala tvrzení, že PTFE ve formě částic vyráběný a prodávaný na trhu Společenství není obdobný výrobkům dováženým z ČLR a Ruska.
Byla vznesena námitka, že výrobky dovážené ze zemí, které jsou předmětem tohoto šetření, mají mnohem nižší kvalitu než výrobek vyráběný výrobním odvětvím Společenství, a proto se budou prodávat na odlišných trzích a nebudou si navzájem konkurovat.
Tyto strany však v této věci nepředložily žádné nové informace ani důkazy.
(13) Je třeba především poznamenat, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že šetření ukázalo, že výrobní odvětví Společenství v období šetření rovněž vyrábělo odpadní materiál nebo materiál "nesplňující technické parametry" a prodávalo ho stejným odběratelům jako dotčení vyvážející výrobci.
Na druhé straně šetření odhalilo, že přinejmenším ruští vyvážející výrobci do Společenství prodávají kvalitní PTFE ve formě částic, který je i bez následné úpravy srovnatelný s vysoce kvalitními třídami jakosti Společenství, i když ve velmi omezených množstvích.
Navíc mohl být i PTFE ve formě částic nízké kvality dovážený z dotčených zemí po následné úpravě použit v podobném rozsahu upotřebení jako výrobek vyráběný výrobním odvětvím Společenství a prodávaný na trhu Společenství.
(14) Po zvážení výše uvedených skutečností byl přijat závěr, že dotčený výrobek a PTFE ve formě částic vyráběný výrobním odvětvím Společenství a prodávaný ve Společenství sdílejí stejné fyzikální a technické parametry a stejná základní konečná použití. Proto se považují za obdobné ve smyslu čl.
1 odst. 4 základního nařízení.
(15) Vzhledem k tomu, že v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné další připomínky, prozatímní závěry uvedené v 15. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
C. DUMPING
1. Čínská lidová republika
1.1. Status tržního hospodářství
(16) Po uložení prozatímních opatření tři čínští spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že by jim měl být udělen status tržního hospodářství, a zopakovali argumenty, které předložili původně.
Na tyto připomínky již bylo odpovězeno ve 33. až 39. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Proto bylo rozhodnuto, že se má rozhodnutí o odmítnutí statusu tržního hospodářství pro tyto tři společnosti zachovat.
1.2. Individuální zacházení
(17) Dva vyvážející výrobci namítali, že by jim měl být přiznán status individuálního zacházení.
Jeden vývozce tvrdil, že Komise není oprávněna zamítnout individuální zacházení na základě možného státního zásahu, neboť čl. 9 odst.
5 požaduje pouze to, aby byly vývozní ceny a množství volně určovány. V tomto ohledu je třeba upozornit na skutečnost, že společnost nelze z definice považovat za volně si určující své vývozní ceny, množství a podmínky prodeje, pokud ji může ovlivňovat stát.
9 odst. 5 písm. b) základního nařízení nelze považovat za splněné u společností, které nejsou schopny prokázat, že nemohou být předmětem možného státního zásahu.
Dotčený vyvážející vývozce neposkytl žádný důkaz o tom, že stát nebude moci ovlivnit jeho rozhodnutí ohledně vývozních cen, množství a podmínek prodeje, ani že by případný státní zásah nepřipouštěl obcházení opatření.
To je způsobeno hlavně tím, že, jak je uvedeno ve 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vztah této společnosti ke státem vlastněnému akcionáři je nejasný a stanovy jsou považovány za nespolehlivé.
Proto skutečnost, že takový státní zásah údajně v minulosti nenastal, nezaručuje, i kdyby se to bývalo prokázalo, že k němu nedojde v budoucnosti, zejména pokud by této společnosti měla být přisouzena jakákoliv individuální sazba cla.
(18) Další vývozce namítal, že jeho akcionářská struktura, zejména skutečnost, že je částečně vlastněn státem, jako taková neznamená, že stát zasahuje do stanovení ceny a dalších podmínek prodeje.
Společnost především nepodložila své tvrzení žádným důkazem.
Na druhé straně se zjistilo, že stát vlastní většinu základního kapitálu společnosti, a navíc jmenuje generálního ředitele a většinu představenstva této společnosti. Byl tedy přijat závěr, že čl.
9 odst. 5 písm. c) nebyl naplněn, a proto by mělo být individuální zacházení zamítnuto.
(19) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, zjištění prozatímního nařízení, jak jsou stanovena ve 45. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzují.
1.3. Srovnatelná země
(20) Všichni tři čínští spolupracující vyvážející výrobci nesouhlasili s volbou USA a žádali, že se má jako srovnatelná země namísto toho vybrat Rusko.
Dva z nich opakovali připomínky vznesené před uložením prozatímních opatření, kterými se zabývá již 47. až 54. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
Protože nebyly předloženy žádné nové informace ani důkazy, musely být připomínky těchto vyvážejících výrobců zamítnuty.
(21) Další čínský vyvážející výrobce namítal, že kvůli nižší úrovni hospodářského rozvoje ČLR jsou výrobní faktory, jako jsou pracovní náklady a režijní výdaje, nižší, a proto nesrovnatelné s USA.
Nicméně, jak je uvedeno v 54. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, odlišná úroveň celkového hospodářského rozvoje sama o sobě není relevantním faktorem při výběru srovnatelné země.
Tato společnost rovněž tvrdila, že v důsledku nižšího hospodářského rozvoje v Číně jsou veřejné služby, například dodávky vody, energie a plynu, méně nákladné než v USA. V tomto ohledu se musí vzít v úvahu, že cílem čl.
2 odst. 7 písm. a) základního nařízení je právě to, že se srovnatelná země vybírá pro stanovení běžné hodnoty na základě cen a nákladů nezkreslených netržními hospodářskými podmínkami.
Prosté srovnání cen v zemi bez tržního hospodářství nebo v zemi v procesu hospodářské transformace s cenami ve srovnatelné zemi proto jako takové nemá smysl.
V každém případě nebyla předložena žádná informace, která by odůvodnila údajné rozdíly a umožnila kvantifikace nebo která by prokázala, že tento vyvážející výrobce měl prospěch z jakékoliv přirozené komparativní výhody.
Tento argument byl proto odmítnut.
Konečně tento vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že díky jednoduššímu výrobnímu procesu jsou zařízení i související investice a odpisové sazby značně odlišné.
Vývozce však nepředložil žádné informace, které by ukázaly, že proces je opravdu jednodušší než postup používaný výrobci v USA, nebo který by útvarům Komise umožnil číselně vyjádřit účinek takových údajných rozdílů.
(22) Tento vývozce rovněž namítal, že PTFE ve formě částic z USA a Číny má odlišnou kvalitu, která má za následek odlišné upotřebení, a že volba USA jako srovnatelné země proto není vhodná.
V tomto ohledu je třeba zmínit, že, jak vysvětluje 53. bod odůvodnění prozatímního nařízení, byla provedena úprava s ohledem na tyto rozdíly v kvalitě, zejména kontaminaci, a to v míře, proti níž čínský vyvážející výrobce neměl námitek.
Tento argument byl proto rovněž zamítnut.
(23) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, zjištění stanovená ve 47. až 54. bodě odůvodnění prozatímního nařízení týkající se výběru USA jakožto vhodné srovnatelné země se potvrzují.
1.4. Stanovení běžné hodnoty pro čínské vyvážející výrobce, kterým nebyl přiznán status tržního hospodářství
(24) Jeden čínský vyvážející výrobce namítal, že úprava v souvislosti s kvalitativními rozdíly popsanými v 53. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je nedostatečná a že běžnou hodnotu je třeba upravit ve stejném rozsahu jako cenu výrobního odvětví Společenství při výpočtu obchodních rozpětí podbízení a prodeje pod cenou, jak je vysvětleno v 98. bodě odůvodnění stejného nařízení.
(25) Je třeba poznamenat, že zatímco účelem úpravy na běžnou hodnotu je zachytit rozdíly mezi obdobným výrobkem prodávaným na trhu srovnatelné země a dotčeným výrobkem, úprava provedená v analýze újmy bere v úvahu rozdíly mezi dotčeným a obdobným výrobkem prodávaným ve Společenství.
Přestože obdobný výrobek prodávaný ve srovnatelné zemi a obdobný výrobek prodávaný na trhu Společenství může mít podobnou kvalitu a podobné vlastnosti, rozdíly vůči dotčenému výrobku nemusí být nezbytně shodné.
V důsledku toho byly provedeny úpravy, a to jak nezávisle, tak na základě informací a důkazů shromážděných během šetření.
Vyvážející výrobce nepředložil žádný důkaz, jenž by ukazoval, že by metodika použitá Komisí v rámci jejích prozatímních určení byla neoprávněná a že by rozdíly mezi dotčeným výrobkem a obdobným výrobkem vyráběným a prodávaným ve Společenství a ve srovnatelné zemi byly shodné, ani se neobjevila žádná další informace či důkaz, který by naznačoval, že by úpravy měly být shodné.
Proto musela být připomínka zamítnuta a zjištění v 53. bodě odůvodnění prozatímního nařízení ohledně stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, kterým nebyl přiznán status tržního hospodářství, se potvrzují.
1.5. Vývozní cena
(26) Protože zúčastněné strany neměly žádné připomínky, metodika stanovená v 59. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
1.6. Srovnání
(27) Jeden čínský vyvážející výrobce namítal, že úprava zohledňující fyzikální rozdíly uvedené v 62. bodě odůvodnění prozatímního nařízení neodráží správně skutečný rozdíl ve výrobních nákladech, a proto by měla být odpovídajícím způsobem přezkoumána.
Je třeba poznamenat, že úprava provedená za účelem stanovení prozatímního dumpingového rozpětí byla založena na přiměřeném odhadu rozdílu tržní hodnoty v USA v souladu s čl. 2 odst.
10 písm. a) základního nařízení. Mělo se za to, že je tato metodika pro stanovení vlivu rozdílu na cenu a srovnatelnost cen nejpřesnější.
Čínský vyvážející výrobce svou námitku nijak číselně nedoložil ani nepředložil žádné informace ani důkaz, že by metodika stanovená v čl. 2 odst.
10 písm. a) základního nařízení nebyla přiměřená, aby mohla zohlednit zmiňovaný fyzický rozdíl.
Námitka musela být z toho důvodu zamítnuta. Protože nebyly vzneseny žádné další připomínky, zjištění ohledně srovnání, jak jsou uvedena v 60. až 64. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzují.
2. Rusko
2.1. Použití článku 18 základního nařízení
(28) Jak je uvedeno v 69. až 82. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo prozatímní stanovení dumpingu založeno na skutečnostech dostupných pro oba vyvážející výrobce šetřené v Rusku.
(29) Před uložením prozatímních cel byli dva ruští vyvážející vývozci neprodleně informováni o důvodech, na jejichž základě bylo uvažováno o uplatnění skutečností dostupných ve fázi prozatímního určení, a dostali příležitost předložit další vysvětlení v souladu s čl. 18 odst. 4 základního nařízení.
(30) Dva ruští vyvážející výrobci tvrdili, že spolupracují podle svých nejlepších schopností a že plné uplatnění dostupných skutečností je proto nepřiměřené. Namítali, že v souladu s čl.
18 odst. 3 základního nařízení se mají použít vlastní údaje společností, i když nejsou ve všech ohledech ideální.
(31) V tomto ohledu a jak je naznačeno v 70. až 74. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo především připomenuto, že obě společnosti předložily neúplné, nesprávné a zavádějící informace.
Jedna společnost navíc odmítla předložit informace pro výpočet dumpingového rozpětí nebo takové informace neposkytla včas, takže je nebylo možné dále ověřit.
Jeden obchodník v Rusku ve spojení s jedním z vyvážejících výrobců navíc nespolupracoval.
(32) Obě společnosti připustily existenci nedostatků již ve svých odpovědích na dotazníky i během inspekce na místě, avšak uváděly, že tyto nedostatky nejsou takové, aby způsobovaly nepřiměřené obtíže ve snaze dobrat se k přiměřeně přesnému zjištění.
Bylo tvrzeno, že nedostatky mají na zjištění pouze malý dopad a že údaje poskytnuté společnostmi jsou celkově dostatečně spolehlivé, aby mohly být použity pro stanovení dumpingu.
(33) Byl proveden opakovaný přezkum všech informací předložených oběma společnostmi v odpovědích na dotazník a během inspekce na místě, stejně jako všech informací předložených danými společnostmi po zpřístupnění prozatímních zjištění.
Žádné z vysvětlení předložených společnostmi však nemohlo prozatímní závěry pozměnit.
Znovu se zdůrazňuje, že údaje poskytnuté společnostmi v jejich odpovědi na dotazník nelze uvést v soulad s jejich auditovanými účty.
To se považovalo za závažný nedostatek.
Za těchto okolností nelze stanovit spolehlivé individuální dumpingové rozpětí a musí se provést oprava podle dostupných skutečností.
(34) V tomto ohledu, a jak bylo již uvedeno v 72. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se připomíná, že jedna společnost poskytla významně zavádějící informace týkající se struktury společnosti, která nakonec nedovolovala uvedení vykazovaných čísel v soulad.
Odpověď této společnosti byla rovněž významně neúplná a měla nízkou kvalitu.
U druhé společnosti je třeba poznamenat, že ačkoli každý nedostatek posuzovaný samostatně nemusí mít zásadní vliv na výpočet dumpingu, vznáší nahromadění takových nedostatků vážné pochybnosti o celkové spolehlivosti údajů.
Proto, a z důvodů uvedených v 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se musely použít skutečnosti dostupné v souladu s článkem 18 základního nařízení.
Nebyl poskytnut žádný nový důkaz, který by mohl tato zjištění změnit.
(35) Pro závažné výše uvedené nedostatky a nemožnost ověřit předkládané informace bylo nutno dojít k závěru, že předložené údaje byly celkově nespolehlivé a nepřesné.
Proto musely být dotazníkové odpovědi obou společností jako celek odmítnuty.
Následně nebylo možné potvrdit zjištění 70. až 74. bodu odůvodnění, a potvrzuje se tedy závěr ze 75. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že dumpingová rozpětí pro oba vyvážející výrobce není možné zjistit na základě jejich vlastních údajů a je třeba vycházet z dostupných skutečností v souladu s článkem 18 základního nařízení.
2.2. Běžná hodnota
(36) Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné připomínky zúčastněných stran, metodika uvedená v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2.3. Vývozní cena
(37) Obě společnosti tvrdily, že výpočet vývozní ceny byl chybně založen na cenách zaznamenaných v Eurostatu pro dovážené výrobky kódu KN ex39046100, protože kromě dotčeného výrobku tento kód zahrnuje i jiné výrobky, které nejsou předmětem tohoto řízení.
(38) V tomto ohledu je třeba poznamenat, že velká většina výrobků dovážených v rámci výše uvedeného kódu KN spadá pod dotčený výrobek.
Nicméně byly v prozatímních určeních na základě dostupných informací (odhady výrobního odvětví Společenství) provedeny úpravy údajů zaznamenaných v Eurostatu.
Protože nejsou k dispozici spolehlivější údaje, byla tato metodika použita pro určení konečného dumpingového rozpětí.
(39) Jedna společnost tvrdila, že pro stanovení její vývozní ceny je třeba použít informace dvou dovozců, kteří nejsou ve spojení a představují více než 80 % jejího prodeje do Společenství během období šetření.
Jeden z těchto dovozců však během šetření plně nespolupracoval.
Navíc nebylo možné dát údaje poskytnuté plně spolupracujícím dovozcem, který nebyl ve spojení, do souvislosti s údaji poskytnutými dotčeným vyvážejícím výrobcem.
Poskytnuté údaje proto na tomto základě neumožňují určit vývozní cenu a námitka musí být zamítnuta.
(40) Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné jiné informace, byla metodika uvedená v 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zachována a vývozní cena byla vypočítána na základě údajů Eurostatu.
2.4. Srovnání
(41) Vzhledem k tomu, že zúčastněné strany nevznesly žádné připomínky, zjištění 78. a 79. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3. Dumpingové rozpětí
(42) Vzhledem k tomu, že zúčastněné strany nevznesly žádné připomínky, metodika pro výpočet dumpingových rozpětí, jak je uvedena ve 24., 65. až 68. a v 80. až 82. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzuje.
Po zvážení výše uvedených skutečností jsou konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl dovozní ceny CIF na hranice Společenství následující:
Vyvážející země _BAR_ Dumpingové rozpětí _BAR_
ČLR _BAR_ 99,7 % _BAR_
Rusko _BAR_ 36,6 % _BAR_
D. ÚJMA
1. Výroba Společenství, výrobní odvětví Společenství a spotřeba Společenství
(43) Protože v tomto konkrétním ohledu nebyly vzneseny žádné připomínky, zjištění 83. až 87. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
2. Kumulativní posouzení účinků dotčeného dovozu
(44) Dva ruští vyvážející výrobci zopakovali, že pro účely posouzení újmy je třeba dekumulovat dovoz PTFE ve formě částic pocházejícího z Ruska z důvodů stanovených v 91. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Na podporu svého tvrzení vyvážející výrobci namítali, že k poklesu ziskovosti výrobního odvětví Společenství od roku 2002 dochází zároveň s poklesem dovozu pocházejícího z Ruska, zatímco v roce 2001, kdy byl dovoz z Ruska na nejvyšší úrovni, se výrobní odvětví Společenství těšilo vysokým ziskovým rozpětím.
Naproti tomu dovoz pocházející z ČLR vzrostl souběžně s poklesem ziskového rozpětí výrobního odvětví Společenství.
Vývozce dospěl k závěru, že na tomto základě nemůže být materiální újma způsobena dovozem pocházejícím z Ruska, a že kumulace proto není oprávněná.
(45) Připomíná se, že podle 90. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jsou cenové tendence jak v Rusku, tak v ČLR podobné.
Během celého období šetření mají klesající tendenci a každým rokem poklesly o významný procentní podíl.
Navíc se jak dovoz pocházející z Ruska, tak dovoz pocházející z ČLR v období od 1. ledna 2001 do konce období šetření (posuzované období) dostal významně pod ceny výrobního odvětví Společenství.
Dále se uvádí, že dovoz z Ruska, přestože v roce 2002 poklesl, poté zůstal stabilní a během období šetření dokonce mírně vzrostl.
Nakonec konečná zjištění potvrdila, že si dovoz PTFE ve formě částic z ČLR a Ruska na trhu Společenství navzájem konkuroval.
Proto s ohledem na argumenty uvedené v 89. až 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení neexistuje žádný důvod, proč by měl být ruský dovoz dekumulován.
Výše uvedený argument byl následně zamítnut.
(46) Vzhledem k tomu, že v tomto konkrétním ohledu nebyly vzneseny žádné připomínky, zjištění 88. až 93. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3. Dovoz z dotčených zemí
3.1. Objem, podíl na trhu a ceny dotčeného dovozu
(47) Vzhledem k tomu, že v tomto konkrétním ohledu nebyly vzneseny žádné připomínky, zjištění 94. až 96. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.2. Cenové podbízení
(48) Jeden čínský vyvážející výrobce vyjádřil obavu ohledně prozatímního stanovení nákladů po dovozu, když se vypočítává cena výrobního odvětví Společenství.
Tento dovozce zejména tvrdil, že takové náklady byly vyšší než náklady použité v prozatímních výpočtech, neposkytl však v tomto ohledu žádné podpůrné důkazy.
Stanovení nákladů po dovozu v prozatímní fázi bylo založeno na skutečných údajích poskytnutých dvěma spolupracujícími dovozci.
Odpověď jednoho z těchto dovozců byla předmětem ověření.
Informace druhého dovozce, ačkoliv nebyly ověřeny, byly v souladu s ověřenými údaji prvního dovozce, a byly proto považovány za dostatečně spolehlivé.
Proto se má za to, že údaje poskytnuté dovozci byly spolehlivější než odhady provedené čínskými vyvážejícími výrobci, které navíc nebyly podloženy žádným důkazem.
Tato připomínka byla následně zamítnuta.
(49) Jeden čínský vyvážející výrobce upozornil na početní chybu při výpočtu úpravy u dovozních cel.
Úprava u dovozních cel byla proto pro všechny čínské vyvážející výrobce odpovídajícím způsobem opravena podle platné sazby cla během období šetření.
(50) Jak bylo uvedeno v 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo zkoumáno, zda-li úprava prozatímně provedená kvůli kvalitativním rozdílům mezi obdobným výrobkem prodávaným výrobním odvětvím Společenství a dotčeným výrobkem dováženým z Ruska a ČLR byla odpovídající.
(51) V tomto ohledu výrobní odvětí Společenství uvedlo, že následná úprava je nezbytná pouze pro omezený počet dovážených typů výrobku, tj. produkt z reaktoru ve tvaru kuliček.
Výrobní odvětví Společenství dále namítalo, že pro výrobu předspékaného materiálu musí být i jejich výrobky dále zpracovávány, a proto není nutná žádná úprava dovozní ceny.
Konečně byla předložena informace týkající se prodeje vysoce kvalitních typů výrobku vyráběných ruskými vyvážejícími výrobci, které nepotřebovaly žádnou následnou úpravu.
(52) Bylo zjištěno, že určité typy PTFE ve formě částic vyráběného ruskými vyvážejícími výrobci dosahovaly skutečně vyšších kvalitativních standardů, a mohly tak být používány bez jakéhokoliv dalšího zpracování.
Tyto typy výrobků se však během období šetření prodávaly pouze v zanedbatelných množstvích a převážně pro účely zkoušek.
Na základě informací dostupných od spolupracujících uživatelů představoval dovoz PTFE ve formě částic takovéto vyšší kvality z Ruska pouze 1,4 % celkového dovozu z této země.
(53) Dále bylo zjištěno, že všechny ostatní dovážené druhy PTFE ve formě částic vyžadovaly následnou úpravu, která sestávala hlavně z ohřevu a dalšího mletí.
Tento proces se musí odlišit od zpracování potřebného k výrobě předspékaného PTFE, což je specifický proces probíhající po následné úpravě.
Úpravy provedené v prozatímní fázi proto správně odrážejí prokázané kvalitativní rozdíly mezi obdobným výrobkem vyráběným výrobním odvětvím Společenství a dotčeným výrobkem a netýkají se dodatečných zpracovatelských nákladů PTFE ve formě částic potřebného k výrobě předspékaných druhů.
Argumenty výrobního odvětví Společenství proto musely být zamítnuty.
(54) Na druhé straně jeden ruský vyvážející výrobce a jeden dovozce PTFE ve formě částic z Ruska tvrdil, že i po následné úpravě bude mít PTFE ve formě částic vyvážený tímto vyvážejícím výrobcem stále nižší kvalitu než PTFE ve formě částic vyráběný a prodávaný výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství.
Vyvážející výrobce dále uvedl, že následná úprava vyrovnává pouze kvalitativní rozdíly s ohledem na velikost částic a míru znečištění výrobku, avšak nikoli na další klíčové kvalitativní parametry, například pevnost v tahu a protažení, které mají značný dopad na skutečnou kvalitu ruského PTFE ve formě částic a následně na kvalitu polotovaru.
Za účelem odůvodnění tohoto tvrzení předložil výše uvedený dovozce informace o výsledcích zkoušek, které údajně ukázaly kvalitativní rozdíly mezi granulovaným PTFE vyráběným výrobci Společenství a následně upraveným granulovaným PTFE dováženým z Ruska.
Na tomto základě bylo tvrzeno, že úprava by měla překračovat pouhé náklady na následnou úpravu.
(55) Tato tvrzení však šetření nemohlo potvrdit.
Bylo zjištěno, že informace předložené dovozcem ohledně výsledků zkoušek nejsou reprezentativní, ale spíše příležitostné, protože se vztahovaly pouze na jednu výrobní šarži.
I v rámci této šarže splňoval veškerý zkoumaný PTFE ve formě částic specifikace požadované ke splnění normy, navzdory odchylkám ve svých technických parametrech.
Proto předložený důkaz nebyl považován za přesvědčivý.
V každém případě nemohl být na základě informací předložených výše uvedeným ruským vyvážejícím výrobcem a dovozcem požadovaný kvalitativní rozdíl vyjádřen číselně.
Proto se potvrzuje, že PTFE ve formě částic dovážený od tohoto vyvážejícího výrobce má po následné úpravě podobnou kvalitu jako PTFE ve formě částic vyráběný a prodávaný výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství a může být používán v širokém rozsahu podobných způsobů použití.
(56) Z výše uvedených skutečností vyplývá, že úprava prozatímně provedená při výpočtu rozpětí cenového podbízení je přiměřená.
Byla však opravena na základě ověřené informace od dvou uživatelů, což umožnilo přesný výpočet těchto nákladů.
Úprava činila 36,7 % kupní ceny dotčených uživatelů nebo dovozců.
(57) Po zvážení výše uvedených oprav, a protože nebyly vzneseny žádné další připomínky, se 97. a 98. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
(58) Na základě výše uvedených skutečností ukázalo srovnání jednotlivých modelů, že dotčený výrobek pocházející z ČLR a Ruska byl ve Společenství prodáván za ceny, které byly v období šetření nižší než ceny Společenství, a to o 20,5 % v prvním a o 13,5 % v druhém případě, vyjádřeno podílem ceny výrobního odvětví Společenství.
3.3. Situace výrobního odvětví Společenství a závěr o újmě
3.3.1. Obecné poznámky
(59) Některé zúčastněné strany zdůraznily příznivé tendence určitých faktorů újmy a tvrdily, že skutečnost, že jiné ukazatele újmy, jako jsou prodejní ceny a ziskovost, vykazují nepříznivou tendenci, není dostačující, aby mohl být učiněn závěr, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu.
3 odst. 5 základního nařízení stanoví, že zatímco je třeba prošetřit dopad dumpingového dovozu na výrobní odvětví Společenství na základě posouzení všech významných hospodářských faktorů a indexů, nemusí žádný z těchto faktorů sám o sobě ani společně s ostatními nezbytně sloužit jako východisko pro dané rozhodnutí.
Proto se nepožaduje, aby pro závěr, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu, vykazovaly všechny faktory újmy nepříznivou tendenci.
(61) Na tomto základě je pro určení toho, zda výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu, důležité zvážit celkovou finanční situaci.
Proto v případě příznivého vývoje některých ukazatelů újmy nelze tyto ukazatele posuzovat odděleně, ale v širších souvislostech, tj. společně s vývojem dalších ukazatelů újmy, aby bylo možné dojít ke smysluplným závěrům.
V daném případě, jak je uvedeno ve 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, musí být příznivá tendence určitých ukazatelů újmy posuzována v souvislosti s celkovými významnými nepříznivými účinky posuzovaného dovozu na výkon výrobního odvětví Společenství a s ohledem na reakci tohoto odvětví na takový vývoj.
Celkový nepříznivý obraz situace výrobního odvětví Společenství se projevuje zejména poklesem jeho prodejních cen a ziskovosti.
(62) Proto se má za to, že přístup zaujatý k prozatímním určením byl přiměřený a v souladu se základním nařízením, a zachovává se tedy pro konečná zjištění.
3.3.2. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(63) Některé zúčastněné strany namítaly, že výrobní odvětví Společenství bylo schopno zvýšit svou výrobní kapacitu, objem a využití kapacity, přestože spotřeba ve Společenství klesá, což neodpovídá situaci, kdy je výrobnímu odvětví Společenství způsobována újma.
(64) Ve skutečností bylo snížení spotřeby (o 12 %) zaznamenáno pouze v roce 2002, kdy poklesl objem výroby výrobního odvětví Společenství, a to řádově o 13 %, což se rovněž promítlo do snížení využití kapacity během téhož roku.
V důsledku toho, a jak bylo uvedeno ve 102. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, muselo výrobní odvětví Společenství snížit své prodejní ceny, čímž zvýšilo svůj prodejní objem, aby mohlo konkurovat dumpingovému dovozu.
Nicméně i přesto objem prodeje výrobního odvětví Společenství během roku 2002 mírně poklesl.
(65) Navíc je na vývoj objemu výroby nutné pohlížet v globálnějších souvislostech než pouze ve vztahu k vývoji spotřeby Společenství.
Proto, jak je uvedeno ve 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vývoz výrobního odvětví Společenství mírně rostl, což mělo dopad i na údaje o výrobě.
Navíc zvýšení objemu výroby PTFE ve formě částic částečně vysvětluje i to, že někteří výrobci ve Společenství zvýšili vnitřní využití PTFE ve formě částic ve výrobě, například sloučenin a mikronizovaných jakostních tříd.
Celkové zvýšení objemu výroby a výrobní kapacity během posuzovaného období je rovněž součástí pokusu výrobního odvětví Společenství reagovat na dumpingový dovoz snahou zvýšit objemy prodeje i na úkor prodejních cen a ziskovosti.
(66) Zjištění uvedená ve 101. a 102. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzují.
3.3.3. Objem prodeje a podíl na trhu
(67) Podobně některé zúčastněné strany namítaly, že zvýšení objemu prodeje a podílu na trhu, zejména při souběžném poklesu poptávky, jasně ukazuje, že výrobní odvětví Společenství žádnou podstatnou újmu neutrpělo.
Ruský vyvážející výrobce rovněž namítal, že takové zvýšení prodeje by nebylo možné vysvětlit strategií výrobního odvětví Společenství zaměřenou na snížení svých prodejních cen, když čelí nízkým cenám dovozu.
V této souvislosti se porovnával vývoj objemu prodeje výrobního odvětví Společenství s objemem ruského dovozu, který údajně vykazoval klesající tendenci navzdory klesajícím dovozním cenám.
(68) Zjistilo se však, že analýza ruských údajů o dovozu přinesla mírně odlišný obrázek celé situace.
Navzdory významnému poklesu dovozu z Ruska a jeho podílu na trhu v letech 2001 až 2002 poklesl tento dovoz a jeho podíl na trhu v letech 2002 až 2003 pouze okrajově, a dokonce se během období šetření mírně zvýšil.
Naproti tomu prodejní ceny ruského dovozu vykazovaly během celého posuzovaného období trvalou sestupnou tendenci.
Souběžně s tím poklesly čínské dovozní ceny v ještě větším rozsahu a objem prodeje a podíly tohoto dovozu na trhu během téhož období významně vzrostly.
To ukazuje, že ruští vývozci čelili na trhu Společenství nízkým cenám čínského dovozu a byli, stejně jako výrobní odvětví Společenství, nuceni snížit své vývozní ceny ještě více, aby získali zpět svůj podíl na trhu Společenství.
Kromě toho je, vzhledem ke skutečnosti, že dovoz z Ruska a ČLR byl kumulován, vhodnější provést tuto analýzu nikoli pro každou dotčenou vyvážející zemi zvlášť, ale pro obě společně.
V daném ohledu se znovu připomíná, že podíl dovozu na trhu zůstal nadále velmi vysoký, zatímco jeho ceny značně klesly a byly výrazně nižší než ceny výrobního odvětví Společenství.
Proto musela být námitka ruského vyvážejícího výrobce zamítnuta.
(69) Je tedy třeba zopakovat, že se na vývoj objemu prodeje výrobního odvětví Společenství a jeho podílu na trhu musí pohlížet v souvislosti se souběžným poklesem hodnoty prodeje a jednotkových cen kvůli dumpingovému dovozu a následnému významnému nepříznivému dopadu na ziskovost výrobního odvětví Společenství.
Jak je uvedeno v 61. bodě odůvodnění, neměl by být pro dosažení smysluplného závěru o celkové finanční situaci výrobního odvětví Společenství příznivý vývoj těchto ukazatelů posuzován odděleně, ale společně s vývojem zbývajících ukazatelů újmy.
(70) Vzhledem k tomu, že v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné další připomínky, zjištění uvedená ve 103. a 104. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.3.4. Zásoby
(71) Jeden čínský a dva ruští vyvážející výrobci také namítali, že zásoby výrobního odvětví Společenství během roku 2003 a v období šetření významně poklesly, což by znamenalo, že nedošlo k žádné podstatné újmě.
(72) Je třeba uvést, že pohyby zásob během posuzovaného období nebyly nijak závažné a nevykazovaly jasnou tendenci.
Skutečně, zatímco zásoby v období 2001 až 2002 poklesly o 13 %, vzrostly v období 2002 až 2003 o 23 procentních bodů a v období šetření o 17 procentních bodů opět poklesly.
Navíc je rovněž nutno poznamenat, že pokles zásob v období mezi rokem 2003 a obdobím šetření činil pouze 216 tun, což odpovídá 4,3 % objemu prodeje výrobního odvětví Společenství v roce 2003 a 3,9 % během období šetření.
(73) V každém případě výrobní odvětví Společenství vyrábělo PTFE ve formě částic hlavně na objednávku a výrobky držené v zásobách jsou obvykle zbožím čekajícím na dodání zákazníkům.
Proto je nárůst zásob v roce 2003 vyvolán spíše zpožděním v dodávkách a nelze na něj pohlížet jako na smysluplný ukazatel újmy, protože sám o sobě nemá na finanční situaci výrobního odvětví Společenství žádný dopad.
Proto v tomto případě vývoj zásob nebyl považován za smysluplný ukazatel újmy.
(74) Některé zúčastněné strany rovněž namítaly, že újmu výrobního odvětví Společenství způsobilo zvýšení zásob v roce 2003, tj. rok před obdobím šetření, protože výrobní odvětví Společenství bylo během období šetření nuceno prodat tuto zvýšenou zásobu za nižší ceny.
Jak již bylo zmíněno v 73. bodě odůvodnění, výroba se prováděla na objednávku, a proto bylo zvýšení zásob v roce 2003 pravděpodobně způsobeno zpožděním v dodávkách, zatímco odběratelé a ceny již byly stanoveny.
V každém případě zvýšení zásob o 283 tun v roce 2003 nelze považovat za významné, protože to představuje pouze 5,6 % objemu prodeje v onom roce.
Proto byl přijat závěr, že toto zvýšení zásob před obdobím šetření nemohlo výrobnímu odvětví Společenství způsobit podstatnou újmu.
(75) Tato připomínka proto musela být zamítnuta a zjištění 105. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.3.5. Prodejní ceny
(76) Stejní vyvážející výrobci namítali, že nepříznivý vývoj prodejních cen ve Společenství není smysluplným ukazatelem újmy, protože prodejní ceny PTFE ve formě částic celosvětově poklesly v důsledku tržních sil.
Jeden vyvážející výrobce rovněž zpochybnil správnost výpočtů, ovšem aniž by poskytl jakékoliv další podrobnosti o tom, v jakém rozsahu by výpočty neměly být správné.
(77) Pokud jde o výpočet prodejních cen výrobního odvětví Společenství, nebyla v prozatímních výpočtech zjištěna žádná chyba, a proto se tyto výpočty potvrzují.
(78) Znovu se opakuje, že prodejní ceny ve Společenství během posuzovaného období významně poklesly, což mělo výrazný dopad na ziskovost výrobního odvětví Společenství.
Také se potvrdilo, že se prodejní ceny považují za klíčové faktory při stanovení újmy pro svůj přímý dopad na finanční situaci výrobního odvětví Společenství.
Proto se potvrzuje, že ceny jsou velmi významným ukazatelem újmy v tomto šetření, a připomínka vyvážejícího výrobce v tomto ohledu musí být zamítnuta.
(79) Pokud jde konkrétně o argument týkající se údajného poklesu celosvětových cen, nebyly nalezeny žádné faktory, které by poukazovaly například na snížení nákladů, z něhož by takový pokles cen vycházel.
Proto se potvrzuje, že ceny jsou velmi smysluplným ukazatelem újmy v tomto šetření, a námitka vyvážejícího výrobce v tomto ohledu musí být v souvislosti s analýzou újmy zamítnuta.
Zbylá část tohoto argumentu se vztahuje spíše k otázce příčinné vazby, a zabývají se jí proto 106. a 107. bod odůvodnění.
(80) Vzhledem k tomu, že v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné další připomínky, zjištění 106. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.3.6. Růst
(81) Bylo namítáno, že prozatímní určení nevysvětlila růst výrobního odvětví Společenství v rámci posuzovaného období, zejména v porovnání s klesající spotřebou ve Společenství.
Protože růst výrobního odvětví Společenství byl určen vývojem jeho podílu na trhu, odkazuje se na 103. bod odůvodnění prozatímního nařízení a na 67. a 69. bod odůvodnění tohoto nařízení.
3.3.7. Investice a schopnost zvýšení kapitálu
(82) Jeden čínský vyvážející výrobce proti prozatímním závěrům namítal, že schopnost zvýšení kapitálu není smysluplným ukazatelem újmy.
(83) Jak je naznačeno ve 109. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo zjištěno, že vzhledem k tomu, že výrobci ve Společenství jsou součástí větších skupin, a jsou tedy financováni vnitroskupinovými systémy pro sdružování peněžní hotovosti, není schopnost zvýšení kapitálu smysluplným ukazatelem újmy, protože by za normálních okolností nebyla ovlivněna, a to i kdyby někteří výrobci takových větších skupin byli v situaci způsobující zvláštní újmu.
Čínský vyvážející výrobce nevysvětlil, v jakém rozsahu nesouhlasí s těmito závěry, a ani své prohlášení nepodložil žádnými dalšími vysvětleními.
Připomínka proto musela být zamítnuta a zjištění 108. a 109. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.3.8. Ziskovost, návratnost investic a peněžní tok
(84) Někteří vyvážející výrobci rovněž zaznamenali, že od roku 2003 do období šetření došlo ke zvýšení ziskovosti výrobního odvětví Společenství, což nebylo v prozatímních zjištěních bráno v úvahu.
(85) Tato připomínka musí být odmítnuta, neboť vývoj ziskovosti výrobního odvětví Společenství během celého posuzovaného období byl analyzován v prozatímním nařízení.
Proto nárůst ziskovosti v období od roku 2003 do období šetření nemohl zvrátit závěr týkající se celkového významného poklesu ziskovosti od roku 2001 do období šetření, tj. o 9,2 procentních bodů.
Ziskovost během období šetření pouze slabě přesahovala práh rentability, tj. ve výši 0,1 %, a byla by ještě nižší, pokud by si výrobní odvětví Společenství zachovalo své ceny; v takovém případě by však utrpělo ztrátu podílu na trhu a objemu prodeje.
Proto byl přijat závěr, že tento faktor újmy jasně ukazuje nepříznivou tendenci během posuzovaného období.
(86) Vzhledem k tomu, že v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné další připomínky, zjištění 110. a 111. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.3.9. Zaměstnanost a produktivita
(87) Čínský vyvážející výrobce společně se dvěma ruskými vyvážejícími výrobci znovu opakoval své argumenty o vývoji zaměstnanosti a produktivity, přičemž naznačoval, že tyto faktory nebudou poukazovat na podstatnou újmu.
Protože v tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové informace, zůstávají v platnosti prozatímní závěry uvedené ve 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.3.10. Zvýšení vývozu výrobního odvětví Společenství
(88) Výše uvedení vyvážející výrobci dále namítali, že rostoucí vývozní činnost výrobního odvětví Společenství během posuzovaného období ukazuje, že neutrpělo žádnou podstatnou újmu.
(89) V této souvislosti je třeba vyjasnit, že 134. bod odůvodnění prozatímního nařízení chybně naznačuje, že nárůst vývozu činil během posuzovaného období 3 %.
Ve skutečnosti vzrostl vývoz výrobního odvětví Společenství o 54 %.
Jak je však v témže bodě odůvodnění prozatímního nařízení správně uvedeno, tvořil tento zvýšený vývoz pouze 12,7 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Společenství během období šetření.
Potvrzuje se tedy, že v absolutních hodnotách nebylo zvýšení nijak významné (přibližně 250 tun).
Proto prodej na vývoz, přestože rostl, stále představoval pouze malou část celkového prodeje výrobního odvětví Společenství.
Z toho důvodu se dané tvrzení nepovažuje za ukazatel dobrého stavu výrobního odvětví Společenství.
3.3.11. Mzdy
(90) Vzhledem k tomu, že v tomto ohledu nebyla vznesena žádná připomínka, zjištění 113. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují
3.3.12. Velikost dumpingového rozpětí
(91) Vzhledem k tomu, že v tomto ohledu nebyla vznesena žádná připomínka, zjištění 114. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.3.13. Překonání účinků dřívějšího dumpingu
(92) Vzhledem k tomu, že v tomto ohledu nebyla vznesena žádná připomínka, zjištění 116. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.3.14. Závěry o újmě
(93) Protože argumenty některých zúčastněných stran byly založeny na informacích předložených ve stížnosti, je třeba poznamenat, že prozatímní zjištění vycházela z ověřených údajů od výrobců ve Společenství během období šetření.
(94) Z tohoto důvodu, navzdory příznivému směřování některých faktorů újmy, byl přijat závěr, že celková finanční situace výrobního odvětví Společenství se během posuzovaného období významně zhoršila a že výrobní odvětví Společenství utrpělo během období šetření podstatnou újmu.
(95) Závěr o újmě i zjištění 101. až 120. bodu odůvodnění prozatímního nařízení ohledně situace výrobního odvětví Společenství se proto potvrzují.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Účinky na dumpingový dovoz
(96) Vzhledem k tomu, že v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné připomínky, zjištění 122. až 126. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
2. Účinky na jiné faktory
2.1. Vývoj spotřeby a poptávky
(97) Některé zúčastněné strany zopakovaly, že pokles spotřeby a poptávky na trhu Společenství jsou faktory určující cenu a že je třeba je považovat za hlavní příčinu poklesu cen a ziskovosti výrobního odvětví Společenství spíše než dumpingový dovoz.
Tyto strany však neposkytly žádné nové informace ani důkaz, ale jen prostě opakovaly svá tvrzení učiněná před uložením prozatímních cel.
Rovněž bylo namítáno, že srovnání mezi poklesem spotřeby a poklesem tržní hodnoty Společenství, jak je uvedeno ve 127. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, je nevýznamné, protože prodejní ceny nezávisí pouze na vývoji spotřeby a poptávky, ale také nabídky.
(98) Přestože není sporu o tom, že za normálních soutěžních podmínek jsou ceny výsledkem nabídky a poptávky, je třeba připomenout, že v tomto případě byly normální tržní podmínky narušeny nesoutěžním chováním, tj. dumpingovými postupy.
Během doby šetření byla zjištěna značná míra dumpingu ze strany všech vyvážejících výrobců a významné cenové podbízení po celé posuzované období, což způsobilo vysoký cenový tlak na výrobní odvětví Společenství.
(99) Jak již bylo zdůrazněno ve 129. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dovozní ceny z Ruska a ČLR poklesly v podstatně vyšší míře než spotřeba ve Společenství během stejného období.
Dovozní ceny z těchto zemí navíc nadále významně klesaly, zatímco spotřeba zůstávala od roku 2002 relativně stabilní, a dokonce i mírně vzrostla.
Prodejní ceny výrobků dovážených z ostatních třetích zemí současně klesaly v mnohem nižší míře než dovozní ceny z Ruska a ČLR.
Nelze proto určit přímou souvztažnost mezi poklesem spotřeby a cen výrobního odvětví Společenství a byl přijat závěr, že vývoj spotřeby nemohl mít takový dopad, aby újma způsobená dumpingovým dovozem již nemohla být posuzována jako podstatná.
Dumpingový dovoz skutečně zaujímá značný podíl na trhu (asi 35 %) a je uskutečňován za velmi nízké ceny.
Ve srovnání s tím je účinek poklesu spotřeby, k němuž víceméně docházelo jen do roku 2002, jen velmi malý.
Kromě toho výrobní odvětví Společenství nepřišlo v důsledku snížené spotřeby o žádné úspory z rozsahu.
(100) Tuto nerovnováhu mezi poklesem cen a snížením spotřeby rovněž prokazuje skutečnost, že k poklesu spotřeby nedošlo ani ve spojitosti s poklesem hodnoty PTFE ve formě částic na trhu Společenství.
Proto srovnání mezi tržní hodnotou a spotřebou bylo platným, i když ne jediným ukazatelem pro posouzení toho, zda byl cenový pokles výrobního odvětví Společenství způsoben dumpingovým dovozem.
(101) Vzhledem k tomu, že v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné další připomínky, zjištění 127. až 129. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
2.2. Dovoz pocházející z jiných třetích zemí než z Ruska a ČLR
(102) Vzhledem k tomu, že v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné další připomínky, zjištění 130. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
2.3. Výkon výrobců ze Společenství, kteří nejsou žadateli
(103) Bylo namítáno, že výrobci ze Společenství, kteří nejsou žadateli, sice utrpěli újmu, ale ta se projevila hlavně ztrátou podílu na trhu spíše než ztrátou ziskovosti, jako tomu je v případě výrobního odvětví Společenství.
Na tomto základě bylo tvrzeno, že jediný faktor, tj. dumpingový dovoz, by nemohl mít takové nepříznivé účinky na situaci výrobců ve Společenství, ať již jsou žadateli, či nikoliv.
V důsledku toho bylo tvrzeno, že podstatná újma, kterou výrobci Společenství utrpěli, byla jistě způsobena jinými faktory.
(104) Tento argument musel být odmítnut.
Jak je uvedeno ve 103. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, měli výrobci, když čelili nízkým cenám dovozu, na výběr buď udržet své prodejní ceny na úkor nepříznivého vývoje jejich objemu prodeje a podílu na trhu, nebo své prodejní ceny snížit s cílem zachovat v co nejvyšší míře úspory z rozsahu a obhájit své postavení na trhu.
Proto není neobvyklé, že různí výrobci volí odlišné strategie a že újma, kterou tito výrobci utrpí, se přenáší do nepříznivého vývoje buď jejich podílu na trhu, nebo jejich prodejních cen, případně kombinace obojího, a následné ztráty jejich ziskovosti.
Vzhledem ke značné míře dumpingu, velkým dováženým množstvím a podílům na trhu, jakož i závažnému cenovému podbízení a dramatickému poklesu cen dumpingového dovozu je i bez dalších důvodů možné učinit závěr, že dumping stojí na počátku nepříznivé situace, jako je ta, do níž se dostalo výrobní odvětví Společenství.
(105) Vzhledem k tomu, že v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné další připomínky, zjištění 133. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
2.4. Celosvětový vývoj cen, hospodářská recese a zmenšování trhu
(106) Bylo namítáno, že na základě sestupné tendence dovozních cen, jak byly zaznamenány Eurostatem, a zejména dovozních cen USA a Švýcarska, poklesly ceny PTFE ve formě částic všeobecně na celém trhu Společenství.
Tato klesající cenová tendence byla způsobena rovněž tím, že trh s PTFE ve formě částic se zmenšuje, tj. poptávka a spotřeba klesají.
Proto je pokles prodejních cen výrobního odvětví Společenství způsoben spíše všeobecnou tendencí snižování cen než dumpingovým dovozem z dotčených zemí.
(107) Je třeba uvést, že analýza dovozních cen, jak byly zaznamenány Eurostatem, všeobecně a zvlášť pro Švýcarsko a USA, odhalila, že se tyto ceny pohybovaly většinou nad úrovní dovozních cen z ČLR a Ruska a i nad cenami výrobního odvětví Společenství.
Podobně byly ceny výrobců ve Společenství, kteří nejsou žadateli, nad cenovou úrovní výrobního odvětví Společenství.
Proto byl přijat závěr, že třetí země a výrobci ve Společenství, kteří nejsou žadateli, nevyvíjeli na ceny takový konkurenční tlak, který by mohl být považován za podstatný zdroj újmy.
(108) Dále se uvádí, že ačkoliv, jak je uvedeno výše, spotřeba Společenství v letech 2001 až 2002 významně klesala, zůstala poté spíše stabilní, a dokonce i mírně vzrostla.
Navíc byla tato rostoucí tendence zaznamenána i po období šetření.
Trh s PTFE ve formě částic tedy nelze považovat za zmenšující se trh.
(109) Na základě výše uvedených skutečností byl přijat závěr, že všeobecná hospodářská sestupná tendence během posuzovaného období nepřerušila příčinnou vazbu mezi dumpingovým dovozem z ČLR a Ruska a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
2.5. Efektivnost výrobního odvětví Společenství
(110) Někteří spolupracující vývozci uváděli, že prozatímní závěr ve 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že výrobní náklady výrobního odvětví Společenství klesaly, není v souladu s údaji předloženými v žádosti, které naznačují růst jednotkových nákladů výrobního odvětví Společenství během posuzovaného období.
Tvrdili, že se bude muset prošetřit, zda toto zvýšení nákladů způsobilo podstatnou újmu.
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že závěr 135. bodu odůvodnění prozatímního nařízení je založen na údajích, které byly ověřeny během různých šetření prováděných na místě v provozovnách evropských výrobců.
Proto byla tato tvrzení zamítnuta.
(111) Jiný vyvážející výrobce tvrdil, že výrobní odvětví Společenství snížilo své prodejní ceny na zbytečně nízkou úroveň, o čemž svědčí fakt, že výrobní odvětví Společenství zvýšilo objem prodeje a během posuzovaného období získalo (namísto pouhého udržení) podíl na trhu.
Dále bylo tvrzeno, že ztráta ziskovosti byla způsobena spíše zvýšením jednotkových nákladů, v důsledku nízké míry využití kapacit a zvýšení mezd, než posuzovaného dovozu.
(112) Nejprve je třeba říci, že v rozporu s tímto tvrzením vyvážejícího výrobce výrobní náklady Společenství během posuzovaného období poklesly, což se proto nepovažovalo za příčinu ztráty ziskovosti výrobního odvětví Společenství.
Je sice pravda, že výrobní odvětví Společenství bylo schopno udržet si své tržní postavení, a dokonce svůj podíl na trhu zvýšit, stalo se tak ale na úkor jeho ziskovosti.
Připomíná se, že posuzovaný dovoz se během posuzovaného období uskutečňoval za významně nižší ceny, než jsou ceny výrobního odvětví Společenství, což nemůže být vyváženo zvýšením podílu výrobního odvětví Společenství na trhu.
(113) Na základě výše uvedených skutečností byl přijat závěr, že podstatná újma, kterou výrobní odvětví Společenství utrpělo, nebyla způsobena jím samotným, neboť výrobní odvětví Společenství disponovalo efektivními výrobními postupy a zaznamenalo klesající tendenci svých výrobních nákladů.
Zjištění 135. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
2.6. Vázaný prodej
(114) Dva ruští vyvážející výrobci tvrdili, že vázaný prodej PTFE ve formě částic během posuzovaného období u nejméně dvou výrobců ve Společenství významně vzrostl.
Bylo namítáno, že tento prodej byl obvykle neziskový, a proto je zvýšení vázaného prodeje třeba považovat za možnou příčinu újmy, kterou výrobní odvětví Společenství utrpělo.
(115) V tomto ohledu šetření odhalilo, že vázaný prodej představoval během období šetření přibližně 5 % celkového výrobního objemu výrobního odvětví Společenství.
Na základě takto nízkých množství byl přijat závěr, že i když je neziskový, nemůže tento prodej narušit příčinnou vazbu mezi dumpingovým dovozem z ČLR a Ruska a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
2.7. Neexistence soutěže mezi PTFE ve formě částic dováženým z Ruska a z ČLR a PTFE vyráběným a prodávaným výrobním odvětvím Společenství
(116) Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že z důvodu toho, že PTFE ve formě částic dovážený z dotčených zemí bude mít celkově nižší kvalitu a nebude konkurovat výrobku prodávanému výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství, nemohla být újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, způsobena dotčeným dovozem.
(117) V tomto ohledu se připomíná, že ve 12. až 14. bodě odůvodnění byl přijat závěr, že navzdory možným odlišným typům výrobku, včetně kvalitativních rozdílů, má PTFE ve formě částic vyráběný výrobním odvětvím Společenství a dotčený výrobek dovážený z dotčených zemí stejné fyzikální charakteristiky a v zásadě stejná konečná použití.
Jak je uvedeno v 16., 90. a 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 10. bodě odůvodnění tohoto nařízení, šetření rovněž potvrdilo, že všechny dovážené typy výrobků soutěží na trhu Společenství s výrobky vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Společenství.
Proto musí být výše uvedená připomínka zamítnuta.
2.8. Vývoz výrobního odvětví Společenství
(118) Jak je zmíněno v 89. bodě odůvodnění, činilo zvýšení vývozu ze strany výrobního odvětví Společnosti ve skutečnosti 54 %.
Ovšem potvrdily se hlavní závěry 134. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že tento zvýšený vývoz představoval pouze malou část celkového prodeje výrobního odvětví Společenství (12,7 % během období šetření).
Proto a vzhledem k tomu, že v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se zjištění 134. bodu odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
2.9. Výkyvy směnného kurzu
(119) Některé zúčastněné strany namítaly, že újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, způsobila devalvace USD vůči euru.
Bylo tvrzeno, že i) devalvace USD snížila vývoz výrobního odvětví Společenství do Spojených států a ii) zvýšila konkurenceschopnost ruského a čínského dovozu.
(120) Pokud jde o objem vývozu výrobního odvětví Společenství, nepředložily tyto strany pro své tvrzení žádný podpůrný důkaz a založily ho jen na pouhých domněnkách.
Zejména nijak neupřesnily, zda se vývoz výrobního odvětví Společenství údajně snížil ve smyslu objemu, hodnoty nebo obojího.
V každém případě, jak již bylo uvedeno ve 118. bodě odůvodnění, se vývoz výrobního odvětví Společenství během posuzovaného období zvýšil o 54 %.
Jak zmiňuje 134. bod odůvodnění prozatímního nařízení, ziskové rozpětí vývozu výrobního odvětví Společenství bylo vyšší než ziskové rozpětí z prodeje na trhu Společenství.
Vývoj vývozu Společenství proto nemohl mít na situaci výrobního odvětví Společenství nepříznivý dopad.
(121) Pokud jde o dovoz z Ruska a ČLR, je třeba upozornit na to, že byl silně dumpingový, tj. dosahoval dumpingového rozpětí ve výši 36,6 % v případě Ruska a téměř 100 % v případě ČLR.
Na druhou stranu dovoz z jiných zemí do Společenství, který představuje přibližně 25 % spotřeby Společenství, byl uskutečňován navzdory devalvaci USD za podstatně vyšší ceny než dovoz z Ruska a ČLR.
Kromě toho docházelo v rámci celého období ke značnému cenovému podbízení, které dalece přesahovalo míru devalvace USD oproti euru.
Toto tvrzení se proto zamítá.
2.10. Závěr o příčinné souvislosti
(122) Na základě výše uvedených úvah a jiných prvků obsažených ve 121. až 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byl přijat závěr, že dumpingový dovoz z Ruska a ČLR způsobily podstatnou újmu výrobnímu odvětví Společenství ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Finanční dopad na uživatele
(123) Někteří uživatelé zopakovali svou hlavní obavu, že uložení konečných opatření bude mít závažný nepříznivý dopad na jejich finanční situaci, protože nebudou schopni přenést očekávané zvýšení nákladů, jež bude výsledkem uložení antidumpingových opatření, na své zákazníky.
(124) V tomto ohledu bylo po prozatímním poskytnutí informací kontaktováno pět dosud nespolupracujících uživatelů nebo zpracovatelů, kteří byli vyzváni k vyplnění dotazníku.
Tito uživatelé a zpracovatelé, kteří požadovali dotazník až teprve po uložení prozatímního opatření, nebyli předtím orgánům Společenství známi.
Bylo zjištěno, že řada těchto uživatelů dovážela většinu PTFE ve formě částic používaného v jejich výrobním nebo zpracovatelském postupu z dotčených zemí.
Tito uživatelé představovali velkou část celkového dovozu z Ruska a ČLR a zároveň i celkové spotřeby Společenství.
Tvrdili, že antidumpingová opatření by měla výrazný dopad na jejich ziskovost.
Za těchto okolností a kvůli nízkému počtu uživatelů spolupracujících před uložením prozatímních opatření, stejně jako z důvodu údajného dopadu uložení antidumpingových opatření, bylo přijetí těchto odpovědí považováno za zaručené, aby zjištění byla co nejreprezentativnější, třebaže byly odpovědi předloženy v pozdním stadiu šetření.
(125) Na dotazník odpověděli čtyři uživatelé (jeden pouze částečně).
Jeden z nich přepracovával PTFE ve formě částic a částí své výroby přímo konkuroval výrobcům ve Společenství na trhu PTFE ve formě částic, zatímco ostatní uživatelé byly zpracovateli vyrábějícími polotovary a hotové výrobky za použití PTFE ve formě částic přímo ve svém výrobním postupu.
Uživatelé, kteří spolupracovali již před uložením prozatímních opatření, a uživatelé, kteří se připojili po uložení prozatímních cel, byli rovněž vyzváni, aby předložili dodatečné informace ohledně svých výrobních nákladů s cílem doplnit údaje použité pro prozatímní zjištění a umožnit podrobnou hloubkovou analýzu všech aspektů situace různých uživatelů, a zejména vypočítat přesný dopad antidumpingových opatření na jejich ziskovost.
Na tuto dodatečnou žádost ovšem odpověděly pouze čtyři společnosti.
V souhrnu spolupracovalo celkem sedm uživatelů, což představuje 67,8 % celkového dovozu z dotčených zemí a 41,3 % celkové spotřeby Společenství.
(126) Dodatečné šetření odhalilo, že dopad konečných antidumpingových cel na uživatele se bude značně lišit v závislosti na množství dovezeného PTFE ve formě částic použitého ve výrobních postupech.
V tomto ohledu byly výpočty provedeny na základě předpokladu, že žádný z uživatelů nebude schopen přenést zvýšení ceny na své zákazníky.
V tomto hypotetickém scénáři nejhoršího případu se odhadoval dopad opatření na ziskovost dvou společností, které získávaly 70 až 80 % zdrojového PTFE ve formě částic z dotčených zemí, na 7,5 %.
U zbývajících spolupracujících uživatelů dovážejících méně než 30 % své suroviny z dotčených zemí byl dopad odhadnut maximálně na 2,7 % za předpokladu, že by zvýšení ceny nebylo ani částečně přeneseno na jejich zákazníky.
(127) Je však třeba poznamenat, že šetření rovněž potvrdilo, že zvýšení cen ve Společenství v důsledku uvalení antidumpingových opatření bude velmi pravděpodobně přeneseno na konečného zákazníka.
V tomto ohledu se mělo za to, že silný cenový tlak ve Společenství byl způsoben hlavně dovozem z ČLR a Ruska uskutečněným za nízkou cenu.
Proto se očekává, že při uložení antidumpingových opatření cenové úrovně PTFE ve formě částic ve Společenství všeobecně vzrostou.
Šetření rovněž odhalilo, že výrobky odběratelského odvětví byly částečně dále prodávány prostřednictvím distributorů, kteří těžili z vysokých marží, což naznačuje, že tito distributoři měli potenciál k absorpci zvýšení cen.
Nakonec bylo zjištěno, že na trhu polotovarů a hotových výrobků vyráběných z PTFE ve formě částic ze třetích zemí docházelo během období šetření k velmi malé hospodářské soutěži, což rovněž ukazuje, že se zvýšení cen pravděpodobně přenese na konečné zákazníky.
Na trzích polotovarů a konečných výrobků mají rozhodující postavení skutečně zpracovatelé ze Společenství, na rozdíl od dovážených výrobků, na něž se na všechny budou rovnocenně vztahovat antidumpingová cla.
Proto se předpokládá, že zvýšení ceny ve stejné míře nepříznivě zasáhne všechny dotčené subjekty ve Společenství, zatímco od dovážených výrobků se žádný cenový tlak neočekává.
Z těchto důvodů byl přijat závěr, že uživatelé budou s největší pravděpodobností schopni přenést značnou část zvýšení nákladů na své zákazníky, takže odhadovaný dopad antidumpingových opatření na jejich ziskovost by měl být ve skutečnosti mnohem omezenější než ve scénáři nejhoršího případu.
(128) Za druhé je třeba poznamenat, že i kdyby nebylo možné cenové zvýšení ani částečně přenést, což není realistická hypotéza, dopad na ziskovost výše uvedených čtyř spolupracujících uživatelů by se nezdál neúměrným.
Dva z uživatelů by byli stále ziskoví i v případě nejhoršího scénáře.
Jeden ze spolupracujících výrobců, u něhož by byl odhadovaný dopad jakéhokoliv antidumpingového opatření lehce vyšší než 1 %, již během období šetření zaznamenal významné ztráty, které nebyly spojeny s antidumpingovými opatřeními.
Jakékoliv cenové zvýšení způsobené antidumpingovými cly by proto nemělo významný dopad na jeho podnikatelskou činnost.
Poslední uživatel disponoval značnou hrubou marží, tj. více než 30 %, a proto se očekává, že může, přinejmenším částečně, sám absorbovat jakékoliv cenové zvýšení vyvolané uložením antidumpingových cel.
(129) Jak je uvedeno ve 125. bodě odůvodnění, výše uvedená zjištění odrážejí situaci uživatelů představujících téměř 70 % celkového dovozu z dotčených zemí a přibližně 40 % spotřeby Společenství.
Šetření rovněž zahrnovalo odlišné typy uživatelů, tj. reprezentující odlišná výrobní odvětví, využívající PTFE ve formě částic přímo nebo v polotovarech, kteří z dotčených zemí dováželi buď velká, anebo naopak velmi omezená množství.
Mělo se proto za to, že by výše uvedená zjištění mohla být považována do velké míry za reprezentativní.
Je rovněž třeba poznamenat, že jak je uvedeno ve 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dopad antidumpingových cel na určité uživatele je zanedbatelný s ohledem na skutečnost, že PTFE ve formě částic představuje spíše nízký podíl jejich celkových nákladů.
(130) Navíc je třeba poznamenat, že všichni spolupracující uživatelé do značné míry podnikají mimo Společenství.
24,6 % objemu prodeje uživatelů je skutečně vyváženo mimo Společenství.
Z toho vyplývá, že by vnitřní režim zpracování těmto uživatelům dovoloval zpětně požadovat vyplacení antidumpingových cel uvalených na dovážený PTFE ve formě částic nebo se vyhnout jejich placení.
Tato část podnikání uživatelů tudíž nebude opatřeními dotčena.
(131) Při zvažování možných účinků opatření na uživatele je rovněž třeba poznamenat, že jejich současná finanční situace je částečně způsobena nespravedlivou hospodářskou soutěží, která je výsledkem existence dumpingového dovozu.
To je třeba vzít v úvahu při vyvažování možného nepříznivého dopadu opatření na uživatele oproti kladným účinkům na jiné zúčastněné strany, zejména výrobní odvětví Společenství.
(132) Na základě všech výše uvedených důvodů se dochází k závěru, že pravděpodobný účinek opatření na uživatele nebude nepřiměřený.
Proto byl přijat závěr, že uvalení konečných antidumpingových cel nebude proti zájmu Společenství.
2. Dovoz polotovarů a hotových výrobků
(133) Někteří uživatelé rovněž tvrdili, že budou muset čelit narušení hospodářské soutěže ve vztahu k výrobcům polotovarů a hotových výrobků v dotčených zemích, kteří nepodléhají antidumpingovým clům, zejména proto, že tito výrobci už nebudou do Společenství vyvážet PTFE ve formě částic, ale polotovary a hotové výrobky.
V důsledku toho by museli uživatelé ve Společenství přemístit část svého podnikání mimo Evropské společenství, aby měli přístup k levnější surovině.
(134) Pokud jde o polotovary a hotové výroby, bylo zjištěno, že nebezpečí zvýšení dovozu levných polotovarů a hotových odběratelských výrobků z dotčených zemí bezprostředně nehrozí.
Na základě dostupných informací, tj. zejména známého kvalitativního rozdílu mezi dováženým PTFE ve formě částic z dotčených zemí a PTFE ve formě částic vyráběného výrobním odvětvím Společenství, nejsou ani ruští, ani čínští výrobci v současné době schopni vyrábět celou škálu výrobků vyráběnou uživateli ve Společenství, v důsledku nedostatku nezbytného technického know-how.
Řada stran zaznamenala, že know-how ruských a čínských výrobců i kvalita jejich výrobků neustále roste a že uložení konečných antidumpingových cel by tento proces ještě urychlilo, protože by bylo podnětem k přesunutí výroby polotovarů a hotových výrobků do těchto zemí, kde je PTFE ve formě částic možné získat za nižší ceny.
Je třeba uvést, že podle některých subjektů na trhu se zdá, že dovoz polotovarů z dotčených zemí má skutečně zvyšující se tendenci.
Neexistuje ale důkaz o tom, že by kvalita dovážených výrobků byla srovnatelná s kvalitou výrobků vyráběných a prodávaných na trhu Společenství, a že by tedy docházelo k větší konkurenci a nebezpečí většího dovozu polotovarů a hotových výrobků.
(135) Tvrzení, že by u zpracovatelských činností byl skutečně zvažován přesun mimo Společenství nebo že by se výrobci přeorientovali na více zpracované výrobky, nebylo podloženo dostatečnými důkazy.
Šetření rovněž odhalilo, že někteří uživatelé investovali do svého výrobního postupu ve Společenství teprve nedávno, což naznačuje, že by přemístění těchto výrobních zařízení bylo vysoce nepravděpodobné.
3. Zaměstnanost
(136) Bylo rovněž namítáno, že zpracovatelské odvětví zaměstnává mnohem více lidí než výrobci PTFE ve formě částic ve Společenství a že by tato pracovní místa v případě uložení antidumpingových opatření byla ohrožena.
(137) Šetření odhalilo, že informace předložené dotčenými uživateli a organizacemi dovozců v souvislosti se zaměstnaností byly do značné míry zveličené.
Navíc by uložením antidumpingových cel byla přímo ohrožena pouze část těchto pracovních míst.
Rovněž je třeba poznamenat, že výroba PTFE ve formě částic je náročnější spíše z hlediska kapitálu, zatímco výroba polotvarů nebo hotových výrobků spíše z hlediska pracovní síly.
Přímé srovnání mezi počtem pracovních míst ve výrobním odvětví PTFE ve formě částic a odběratelském výrobním odvětví proto není vhodné.
Navíc je třeba zmínit, že by byla ohrožena i některá pracovní místa u výrobců a dodavatelů ve Společenství, kteří nejsou žadateli.
Jak již bylo uvedeno výše, výrobci ve Společenství, kteří nejsou žadateli, od počátku posuzovaného období ztratili významný podíl na trhu.
Navíc je počet uživatelů, a tím i pracovních míst ve Společenství, také plně či částečně závislý na dodávce z výrobního odvětví Společenství a od výrobců ve Společenství, kteří nejsou žadateli.
Pokud by tedy zmizelo výrobní odvětví Společenství, byla by tato pracovní místa ohrožena stejným způsobem.
4. Nedostatek nabídky
(138) Řada stran rovněž znovu opakovala, že by uložení konečných cel vedlo k nedostatku nabídky, protože by bránilo vyvážejícím výrobcům z ČLR a Ruska ve vývozu jejich výrobků do Společenství a výrobní odvětví Společenství by nemělo dostatečnou kapacitu pro uspokojení poptávky ve Společenství.
Rovněž bylo namítáno, že i kdyby výrobní odvětví Společenství mělo teoreticky kapacitu zvýšit svou výrobu PTFE, nebylo by to z ekonomického hlediska zajímavé, neboť výroba PTFE ve formě částic by byla méně zisková než výroba jiných fluoropolymerů.
Objevilo se tvrzení, že jiné zdroje, například Japonsko a USA, by nebyly vhodnou alternativou, protože dovozní ceny z těchto zemí zůstávají vysoké.
Dále bylo uváděno, že nedostatek na trhu Společenství se ještě zhorší očekávaným zvýšením poptávky na trhu Společenství.
Na druhé straně by pro určitá méně náročná upotřebení výrobek vyráběný ve Společenství svými parametry překračoval požadovanou specifikaci a byl by příliš drahý na to, aby byl pro tato upotřebení používán.
Kromě toho byla vznesena námitka, že by se produkt z reaktoru ve tvaru kuliček ve Společenství vůbec neprodával, neboť předspékané kvalitativní třídy jsou ve Společenství vyráběny pouze v omezených množstvích, a proto jsou uživatelé závislí na dovozu z dotčených zemí.
(139) Je třeba připomenout, že kapacita výrobního odvětví Společenství je 9200 tun při 80 % využití kapacity.
Objem prodeje během období šetření byl asi 4845 tun.
Z toho vyplývá, že výrobci podávající žádost budou schopni prodat dalších 4355 tun obdobného výrobku, což je 85 % celkového dovozu z dotčených zemí.
Argument, že by výrobní odvětví Společenství tuto volnou kapacitu nevyužilo k výrobě PTFE ve formě částic z důvodu nízkého ziskového rozpětí prodeje tohoto výrobku, musel být odmítnut.
Tento argument nebyl totiž podložen žádným důkazem.
Nízká ziskovost prodeje PTFE ve formě částic výrobního odvětví Společenství byla navíc způsobena dumpingovým dovozem, který se uskutečňoval za značně nižší ceny, než jsou ceny výrobního odvětví Společenství, a způsoboval tak velký cenový tlak.
Uložením konečného antidumpingového cla by se ceny na trhu Společenství měly vrátit na původní úroveň, což by mělo mít rovněž příznivý účinek na ziskovost.
(140) Pokud jde o produkt z reaktoru ve tvaru kuliček, bylo zjištěno, že se během období šetření dovezla pouze velmi omezená množství.
Podobně byl i dovoz předspékaných kvalitativních tříd během období šetření velmi omezený, z čehož vyplývá, že si předspékané kvalitativní třídy vyrábějí uživatelé sami.
Bylo zjištěno, že přinejmenším dva výrobci ve Společenství jsou schopni předspékané kvalitativní třídy vyrábět.
A jak již bylo uvedeno výše, i výrobní odvětví Společenství prodávalo během období šetření kvalitativní třídy "nesplňující technické parametry", které jsou srovnatelné s třídami nízké kvality z ČLR a Ruska.
(141) Jsou také k dispozici jiné zdroje, jako například Japonsko a USA.
Argument, že dovozní ceny z těchto zemí jsou vyšší než ceny ze zemí, které jsou předmětem šetření, a že PTFE ve formě částic z Japonska a USA by proto nebyl vhodnou alternativou, nemůže být přijat, protože cílem antidumpingových cel je právě odstranit poškozující účinek dumpingu a obnovit spravedlivé podmínky hospodářské soutěže.
(142) Dále se připomíná, že účelem jakéhokoliv antidumpingového opatření není v žádném případě zamezit výrobkům z dotčených zemí přístup na trh Společenství, ale spíše obnovit rovné podmínky, které byly narušeny nespravedlivými obchodními postupy.
Proto PTFE ve formě částic, včetně typů výrobků, o nichž se tvrdilo, že jich bude nedostatek, může z dotčených zemí nadále vstupovat na trh Společenství, třebaže na vyšších cenových úrovních.
(143) Na základě výše uvedených úvah a dalších prvků obsažených ve 139. až 153. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se přijímá závěr, že neexistují žádné závažné důvody pro neuložení antidumpingových opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a ČLR.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(144) Na základě metodiky stanovené ve 154. až 159. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byla vypočítána úroveň pro odstranění újmy za účelem stanovení úrovně opatření, která mají být s konečnou platností uložena.
(145) Jeden ruský vyvážející výrobce tvrdil, že úprava rozdílů v úrovni obchodu by měla být založena na informacích poskytnutých plně spolupracujícím dovozcem, jež není ve spojení, který představoval většinu jeho dovozu.
Přestože informace o tomto dovozci byly ověřeny na místě, nemohly být kupní ceny a následně ani ziskové rozpětí tohoto dovozce, který není ve spojení, spolehlivě určeny kvůli jeho vysoce složité struktuře prodeje, jež zahrnuje řadu různých společností, od nichž nebyly k dispozici žádné informace, a tyto údaje proto nebyly použity.
Alternativně tento vyvážející výrobce tvrdil, že za účelem výpočtu úpravy úrovně obchodu měla být dovozní cena CIF porovnána s cenou opětovného prodeje uplatňovanou dotčeným dovozcem ve Společenství.
Bylo však zjištěno, že by tato metodika nevedla ke spolehlivějším výsledkům než metodika použitá pro prozatímní určení.
Dostupné informace, zejména auditované účty dovozce, potvrdily, že odhady učiněné v prozatímních určeních byly přiměřené.
(146) Oba ruští vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že srovnání jejich vývozní ceny s cenou nezpůsobující újmu mělo být provedeno pro každý typ výrobku zvlášť.
Zejména bylo namítáno, že dražší specializované typy vyráběné výrobním odvětvím Společenství měly být z výpočtu úrovně pro odstranění újmy vyloučeny.
V této souvislosti se připomíná, že jak je naznačeno v 28. až 40. bodě odůvodnění, musí být zjištění pro oba ruské vyvážející výrobce založena na dostupných skutečnostech v souladu s článkem 18 základního nařízení.
Protože nebyly k dispozici žádné spolehlivé údaje pro jednotlivé typy výrobku, bylo určení vývozní ceny těchto vyvážejících výrobců založeno na údajích zaznamenaných Eurostatem.
Jak je navíc zmíněno v 9. a 55. bodě odůvodnění, měl dovážený PTFE po následném zpracování podobnou kvalitu jako PTFE vyráběný výrobním odvětvím Společenství a mohl být použit pro téměř všechna upotřebení, včetně těch vysoce specializovaných.
Tato připomínka proto musela být odmítnuta.
(147) Řada stran namítala, že úroveň zisku ve výši 9,3 % použitá pro výpočet prozatímního rozpětí cenového podbízení je příliš vysoká.
Zejména bylo namítáno, že je třeba vzít v úvahu fakt, že trh PTFE ve formě částic se zmenšuje, výrobní náklady se zvyšují, a výrobní odvětví Společenství by při neexistenci dumpingového dovozu proto nebylo schopno dosáhnout zisku 9,3 %.
Namísto toho bylo navrženo použití ziskového rozpětí ve výši 5 %.
(148) V tomto ohledu se znovu připomíná, že ziskové rozpětí ve výši 9,3 % bylo založeno na skutečných a ověřených údajích předložených výrobci Společenství, tj. na důkazech, které prokazovaly, že zisku ve výši 9,3 % bylo předtím, než na trh Společenství začaly pronikat dumpingový dovoz, skutečně dosahováno.
Rovněž se připomíná, že, jak je uvedeno ve 112. bodě odůvodnění, výrobní náklady během posuzovaného období klesly.
Protože nejsou k dispozici žádné nové informace, metodika použitá pro stanovení rozpětí újmy, jak je popsáno ve 156. až 159. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzuje.
2. Konečná cla
(149) S ohledem na výše uvedená ustanovení se má za to, že konečné antidumpingové clo by mělo být uvaleno na úrovni zjištěného dumpingového rozpětí, ale nemělo by být vyšší než rozpětí újmy vypočtené v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení.
(150) Navrhované konečné celní sazby vyjádřené jako procentní podíl ceny CIF na hranice Společenství, cla nezaplacena, jsou:
Vyvážející země _BAR_ Rozpětí odstraňující újmu _BAR_ Dumpingové rozpětí _BAR_ Navrhované antidumpingové clo _BAR_
ČLR _BAR_ 55,5 % _BAR_ 99,7 % _BAR_ 55,5 % _BAR_
Rusko _BAR_ 40,0 % _BAR_ 36,6 % _BAR_ 36,6 % _BAR_
(151) Aby se zajistilo správné prosazování antidumpingového cla, neměla by se zbytková úroveň cla vztahovat pouze na nespolupracujícího vývozce, ale také na ty společnosti, které během období šetření neprováděly žádný vývoz. Ovšem společnosti, které neprováděly žádný vývoz, se vyzývají, aby po splnění požadavků čl.
11 odst. 4 druhého pododstavce základního nařízení předložily žádost o přezkum podle tohoto článku a nechaly si svou situaci individuálně prošetřit.
3. Závazky
(152) Jeden čínský vyvážející výrobce, kterému nebyl udělen status tržního hospodářství ani individuální zacházení, projevil zájem o nabídnutí závazku.
Komise ale obvykle nepřijímá nabízené závazky od společností, kterým nebyl udělen statut tržního hospodářství, ani individuální zacházení, protože v těchto případech nelze stanovit žádné individuální dumpingové rozpětí.
Navíc šetření odhalilo, že účty dotčené společnosti nebyly spolehlivé, a sledování takového závazku by se proto ukázalo jako neproveditelné.
(153) Oba ruští vyvážející výrobci rovněž nabídli přijetí závazku.
Nicméně, jak stanoví 28. až 35. bod odůvodnění, zjištění pro oba vyvážející výrobce musela být prováděna na základě dostupných údajů.
Připomíná se, že dané společnosti poskytly zavádějící informace, pokud jde o některé aspekty šetření, které měly vliv na správnost údajů a spolehlivost jejich spolupráce.
Proto Komise není přesvědčena o tom, že by závazek těchto společností mohl být účinně sledován, a nabídky proto byly zamítnuty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz takzvaného polytetrafluorethylenu (PTFE) ve formě částic obsahujícího nejvýše 3 % jiné monomerové jednotky než tetrafluorethylenu, bez plniv, ve formě prášku nebo granulí, kromě mikronizovaných materiálů (například fluoropolymerový mikroprášek, jak jej definuje norma ASTM D5675-04), kódu KN ex39046100 (kód TARIC 3904610050) a pocházejícího z Ruska a ČLR.
Výše uvedený popis výrobku se vztahuje rovněž na výrobky prezentované jako nativní polymer ("produkt z reaktoru ve tvaru kuliček") v mokré či suché formě.
2. Sazba konečného antidumpingového cla platná pro čistou cenu franco hranice Společenství před proclením činí pro výrobky popsané v odstavci 1:
Země _BAR_ Celní sazba _BAR_
ČLR _BAR_ 55,5 % _BAR_
Rusko _BAR_ 36,6 % _BAR_
3. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
Částky zajištěné pomocí prozatímních antidumpingových cel podle nařízení Komise (ES) č. 862/2005 o dovozu takzvaného polytetrafluorethylenu (PTFE) ve formě částic obsahujícího nejvýše 3 % jiné monomerové jednotky než tetrafluorethylenu, bez plniv, ve formě prášku nebo granulí, kromě mikronizovaných materiálů a jeho nativního polymeru ("produkt z reaktoru ve tvaru kuliček") jak v mokré, tak suché formě kódu KN ex39046100 (kód TARIC 3904610050) pocházejících z Ruska a ČLR, budou vybrány v celní sazbě uložené s konečnou platností.
Částky zajištěné nad rámec konečné sazby antidumpingových cel budou uvolněny.
Jestliže jsou konečná cla vyšší než cla prozatímní, budou s konečnou plaností vybírány pouze částky zajištěné na úrovni prozatímních cel.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1988/2005
ze dne 7. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1989/2005
ze dne 7. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1164/2005 o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob polské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Za účelem prodloužení nabídky až do 28. června 2006 bylo pozměněno nařízení Komise (ES) č. 1164/2005 [2].
(2) V rámci tohoto prodloužení však nebyly upřesněny týdny počínaje 26. říjnem 2005, během nichž se žádné nabídkové řízení nekoná.
Hospodářské subjekty by proto mohly během uvedených týdnů předkládat v dobré víře nabídky, i když není stanoveno žádné zasedání řídícího výboru.
(3) Je proto nezbytné vyloučit až do 28. června 2006 týdny, během nichž se nebude konat žádné nabídkové řízení.
(4) Vzhledem k předvídatelným potřebám trhu a k množství, které má k dispozici polská intervenční agentura, informovalo Polsko Komisi o záměru své intervenční agentury zvýšit množství, které je předmětem nabídkového řízení, o 65197 tun.
S ohledem na situaci na trhu je vhodné žádosti Polska vyhovět.
(5) Nařízení (ES) č. 1164/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1164/2005 se mění takto:
1. V článku 1 se množství "90000" tun nahrazuje množstvím "155197" tun.
2. V čl. 4 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. srpna 2005, 17. srpna 2005, 31. srpna 2005, 28. prosince 2005, 12. dubna 2006 a 24. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1990/2005
ze dne 7. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1165/2005 o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob maďarské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Za účelem prodloužení lhůty pro nabídky až do 28. června 2006 bylo pozměněno nařízení Komise (ES) č. 1165/2005 [2].
(2) V rámci tohoto prodloužení však nebyly počínaje 26. říjnem 2005 upřesněny týdny, během nichž se žádné nabídkové řízení nekoná.
Hospodářské subjekty by proto mohly během uvedených týdnů předkládat v dobré víře nabídky, i když není stanoveno žádné zasedání řídícího výboru.
(3) Je proto nezbytné vyloučit až do 28. června 2006 týdny, během nichž se nebude konat žádné nabídkové řízení.
(4) Nařízení (ES) č. 1165/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1165/2005 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. srpna 2005, 17. srpna 2005, 31. srpna 2005, 28. prosince 2005, 12. dubna 2006 a 24. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1991/2005
ze dne 7. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1166/2005 o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob francouzské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Za účelem prodloužení lhůty pro nabídky až do 28. června 2006 bylo pozměněno nařízení Komise (ES) č. 1166/2005 [2].
(2) V rámci tohoto prodloužení však nebyly upřesněny týdny počínaje 26. říjnem 2005, během nichž se žádné nabídkové řízení nekoná.
Hospodářské subjekty by proto mohly během uvedených týdnů předkládat v dobré víře nabídky, i když není stanoveno žádné zasedání řídícího výboru.
(3) Je proto nezbytné vyloučit až do 28. června 2006 týdny, během nichž se nebude konat žádné nabídkové řízení.
(4) Nařízení (ES) č. 1166/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1166/2005 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. srpna 2005, 17. srpna 2005, 31. srpna 2005, 28. prosince 2005, 12. dubna 2006 a 24. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1992/2005
ze dne 7. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1168/2005 o zahájení stálého nabídkového řízení na další prodej kukuřice na trhu Společenství ze zásob rakouské intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Za účelem prodloužení lhůty pro nabídky až do 28. června 2006 bylo pozměněno nařízení Komise (ES) č. 1168/2005 [2].
(2) V rámci tohoto prodloužení však nebyly upřesněny týdny počínaje 26. říjnem 2005, během nichž se žádné nabídkové řízení nekoná.
Hospodářské subjekty by proto mohly během uvedených týdnů předkládat v dobré víře nabídky, i když není stanoveno žádné zasedání řídícího výboru.
(3) Je proto nezbytné vyloučit až do 28. června 2006 týdny, během nichž se nebude konat žádné nabídkové řízení.
(4) Nařízení (ES) č. 1168/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1168/2005 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Lhůta pro předložení nabídek pro následující dílčí nabídková řízení uplyne každou středu v 15:00 hodin (bruselského času), s výjimkou dnů 3. srpna 2005, 17. srpna 2005, 31. srpna 2005, 28. prosince 2005, 12. dubna 2006 a 24. května 2006, neboť během těchto týdnů se žádné nabídkové řízení nekoná."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1993/2005
ze dne 7. prosince 2005,
kterým se upravuje podle čl. 15 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 vývozní náhrada pro slad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 18 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1680/78 ze dne 17. července 1978, kterým se upravuje vývozní náhrada pro slad stanovená v čl. 16 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2727/75 [2], bylo podstatně změněno [3]. Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2) Pro vývoz sladu z ječmene, který se uskuteční během tří prvních měsíců hospodářského roku s náhradou stanovenou předem do 1. července, stanoví čl. 15 odst. 4 nařízení (ES) č. 1784/2003 podmínky, za kterých se náhrada stanovená předem upraví.
(3) Má-li se tato úprava provést, je nutné ujistit se, že slad z ječmene, vyvezený během tří prvních měsíců hospodářského roku, byl na konci předcházejícího hospodářského roku ve skladu nebo byl vyroben z ječmene v té době skladovaného.
Je proto nezbytné přistoupit ke kontrole množství ječmene a sladu, která jsou na konci dotčeného hospodářského roku ve skladu.
Kontroly by měly být zajištěny příslušným orgánem každého členského státu, a tento orgán je zodpovědný za přijetí veškerých nezbytných opatření, která zaručí, že jsou dodržována ustanovení Společenství týkající se úpravy vývozních náhrad pro slad v daném období.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ustanovení tohoto nařízení se použijí pro slad nebo ječmen, které jsou ve skladu na konci hospodářského roku, které jsou vyvezeny v podobě sladu během prvních tří měsíců následujícího hospodářského roku na základě licence, pro kterou byla náhrada stanovena předem do 1. července.
2. Pro účely stanovení dne vývozu je třeba vycházet z data, kterým je den splnění celních formalit podle čl. 24 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4].
Článek 2
1. Aby se na vývozní náhradu pro slad z ječmene vztahovala úprava podle čl. 15 odst. 4 nařízení (ES) č. 1784/2003, musí vývozce:
a) v případě, že byl slad vyroben z ječmene, který byl na konci hospodářského roku ve skladu, poskytnout příslušnému orgánu členského státu, jenž náhradu vyplácí, doklady potvrzující:
i) že ječmen pochází ze skladu přihlášeného v souladu s článkem 3 u příslušného orgánu členského státu, na jehož území se nachází,
ii) že slad byl vyvezen po 30. červnu a do 1. října dotčeného roku;
b) jedná-li se o slad, který byl na konci hospodářského roku ve skladu, poskytnout příslušnému úřadu členského státu, jenž náhradu vyplácí, doklady potvrzující:
i) že slad pochází ze skladu přihlášeného v souladu s článkem 3 u příslušného orgánu členského státu, na jehož území se nachází,
ii) že byl slad vyvezen po 30. červnu a do 1. října dotčeného roku.
2. Doklad podle odst. 1 písm. a) bodu i) a písm. b) bodu i) se uloží u příslušného orgánu, jenž náhradu vyplácí.
Článek 3
1. Držitel zásob sladu nebo ječmene, které lze s upravenou náhradou vyvézt v podobě sladu, zašle nejpozději do tří pracovních dnů v červenci dotčeného roku doporučeným dopisem nebo elektronickou poštou příslušnému členskému státu, na jehož území se sklad nachází, prohlášení a označí v něm výše uvedené sklady sladu a ječmene, které má v držení k 30. červnu.
Toto prohlášení musí obsahovat alespoň údaje uvedené v příloze I.
2. Jsou-li splněny podmínky podle odstavce 1, vydá příslušný orgán na žádost zájemce jedno nebo více osvědčení, v nichž uvede, že vyvážené výrobky byly na konci předcházejícího hospodářského roku skutečně ve skladu, a může se na ně proto vztahovat úprava náhrady podle čl. 15 odst. 4 nařízení (ES) č. 1784/2003.
Osvědčení mohou být vydána nejvýše pro množství, která jsou uvedena v prohlášení podle odstavce 1.
Na žádost zájemce může být vydané osvědčení nahrazeno dílčími osvědčeními.
Článek 4
1. Příslušný orgán každého členského státu:
a) provede nezbytné kontroly zásob a jejich pohybu na svém území;
b) přijme všechna doplňková opatření, která jsou nezbytná pro zohlednění zvláštních podmínek na jeho území, a zejména stanoví lhůty, během nichž budou zásoby a jejich pohyb kontrolovány.
2. Členské státy zašlou Komisi nejpozději do 31. prosince dotčeného roku písemnou zprávu o používání tohoto nařízení, přičemž uvedou množství ječmene a sladu, která jsou na konci hospodářského roku ve skladu, a vyvezená množství sladu, na něž se ustanovení tohoto nařízení vztahují.
3. V každém členském státě je příslušným orgánem intervenční agentura nebo jakýkoliv jiný subjekt určený členským státem.
Článek 5
Nařízení (EHS) č. 1680/78 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1994/2005
ze dne 7. prosince 2005,
kterým se stanoví základní produkty, na něž se neposkytuje platba vývozní náhrady předem
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 18 první pododstavec uvedeného nařízení a na odpovídající ustanovení ostatních nařízení o společné organizaci trhů v odvětví zemědělských produktů,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 565/80 ze dne 4. března 1980 o platbách vývozních náhrad předem, pokud jde o zemědělské produkty [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1618/81 ze dne 17. června 1981, kterým se stanoví základní produkty, na něž se neposkytuje platba vývozní náhrady předem [3], bylo několikrát podstatně změněno [4].
Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2) Čl. 4 odst. 2 nařízení (EHS) č. 565/80 se vztahuje na zpracované produkty, jakož i na zboží získané ze základních produktů za podmínky, že režim aktivního zušlechťovacího styku není vyloučen pro srovnatelné produkty. Že je třeba stanovit seznam uvedený v článku 8 nařízení (EHS) č. 565/80, definující tyto produkty. Že aktivní zušlechťovací styk je vyloučen pro některé produkty srovnatelné se základními produkty.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanovisky příslušných řídících výborů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Základní produkty, na které se nevztahuje režim uvedený v článku 4 nařízení (EHS) č. 565/80, jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
Tyto základní produkty jsou však vyloučeny pouze tehdy, pokud jsou určeny k použití při zpracování produktů uvedených:
a) v příloze I nařízení (ES) č. 1784/2003, kromě produktů kódu KN 2309 uvedených v této příloze;
b) v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 [5].
Článek 2
Nařízení (EHS) č. 1618/81 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po jeho vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1995/2005
ze dne 7. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1864/2004 o otevření a správě celních kvót pro konzervované houby dovážené ze třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s výrobky zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1864/2004 [2] stanoví dvě období pro podávání žádostí o dovozní licence za rok.
(2) V zájmu snížení administrativní zátěže příslušných orgánů členských států a dovozců by měla být stanovena pouze jedna žádost za rok.
V zájmu zajištění kontinuity dovozů během celého roku by licence měly platit ode dne jejich skutečného vydání do 31. prosince dotčeného roku.
(3) V zájmu lepšího řízení by některá pořadová čísla celních kvót otevřených nařízením (ES) č. 1864/2004 měla být změněna.
Z důvodu jasnosti by všechna měla být uvedena v příloze I uvedeného nařízení.
(4) Nařízení (ES) č. 1864/2004 je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1864/2004 se mění takto:
1. Článek 1 se nahrazuje tímto:
"Článek 1
1. Systém celních kvót je otevřen v souvislosti s dovozem konzervovaných hub rodu Agaricus, které spadají pod kódy KN 07115100, 20031020 a 20031030, (dále jen "konzervované houby") do Společenství, za podmínek stanovených v tomto nařízení.
Objem každé z celních kvót, jejich pořadová čísla a období jejich platnosti jsou uvedeny v příloze I.
2. Sazba valorického cla se stanoví ve výši 12 % pro produkty kódu KN 07115100 a 23 % pro produkty kódů KN 20031020 a 20031030.
Avšak na produkty pocházející z Rumunska a Bulharska se nevztahuje žádné clo."
2. V článku 5 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Licence jsou platné ode dne jejich skutečného vydání ve smyslu čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000 do 31. prosince dotčeného roku."
3. V článku 6 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Pokud jde o dovozy pocházející z Číny a jiných zemí, jestliže není přidělený objem zcela vyčerpán jednou kategorií dovozců, přidělí se zbytek druhé kategorii."
4. Článek 7 se nahrazuje tímto:
"Článek 7
Omezení platná pro žádosti předložené jinými dovozci
1. Celkový objem (čistá hmotnost po odkapání) uvedený v žádosti o licenci pro dovoz konzervovaných hub pocházejících z Číny a/nebo jiných států do Společenství předkládané tradičním dovozcem nesmí přesáhnout 150 % referenčního objemu.
2. Celkový objem (čistá hmotnost po odkapání) uvedený v žádosti o licenci pro dovoz konzervovaných hub pocházejících z Číny a/nebo jiných států do Společenství předkládané novým dovozcem nesmí překročit 1 % celních kvót stanovených pro Čínu a ostatní státy podle přílohy I."
5. V článku 8 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Dovozci předloží své žádosti o licence během prvních pěti pracovních dnů měsíce ledna."
6. V článku 9 se první odstavec nahrazuje tímto:
"Členské státy informují Komisi o objemech, na které byly podány žádosti o licence, nejpozději do desátého pracovního dne měsíce ledna."
7. V čl. 10 odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Pokud se zjistí, že požadovaný objem překračuje dostupný objem, stanoví Komise prostřednictvím nařízení přídělový koeficient pro všechny uvedené žádosti o licenci."
8. V článku 16 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Pokud se zjistí, že žádosti a/nebo prohlášení dovozce pro příslušné orgány členských států jsou nepravdivé, zavádějící nebo nepřesné, pokud se tak nestalo kvůli zcela zřejmé chybě, vyloučí příslušné orgány dotčených členských států daného dovozce ze systému žádostí o licence na další období podávání žádostí podle čl. 8 odst. 2."
9. Příloha I se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 1996/2005
ze dne 7. prosince 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Článek 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování celních kvót s nulovým clem u produktů kódu KN 17011110, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(3) Článek 22 nařízení (ES) č. 1159/2003 otevírá pro dovozy produktů kódu KN 17011110, z Brazílie, Kuby a ostatních třetích zemí celní kvóty s clem 98 EUR/t.
(4) V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 byly v týdnu od 28. listopadu do 2. prosince 2005 příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující množství dodávkové povinnosti dotčené země stanovené podle článku 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 pro preferenční cukr AKT-Indie.
(5) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství a uvést, že bylo dosaženo příslušného limitu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 28. listopadu do 2. prosince 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1997/2005
ze dne 7. prosince 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v odvětví vepřového masa
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2759/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vepřovým masem [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (EHS) č. 2759/75 může být rozdíl mezi cenou produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 daného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií na současnou situaci na trhu v odvětví vepřového masa vede ke stanovení této náhrady níže uvedeným způsobem.
(3) V případě produktů spadajících pod kód KN 02101981 je třeba, aby výše vývozní náhrady zohledňovala kvalitativní povahu jednotlivých produktů spadajících pod tyto kódy a také předpokládaný vývoj výrobních nákladů na světovém trhu.
Je důležité, aby se Společenství nadále podílelo na mezinárodním obchodu, pokud jde o některé typické italské produkty spadající pod kód KN 02101981.
(4) Vzhledem k podmínkám hospodářské soutěže v některých třetích zemích, které jsou tradičně nejdůležitějšími dovozci produktů spadajících pod kódy KN 160100 a 1602, by měla být vývozní náhrada pro tyto produkty stanovena tak, aby zohledňovala tuto situaci.
Je třeba přijmout taková opatření, aby se zajistilo, že se náhrada bude poskytovat pouze pro čistou váhu jedlých látek, s výjimkou čisté váhy kostí případně obsažených v dotyčných polotovarech.
(5) Článek 13 nařízení (EHS) č. 2759/75 stanoví, že situace na světovém trhu či zvláštní požadavky některých trhů mohou vyžadovat, aby se vývozní náhrada pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2759/75 lišila podle místa určení.
(6) Náhradu je třeba stanovit s ohledem na úpravy nomenklatury náhrad dle nařízení Komise (EHS) č. 3846/87 [2].
(7) Náhrady je třeba poskytovat pouze pro produkty, které se mohou volně pohybovat po Společenství.
Aby byl produkt způsobilý pro poskytnutí náhrady, je proto třeba vyžadovat, aby měl označení zdravotní nezávadnosti dle směrnice Rady 64/433/EHS [3], směrnice Rady 94/65/ES [4] a směrnice Rady 77/99/EHS [5].
(8) Řídící výbor pro vepřové maso nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Seznam produktů, pro které se poskytuje vývozní náhrada uvedená v článku 13 nařízení (EHS) č. 2759/75, a výše této náhrady jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Dotyčné produkty musejí být v souladu s příslušnými ustanoveními o označení zdravotní nezávadnosti stanovenými v:
- příloze I kapitole XI směrnice 64/433/EHS,
- příloze I kapitole VI směrnice 94/65/ES,
- příloze B kapitole VI směrnice 77/99/EHS.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1998/2005
ze dne 7. prosince 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin, a kterým se mění nařízení (ES) č. 1484/95
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci [1], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem [2], a zejména na čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2783/75 ze dne 29. října 1975 o společném obchodním režimu pro vaječný albumin a mléčný albumin [3], a zejména na čl. 3 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1484/95 [4] stanovilo prováděcí pravidla k režimu dodatečných dovozních cel a určilo dodatečná dovozní cla v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin.
(2) Z pravidelné kontroly údajů, na jejichž základě se ověřují dovozní ceny v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i dovozní ceny vaječného albuminu, vyplývá nutnost změnit reprezentativní ceny pro dovozy některých produktů s přihlédnutím k cenovým rozdílům podle původu. Je tedy třeba zveřejnit reprezentativní ceny těchto produktů.
(3) Je nezbytné začít používat toto pozměňující nařízení co nejdříve.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 1484/95 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 1999/2005
ze dne 7. prosince 2005,
kterým se stanoví množství, na něž lze podávat žádosti o dovozní licence na období od 1. ledna do 30. června 2006 v rámci celních kvót pro dovoz hovězího masa podle nařízení Rady (ES) č. 1279/98 pro Bulharsko a Rumunsko
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1279/98 ze dne 19. června 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla k celním kvótám hovězího a telecího masa stanoveným v rozhodnutích Rady 2003/286/ES a 2003/18/ES pro Bulharsko a Rumunsko [1], a zejména na čl. 4 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1271/2005 ze dne 1. srpna 2005, kterým se stanoví množství, na něž lze podávat žádosti o dovozní licence na období od července 2005 v rámci celních kvót pro dovoz hovězího a telecího masa podle nařízení Rady (ES) č. 1279/98 pro Bulharsko a Rumunsko [2], stanoví podmínky, za nichž je možné vyhovět žádostem o dovozní licence podaným na období od 1. července do 31. prosince 2005.
(2) V případě produktů z hovězího a telecího masa pocházejících z Bulharska a Rumunska, které je možno dovážet za zvláštních podmínek v období od 1. července do 31. prosince 2005 podle čl. 2 prvního podadstavce nařízení (ES) č.
1279/98, se žádosti o dovozní licence týkaly nižšího množství, než bylo k dispozici. V souladu s druhým pododstavcem uvedeného článku je proto třeba u Bulharska a Rumunska přičíst množství, která nebyla v daném období využita, k množstvím, která jsou k dispozici na následující období.
(3) Množství produktů z hovězího a telecího masa pocházejících z Bulharska a Rumunska, které je možno dovážet za zvláštních podmínek v období od 1. ledna do 30. června 2006, musejí být v souladu s čl. 2 drahým pododstavcem nařízení (ES) č. 1279/98 stanovena s ohledem na dostupná množství, která zbývají z předcházejícího období,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Množství, na něž mohou být předloženy žádosti o dovozní licence na období od 1. ledna do 30. června 2006 v rámci celních kvót pro hovězí a telecí maso uvedených v nařízení (ES) č. 1279/98, jsou uvedena v příloze tohoto nařízení podle země původu a pořadového čísla kvóty.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 8. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2000/2005
ze dne 7. prosince 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro hovězí a telecí maso
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 33 odst. 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 33 nařízení (ES) č. 1254/1999 může být rozdíl mezi cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a jejich cenami v rámci Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 32/82 [2], (EHS) č. 1964/82 [3], (EHS) č. 2388/84 [4], (EHS) č. 2973/79 [5] a (ES) č. 2051/96 [6] stanoví podmínky pro poskytování zvláštních vývozních náhrad pro některé kusy hovězího a telecího masa a některé konzervované produkty z hovězího a telecího masa a podmínky pro poskytování pomoci týkající se některých míst určení.
(3) Použití těchto pravidel a kritérií na předvídatelnou situaci na trhu s hovězím a telecím masem vede ke stanovení níže uvedené náhrady.
(4) Pokud jde o živá zvířata, vývozní náhrady by se z důvodu zjednodušení neměly poskytovat pro kategorie, které v obchodním styku se třetími zeměmi nejsou příliš významné.
Kromě toho s ohledem na obecný zájem o dobré životní podmínky zvířat by se měly co nejvíce omezit vývozní náhrady pro živá jatečná zvířata.
(5) Vývozní náhrady pro taková zvířata by se proto měly poskytovat pouze ve třetích zemích, které z kulturních nebo náboženských důvodů tradičně dovážejí značná množství jatečných zvířat.
(6) Pokud jde o živá plemenná zvířata, vývozní náhrady pro čistokrevný plemenný skot by se měly omezit na jalovice a krávy do 30 měsíců, aby se zabránilo případnému zneužití.
(7) S cílem umožnit uvedení některých produktů Společenství z hovězího a telecího masa na mezinárodní trh by měly být pro některá místa určení poskytnuty vývozní náhrady pro některé produkty kódů KN 0201, 0202 a 160250.
(8) Zavedení vývozních náhrad pro některé kategorie produktů z hovězího a telecího masa se ukázalo být nevýznamné.
To se rovněž týká zavedení těchto náhrad pro některá místa určení, která se nacházejí v těsné blízkosti území Společenství.
Pro takové kategorie by vývozní náhrady již neměly být stanoveny.
(9) Náhrady stanovené v tomto nařízení jsou stanoveny na základě kódů produktů uvedených v nomenklatuře přijaté nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 ze dne 17. prosince 1987, kterým se zavádí nomenklatura zemědělských produktů pro vývozní náhrady [7].
(10) Náhrady pro veškeré zmrazené kusy měly být vyrovnány do výše náhrad pro čerstvé nebo chlazené kusy, jiné než z dospělého skotu samčího pohlaví.
(11) Za účelem posílení kontroly nad produkty kódu KN 160250 by mělo být stanoveno, že pro tyto produkty může být poskytnuta náhrada pouze v případě, že byly vyrobeny v režimu stanoveném v článku 4 nařízení Rady (EHS) č. 565/80 ze dne 4. března 1980 o platbách vývozních náhrad předem, pokud jde o zemědělské produkty [8].
(12) Náhrady by se měly poskytovat jen pro produkty, jejichž volný pohyb ve Společenství je povolen.
Z tohoto důvodu, aby byly produkty způsobilé pro náhradu, měly by povinně nést označení zdravotní nezávadnosti upravené ve směrnici Rady 64/433/EHS ze dne 26. června 1964 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství [9], ve směrnici Rady 77/99/EHS ze dne 21. prosince 1976 o hygienických otázkách obchodu s masnými výrobky ve Společenství [10] a ve směrnici Rady 94/65/ES ze dne 14. prosince 1994, kterou se stanoví požadavky na výrobu a uvádění na trh mletého masa a masných polotovarů [11].
(13) Podle čl. 6 odst. 2 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 1964/82 by se zvláštní náhrada měla snížit, pokud množství vykostěného masa určeného na vývoz představuje méně než 95 %, ale nikoli méně než 85 % celkové hmotnosti vykostěných kusů.
(14) Jednání v rámci evropských dohod mezi Evropským společenstvím a Rumunskem a Bulharskem jsou zaměřena především na liberalizaci obchodu s produkty zahrnutými do společné organizace dotyčného trhu.
Pro tyto dvě země by proto vývozní náhrady měly být zrušeny.
Toto zrušení by však nemělo vést k rozlišeným náhradám pro vývoz do jiných zemí.
(15) Řídící výbor pro hovězí a telecí maso nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Seznam produktů, pro něž se poskytují vývozní náhrady uvedené v článku 33 nařízení (ES) č. 1254/1999, výše těchto náhrad a místa určení jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
2. Produkty musejí splňovat příslušné požadavky na označení zdravotní nezávadnosti podle:
- kapitoly XI přílohy I směrnice 64/433/EHS,
- kapitoly VI přílohy B směrnice 77/99/EHS,
- kapitoly VI přílohy I směrnice 94/65/ES.
Článek 2
V případě uvedeném v čl. 6 odst. 2 třetím pododstavci nařízení (EHS) č. 1964/82 se výše náhrady pro produkty kódu produktu 0201 30 00 9100 snižuje o 10 EUR/100 kg.
Článek 3
Skutečnost, že pro Rumunsko a Bulharsko nejsou stanoveny žádné vývozní náhrady, nebude považována za důvod k rozlišení náhrad.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost 8. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2001/2005
ze dne 8. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2002/2005
ze dne 8. prosince 2005,
kterým se opravují nařízení (ES) č. 1735/2005, (ES) č. 1740/2005 a (ES) č. 1750/2005 o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1735/2005 [2], (ES) č. 1740/2005 [3] a (ES) č. 1750/2005 [4] stanoví standardní dovozní hodnoty pro určování vstupní ceny určitých druhů ovoce a zeleniny.
(2) Ověřením se zjistilo, že příloha těchto nařízení obsahuje chybu.
Uvedená nařízení by proto měla být opravena.
(3) Nařízení (ES) č. 3223/94 v čl. 4 odst. 3 stanoví, že pokud pro produkt určitého původu není v platnosti žádná standardní dovozní hodnota, použije se průměr standardních dovozních hodnot. Je proto třeba přepočítat tento průměr, pokud dojde k opravě jedné ze standardních dovozních hodnot, které jsou jeho složkou.
(4) Dotčená strana musí požádat o použití opravené standardní dovozní hodnoty, aby se zpětně neocitla v nevýhodě,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty pro určité produkty uvedené v příloze nařízení (ES) č. 1735/2005, (ES) č. 1740/2005 a (ES) č. 1750/2005 se nahrazují standardními dovozními hodnotami uvedenými v tabulce v příloze.
Článek 2
Na žádost zúčastněné strany celní úřad, kde došlo k vyúčtování, provede částečnou úhradu celních poplatků pro produkty pocházející z dotčených třetích zemí a propuštěné do volného oběhu během období, kdy se použijí opravená nařízení.
Žádosti o náhradu s připojeným prohlášením o propuštění do volného oběhu pro příslušný dovoz musejí být podány nejpozději poslední den třetího měsíce po vstupu v platnost tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2003/2005
ze dne 8. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 447/2004, pokud jde o následné hodnocení programu SAPARD
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 32 odst. 5 a čl. 33 odst. 5 tohoto aktu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 12 nařízení Komise (ES) č. 2759/1999 ze dne 22. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1268/1999 o podpoře Společenství pro předvstupní opatření v oblasti zemědělství a rozvoje venkova v kandidátských zemích střední a východní Evropy v předvstupním období [1], musí být následné hodnocení programu SAPARD provedeno nejpozději tři roky po skončení programového období.
(2) Musí být zajištěno, aby se tato hodnocení mohla provádět a financovat po roce 2006, tedy po období způsobilosti podle programu SAPARD v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1268/1999 [2].
(3) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 447/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví pravidla pro usnadnění přechodu z podpory podle nařízení (ES) č. 1268/1999 na podporu stanovenou nařízeními (ES) č. 1257/1999 a č. 1260/1999 pro Českou republiku, Estonsko, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Polsko, Slovinsko a Slovensko [3], by proto měl být změněn, aby zahrnoval následné hodnocení programu SAPARD.
(4) Nařízení (ES) č. 447/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro zemědělské struktury a rozvoj venkova,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 3 nařízení (ES) č. 447/2004 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Následná hodnocení příslušného programu SAPARD stanovená v článku 12 nařízení Komise (ES) č. 2759/1999 [4], jakož i platby za projekty, pro něž jsou rozpočtové položky podle nařízení (ES) č. 1268/1999 vyčerpány nebo jsou nedostatečné, mohou být zahrnuty do programů rozvoje venkova na období 2004 až 2006 podle nařízení (ES) č. 1257/1999 a financovány záruční sekcí EZOZF.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2004/2005
ze dne 8. prosince 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 9. prosince 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2005/2005
ze dne 8. prosince 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2006/2005
ze dne 8. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 14. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1138/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1138/2005 ze dne 15. července 2005, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2005/06, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1138/2005 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 14. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1138/2005 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 37,360 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2007/2005
ze dne 8. prosince 2005
o dovozních licencích pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí a telecí maso vysoké kvality
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 936/97 ze dne 27. května 1997 o otevření a správě celních kvót pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality a pro zmrazené buvolí maso [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 4 a 5 podmínky pro žádosti o udělení dovozních licencí pro maso uvedené v čl. 2 písm. f) tohoto nařízení.
(2) Nařízení (ES) č. 936/97 stanovuje v čl. 2 písm. f) množství čerstvého, chlazeného nebo zmrazeného hovězího a telecího masa vysoké kvality které odpovídá definici stanovené vestejném ustanovení, které může být v období od 1. července 2005 do 30. června 2006 za zvláštních podmínek dovezeno, na 11500 tun.
(3) Je třeba připomenout, že licence, které jsou předmětem tohoto nařízení, mohou být použity po celou dobu jejich platnosti pouze za předpokladu, že splňují podmínky veterinární hygieny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každé žádosti o udělení dovozní licence pro čerstvé, chlazené nebo zmrazené hovězí maso vysoké kvality dle čl. 2 písm. f) nařízení (ES) č. 936/97 podané v období od 1. do 5. prosince 2005 se vyhovuje.
2. Žádosti o licence mohou být v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 936/97 podány během prvních pěti dnů měsíce ledna 2006 pro množství 5902,013 tun.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 11. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2008/2005
ze dne 8. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u kukuřice v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1809/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1809/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené z třetích zemí do Portugalska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3], může Komise rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá maximálnímu snížení dovozního cla, nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 2. do 8. prosince 2005 v rámci nabídkového řízení stanoveného v nařízení (ES) č. 1809/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 21,56 EUR/t pro celkové maximální množství 1000 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2009/2005
ze dne 8. prosince 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2010/2005
ze dne 8. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 2. do 8. prosince 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1058/2005 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 2,97 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2011/2005
ze dne 8. prosince 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1438/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 ze dne 2. září 2005 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2005/2006 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 2. do 8. prosince 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1438/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2012/2005
ze dne 8. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 2 do 8. prosince 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1059/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 7,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 9. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2013/2005
ze dne 9. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2014/2005
ze dne 9. prosince 2005
o vydávání licencí v rámci režimu pro dovoz banánů do Společenství pro banány propuštěné do volného oběhu s celní sazbou podle společného celního sazebníku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1964/2005 ze dne 2. prosince 2005 o celních sazbách pro banány [1], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1964/2005 stanoví od 1. ledna 2006 celní sazbu vztahující se na dovoz banánů kódu KN 08030019 do Společenství.
(2) Zřízení dovozního režimu založeného na uplatnění cla s příslušnou sazbou a souběžné používání celní preference v rámci celní kvóty pro dovoz zboží pocházejícího ze zemí AKT musí být doprovázeno mechanismem pro sledování dovozů, díky němuž by bylo možné se pravidelně seznamovat s množstvím propuštěným do volného oběhu ve Společenství.
Mechanismus založený na vydávání dovozních licencí, jejichž součástí bude složení jistoty zajišťující uskutečnění dovozů, pro něž byly tyto licence vyžádány, představuje vhodný nástroj pro dosažení tohoto cíle.
Je třeba stanovit prováděcí pravidla pro takový mechanismus v případě dovozů, na něž se vztahuje celní sazba podle společného celního sazebníku.
(3) Ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [2], jsou použitelná.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro banány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Propuštění banánů kódu KN 08030019 do volného oběhu s celní sazbou podle společného celního sazebníku podléhá předložení dovozní licence vydané členskými státy každému zájemci, který o ni požádá, bez ohledu na místo jeho usazení ve Společenství.
Vydání dovozní licence je podmíněno složením jistoty v souladu s hlavou III nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 [3], která zaručí dodržení závazku uskutečnit dovoz během doby platnosti licence.
Výše této jistoty činí 15 EUR za tunu.
S výjimkou případů vyšší moci jistota zcela nebo zčásti propadne, jestliže se v uvedené lhůtě dovoz neuskuteční, nebo jestliže se uskuteční pouze částečně.
3. Žádosti o dovozní licence lze podat ve všech členských státech.
4. Licence se v souladu s čl. 23 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 vydávají bezodkladně.
5. Doba platnosti licence je 3 měsíce.
Článek 2
Členské státy nejpozději do 10. dne každého měsíce informují Komisi o množstvích, pro něž byly během předcházejícího měsíce vydány dovozní licence.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2015/2005
ze dne 9. prosince 2005
o dovozu banánů pocházejících ze zemí AKT v rámci celní kvóty otevřené nařízením Rady (ES) č. 1964/2005 o celních sazbách pro banány během ledna a února 2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1964/2005 z dne 29. listopadu 2005 o celních sazbách pro banány [1], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1964/2005 v čl. 1 odst. 2 stanoví, že počínaje dnem 1. ledna 2006 bude každý rok ode dne 1. ledna pro dovoz banánů (kód KN 08030019) pocházejících ze zemí AKT otevřena autonomní celní kvóta 775000 tun čisté hmotnosti podléhající nulové celní sazbě.
(2) Zavedení nástrojů nezbytných pro správu celní kvóty pro dovoz banánů pocházejících ze zemí AKT stanovené nařízením (ES) č. 1964/2005 nelze do 1. ledna 2006 včas uskutečnit.
Komise proto musí přijmout prozatímní opatření pro vydávání dovozních licencí na leden a únor 2006 s cílem zabezpečit zásobování Společenství, zajistit kontinuitu obchodu se zeměmi AKT a zabránit narušení obchodních toků.
Tato opatření se nedotknou pravidel, která budou stanovena později v průběhu roku 2006.
(3) V rámci těchto prozatímních opatření je zapotřebí stanovit vydávání dovozních licencí hospodářským subjektům usazeným ve Společenství, které získaly referenční množství jakožto tradiční hospodářské subjekty, roční přidělení kvóty jakožto netradiční hospodářské subjekty na základě účasti na celních kvótách A/B nebo C uvedených v čl. 18 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [2] nebo jakožto tradiční či netradiční hospodářské subjekty v rámci dodatečného množství stanoveného nařízením Komise (ES) č. 1892/2004 ze dne 29. října 2004 o přechodných opatřeních pro rok 2005 týkajících se dovozu banánů do Společenství v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska [3] a které skutečně v průběhu roku 2005 dovážely banány pocházející ze zemí AKT. Prozatímní povaha těchto opatření neumožňuje přijímat žádosti podané novými hospodářskými subjekty, které nebyly registrovány v předchozích letech.
(4) Přidělení dostupných množství jednotlivým skupinám zúčastněných hospodářských subjektů pro leden a únor 2006 musí vycházet z údajů o zásobování Společenství banány pocházejícími ze zemí AKT v průběhu roku 2005.
Toto zásobování se uskutečnilo v objemu 750000 tun v rámci celní kvóty C pro zboží tohoto původu. V rámci celních kvót A/B pro "všechny třetí země" se uskutečnilo zásobování v objemu 15000 tun.
10000 tun produktů tohoto původu bylo dáno do volného oběhu v nových členských státech.
(5) Hospodářským subjektům, které získaly referenční množství nebo roční přidělení kvóty na rok 2005 v rámci celní kvóty C ve výši 750000 tun, stanovené na základě dovozu banánů pocházejících ze zemí AKT, mohou být licence vydány na základě referenčního množství nebo ročního přidělení kvóty oznámených na rok 2005.
(6) Pro hospodářské subjekty, které získaly referenční množství nebo roční přidělení kvóty na rok 2005 v rámci celních kvót A/B nebo v rámci dodatečného množství stanoveného z důvodu přistoupení nařízením (ES) č. 1892/2004 na základě dovozu produktů pocházejících ze všech třetích zemí, a nikoli pouze produktů pocházejících ze zemí AKT, je třeba stanovit, že k žádostem o vydání licencí musí být přiložen důkaz o skutečném dovozu produktů pocházejících ze zemí AKT během roku 2005.
Je tedy třeba zamezit podávání žádostí týkajících se množství, která nesouvisí s dovozem produktů tohoto původu v roce 2005.
V zájmu správy a kontroly je třeba omezit počet žádostí podaných jedním hospodářským subjektem.
(7) S cílem přispět ke zlepšení plynulosti obchodu a zajistit, aby byla činnost hospodářských subjektů pružnější, je třeba nestanovovat strop pro množství, pro které může být žádost o licenci podána.
(8) Je třeba stanovit, že licence budou vydávány poměrně k požadovanému množství podle metody "souběžného zkoumání".
(9) Z toho důvodu je třeba stanovit potřebná pravidla.
(10) S cílem umožnit včasné podání žádostí o vydání licencí je třeba stanovit, že toto nařízení vstupuje okamžitě v platnost.
(11) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro banány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
Obecná ustanovení
Článek 1
Účel
Toto nařízení stanoví podmínky pro vydávání dovozních licencí pro banány kódu KN 08030019 pocházející ze zemí AKT v rámci celní kvóty uvedené v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1964/2005 na leden a únor 2006.
Článek 2
Dostupná množství pro leden a únor 2006
Pro leden a únor 2006 činí dostupné množství:
- 135000 tun v případě vydávání dovozních licencí hospodářským subjektům uvedeným v hlavě II; pořadové číslo této celní subkvóty je 09.4160,
- 25000 tun v případě vydávání dovozních licencí hospodářským subjektům uvedeným v hlavě III; pořadové číslo této celní subkvóty je 09.4162.
HLAVA II
Hospodářské subjekty registrované na základě celní kvóty C uvedené v čl. 18 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 404/93 pro rok 2005
Článek 3
Podávání žádostí o licence
Pro leden a únor 2006 může každý tradiční hospodářský subjekt C a každý netradiční hospodářský subjekt C, které jsou uvedené v čl. 3 odst. 3 a v čl. 7 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 896/2001 [4] podat jednu nebo více žádostí o vydání dovozní licence do maximální výše:
- referenčního množství stanoveného a oznámeného pro rok 2005 v rámci celní kvóty C podle čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 896/2001, pokud jde o tradiční hospodářský subjekt C,
- množství stanoveného a oznámeného pro rok 2005 v rámci celní kvóty C podle čl. 9 odst. 3 nařízení (ES) č. 896/2001, pokud jde o netradiční hospodářský subjekt C.
Žádosti o licence a licence mají v kolonce 20 označení "licence – nařízení (ES) č. 2015/2005 – hlava II".
HLAVA III
Ostatní hospodářské subjekty
Článek 4
Podávání žádostí o licence
1. Hospodářské subjekty usazené ve Společenství a registrované na základě celních kvót A/B uvedených v čl. 18 odst. 1 nařízení (EHS) č. 404/93 nebo na základě dostatečného množství stanoveného v nařízení (EHS) č. 1892/2004, které v průběhu roku 2005 daly do volného oběhu banány pocházející ze zemí AKT, mohou podat pouze jednu žádost o dovozní licenci v rámci množství stanoveného v čl. 2 druhé odrážce.
2. K žádosti o licenci musí být přiložena kopie licence nebo licencí AGRIM používaných v roce 2005 pro dovoz banánů pocházejících ze zemí AKT a řádně odpočtených, spolu s důkazem o složení jistoty podle hlavy III nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 [5] ve výši 150 EUR za tunu.
3. Žádosti o licence a licence mají v kolonce 20 označení "licence – nařízení (ES) č. 2015/2005 – hlava III".
HLAVA IV
Společná ustanovení
Článek 5
Podávání žádostí
1. Žádosti o dovozní licence se podávají ve dnech 14. a 15. prosince 2005 na příslušných úřadech členského státu, který stanovil referenční množství, pokud jde o tradiční hospodářský subjekt, a na úřadech členského státu, kde je hospodářský subjekt registrován, pokud jde o netradiční hospodářský subjekt, spolu s důkazem o složení jistoty podle hlavy III nařízení (EHS) č. 2220/85 ve výši 150 EUR za tunu.
2. Žádosti, které nesplňují podmínky uvedené v článcích 3 a 4, jsou nepřijatelné.
Článek 6
Vydávání licencí
1. Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 19. prosince 2005 celkové množství, pro které byly podány přijatelné žádosti o licence, s rozlišením mezi hospodářskými subjekty uvedenými v hlavě II a hospodářskými subjekty uvedenými v hlavě III.
2. S ohledem na sdělení uvedená v odstavci 1 a na základě množství stanovených v článku 2 Komise v případě potřeby stanoví koeficient snížení, který se použije pro každou žádost o licenci podanou hospodářskými subjekty uvedenými v hlavě II, a koeficient snížení, který se použije pro každou žádost o licenci podanou hospodářskými subjekty uvedenými v hlavě III.
3. Příslušné úřady vydají dovozní licence a v případě potřeby bezodkladně použijí koeficienty snížení uvedené v odstavci 2.
4. Pokud je v případě uplatnění odstavce 3 vydána licence na nižší množství, než je požadované množství, pak se neprodleně uvolní jistota uvedená v čl. 4 odst. 3 pro nepřidělené množství.
HLAVA V
Závěrečná ustanovení
Článek 7
Doba platnosti a odpočet licencí
1. Dovozní licence platí pro propuštění do volného oběhu od 1. ledna 2006 do 7. dubna 2006.
2. Množství, pro která byly licence použity podle tohoto nařízení, budou zohledněna při správě celní kvóty stanovené v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1964/2005 a případně odečtena od kvót, jež budou později přiděleny hospodářským subjektům na rok 2006 v rámci správy této celní kvóty.
Článek 8
Sdělení
Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 31. ledna 2006 množství, pro která byly vydány licence, s jasným rozlišením množství přidělených hospodářským subjektům uvedeným v hlavě II a hospodářským subjektům uvedeným v hlavě III.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2016/2005
ze dne 9. prosince 2005,
kterým se pro rok 2006 stanoví prováděcí pravidla pro celní kvóty produktů kategorie "baby beef" pocházejících z Chorvatska, Bosny a Hercegoviny, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Srbska a Černé Hory
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 32 odst. 1 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 4 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 2007/2000 ze dne 18. září 2000, kterým se zavádějí mimořádná obchodní opatření pro země a území účastnící se procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií či s tímto procesem spjaté, kterým se mění nařízení (ES) č. 2820/98 a kterým se zrušují nařízení (ES) č. 1763/1999 a (ES) č. 6/2000 [2], stanoví roční preferenční celní kvótu ve výši 11475 tun produktů "baby beef" která je rozdělena mezi Bosnu a Hercegovinu a Srbsko a Černou Horu včetně Kosova.
(2) Prozatímní dohody s Chorvatskem a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie, schválené rozhodnutím Rady 2002/107/ES ze dne 28. ledna 2002 o uzavření Prozatímní dohody o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Chorvatskou republikou na straně druhé [3] a rozhodnutím Rady 2004/239/ES ze dne 23. února 2004 o uzavření Prozatímní dohody o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie na straně druhé [4] stanoví roční preferenční celní kvótu ve výši 9400 tun pro Chorvatsko a 1650 tun pro Makedonii.
(3) Článek 2 nařízení Rady (ES) č. 2248/2001 ze dne 19. listopadu 2001 o některých postupech pro používání Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Chorvatskou republikou na straně druhé a pro používání Prozatímní dohody mezi Evropským společenstvím a Chorvatskou republikou [5] a článek 2 nařízení Rady (ES) č. 153/2002 ze dne 21. ledna 2002 o některých postupech pro používání Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie na straně druhé a pro používání Prozatímní dohody mezi Evropským společenstvím a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie [6] stanoví, že je třeba přijmout prováděcí pravidla pro koncese na produkty "baby beef".
(4) Nařízení (ES) č. 2007/2000 pro účely kontroly stanoví, že při dovozu produktů "baby beef" v rámci kvóty pro Bosnu a Hercegovinu a Srbsko a Černou Horu včetně Kosova je nutné předložit osvědčení o pravosti potvrzující, že produkty pocházejí z dané země a že přesně odpovídají definici uvedené v příloze II uvedeného nařízení.
Z důvodu harmonizace je rovněž nezbytné stanovit, že při dovozu v rámci kvót produktů "baby beef" pocházejících z Chorvatska a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie je nutné předložit osvědčení o pravosti potvrzující, že produkty pocházejí z dané země a že přesně odpovídají definici uvedené v příloze III Prozatímní dohody s Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie a Prozatímní dohody s Chorvatskem.
Kromě toho je třeba stanovit vzor osvědčení o pravosti a prováděcí pravidla pro používání těchto osvědčení.
(5) Podle definice v rezoluci Rady bezpečnosti Organizace spojených národů 1244 ze dne 10. června 1999 se Kosovo nachází pod mandátem mezinárodní civilní správy Mise Spojených národů v Kosovu (UNMIK), která také zřídila samostatnou celní správu.
Pro zboží pocházející ze Srbska a Černé Hory/Kosova je proto třeba stanovit zvláštní osvědčení o pravosti.
(6) Dotyčné celní kvóty musí být spravovány na základě dovozních licencí. Za tímto účelem se s výhradou ustanovení tohoto nařízení použijí nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [7], a nařízení Komise (ES) č. 1445/95 ze dne 26. června 1995 o prováděcích pravidlech pro dovozní a vývozní licence v odvětví hovězího a telecího masa a o zrušení nařízení (EHS) č. 2377/80 [8].
(7) Má-li být zajištěna řádná správa dovozu dotyčných produktů, je třeba podmínit vydávání dovozních licencí ověřením, a to zejména ověřením údajů uvedených v osvědčeních o pravosti.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Pro období od 1. ledna do 31. prosince 2006 se otevírají tyto celní kvóty:
a) 9400 tun (hmotnost jatečně upraveného těla) pro produkty kategorie "baby beef" pocházející z Chorvatska;
b) 1500 tun (hmotnost jatečně upraveného těla) pro produkty kategorie "baby beef" pocházející z Bosny a Hercegoviny;
c) 1650 tun (hmotnost jatečně upraveného těla) pro produkty kategorie "baby beef" pocházející z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie;
d) 9975 tun (hmotnost jatečně upraveného těla) pro produkty kategorie "baby beef" pocházející ze Srbska a Černé Hory včetně Kosova.
Čtyři kvóty uvedené v prvním pododstavci mají pořadová čísla 09.4503, 09.4504, 09.4505 a 09.4506.
Pro účely přidělení těchto kvót se 100 kilogramů živé hmotnosti rovná 50 kilogramům hmotnosti jatečně upraveného těla.
2. Cla použitá v rámci kvót uvedených v prvním pododstavci činí 20 % valorického cla a 20 % specifického cla stanoveného ve společném celním sazebníku.
3. Dovoz v rámci kvót uvedených v prvním pododstavci je vyhrazen pro živá zvířata a masa těchto kódů KN uvedených v příloze II nařízení (ES) č. 2007/2000 a v příloze III prozatímních dohod uzavřených s Chorvatskem a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie:
- ex01029051, ex01029059, ex01029071 a ex01029079,
- ex02011000 a ex02012020,
- ex02012030,
- ex02012050.
Článek 2
Nestanoví-li toto nařízení jinak, na dovoz v rámci kvót uvedených v článku 1 se použijí nařízení (ES) č. 1291/2000 a (ES) č. 1445/95.
Článek 3
1. Dovoz množství uvedených v článku 1 je při jejich propuštění do volného oběhu podmíněn předložením dovozní licence.
2. V žádostech o licenci a v licencích samotných musí být v kolonce 8 uvedena země původu nebo celní území původu.
Licence představuje pro držitele povinnost dovážet z uvedené země nebo uvedeného celního území.
V žádostech o licenci a v licencích se v kolonce 20 uvádí jeden z údajů v příloze I.
3. Originál osvědčení o pravosti vystaveného v souladu s ustanoveními článku 4 a jeho opis se předloží příslušnému orgánu spolu s žádostí o první dovozní licenci, která se k osvědčení o pravosti vztahuje.
Originál osvědčení pravosti si příslušný orgán ponechá.
Osvědčení o pravosti může být v rámci množství, pro která bylo vystaveno, použito pro vydání více dovozních licencích.
V takovém případě příslušný orgán potvrdí v osvědčení o pravosti přidělená množství.
4. Příslušné orgány mohou vydávat dovozní licence až po ověření, že všechny údaje uvedené v osvědčení o pravosti odpovídají údajům, které ohledně dotyčných dovozů dostávají každý týden od Komise.
Dovozní licenci vydají ihned poté.
Článek 4
1. Ke všem žádostem o dovozní licence v rámci kvót uvedených v článku 1 musí být přiloženo osvědčení o pravosti, které vydaly orgány vyvážející země nebo celního území uvedených v příloze VII a které potvrzuje, že produkty pocházejí z dotyčné země nebo dotyčného celního území a že odpovídají definici uvedené v příloze II nařízení (ES) č. 2007/2000, případně v příloze III prozatímních dohod uvedených v čl. 1 odst. 3.
2. Osvědčení o pravosti se vyhotoví v jednom originále a dvou opisech vytištěných a vyplněných v jednom z úředních jazyků Společenství podle vzoru uvedeného v přílohách II až VI pro dotyčné vyvážející země a celní území.
Může být rovněž vytištěno a vyplněno v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků vyvážející země nebo celního území.
Příslušné orgány členského státu, v němž byla žádost o dovozní licenci podána, mohou vyžadovat překlad osvědčení.
3. Originál a opisy osvědčení o pravosti se vyplní buď na psacím stroji nebo rukou. Pokud se vyplňují rukou, je nutné je vyplnit černým inkoustem a hůlkovým písmem.
Formát osvědčení je 210 × 297 mm.
Použije se papír o minimální hmotnosti 40 g/m2.
Originál je bílý, první opis růžový a druhý opis žlutý.
4. Každé osvědčení má vlastní pořadové číslo, po kterém následuje jméno vydávající země nebo celního území.
Opisy jsou opatřeny stejným pořadovým číslem a názvem jako originál.
5. Osvědčení je platné pouze tehdy, je-li řádně potvrzeno vydávajícím orgánem uvedeným na seznamu v příloze VII.
6. Osvědčení se považují za řádně potvrzená, jestliže je v nich uvedeno datum a místo vydání a jestliže jsou opatřena razítkem vydávajícího orgánu a podpisem osoby nebo osob zmocněných k jejich podpisu.
Článek 5
1. Vydávající orgán uvedený v seznamu v příloze VII:
a) musí být uznán jako takový dotyčnou vyvážející zemí nebo celním územím;
b) se musí zavázat k ověřování údajů v osvědčeních;
c) se musí zavázat, že nejméně jednou týdně bude Komisi poskytovat veškeré údaje nezbytné pro ověření údajů v osvědčeních o pravosti, zejména čísla osvědčení, vývozce, příjemce, zemi určení, produkt (živá zvířata/maso), čistou hmotnost a datum podpisu.
2. Komise může pozměnit seznam v příloze VII, pokud již není splňována podmínka uvedená v odst. 1 písm. a), pokud vydávající orgán neplní některý ze svých závazků nebo pokud byl ustanoven nový vydávající orgán.
Článek 6
Osvědčení o pravosti a dovozní licence jsou platné tři měsíce ode dne jejich vydání.
Jejich platnost však skončí dnem 31. prosince 2006.
Článek 7
Orgány dotyčných vyvážejících zemí nebo celního území sdělí Komisi vzory otisků razítek používaných jejich vydávajícími orgány a jména a podpisy osob zmocněných k podpisu osvědčení o pravosti.
Komise tyto údaje sdělí příslušným orgánům členských států.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2017/2005
ze dne 8. prosince 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu okouníka v oblasti NAFO 3M plavidly plujícími pod vlajkou některého ze členských států
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkami členských států uvedených ve zmíněné příloze nebo plavidly v nich registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členským státům uvedeným v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkami členských států uvedených ve zmíněné příloze nebo plavidly v nich registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2018/2005
ze dne 9. prosince 2005,
kterým se po padesáté deváté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 6. prosince 2005 rozhodl pozměnit seznam osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů.
Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2019/2005
ze dne 9. prosince 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly naposledy pozměněny nařízením Komise (ES) č. 1976/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2020/2005
ze dne 9. prosince 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 21,677 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2021/2005
ze dne 12. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 13. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2022/2005
ze dne 12. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 14/2004, pokud jde o předběžný odhad dodávek různých zemědělských produktů do nejvzdálenějších regionů
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1452/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro francouzské zámořské departementy týkající se některých zemědělských produktů, kterým se mění směrnice 72/462/EHS a zrušuje nařízení (EHS) č. 525/77 a (EHS) č. 3763/91 (Poseidom) [1], a zejména na čl. 3 odst. 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1453/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro Azory a Madeiru týkající se některých zemědělských produktů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 1600/92 (Poseima) [2], a zejména na čl. 3 odst. 6 a čl. 4 odst. 5 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1454/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro Kanárské ostrovy týkající se některých zemědělských produktů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 1601/92 (Poseican) [3], a zejména na čl. 3 odst. 6 a čl. 4 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 14/2004 ze dne 30. prosince 2003, kterým se stanoví odhady dodávek a podpora Společenství pro dodávky některých základních produktů určených k lidské spotřebě, ke zpracování a k použití jako zemědělské vstupy a pro dodávky živých zvířat a vajec do nejvzdálenějších regionů podle nařízení Rady (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001 a (ES) č. 1454/2001 [4], stanoví předběžný odhad dodávek a podporu Společenství.
(2) Současné provádění ročních odhadů dodávek různých produktů do francouzských zámořských departementů, na Azory a Madeiru a na Kanárské ostrovy ukazuje, že množství stanovená pro dodávky výše uvedených produktů jsou vzhledem k neočekávaně vyšší poptávce nižší než požadovaná množství.
(3) Množství a popisy těchto produktů by měly být uvedeny do souladu se skutečnou potřebou v dotyčných nejvzdálenějších regionech.
(4) Nařízení (ES) č. 14/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem příslušných řídících výborů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 14/2004 se mění takto:
1. Části 1 a 3 přílohy I se nahrazují zněním přílohy I tohoto nařízení.
2. Část 7 přílohy III se nahrazuje zněním přílohy II tohoto nařízení.
3. Části 4 a 11 přílohy V se nahrazují zněním přílohy III tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2023/2005
ze dne 12. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 3199/93 o vzájemném uznávání postupů úplné denaturace lihu pro účely osvobození od spotřební daně
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 92/83/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů [1], a zejména na čl. 27 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3199/93 [2] stanoví, že denaturační prostředky, které používají jednotlivé členské státy k úplné denaturaci lihu podle čl. 27 odst. 1 písm. a) směrnice 92/83/EHS, jsou uvedeny v příloze uvedeného nařízení.
(2) Podle čl. 27 odst. 1 písm. a) směrnice 92/83/EHS osvobodí členské státy od spotřební daně líh, který byl plně denaturován v souladu s požadavky některého členského státu, pokud tyto požadavky byly řádně oznámeny a schváleny v souladu s podmínkami stanovenými v odstavcích 3 a 4 uvedeného článku.
(3) Lotyšsko oznámilo některé změny v postupu denaturace číslo 2, který byl schválen nařízením (ES) č. 3199/93.
(4) Komise předala toto sdělení ostatním členským státům dne 25. března 2005.
(5) Vůči oznámeným požadavkům nebyly obdrženy žádné námitky.
(6) Nařízení (ES) č. 3199/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro spotřební daně,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze nařízení (ES) č. 3199/93 se odstavec týkající se Lotyšska nahrazuje tímto:
"Lotyšsko
Minimální množství na 100 litrů lihu:
1. Směs následujících látek:
- isopropylalkohol 9 litrů,
- aceton 1 litr,
- methylenová modř nebo thymolová modř nebo krystalová violeť 0,4 gramu.
2. Směs následujících látek:
- methylethylketon 2 litry,
- methylisobutylketon 3 litry.
3. Směs následujících látek:
- aceton nebo isopropylalkohol 3 litry,
- denatoniumbenzoan 2 gramy.
4. Etylacetát 10 litrů.
Minimální množství na 100 litrů dehydrovaného ethylalkoholu (s obsahem maximálně 0,5 % vody):
1. Benzín nebo nafta nejméně 5 litrů a nejvýše 7 litrů."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2024/2005
ze dne 12. prosince 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 872/2004 o dalších omezujících opatřeních vůči Libérii
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 872/2004 o dalších omezujících opatřeních vůči Libérii [1], a zejména na čl. 11 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 872/2004 obsahuje seznam fyzických a právnických osob, institucí a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 30. listopadu 2005 rozhodl doplnit dvě fyzické osoby a několik právnických osob nebo subjektů do seznamu osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů.
Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 872/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2025/2005
ze dne 13. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 14. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2026/2005
ze dne 13. prosince 2005
o otevření celních kvót na rok 2006 a následující roky na dovoz některého zboží z Turecka vzniklého zpracováním zemědělských produktů, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 3448/93, do Evropského společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1], a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V rozhodnutí Rady přidružení ES–Turecko č. 1/97 ze dne 29. dubna 1997 o režimu pro některé zpracované zemědělské produkty [2] se za účelem povzbuzení rozvoje obchodu v souladu s cíli celní unie stanoví roční kvóta na některé těstoviny dovážené do Společenství z Turecka. Tato kvóta se otevírá na rok 2006 a následující roky. Výhody plynoucí z této kvóty je možné čerpat na základě průvodního osvědčení A.TR stanoveného v rozhodnutí Výboru pro celní spolupráci ES–Turecko č. 1/2001 ze dne 28. března 2001, kterým se mění rozhodnutí č. 1/96, kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí Rady přidružení ES–Turecko č. 1/95 [3].
2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [4], stanoví pravidla pro správu celních kvót.
Je vhodné zajistit, aby celní kvóty otevřené tímto nařízením byly spravovány v souladu s těmito pravidly.
(3) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Roční celní kvóty Společenství na dovoz zboží z Turecka stanovené v příloze se otevírají na období od 1. ledna do 31. prosince 2006 a od 1. ledna do 31. prosince následujících roků za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Výhody plynoucí z těchto celních kvót je možné čerpat po předložení průvodního osvědčení A.TR v souladu s rozhodnutím Výboru pro celní spolupráci ES–Turecko č. 1/2001.
Článek 2
Celní kvóty Společenství uvedené v článku 1 spravuje Komise v souladu s články 308a, 308b a 308c nařízení (EHS) č. 2454/93.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2027/2005
ze dne 13. prosince 2005
o otevření celní kvóty pro dovoz některého zboží pocházejícího z Islandu, které vzniklo zpracováním zemědělských produktů uvedených v nařízení Rady (ES) č. 3448/93, do Evropského společenství pro rok 2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1], a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na rozhodnutí Rady 1999/492/ES ze dne 21. června 1999 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Islandskou republikou na straně druhé o protokolu č. 2 k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Islandskou republikou [2], a zejména na článek 2 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Islandskou republikou na straně druhé o protokolu č. 2 k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Islandskou republikou, schválená rozhodnutím 1999/492/ES, stanoví roční celní kvótu pro dovoz cukrovinek, čokolády a ostatních potravinových přípravků obsahujících kakao pocházejících z Islandu.
Tuto kvótu je třeba otevřít pro rok 2006.
2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [3], stanoví pravidla pro správu celních kvót.
Je třeba zajistit, aby celní kvóta otevřená tímto nařízením byla spravována v souladu s těmito pravidly.
(3) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Od 1. ledna do 31. prosince 2006 podléhá zboží pocházející z Islandu a dovezené do Společenství, které je uvedeno v příloze, clu stanovému v této příloze v mezích roční kvóty v ní uvedené.
Článek 2
Celní kvótu uvedenou v článku 1 spravuje Komise v souladu s články 308a, 308b a 308c nařízení (EHS) č. 2454/93.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2028/2005
ze dne 13. prosince 2005,
kterým se na rok 2006 otevírá celní kvóta pro dovoz některého zboží, které pochází z Norska a vzniklo zpracováním zemědělských produktů, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 3448/93, do Evropského společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1], a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2004/859/ES ze dne 25. října 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o Protokolu 2 ke dvoustranné dohodě o volném obchodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím [2], a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Protokol 2 ke dvoustranné dohodě o volném obchodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím [3] a protokol 3 Dohody o EHP [4] určují právní úpravu obchodování s některými zemědělskými a zpracovanými zemědělskými produkty mezi smluvními stranami.
(2) Protokol 3 Dohody o EHP, ve znění rozhodnutí Smíšeného výboru EHP 138/2004 [5], stanoví nulové clo použitelné na některé vody s přídavkem cukru nebo jiných sladidel, klasifikované pod kódem KN 22021000, a na některé ostatní nealkoholické nápoje obsahující cukr, klasifikované pod kódem ex22029010.
(3) Nulové clo pro dotčenou vodu a ostatní nápoje bylo pro Norsko dočasně pozastaveno dohodou ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o protokolu 2 dvoustranné dohody o volném obchodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím [6], dále jen "dohoda", schválenou rozhodnutím 2004/859/ES.
Podle bodu IV dohodnutého zápisu dohody jsou bezcelní dovozy zboží kódů KN 22021000 a ex22029010 pocházejícího z Norska povoleny pouze v rámci limitů kvóty s nulovou celní sazbou, přičemž clo se platí za vývozy mimo přidělenou kvótu.
(4) Je nezbytné otevřít pro dotčené nealkoholické nápoje celní kvótu na rok 2006.
Podle statistik poskytnutých Komisi byla celní kvóta, jež byla na rok 2005 pro dotčené produkty otevřena nařízením Komise (ES) č. 2185/2004 [7], vyčerpána dne 31. října 2005.
Podle bodu IV dohodnutého zápisu dohody by proto celní kvóta na rok 2006 měla být zvýšena o 10 %.
2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [8], stanoví pravidla pro správu celních kvót.
Je vhodné zajistit, aby celní kvóty otevřené tímto nařízením byly spravovány v souladu s těmito pravidly.
(6) Aby se zajistila vhodná správa celní kvóty v zájmu hospodářských subjektů, měla by být výhoda plynoucí z osvobození od cla v rámci kvóty dočasně podmíněna předložením osvědčení vystaveného norskými úřady celním úřadům Společenství.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými produkty neuvedenými v příloze I,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Na období od 1. ledna do 31. prosince 2006 se otvírá celní kvóta Společenství uvedená v příloze I pro zboží pocházející z Norska, které je uvedeno v této příloze, za podmínek v ní uvedených.
2. Pravidla původu vzájemně uplatňovaná na zboží uvedené v příloze I jsou shodná s pravidly stanovenými v protokolu 3 dvoustranné dohody o volném obchodu mezi Evropským hospodářským a Norským královstvím.
3. Výhoda plynoucí z osvobození od cla v rámci kvóty stanovené v příloze I je podmíněna tím, že celním orgánům Společenství bude předloženo osvědčení uvedené v příloze II, které vývozcům vystaví norské úřady v jednom z jazyků Společenství.
4. Na dovezená množství převyšující tuto kvótu nebo na množství, na něž nebylo předloženo osvědčení podle odstavce 3, se uplatní clo ve výši 0,047 EUR za litr.
Článek 2
Celní kvóty Společenství uvedené v čl. 1 odst. 1 spravuje Komise v souladu s články 308a, 308b a 308c nařízení (EHS) č. 2454/93.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2029/2005
ze dne 13. prosince 2005,
kterým se na rok 2006 otevírají celní kvóty pro dovozy některého zboží, které pochází z Norska a vzniklo zpracováním zemědělských produktů, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 3448/93, do Evropského společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1], a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2004/859/ES ze dne 25. října 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o Protokolu 2 ke dvoustranné dohodě o volném obchodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím [2], a zejména na článek 2 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o Protokolu 2 ke dvoustranné dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím o volném obchodu stanoví v bodě III roční celní kvóty pro dovoz některého zboží pocházejícího z Norska.
Je nezbytné otevřít tyto kvóty na rok 2006.
2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [3], stanoví pravidla pro správu celních kvót.
Je vhodné zajistit, aby celní kvóty otevřené tímto nařízením byly spravovány v souladu s těmito pravidly.
(3) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Od 1. ledna do 31. prosince 2006 se otevírají celní kvóty Společenství pro zboží pocházející z Norska a uvedené v příloze.
Článek 2
Celní kvóty Společenství uvedené v článku 1 spravuje Komise v souladu s články 308a, 308b a 308c nařízení (EHS) č. 2454/93.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2030/2005
ze dne 13. prosince 2005
o otevření celní kvóty pro dovoz některého zboží pocházejícího z Norska, které vzniklo zpracováním zemědělských produktů uvedených v nařízení Rady (ES) č. 3448/93, do Evropského společenství pro rok 2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1], a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na rozhodnutí Rady 96/753/ES ze dne 6. prosince 1996 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Norským královstvím na straně druhé o protokolu č. 2 k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím [2], a zejména na článek 2 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Norským královstvím na straně druhé o protokolu č. 2 k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím, schválená rozhodnutím 96/753/ES, stanoví roční celní kvótu pro dovoz čokolády a ostatních potravinových přípravků obsahujících kakao pocházejících z Norska.
Tuto kvótu je třeba otevřít pro rok 2006.
2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [3], stanoví pravidla pro správu celních kvót.
Je třeba zajistit, aby celní kvóta otevřená tímto nařízením byla spravována v souladu s těmito pravidly.
(3) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Od 1. ledna 2006 do 31. prosince 2006 podléhá zboží pocházející z Norska a dovezené do Společenství, které je uvedeno v příloze, clu stanovému v této příloze v mezích roční kvóty v ní uvedené.
Článek 2
Celní kvótu uvedenou v článku 1 spravuje Komise v souladu s články 308a, 308b a 308c nařízení (EHS) č. 2454/93.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2031/2005
ze dne 12. prosince 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu pilonoše v oblasti ICES III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII (vody Společenství a mezinárodní vody) plavidly plujícími pod vlajkou Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 2270/2004 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro roky 2005 a 2006 stanoví rybolovná práva pro populace hlubinných ryb pro rybářská plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty pro roky 2005 a 2006.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2032/2005
ze dne 12. prosince 2005,
kterým se stanoví zákaz rybolovu tkaničnice tmavé v oblastech ICES V, VI, VII, XII (vody Společenství a mezinárodní vody) plavidly plujícími pod vlajkou Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 2270/2004 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro roky 2005 a 2006 stanoví rybolovná práva pro populace hlubinných ryb pro rybářská plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty pro roky 2005 a 2006.
(2) Podle informací, jež byly sděleny Komisi, úlovky populace uvedené v příloze tohoto nařízení, které byly odloveny plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými, vyčerpaly kvótu přidělenou na rok 2005.
(3) Je proto nutné zakázat rybolov této populace a její uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládání na pevninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vyčerpání kvóty
Rybolovná kvóta přidělená pro rok 2005 členskému státu uvedenému v příloze tohoto nařízení pro populaci uvedenou ve zmíněné příloze se považuje za vyčerpanou od data stanoveného v uvedené příloze.
Článek 2
Zákazy
Rybolov populace uvedené v příloze tohoto nařízení plavidly plujícími pod vlajkou členského státu uvedeného ve zmíněné příloze nebo plavidly v něm registrovanými se zakazuje od data stanoveného v uvedené příloze.
Po tomto datu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat na jiné plavidlo nebo vykládat na pevninu uvedenou populaci odlovenou těmito plavidly.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 2033/2005
ze dne 8. prosince 2005,
kterým se pro rybářský hospodářský rok 2006 stanoví orientační ceny a produkční ceny Společenství některých produktů rybolovu podle nařízení (ES) č. 104/2000
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury [1], a zejména na čl. 18 odst. 3 a čl. 26 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 18 odst. 1 a čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 104/2000 stanoví, že se pro každý rybářský hospodářský rok stanoví orientační cena a produkční cena Společenství za účelem určení cenových hladin pro intervence na trhu u některých produktů rybolovu.
(2) Ustanovení čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 104/2000 požaduje, aby byla pro každý produkt nebo skupinu produktů uvedených v přílohách I a II uvedeného nařízení stanovena orientační cena.
(3) Na základě údajů o cenách dotčených produktů, které jsou v současnosti dostupné, a kritérií uvedených v čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 104/2000 by se měly orientační ceny pro rok 2006 zvýšit, zachovat nebo snížit v závislosti na živočišném druhu.
(4) Ustanovení čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 104/2000 požaduje, aby byla pro produkty uvedené v příloze III uvedeného nařízení stanovena produkční cena Společenství. Je vhodné stanovit produkční cenu Společenství pro jeden z těchto produktů a vypočítat produkční cenu Společenství pro ostatní produkty pomocí vyrovnávacích koeficientů stanovených nařízením Komise (EHS) č. 3510/82 ze dne 23. prosince 1982, kterým se stanoví vyrovnávací koeficienty vztahující se na ryby rodů Thunnus a Euthunnus [2].
(5) Na základě kritérií stanovených v čl. 18 odst. 2 první a druhé odrážce a v čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 104/2000 by se měla produkční cena Společenství pro rybářský hospodářský rok 2006 upravit.
(6) Vzhledem k naléhavosti této záležitosti je nezbytné udělit výjimku ze lhůty šesti týdnů uvedené v části I bodě 3 Protokolu o úloze vnitrostátních parlamentů
Nařízení Komise (ES) č. 2034/2005
ze dne 14. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2035/2005
ze dne 12. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1681/94 o nesrovnalostech a navrácení neoprávněně vyplacených částek v souvislosti s financováním strukturálních politik a organizaci informačního systému v této oblasti
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech [1], a zejména na čl. 53 odst. 2 uvedeného nařízení,
po konzultaci s výborem zřízeným podle článku 147 Smlouvy, s Řídícím výborem pro zemědělské struktury a rozvoj venkova a se Stálým řídícím výborem pro struktury rybolovu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 54 nařízení (ES) č. 1260/1999 se zrušuje nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2052/88, pokud jde o koordinaci mezi činnostmi jednotlivých strukturálních fondů navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými stávajícími finančními nástroji [2].
(2) Článek 54 nařízení (ES) č. 1260/1999 stanoví, že odkazy na zrušené nařízení (EHS) č. 4253/88 se považují za odkazy na nařízení (ES) č. 1260/1999. Z tohoto důvodu se nařízení Komise (ES) č. 1681/94 [3] použije pro činnosti přijaté na základě nařízení (ES) č. 1260/1999.
(3) Je třeba aktualizovat nařízení (ES) č. 1681/94, aby se zlepšila účinnost systému sdělování nesrovnalostí.
(4) Z důvodů právní jistoty je třeba výslovně stanovit, že ustanovení nařízení (ES) č. 1681/94 se použijí rovněž na všechny formy finanční pomoci stanovené v nařízení (ES) č. 1260/1999, jak jsou popsány v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1783/1999 ze dne 12. července 1999 o Evropském fondu pro regionální rozvoj [4], v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1784/1999 ze dne 12. července 1999 o Evropském sociálním fondu [5], v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1263/1999 ze dne 21. června 1999 o finančním nástroji pro orientaci rybolovu [6] a v nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení [7].
(5) Je nezbytné ujasnit, do jaké míry musí členský stát, který se účastní přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce stanovené v čl. 20 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/1999 a nazývané programy INTERREG, jakož i všech dalších programů nadnárodní povahy, oznamovat nesrovnalosti.
(6) Je třeba upřesnit, že nesrovnalost je pro účely nařízení (ES) č. 1681/94 vymezena v čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství [8].
(7) Je nezbytné upřesnit pojem podezření na podvod při zohlednění definice podvodu stanovené v úmluvě ze dne 26. července 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství [9].
(8) Je třeba upřesnit, že "prvotní odhalení ve správním nebo soudním řízení" je vymezeno v článku 35 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 o financování společné zemědělské politiky [10].
(9) Je rovněž nezbytné vymezit pojem "konkurs" a pojem "hospodářský subjekt".
(10) Pro posílení přidané hodnoty systému sdělování je třeba upřesnit povinnost sdělovat případy podezření na podvod pro účely analýzy rizika, čímž by měla být zajištěna kvalita předávaných informací.
(11) Je třeba upřesnit, že nařízení (ES) č. 1681/94 se bude i nadále používat v již oznámených případech týkajících se nesrovnalostí v hodnotě nižší než 10000 EUR.
(12) Je nezbytné ujasnit otázku úhrady nenavrácených částek, pokud jde o formy pomoci, jež jsou upraveny nařízením (ES) č. 1260/1999, a upřesnit informace, které jsou nezbytné pro zpracování takových případů.
(13) S cílem snížit zátěž, jež členským státům při sdělování vzniká, a v zájmu efektivnosti je třeba zvýšit minimální mez, od které jsou členské státy povinny sdělovat případy nesrovnalostí, a upřesnit výjimky ze sdělovací povinnosti.
(14) Nařízení (ES) č. 1681/94 se použije, aniž je dotčen článek 8 nařízení Komise (ES) č. 438/2001 ze dne 2. března 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1260/1999 pokud jde o řídící systémy a kontrolu poskytnutí pomoci poskytnuté na základě strukturálních fondů [11].
(15) Je třeba zohlednit povinnosti vyplývající z nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů [12] a směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [13].
(16) Je třeba stanovit přepočítací koeficient pro členské státy, které nejsou součástí eurozóny.
(17) Nařízení (ES) č. 1681/94 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(18) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rozvoj a přeměnu regionů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1681/94 se mění takto:
1. Článek 1 se nahrazuje tímto:
"Článek 1
1. Aniž jsou dotčeny povinnosti vyplývající přímo z článku 23 nařízení (EHS) č. 4253/88 a z článku 38 nařízení (ES) č. 1260/1999, vztahuje se toto nařízení na všechny formy finanční pomoci stanovené v nařízeních (EHS) č. 4254/88, (EHS) č. 4255/88, (EHS) č. 4256/88, (ES) č. 2080/93 a v nařízeních (ES) č. 1783/1999, (ES) č. 1784/1999 a (ES) č. 1263/1999. Toto nařízení se použije rovněž v případě pomocí financovaných podle první odrážky čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 1257/1999 (orientační sekce).
2. Na nesrovnalosti spojené s programy INTERREG musí podle čl. 20 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/1999 a na všechny další programy nadnárodní povahy upozornit členský stát, v němž výdaje vznikly. Členský stát informuje současně řídící orgán a platební orgán programu a osobu nebo útvar pověřený vydáváním prohlášení při ukončení pomoci ve smyslu článku 15 nařízení (ES) č. 438/2001."
2. Vkládá se nový článek 1a, který zní:
"Článek 1a
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "nesrovnalostí" jakékoli porušení ustanovení právních předpisů Společenství v důsledku jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, které vede nebo by mohlo vést ke ztrátě v souhrnném rozpočtu Evropských společenství, a to započtením neoprávněného výdaje do rozpočtu Společenství;
2. "hospodářským subjektem" jakákoli fyzická či právnická osoba a ostatní subjekty, které se podílejí na realizaci pomoci z fondů, s výjimkou členských států při výkonu veřejných pravomocí;
3. "prvotním zjištěním ve správním nebo soudním řízení" první písemné posouzení příslušného správního nebo soudního orgánu, ve kterém se na základě konkrétních skutečností dospívá k závěru, že došlo k nesrovnalosti, aniž je tím dotčena možnost, že takový závěr může být podle průběhu správního nebo soudního řízení následně revidován či stažen;
4. "podezřením na podvod" nesrovnalost, která zavdává podnět k zahájení správního a/nebo soudního řízení na vnitrostátní úrovni s cílem určit, zda došlo k úmyslnému jednání a zejména zda došlo k podvodu podle čl. 1 odst.
5. "konkursem" úpadkové řízení ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) č.
3. Článek 2 se zrušuje.
4. V článku 3 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Během dvou měsíců následujících po konci každého čtvrtletí nahlásí členské státy Komisi veškeré nesrovnalosti, vyplývající z prvotního zjištění ve správním a/nebo soudním řízení.
Za tímto účelem uvedou v každém případě podrobné údaje o:
a) dotčených strukturálních fondech nebo finančních nástrojích, cílích, určení formy pomoci a příslušné operace a číslu ARINCO nebo kódu CCI (Code Commun d’Identification);
b) ustanovení, které bylo porušeno;
c) datu a zdrojích první informace vedoucí k podezření, že došlo k nesrovnalosti;
d) praktikách použitých při dopuštění se nesrovnalosti;
e) případně o tom, zda tato praktika odhaluje podezření na podvod;
f) způsobu, kterým byla nesrovnalost objevena;
g) případných zúčastněných členských státech a třetích zemích;
h) okamžiku nebo období, ve kterém k nesrovnalosti došlo;
i) vnitrostátních orgánech nebo subjektech, které nesrovnalost úředně zjistily, a o správních a/nebo soudních orgánech, které jsou pověřeny se nesrovnalostí zabývat;
j) datu prvotního zjištění nesrovnalosti ve správním nebo soudním řízení;
k) totožnosti zúčastněných fyzických a/nebo právnických osob nebo jiných subjektů, kromě případů, kdy tato informace není důležitá pro potírání nesrovnalostí vzhledem k povaze dotyčné nesrovnalosti;
l) celkové částce schváleného rozpočtu na operaci a rozdělení jeho spolufinancování na příspěvky na úrovni Společenství, příspěvky na vnitrostátní úrovni, na soukromé příspěvky a jiné;
m) částce, na niž se vztahuje nesrovnalost, a její rozdělení na příspěvky na úrovni Společenství, příspěvky na vnitrostátní úrovni, na soukromé příspěvky a jiné; v případech, kdy nedošlo k platbě veřejného příspěvku osobám a/nebo jiným subjektům určeným v písmenu k), o částkách, které by byly neoprávněně vyplaceny, pokud by nebyla zjištěna nesrovnalost;
n) případném pozastavení plateb a možnostech navrácení;
o) povaze neoprávněného výdaje.
Odchylně od prvního pododstavce není však třeba sdělovat následující případy:
- případy, kdy k nesrovnalosti došlo kvůli částečnému nebo celkovému pochybení při provádění operace spolufinancované z rozpočtu Společenství z důvodu úpadku konečného příjemce.
Nesrovnalosti, ke kterým došlo před úpadkem, a jakékoli podezření na podvod musí však být sděleny,
- případy, které konečný příjemce ohlásil správnímu orgánu ze své vůle nebo před tím, než je příslušný orgán zjistil, ať už před či po poskytnutí veřejného příspěvku,
- případy, kdy správní orgán zjistí chybu týkající se způsobilosti financovaného projektu a chybu před vyplacením veřejného příspěvku opraví."
5. Článek 5 se mění takto:
a) V odstavci 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Členské státy oznámí Komisi správní a soudní rozhodnutí nebo jejich hlavní body týkající se ukončení těchto řízení a uvedou zejména, zda zjištěné údaje zakládají podezření na podvod či nikoli."
b) Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Domnívá-li se členský stát, že částku nelze navrátit v plné výši nebo to u ní nelze předpokládat, uvede ve zvláštní zprávě Komisi částku, která nebyla navrácena, a důvody, proč by tuto částku podle jeho názoru mělo nést Společenství nebo členský stát.
Tyto informace musí být dostatečně podrobné, aby Komisi umožnily rozhodnout co nejdříve po konzultaci orgánů dotyčných členských států, kdo ponese:
- finanční následky v souladu s čl. 23 odst. 1 třetí odrážkou nařízení (EHS) č. 4253/88,
- příslušné částky v případech forem pomoci, jež upravuje nařízení (ES) č. 1260/1999.
Sdělení musí obsahovat alespoň:
a) kopii rozhodnutí o poskytnutí pomoci;
b) datum poslední platby konečnému příjemci;
c) kopii příkazu k úhradě;
d) případně kopii dokladu potvrzujícího platební neschopnost konečného příjemce;
e) stručný popis opatření včetně příslušných dat, která členský stát přijal s cílem navrácení předmětné částky."
6. Vkládá se nový článek 6a, který zní:
"Článek 6a
Informace požadované na základě článků 3 a 4 a čl. 5 odst. 1, se předávají elektronicky, přičemž se použije Komisí za tímto účelem stanovený modul a prostřednictvím zabezpečeného spojení, nedohodnou-li se předtím Komise a dotyčný členský stát jinak."
7. Vkládá se nový článek 8a, který zní:
"Článek 8a
Komise může využít všechny informace obecné nebo provozní povahy, které členské státy sdělují podle tohoto nařízení, aby provedla analýzy rizik prostřednictvím vhodných informačních nástrojů a na základě obdržených informací vypracovala zprávy a varování pro lepší připravenost na zjištěná rizika."
8. V článku 9 se druhá věta nahrazuje tímto:
"Výbory uvedené v článcích 48, 49, 50 a 51 nařízení (ES) č. 1260/1999 jsou rovněž informovány."
9. V článku 10 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Pokud se podle tohoto nařízení zpracovávají osobní údaje, dbají Komise a členské státy o to, aby byla dodržována ustanovení Společenství a vnitrostátní ustanovení týkající se ochrany těchto údajů, zejména těch údajů, jež jsou stanoveny směrnicí 95/46/ES a případně nařízením (ES) č. 45/2001."
10. Článek 12 se nahrazuje tímto:
"Článek 12
1. V případech, kdy se nesrovnalosti týkají částek menších než 10000 EUR z rozpočtu Společenství, předávají členské státy Komisi informace stanovené v článcích 3 a 5 pouze tehdy, pokud je Komise výslovně požaduje.
2. Členské státy, které ke dni zjištění nesrovnalosti neměly euro jako měnu, musí převést dotyčné výdaje v národní měně na eura.
Tato částka se převádí na eura podle měsíčního účetního kurzu Komise za měsíc, během nějž výdaj byl nebo by byl zaevidován do účtů platebního orgánu dotyčného operačního programu. Komise tento kurz každý měsíc zveřejňuje v elektronické podobě."
Článek 2
Článek 5 nařízení (ES) č. 1681/94 ve znění před vstupem v platnost tohoto nařízení se i nadále použije v případech týkajících se částky nižší než 10000 EUR, oznámené do 28. února 2006.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2036/2005
ze dne 14. prosince 2005
o trvalém povolení některých doplňkových látek v krmivech a o dočasném povolení nového užití některých již povolených doplňkových látek v krmivech
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [1], a zejména na článek 3, čl. 9d odst. 1 a čl. 9e odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [2], a zejména na článek 25 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1831/2003 upravuje povolování doplňkových látek používaných ve výživě zvířat.
(2) Článek 25 nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví přechodná opatření pro žádosti o povolení doplňkových látek v krmivech podané v souladu se směrnicí 70/524/EHS před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(3) Žádosti o povolení doplňkových látek uvedených v přílohách tohoto nařízení byly podány před dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(4) První připomínky k těmto žádostem podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/524/EHS byly postoupeny Komisi před dnem platnosti nařízení (ES) č. 1831/2003. S těmito žádostmi je tudíž třeba nakládat v souladu s článkem 4 směrnice 70/524/EHS.
(5) Použití přípravku z mikroorganismů Saccharomyces cerevisiae (CNCM I-1079) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 1436/98 [3] u prasnic.
Na podporu žádosti o povolení tohoto přípravku z mikroorganismů bez časového omezení byly předloženy nové údaje.
Z posouzení vyplývá, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS jsou splněny.
Používání uvedeného přípravku z mikroorganismů podle přílohy I je tedy třeba povolit bez časového omezení.
(6) Použití přípravku z mikroorganismů Pediococcus acidilactici (CNCM MA 18/5M) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 866/1999 [4] u prasat na výkrm.
Na podporu žádosti o povolení tohoto přípravku z mikroorganismů bez časového omezení byly předloženy nové údaje.
Z posouzení vyplývá, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS byly splněny.
Používání uvedeného přípravku z mikroorganismů podle přílohy I je tedy třeba povolit bez časového omezení.
(7) Použití přípravku z mikroorganismů Enterococcus faecium (CECT 4515) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 654/2000 [5] u selat.
Na podporu žádosti o povolení tohoto přípravku z mikroorganismů bez časového omezení byly předloženy nové údaje.
Z posouzení vyplývá, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS byly splněny.
Používání uvedeného přípravku z mikroorganismů podle přílohy I je tedy třeba povolit bez časového omezení.
(8) Používání enzymatického přípravku endo-1,3(4)-beta-glukanázy z Trichoderma reesei (CBS 526.94) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 2374/98 [6] pro kuřata na výkrm.
Na podporu žádosti o povolení tohoto enzymatického přípravku bez časového omezení byly předloženy nové údaje.
Z posouzení vyplývá, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS byly splněny.
Používání tohoto enzymatického přípravku podle přílohy II by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(9) Používání enzymatického přípravku endo-1,4-beta-xylanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2105), endo-1,3(4)-beta-glukanázy a alfa-amylázy z Bacillus amyloliquefaciens (DSM 9553), subtilisinu z Bacillus subtilis (ATCC 2107) a polygalakturonázy z Aspergillus aculeatus (CBS 589.94) bylo poprvé dočasně povoleno nařízením Komise (ES) č. 418/2001 [7] u kuřat na výkrm.
Na podporu žádosti o povolení tohoto enzymatického přípravku bez časového omezení byly předloženy nové údaje.
Z posouzení vyplývá, že podmínky pro toto povolení stanovené v článku 3a směrnice 70/524/EHS byly splněny.
Používání tohoto enzymatického přípravku podle přílohy II by proto mělo být povoleno bez časového omezení.
(10) Používání enzymatického přípravku endo-1,4-beta-xylanázy z Aspergillus oryzae (DSM 10287) bylo povoleno bez časového omezení u kuřat na výkrm a selat nařízením Komise (ES) č. 1332/2004 [8].
Na podporu žádosti o rozšíření povolení k použití tohoto enzymatického přípravku na kachny a prasata na výkrm byly předloženy nové údaje.
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EÚBP) vydal stanovisko k použití uvedeného přípravku, podle kterého tento přípravek nepředstavuje pro tyto dodatečné kategorie zvířat riziko.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro povolení tohoto přípravku k tomuto použití v čl. 9e odst.
1 směrnice 70/524/EHS byly splněny. Proto by mělo být používání tohoto enzymatického přípravku podle přílohy III povoleno na dobu čtyř let.
(11) Používání enzymatického přípravku endo-1,4-beta-xylanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2105) a subtilisinu z Bacillus subtilis (ATCC 2107) bylo nařízením Komise (ES) č. 943/2005 [9] povoleno bez časového omezení u kuřat na výkrm.
Na podporu žádosti o rozšíření povolení použití tohoto enzymatického přípravku na kachny byly předloženy nové údaje.
EÚBP vydal stanovisko k použití uvedeného přípravku, podle kterého tento přípravek nepředstavuje pro tuto dodatečnou kategorii zvířat riziko.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro povolení tohoto přípravku k tomuto použití v čl. 9e odst.
1 směrnice 70/524/EHS byly splněny. Proto by mělo být používání tohoto enzymatického přípravku podle přílohy III povoleno na dobu čtyř let.
(12) Používání enzymatického přípravku endo-1,4-beta-xylanázy z Trichoderma longibrachiatum (ATCC 2105), endo-1,3(4)-beta-glukanázy a alfa-amylázy z Bacillus amyloliquefaciens (DSM 9553), subtilisinu z Bacillus subtilis (ATCC 2107) a polygalakturonázy z Aspergillus aculeatus (CBS 589.94) bylo dočasně povoleno nařízením (ES) č. 418/2001 u kuřat na výkrm.
Na podporu dvou žádostí o rozšíření povolení k použití tohoto enzymatického přípravku na kachny a nosnice byly předloženy nové údaje.
EÚBP vydal stanovisko k použití tohoto přípravku, podle kterého tento přípravek nepředstavuje riziko ani pro jednu ze dvou kategorií zvířat.
Z posouzení vyplývá, že podmínky stanovené pro povolení tohoto přípravku k tomuto použití v čl. 9e odst.
1 směrnice 70/524/EHS byly splněny. Proto by mělo být používání tohoto enzymatického přípravku u kachen a nosnic podle přílohy III povoleno na dobu čtyř let.
(13) Z posouzení těchto žádostí vyplývá, že by měly být vyžadovány určité postupy na ochranu pracovníků před expozicí doplňkovým látkám uvedeným v přílohách.
Tuto ochranu by mělo zajistit používání směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [10].
(14) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přípravky náležející do skupiny "mikroorganismy", které jsou uvedené v příloze I, se povolují bez časového omezení k používání jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 2
Přípravky náležející do skupiny "enzymy" uvedené v příloze II se povolují bez časového omezení k použití jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 3
Přípravky náležející do skupiny "enzymy", které jsou uvedené v příloze III, se povolují na dobu čtyř let k používání jako doplňkové látky ve výživě zvířat za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 2037/2005
ze dne 14. prosince 2005,
kterým se mění podmínky pro povolení doplňkových látek v krmivech, které patří do skupiny kokcidiostatik
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Za určitých podmínek bylo povoleno používání doplňkové látky lasalocid sodný A (Avatec 15 %) v souladu se směrnicí Rady 70/524/EHS [2].
Tato doplňková látka je v současné době povolena ve skupině "kokcidiostatika" pro krůty nařízením Komise (ES) č. 2430/1999 [3] a pro kuřice a výkrm kuřat nařízením Komise (ES) č.
Tato doplňková látka byla oznámena jako existující produkt na základě článku 10 nařízení (ES) č. 1831/2003 a podléhá ověřováním a postupům podle uvedeného ustanovení.
(2) Dotyčná společnost předložila novou doplňkovou dokumentaci a požádala o změnu existujícího nosiče.
(3) Nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví možnost změny povolení doplňkové látky podle vyjádření Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen "Úřad"), zda povolení stále splňuje podmínky stanovené uvedeným nařízením.
(4) Komise požádala Úřad o zhodnocení relevantních údajů, o něž se opírá tato žádost o změnu povolení podle nařízení (ES) č.
2430/1999 a 1455/2004 a o stanovisko týkající se možných škodlivých vlivů na bezpečnost a účinnost při použití látky lasalocid sodný A v rámci nového nosiče.
Na základě této žádosti zveřejnil Úřad dne 26. srpna 2005 stanovisko o používání látky lasalocid sodný A v krmivech.
(5) Úřad ve stanovisku vyslovuje závěr, že používání nového složení krmiva se neočekává vznik žádných dalších rizik nebo důvodů k obavám o bezpečnost lidí, zvířat a životního prostředí a že nové složení krmiva nemá negativní vliv na stabilitu lasalocidu sodného A.
(6) Maximální limit reziduí (MRL) pro dotyčnou látku byl stanoven nařízením Rady (EHS) č. 2377/90 ze dne 26. června 1990 [5], kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu.
(7) Nařízení (ES) č. 2430/1999 a (ES) č.
1455/2004 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(8) Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze I nařízení (ES) č. 2430/1999 se záznam pro E 763, lasalocid sodný A, nahrazuje zněním v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
Příloha nařízení (ES) č. 1455/2004 se nahrazuje přílohou II tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2038/2005
ze dne 14. prosince 2005,
kterým se stanoví pravidla pro správu a rozdělování kvót na dovoz textilních výrobků stanovených pro rok 2006 podle nařízení Rady (ES) č. 517/94
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 517/94 ze dne 7. března 1994 o společných pravidlech dovozu textilních výrobků pocházejících z některých třetích zemí, na které se nevztahují dvoustranné dohody, protokoly nebo jiná ujednání ani jiná zvláštní pravidla dovozu Společenství [1], a zejména na čl. 17 odst. 3 a 6 a čl. 21 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 517/94 zavedlo množstevní omezení dovozu některých textilních výrobků pocházejících z některých třetích zemí, která budou přidělována podle zásady "kdo dřív přijde, je dřív na řadě".
(2) Podle tohoto nařízení je za určitých podmínek možné použít jiné metody přidělování, rozdělit kvóty na tranše, anebo vyhradit rozdělení specifikovaného množstevního limitu výlučně pro žádosti podložené důkazem o minulém plnění dovozu.
(3) Pravidla správy kvót vytvořená pro rok 2006 by měla být přijata před započetím kvótového roku, aby nebyla nepřiměřeně postižena kontinuita obchodních toků.
(4) Opatření přijatá v předchozích letech, například opatření obsažená v nařízení Komise (ES) č. 2171/2004 ze dne 17. prosince 2004, kterým se stanoví pravidla pro správu a rozdělování kvót na dovoz textilních výrobků stanovených pro rok 2005 podle nařízení Rady (ES) č. 517/94 [2], se osvědčila, a je tudíž vhodné přijmout obdobná pravidla pro rok 2006.
(5) Aby bylo možno uspokojit co možná největší počet hospodářských subjektů, je vhodné vytvořit pružnější metodu přidělování podle zásady "kdo dřív přijde, je dřív na řadě", a sice stanovením limitů na množství, jež lze podle této metody přidělit každému jednotlivému subjektu.
(6) K zajištění určitého stupně kontinuity obchodu a účinné správy kvót by mělo být hospodářským subjektům umožněno v první žádosti o dovozní povolení pro rok 2006 zažádat o ekvivalent množství, které dovezly v roce 2005.
(7) K dosažení optimálního využití těchto množství by mělo být povoleno kterémukoliv hospodářskému subjektu, jenž využil alespoň polovinu povoleného množství, zažádat o další množství za předpokladu, že tato množství lze podle příslušných kvót přidělit.
(8) V zájmu řádné správy by měla platnost dovozních povolení činit alespoň devět měsíců ode dne vydání, ale skončit nejpozději ke konci daného kalendářního roku.
Členské státy by měly vydat licence teprve poté, co byly informovány Komisí, že jsou příslušná množství k dispozici, a jen tehdy, pokud určitý hospodářský subjekt prokáže existenci smlouvy a může potvrdit, není-li stanoveno jinak zvláštním ustanovením, že ve Společenství dosud neobdržel dovozní povolení vydané podle tohoto nařízení pro dotčené kategorie a země.
Příslušné vnitrostátní orgány by však měly mít oprávnění prodloužit na žádost dovozců licence, z nichž byla ke dni podání žádosti využita alespoň polovina, o tři měsíce, a to v období do 31. března 2007.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro textil zřízeného podle článku 25 nařízení (ES) č. 517/94,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Účelem tohoto nařízení je stanovit pravidla pro správu množstevních kvót pro dovozy některých textilních výrobků uvedených v přílohách IIIB a IV nařízení (ES) č. 517/94 pro rok 2006.
Článek 2
Kvóty uvedené v článku 1 mají být přidělovány podle časového pořadí, v němž Komise obdržela oznámení členských států o žádostech jednotlivých hospodářských subjektů ohledně množství nepřesahujících maximální množství na hospodářský subjekt stanovený v příloze I.
Tato maximální množství se však nevztahují na hospodářské subjekty, které při podání první žádosti pro rok 2006 mohou prokázat příslušným vnitrostátním orgánům, že v daných kategoriích a z daných třetích zemí dovezly víc než maximální množství stanovená pro každou kategorii v dovozních licencích, které jim byly uděleny pro rok 2005.
V případě takovýchto hospodářských subjektů mohou příslušné orgány povolit dovozy nepřesahující množství dovezená v roce 2005 z daných třetích zemí v daných kategoriích s výhradou, že jsou k dispozici dostatečné objemy kvót.
Článek 3
Kterýkoliv dovozce, který již využil nejméně 50 % množství, jež mu bylo přiděleno podle tohoto nařízení, může podat další žádost ohledně téže kategorie a země původu na množství nepřesahující maximální množství stanovená v příloze I.
Článek 4
1. Příslušné vnitrostátní orgány uvedené v příloze II mohou Komisi od 4. ledna 2006 od 10:00 oznamovat množství, pro něž bylo zažádáno o dovozní povolení.
Časem stanoveným v prvním pododstavci se rozumí bruselský čas.
2. Příslušné vnitrostátní orgány vydají povolení pouze poté, co je Komise v souladu s čl. 17 odst. 2 nařízení (ES) č. 517/94 informuje o tom, že množství pro dovoz jsou k dispozici.
Povolení vydají jen v případě, pokud hospodářský subjekt:
a) prokáže existenci smlouvy o dodání zboží;
b) písemnou formou potvrdí, že mu pro příslušné kategorie a země:
i) nebylo dosud vydáno povolení podle tohoto nařízení nebo
ii) mu bylo uděleno povolení podle tohoto nařízení, ale využil jej přinejmenším z 50 %.
3. Doba platnosti dovozních povolení činí devět měsíců ode dne vydání, ale končí nejpozději 31. prosince 2006.
Příslušné vnitrostátní orgány však mohou na žádost dovozce prodloužit dobu platnosti povolení o tři měsíce, pokud byla k okamžiku podání žádosti vyčerpána přinejmenším z 50 %.
Za žádných okolností však nesmějí být prodloužena na dobu přesahující 31. března 2007.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2039/2005
ze dne 14. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1238/95, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2100/94, pokud jde o poplatky, které je třeba zaplatit Odrůdovému úřadu Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství [1], a zejména na článek 113 uvedeného nařízení,
po konzultaci se správní radou Odrůdového úřadu Společenství,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1238/95 ze dne 31. května 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2100/94, pokud jde o poplatky, které je třeba zaplatit Odrůdovému úřadu Společenství [2], stanoví poplatky, které je třeba zaplatit Odrůdovému úřadu Společenství (dále jen "úřad"), a jejich výši.
(2) Finanční rezerva úřadu dosáhla úrovně, která přesahuje úroveň nezbytnou pro zabezpečení kontinuity jeho činností.
Z tohoto důvodu byla během přechodného období snížena výše ročních poplatků a poplatků za technická zkoušení.
(3) Pokud jde o roční poplatek, přechodné období, během něhož byla výše tohoto poplatku snížena, již bylo prodlouženo až do konce roku 2007.
Pokud jde o poplatky za technická zkoušení, přechodné období, během něhož byla výše tohoto poplatku snížena, bylo prodlouženo až do konce roku 2006.
(4) Předpokládá se však, že navzdory opatřením přijatým za účelem snížení finanční rezervy úřadu nebude úroveň rezervy snížena na odpovídající úroveň v krátkodobém horizontu.
Výše ročního poplatku by proto měla být ještě snížena.
Nařízení (ES) č. 1238/95 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro odrůdová práva Společenství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ustanovení čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1238/95 se nahrazuje tímto:
"1. Úřad účtuje držiteli odrůdového práva Společenství (dále jen "držitel") poplatek za každý rok trvání odrůdového práva Společenství (dále jen "roční poplatek") ve výši 300 EUR za roky 2003 až 2005 a 200 EUR za rok 2006 a následující roky.
Zaplatil-li někdo poplatek ve výši 300 EUR za rok 2006, úřad mu vrátí rozdíl ve výši 100 EUR."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2040/2005
ze dne 14. prosince 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla v odvětví vepřového masa k režimu dovozu stanovenému v rámci evropských dohod s Bulharskem a Rumunskem
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2759/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vepřovým masem [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Protokoly schválené rozhodnutím Rady 2003/286/ES ze dne 8. dubna 2003 o uzavření protokolu, kterým se upravují obchodní aspekty Evropské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé s ohledem na závěry jednání mezi stranami o nových vzájemných koncesích pro zemědělské produkty [2], a rozhodnutím Rady 2003/18/ES ze dne 19. prosince 2002 o uzavření protokolu, kterým se upravují obchodní aspekty Evropské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Rumunskem na straně druhé s ohledem na závěry jednání mezi stranami o nových vzájemných koncesích pro zemědělské produkty [3], stanoví koncese, pokud jde o dovoz určitých produktů v odvětví vepřového masa v rámci celních kvót otevřených podle těchto dohod.
(2) Rozhodnutí Rady a Komise 2005/430/ES, Euratom ze dne 18. dubna 2005 o uzavření dodatkového protokolu k Evropské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii [4] a rozhodnutí Rady a Komise 2005/431/ES, Euratom ze dne 25. dubna 2005 o uzavření dodatkového protokolu k Evropské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Rumunskem na straně druhé s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii [5] stanoví dodatečné koncese v odvětví vepřového masa.
(3) Je třeba zajistit správu režimu prostřednictvím dovozních licencí a stanovit způsob předkládání žádostí a údaje, které by měly být obsaženy v žádostech a licencích podle nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [6].
(4) Licence se mohou přidělovat až po lhůtě na zvážení žádosti, případně s použitím jednotné procentní sazby.
(5) K zajištění řádné správy množství by mělo být datum pozbytí platnosti licencí stanoveno na konec každého kvótového roku.
(6) K zajištění řádné správy režimu by měla být pro dovozní licence stanovena jistota v rámci uvedeného režimu.
Vzhledem k riziku spekulace spojenému s režimem v odvětví vepřového masa je třeba podřídit přístup hospodářských subjektů k uvedenému režimu dodržování přesných podmínek.
(7) V zájmu zabezpečení řádné správy tohoto režimu je třeba, aby členské státy poskytovaly Komisi přesné informace o skutečně dovezených množstvích.
V zájmu jasnosti je třeba použít jednotný formulář pro sdělování množství mezi členskými státy a Komisí.
(8) Ve snaze zajistit plynulý přechod na nová ustanovení a zejména zajistit, aby se na dovozy produktů s pořadovými čísly 09.4752 a 09.4756 dovezených na základě licencí používaných od 1. července 2005 v rámci dodatkových protokolů vztahovalo snížení na 0 % celních sazeb, je třeba stanovit vrácení přebytečných částek za podmínek stanovených nařízením Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [7] a nařízením Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [8].
(9) Nařízení Komise (ES) č. 1898/97 ze dne 29. září 1997, kterým se stanoví prováděcí pravidla v odvětví vepřového masa k režimu stanovenému v rámci evropských dohod s Bulharskem, Českou republikou, Slovenskem, Rumunskem, Polskou republikou a Maďarskou republikou [9], se po přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii týká pouze Bulharska a Rumunska.
Proto je třeba zrušit nařízení (ES) č. 1898/97 a přijmout nové nařízení, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro obchodní aspekty evropských dohod v odvětví vepřového masa s těmito dvěma zeměmi.
(10) Roční množství k dovozu jsou stanovena na období, která začínají dne 1. července.
(11) Dodatkové protokoly k evropským dohodám s Bulharskem a Rumunskem vstupují v platnost prvního dne měsíce následujícího po měsíci, v němž byla uložena poslední listina o přijetí.
(12) Pro Bulharsko je dnem vstupu v platnost dodatkového protokolu k evropské dohodě 1. červenec 2005.
Mělo by se proto stanovit, že se toto nařízení použije pro Bulharsko od tohoto data.
(13) Pro Rumunsko je dnem vstupu v platnost dodatkového protokolu k evropské dohodě 1. srpen 2005.
Mělo by se proto stanovit, že se toto nařízení použije pro Rumunsko od tohoto data.
(14) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro vepřové maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Veškerý dovoz produktů pořadových čísel 09.4671, 09.4752 a 09.4756 uvedených v příloze I tohoto nařízení z Bulharska nebo Rumunska do Společenství, který se provádí v rámci režimu stanoveného rozhodnutím 2003/286/ES a 2005/430/ES a rozhodnutím 2003/18/ES a 2005/431/ES, podléhá předložení dovozní licence.
Roční množství produktů, na které se vztahuje uvedený režim a procentní sazba, o niž se snižuje clo stanovené společným celním sazebníkem, jsou u každé celní kvóty, jejíž číslo je uvedeno v příloze I, stanovena v uvedené příloze.
Článek 2
Roční množství stanovená v článku 1 jsou rozdělena na čtyři období takto:
a) 25 % v období od 1. července do 30. září,
b) 25 % v období od 1. října do 31. prosince,
c) 25 % v období od 1. ledna do 31. března,
d) 25 % v období od 1. dubna do 30. června.
Článek 3
1. Žádost o dovozní licenci může být předložena pouze fyzickou nebo právnickou osobou, která v době podání žádosti může ke spokojenosti příslušných orgánů členských států prokázat, že vykonává obchodní činnost se třetími zeměmi v odvětví vepřového masa po dobu alespoň dvanácti měsíců.
Z režimu podle článku 1 jsou však vyloučena maloobchodní zařízení nebo restaurace prodávající své produkty konečným spotřebitelům.
2. Na žádosti o licenci smí být uvedeno pouze jedno z pořadových čísel podle přílohy I.
Žádost o licenci se může vztahovat na několik produktů různých kódů kombinované nomenklatury pocházejících pouze z jedné země.
V takovém případě musí být všechny kódy kombinované nomenklatury a jejich označení uvedeny v kolonce 15 a 16 žádosti.
Žádost o licenci se musí týkat alespoň jedné tuny a maximálně 25 % množství, které je k dispozici pro příslušné pořadové číslo v jednom z období uvedených v článku 2.
3. V kolonce 8 žádosti o licenci a licence musí být uvedena země původu.
Licence je platná pouze pro dovoz produktů pocházejících z uvedené země.
4. Kolonka 20 žádosti o licenci a licence musí obsahovat jeden z údajů uvedených v příloze II.
5. Kolonka 24 licence musí obsahovat jeden z údajů uvedených v příloze III.
Článek 4
1. Žádost o licenci musí být podána během prvních sedmi dnů měsíce předcházejícího každému období uvedenému v článku 2.
2. Žádost o licenci je přípustná pouze tehdy, pokud žadatel písemně prohlásí, že nepodal a že se zavazuje nepodat pro běžné období podle článku 2 a na produkty stejného pořadového čísla žádnou další žádost v členském státě, ve kterém svoji žádost podává, ani v žádném jiném členském státě.
Pokud žadatel podá více než jednu žádost týkající se produktů stejného pořadového čísla, není přípustná žádná z jeho žádostí.
3. Členské státy sdělí Komisi třetí pracovní den po skončení období pro podávání žádostí informace o žádostech podaných na každý z produktů spadajících pod příslušná pořadová čísla.
Toto sdělení obsahuje seznam žadatelů a výpis množství požadovaných pro každé pořadové číslo.
Všechna sdělení se předávají elektronickou poštou nebo faxem podle vzoru uvedeného v příloze IV v případě, že nebyla podána žádná žádost, a podle vzorů uvedených v přílohách IV a V v případě, že byly žádosti podány.
Článek 5
1. Komise rozhodne v nejkratší možné době, v jakém rozsahu lze vyhovět žádostem o licence.
Pokud je celkové požadované množství menší než množství, jež je k dispozici, určí Komise zbývající množství, které se doplní k množství, jež je k dispozici pro následující období podle článku 2.
Pokud je celkové požadované množství menší než množství, jež je k dispozici, určí Komise zbývající množství, které se doplní k množství, jež je k dispozici pro následující období podle článku 2.
2. V souladu s odstavcem 1 se licence vydávají co nejdříve po rozhodnutí Komise.
3. Vydané licence jsou platné na celém území Společenství.
Článek 6
Členské státy sdělí Komisi před uplynutím čtvrtého měsíce následujícího po každém ročním období podle přílohy I množství skutečně dovezená během uvedeného období podle tohoto nařízení.
Oznámení, včetně oznámení o tom, že nebylo dovezeno žádné množství, se podávají podle vzoru uvedeného v příloze VI.
Článek 7
1. Podle čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000 činí doba platnosti dovozních licencí 150 dní ode dne jejich skutečného vydání.
Jejich platnost však uplyne 30. června roku, během kterého byly vydány.
2. Dovozní licence vydané na základě tohoto nařízení jsou nepřenosné.
Článek 8
K žádostem o dovozní licence je přiložena jistota ve výši 20 EUR na každých 100 kilogramů.
Článek 9
Ustanovení nařízení (ES) č. 1291/2000 se použijí, nestanoví-li toto nařízení jinak.
Odchylně od čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1291/2000 však nesmí množství dovážené podle tohoto nařízení překročit množství uvedená v kolonkách 17 a 18 dovozní licence. Za tímto účelem se do kolonky 19 uvedené licence zapíše číslice "0".
Článek 10
Pravidle původu použitelná na dovozy uskutečněné v rámci tohoto nařízení jsou stanovena v protokolu č. 4 evropské dohody s Bulharskem a protokolu č. 4 evropské dohody s Rumunskem.
Článek 11
Částky cla překračující částku odpovídající zákonnému clu, jež byly zaúčtovány ode dne 1. července 2005, se nahrazují nebo vrací.
Za tímto účelem se zainteresované hospodářské subjekty vyzývají, aby podaly žádosti podle článku 236 nařízení (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, a podle příslušných prováděcích ustanovení v nařízení (EHS) č. 2454/93.
Článek 12
Nařízení (ES) č. 1898/97 se zrušuje s účinkem ode dne 1. července 2005.
Pro dovozy z Rumunska se však použije až do 31. července 2005.
Licence vydané podle nařízení (ES) č. 1898/97, které mají být použity během období od 1. července 2005 do 30. září 2005, období od 1. října 2005 do 31. prosince 2005 a období od 1. ledna 2006 do 31. března 2006, jsou podle tohoto nařízení platné pro stejné období.
Množství stanovená pro období od 1. července 2005 do 30. září 2005, období od 1. října 2005 do 31. prosince 2005 a období od 1. ledna 2006 do 31. března 2006 podle tohoto nařízení, která nebyla přidělena podle nařízení (ES) č. 1898/97 se přidají k množství, které je k dispozici pro období od 1. dubna 2006 do 30. června 2006.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. července 2005 pro dovozy z Bulharska.
Použije se od 1. srpna 2005 pro dovozy z Rumunska.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2041/2005
ze dne 14. prosince 2005,
kterým se pro hospodářský rok 2005/06 stanoví nový odhad produkce nevyzrněné bavlny a z toho vyplývající nové dočasné snížení cílové ceny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na akt o přistoupení Řecka, a zejména na protokol č. 4 o bavlně [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na čl. 19 odst. 2 druhou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 16 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3], musejí být nový odhad produkce nevyzrněné bavlny podle čl. 14 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1051/2001 a z toho vyplývající nové dočasné snížení cílové ceny stanoveny do 1. prosince příslušného hospodářského roku.
(2) Podle čl. 19 odst. 2 nařízení (ES) č. 1051/2001 musí být nový odhad produkce stanoven s ohledem na postup sklizní. Je proto třeba stanovit uvedený nový odhad produkce pro hospodářský rok 2005/06 na základě dostupných údajů.
(3) Podle čl. 14 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1051/2001 se od 16. prosince po začátku hospodářského roku výše zálohy stanoví na základě nového odhadu produkce zvýšeného minimálně o 7,5 %. S ohledem na nejaktuálnější údaje o množstvích podrobených kontrole, které sdělily členské státy v souladu s čl. 15 odst. 4 písm. c) bodu i) nařízení (ES) č. 1591/2001 pro hospodářský rok 2005/06, a s ohledem na nejistou situaci řecké produkce je třeba použít jako bezpečnostní rozpětí procento zvýšení v hodnotě 12,5 % pro Řecko, 7,5 % pro Španělsko a Portugalsko.
(4) Nové dočasné snížení cílové ceny musí být vypočteno v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1051/2001, přičemž se skutečná produkce nahradí novým odhadem zvýšené produkce.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přírodní vlákna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Pro hospodářský rok 2005/06 je nový odhad produkce nevyzrněné bavlny stanoven na:
- 1100000 tun pro Řecko,
- 335780 tun pro Španělsko,
- 611 tun pro Portugalsko.
2. Pro hospodářský rok 2005/06 je nové dočasné snížení cílové ceny stanoveno na:
- 39,650 EUR/100 kg pro Řecko,
- 23,918 EUR/100 kg pro Španělsko,
- 0 EUR/100 kg pro Portugalsko.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2042/2005
ze dne 13. prosince 2005,
kterým se stanoví jednotkové hodnoty pro určení celní hodnoty určitého zboží podléhajícího rychlé zkáze
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1],
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92, a zejména na čl. 173 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Články 173 až 177 nařízení (EHS) č. 2454/93 stanoví, že Komise pravidelně stanoví jednotkové hodnoty zboží uvedeného v klasifikaci obsažené v příloze 26 uvedeného nařízení.
(2) Použití těchto pravidel a kritérií stanovených ve výše uvedených článcích na skutečnosti, které byly sděleny Komisi v souladu s čl. 173 odst. 2 uvedeného nařízení, vedou ke stanovení jednotkových hodnot pro dotyčné zboží, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotkové hodnoty stanovené v čl. 173 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 se stanoví podle tabulky uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2043/2005
ze dne 14. prosince 2005
o vydávání dovozních licencí na třtinový cukr v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1159/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářské roky 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz třtinového cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod a kterým se mění nařízení (ES) č. 1464/95 a (ES) č. 779/96 [3], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování povinností při dodávkách s nulovým clem u produktů kódu KN 1701, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(2) Článek 16 nařízení (ES) č. 1159/2003 stanoví pravidla určování celních kvót s nulovým clem u produktů kódu KN 17011110, vyjádřených v ekvivalentu bílého cukru, pro dovozy původem ze zemí, které podepsaly protokol AKT a dohodu s Indií.
(3) Článek 22 nařízení (ES) č. 1159/2003 otevírá pro dovozy produktů kódu KN 17011110, z Brazílie, Kuby a ostatních třetích zemí celní kvóty s clem 98 EUR/t.
(4) V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 byly v týdnu od 5. do 9. prosince 2005 příslušným orgánům předloženy žádosti o dovozní licence na celkové množství přesahující množství dodávkové povinnosti dotčené země stanovené podle článku 9 nařízení (ES) č. 1159/2003 pro preferenční cukr AKT-Indie.
(5) Za těchto podmínek musí Komise stanovit koeficient snížení umožňující vydávání licencí v poměru k dostupnému množství a uvést, že bylo dosaženo příslušného limitu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro žádosti o dovozní licence podané ve dnech 5. do 9. prosince 2005 podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1159/2003 se licence vydávají do výše množstevních limitů stanovených v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 15. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2044/2005
ze dne 14. prosince 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady v režimech A1 a B pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citrony a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 [2] stanoví prováděcí pravidla pro vývozní náhrady pro ovoce a zeleninu.
(2) Podle čl. 35 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/96 lze pro produkty vyvážené Společenstvím stanovit vývozní náhrady v míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství produktů a s ohledem na meze vyplývající z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy.
(3) V souladu s čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 je třeba zajistit, aby nebyly narušeny obchodní toky vzniklé již dříve na základě režimu náhrad. Z těchto důvodů a kvůli sezonnímu charakteru vývozů ovoce a zeleniny je třeba stanovit kvóty pro každý produkt, a to na základě nomenklatury zemědělských produktů pro vývozní náhrady zavedené nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3]. Toto množství je nutné přerozdělit se zřetelem na podléhání zkáze příslušných produktů.
(4) Podle čl. 35 odst. 4 nařízení (ES) č. 2200/96 se při stanovení náhrad bere v úvahu stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti ovoce a zeleniny na trhu Společenství na straně jedné a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na straně druhé. V úvahu je dále nutné vzít náklady na dopravu a na uvedení produktů na trh a také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 2200/96 se ceny platné na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Situace v mezinárodním obchodě nebo zvláštní požadavky určitých trhů mohou vyžadovat, aby pro daný produkt byla náhrada rozlišena podle místa jeho určení.
(7) Rajčata, pomeranče, citrony a jablka tříd jakosti Extra, I a II stanovených na základě společných norem jakosti mohou být v současné době vyváženy v hospodářsky významném množství.
(8) Za účelem nejúčinnějšího využití dostupných zdrojů a s ohledem na strukturu vývozů Společenství je třeba stanovit vývozní náhrady v režimech A1 a B.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Sazby vývozních náhrad, lhůty pro podání žádostí o náhradu a předpokládaná množství daných produktů pro režim A1 jsou stanoveny v příloze.
Směrné sazby vývozních náhrad, lhůty pro podání žádostí o licenci a předpokládaná množství daných produktů pro režim B jsou stanoveny v příloze.
2. Licence vydávané za účelem potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4] se do oprávněného množství uvedeného v příloze tohoto nařízení nezapočítávají.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2045/2005
ze dne 14. prosince 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro skořápkové ovoce (mandle bez skořápky, lískové ořechy ve skořápce, lískové ořechy bez skořápky a vlašské ořechy ve skořápce) v rámci režimu A1
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 [2] stanoví prováděcí pravidla pro vývozní náhrady v odvětví ovoce a zeleniny.
(2) Podle čl. 35 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/96 se může na produkty vyvážené Společenstvím vztahovat vývozní náhrada v míře nezbytné pro umožnění hospodářsky významného vývozu, s ohledem na omezení vyplývající z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy.
(3) V souladu s čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 by se mělo dbát na to, aby obchodní toky, které předtím vznikly v režimu náhrad, nebyly narušeny. Z tohoto důvodu, jakož i vzhledem k sezónnímu charakteru vývozů ovoce a zeleniny, by měla být stanovena množství podle produktů, na základě nomenklatury zemědělských produktů pro vývozní náhrady stanovené nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3]. Při rozdělování těchto množství je třeba přihlédnout k tomu, jak rychle dotyčné produkty podléhají zkáze.
(4) Podle čl. 35 odst. 4 nařízení (ES) č. 2200/96 se při stanovení náhrad musí brát ohled na stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti ovoce a zeleniny na trhu Společenství na jedné straně, a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na druhé straně. Rovněž je třeba brát v úvahu náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu, jakož i hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 2200/96 se ceny platné na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Stávající stav mezinárodního obchodu nebo zvláštní požadavky určitých trhů mohou vyžadovat, aby náhrada pro daný produkt byla rozlišena podle místa jeho určení.
(7) Mandle bez skořápky, jakož i lískové ořechy ve skořápce mohou být v současné době předmětem hospodářsky významných vývozů.
(8) Vzhledem k tomu, že skořápkové ovoce lze poměrně dobře skladovat, mohou být vývozní náhrady stanovovány na delší období.
(9) Pro zajištění co nejefektivnějšího využití disponibilních zdrojů a s přihlédnutím ke skladbě vývozů Společenství, by měly být vývozní náhrady pro skořápkové ovoce stanoveny podle režimu A1.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Sazba vývozní náhrady pro skořápkové ovoce, období, ve kterém se podávají žádosti osvědčení a předpokládaná množství se stanoví v příloze tohoto nařízení.
2. Osvědčení vydaná v rámci potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4], se nezapočítávají do množství uvedených v příloze tohoto nařízení.
3. Aniž je dotčen čl. 5 odst. 6 nařízení (ES) č. 1961/2001, doba platnosti osvědčení typu A1 je tři měsíce.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 10. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2046/2005
ze dne 14. prosince 2005
o opatřeních k usnadnění postupů pro podávání žádostí o víza a udělování víz pro členy olympijské rodiny, kteří se účastní zimních olympijských nebo paralympijských her 2006 v Turíně
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 62 odst. 2 písm. a) a b) bod ii) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 1295/2003 ze dne 15. července 2003 o opatřeních k usnadnění postupů pro podávání žádostí o víza a udělování víz pro členy olympijské rodiny, kteří se účastní olympijských nebo paralympijských her v Aténách [2], zavedlo pro členy olympijské rodiny účastnící se olympijských nebo paralympijských her 2004 v Aténách zvláštní časově omezený systém, který je odchylný od běžného postupu udělování víz. Umožnilo tak Řecku hostit první olympijské a paralympijské hry organizované členským státem, který patří do schengenského prostoru bez vnitřních hranic, a zároveň mu umožnilo dostát všem závazkům vyplývajícím z olympijské charty.
(2) Nařízení (ES) č. 1295/2003 stanovilo specifická ustanovení usnadňující postupy pro předkládání žádostí o jednotná víza a pro formu, v jaké jsou víza udělována členům olympijské rodiny, rovněž tak pro zjednodušení kontrol uvedené kategorie osob na vnějších hranicích.
Navíc stanovilo, že hodnotící zpráva o fungování nařízení má být předložena Evropskému parlamentu a Radě.
(3) Ve svém hodnocení došla Komise k závěru, že provádění nařízení (ES) č. 1295/2003 bylo úspěšné a odchylná úprava byla považována za účinnou, pružnou a postačující pro regulaci vstupu a krátkodobého pobytu členů olympijské rodiny účastnících se her v schengenském prostoru bez vnitřních hranic.
(4) Evropská unie by tudíž měla přijmout podobnou odchylnou úpravu pro účely zimních olympijských a paralympijských her 2006, aby Itálii jako hostitelské zemi umožnila dostát závazkům vyplývajícím z olympijské charty a zároveň zajistila vysokou úroveň bezpečnosti v schengenském prostoru bez vnitřních hranic.
(5) Ačkoli je zachována vízová povinnost členů olympijské rodiny, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí s vízovou povinností podle nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni [3], po dobu trvání zimních olympijských a paralympijských her 2006 by měla být zavedena časově omezená odchylná úprava.
(6) Odchylná úprava by měla být omezena na ustanovení acquis týkající se podávání žádostí o vízum, udělování víz a vzorů víz.
Také postupy provádění kontrol na vnějších hranicích by měly být upraveny v potřebné míře, která by zohledňovala změny vízového systému.
(7) Žádosti o víza pro členy olympijské rodiny, kteří se účastní zimních olympijských nebo paralympijských her 2006, by měly být organizačnímu výboru zimních olympijských a paralympijských her 2006 podávány prostřednictvím příslušných organizací současně se žádostí o akreditaci.
Žádost o akreditaci by měla obsahovat základní údaje o dotčených osobách, například jejich úplné jméno, pohlaví, den a místo narození, číslo a druh pasu s dobou platnosti a uvedení, zda je osoba držitelem povolení k pobytu uděleného státem schengenského prostoru a jakého druhu je toto povolení a jakou má dobu platnosti.
Tyto žádosti budou předány italským orgánům příslušným pro udělování víz.
(8) Organizační výbor zimních olympijských a paralympijských her 2006 vydává členům olympijské rodiny akreditační karty v souladu se zvláštními pravidly stanovenými italským právem.
Akreditační karta je vysoce bezpečný doklad, který umožňuje přístup do zvláštních míst, kde se odehrávají soutěže a ostatní události plánované v průběhu olympijských a paralympijských her 2006, a to s ohledem na skutečnost, že hry mohou být cílem teroristických útoků.
Udělené vízum je umístěno jako číslo na akreditační kartě.
(9) Bez ohledu na toto nařízení mohou členové olympijské rodiny podat také samostatnou žádost o vízum v souladu s odpovídajícími ustanoveními schengenského acquis.
(10) Pokud toto nařízení neobsahuje zvláštní ustanovení, měla by se na vnějších hranicích členských států používat odpovídající ustanovení schengenského acquis o vízech a kontrolách.
Toto nařízení se nevztahuje na členy olympijské rodiny, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, na něž se vztahuje vízová povinnost, a držiteli povolení k pobytu nebo dočasného povolení k pobytu vydaného členským státem plně provádějícím schengenské acquis.
V případě předpokládaného pobytu v schengenském prostoru bez vnitřních hranic delšího než 90 dnů může být členu olympijské rodiny vydáno dočasné povolení k pobytu v souladu s italským právem.
(11) Mělo by být navrženo ustanovení, na jehož základě se po zakončení zimních paralympijských her 2006 vyhodnotí provádění odchylné úpravy vyplývající z tohoto nařízení.
(12) Časově omezená úprava odchylná od některých ustanovení schengenského acquis je nezbytná a vhodná k dosažení hlavního cíle spočívajícího ve zjednodušení udělování víz členům olympijské rodiny.
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v čl. 5 třetím pododstavci Smlouvy o založení Evropského společenství nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(13) Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [4], která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu B rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 [5] o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody.
(14) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není závazné ani použitelné.
Vzhledem k tomu, že toto nařízení však navazuje na schengenské acquis podle hlavy IV části III Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 5 uvedeného protokolu do šesti měsíců po dni přijetí tohoto nařízení, zda je provede ve svém vnitrostátním právu či nikoli.
(15) Toto nařízení rozvíjí ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [6].
Spojené království se tudíž nepodílí na přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není závazné ani použitelné.
(16) Toto nařízení rozvíjí ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [7].
Irsko se tudíž nepodílí na přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není závazné ani použitelné.
(17) Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady 2004/860/ES ze dne 25. října 2004 [8] o podpisu uvedené dohody jménem Evropského společenství a o prozatímním provádění některých jejích ustanovení.
(18) S výjimkou článku 9 všechna ustanovení tohoto nařízení navazují na schengenské acquis nebo s ním jinak souvisejí ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Kapitola I
ÚČEL A DEFINICE
Článek 1
Účel
Tímto nařízením se stanoví zvláštní časově omezená odchylná úprava pro členy olympijské rodiny po dobu trvání zimních olympijských a paralympijských her 2006 od některých ustanovení schengenského acquis týkajících se postupů pro podávání žádostí o víza, udělování víz a jednotného vzoru víz.
Bez ohledu na tuto zvláštní úpravu platí i nadále odpovídající ustanovení schengenského acquis o postupech pro podávání žádostí o jednotné vízum a jeho udělování.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
1. "příslušnými organizacemi" rozumějí s ohledem na opatření k usnadnění postupů pro podávání žádostí o víza a udělování víz členům olympijské rodiny, kteří se účastní zimních olympijských nebo paralympijských her 2006, oficiální organizace, které jsou v souladu s olympijskou chartou oprávněny předložit organizačnímu výboru zimních olympijských a paralympijských her 2006 seznamy členů olympijské rodiny za účelem vystavení akreditačních karet na hry;
2. "členem olympijské rodiny" rozumějí všechny osoby, které jsou členy Mezinárodního olympijského výboru, Mezinárodního paralympijského výboru, mezinárodních svazů, národních olympijských a paralympijských výborů, organizačních výborů olympijských her a národních svazů, jako jsou atleti, rozhodčí, trenéři a jiní sportovní odborníci, zdravotničtí pracovníci doprovázející družstva nebo jednotlivé sportovce a také akreditovaní zástupci sdělovacích prostředků, funkcionáři, sponzoři a dárci nebo jiní oficiální hosté, kteří se řídí olympijskou chartou, jsou podřízeni autoritě a kontrole Mezinárodního olympijského výboru, jsou uvedeni v seznamech příslušných organizací a byli organizačním výborem olympijských a paralympijských her 2006 akreditováni pro účast na olympijských nebo paralympijských hrách 2006;
3. "olympijskými akreditačními kartami", které byly vystaveny organizačním výborem olympijských a paralympijských her 2006 v souladu s Ordinanza n. 3463 del Presidente del Consiglio dei Ministri ze dne 9. září 2005 (GU č. 219 ze dne 20.9.2005), rozumí jeden ze dvou dokladů opatřených bezpečnostními prvky, jeden pro olympijské hry a jeden pro paralympijské hry, přičemž oba jsou opatřeny fotografií držitele, které prokazují totožnost příslušného člena olympijské rodiny a které umožňují držiteli přístup na místa konání soutěží a jiných akcí v průběhu konání her;
4. "dobou trvání olympijských a paralympijských her" rozumí pro zimní olympijské hry 2006 období od 10. ledna 2006 do 26. března 2006 a pro zimní paralympijské hry 2006 období od 10. února 2006 do 19. dubna 2006;
5. "organizačním výborem zimních olympijských a paralympijských her" rozumí výbor zřízený dne 27. prosince 1999 podle článku 12 italského občanského zákoníku (RD 16/3/1942 č. 262), který je příslušný pro organizaci zimních olympijských a paralympijských her 2006 v Turíně a který rozhoduje o akreditaci členů olympijské rodiny, již se těchto her účastní;
6. "orgány příslušnými pro udělování víz" rozumějí orgány určené Itálií k posuzování žádostí o víza a udělování víz členům olympijské rodiny.
Kapitola II
udělování víz
Článek 3
Podmínky
Vízum smí být na základě tohoto nařízení uděleno pouze tehdy, pokud dotyčná osoba:
a) byla určena příslušnou organizací a byla organizačním výborem zimních olympijských a paralympijských her 2006 akreditována k účasti na zimních olympijských nebo paralympijských hrách 2006;
b) je držitelem platného cestovního dokladu, který ji opravňuje k překročení vnějších hranic ve smyslu článku 5 prováděcí úmluvy ze dne 19. června 1990 k schengenské dohodě ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkovou republikou Německo a Francouzskou republikou o postupném rušení kontrol na jejich společných hranicích [9](dále jen "Schengenská úmluva");
c) není veden jako osoba, které má být odepřen vstup;
d) nepředstavuje nebezpečí pro veřejný pořádek, bezpečnost státu nebo mezinárodní vztahy některého členského státu.
Článek 4
Podávání žádosti o vízum
1. Při vypracování seznamu osob vybraných pro účast na zimních olympijských nebo paralympijských hrách 2006 může příslušná organizace společně se žádostí o vystavení olympijské akreditační karty pro vybrané osoby podat skupinovou žádost o udělení víza pro tyto vybrané osoby podléhající vízové povinnosti podle nařízení (ES) č. 539/2001, s výjimkou případů, kdy jsou tyto osoby držiteli povolení k pobytu vydaného státem schengenského prostoru.
2. Skupinová žádost o vízum pro dotčené osoby se předává současně se žádostmi o vystavení olympijské akreditační karty organizačnímu výboru zimních olympijských a paralympijských her 2006 v souladu s postupem stanoveným organizačním výborem.
3. Samostatná žádost o vízum se podává pro účastníky zimních olympijských nebo paralympijských her 2006.
4. Organizační výbor zimních olympijských a paralympijských her 2006 předá co nejrychleji orgánům příslušným pro udělení víza skupinovou žádost o víza společně s opisy žádostí o vystavení olympijské akreditační karty pro dotčené osoby, které obsahují úplné jméno, státní příslušnost, pohlaví, den a místo narození a číslo a druh cestovního pasu s dobou platnosti.
Článek 5
Posuzování skupinové žádosti o víza a druh udělených víz
1. Vízum udělí orgány příslušné pro udělování víz poté, co prověří, zda jsou splněny všechny podmínky stanovené v článku 3.
2. Udělené vízum je jednotné vízum pro několikanásobný vstup a krátkodobý pobyt v trvání nejvýše devadesáti (90) dnů po dobu trvání zimních olympijských nebo paralympijských her 2006.
3. Jestliže některý člen olympijské rodiny nesplňuje podmínky stanovené v čl. 3 písm. c) nebo d), mohou orgány příslušné pro udělování víz udělit v souladu s článkem 16 Schengenské úmluvy vízum s územně omezenou platností.
Článek 6
Forma víza
1. Vízum má formu dvou čísel umístěných na olympijské akreditační kartě.
První číslo je číslo víza.
U jednotného víza toto číslo sestává ze sedmi (7) znaků obsahujících šest (6) číslic, před nimiž je uvedeno písmeno "C".
U víza s územně omezenou platností toto číslo sestává z osmi (8) znaků obsahujících šest (6) číslic, před nimiž jsou uvedena písmena "IT".
Druhé číslo je číslo cestovního pasu dotčené osoby.
2. Orgány příslušné pro udělování víz předají organizačnímu výboru zimních olympijských a paralympijských her 2006 čísla víz za účelem vystavení akreditačních karet.
Článek 7
Bezplatné udělení víza
Za zpracování žádostí o vízum a udělení víza nevybírají orgány příslušné pro udělování víz žádné poplatky.
Kapitola III
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 8
Zrušení víza
Jestliže dojde před začátkem her ke změně seznamu osob navržených k účasti na zimních olympijských nebo paralympijských hrách 2006, informují o tom příslušné organizace neprodleně organizační výbor zimních olympijských a paralympijských her 2006, aby mohly být zrušeny akreditační karty osob vyškrtnutých ze seznamu.
Organizační výbor o tom informuje orgány příslušné pro udělování víz a uvede čísla dotčených víz.
Orgány příslušné pro udělování víz zruší víza dotčených osob.
Neprodleně o tom informují orgány hraniční kontroly, které tuto informaci opět neprodleně předají všem příslušným orgánům ostatních členských států.
Článek 9
Kontroly na vnějších hranicích
1. Při překračování vnějších hranic členských států se kontrola vstupu členů olympijské rodiny, jimž byla udělena víza v souladu s tímto nařízením, omezuje na splnění podmínek stanovených v článku 3.
2. Po dobu trvání zimních olympijských nebo paralympijských her:
a) budou vstupní a výstupní razítka umísťována na první volnou stránku cestovního pasu těch členů olympijské rodiny, pro něž je umísťování takovýchto razítek nezbytné v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2133/2004 ze dne 13. prosince 2004, kterým se příslušným orgánům členských států ukládá povinnost systematicky opatřovat otiskem razítka cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí při překročení vnějších hranic členských států [10].
Při prvním vstupu bude na stejné straně také zapsáno číslo víza;
b) vstupní podmínky stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. c) Schengenské úmluvy jsou považovány za splněné, jakmile je člen olympijské rodiny řádně akreditován.
3. Odstavec 2 se použije na všechny členy olympijské rodiny, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, bez ohledu na to, zda podléhají vízové povinnosti podle nařízení (ES) č. 539/2001 či nikoli.
Článek 10
Informování Evropského parlamentu a Rady
Nejpozději čtyři měsíce po skončení zimních paralympijských her 2006 předá Itálie Komisi zprávu o různých aspektech provádění tohoto nařízení.
Na základě této zprávy a veškerých dalších informací poskytnutých jinými členskými státy ve stejné lhůtě vypracuje Komise hodnocení fungování odchylné úpravy s ohledem na udělování víz členům olympijské rodiny stanovené tímto nařízením a bude o tomto hodnocení informovat Evropský parlament a Radu.
Článek 11
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství. Ve Štrasburku dne 14. prosince 2005. Ze Evropský parlament předseda J. Borrell fontelles Za Radu předseda C. Clarke
Nařízení Komise (ES) č. 2047/2005
ze dne 15. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2048/2005
ze dne 15. prosince 2005
o vydávání vývozních licencí v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 883/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro obchod se třetími zeměmi s produkty v odvětví vína [1], a zejména na článek 7 a čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 63 odst. 7 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [2] omezuje poskytování vývozních náhrad pro produkty v odvětví vína na objemy a výdaje, které jsou obsaženy v dohodě o zemědělství uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
(2) Článek 9 nařízení (ES) č. 883/2001 stanoví podmínky, za nichž může Komise přijmout zvláštní opatření, která zamezí překročení množství stanovených v uvedené dohodě nebo rozpočtu, který je podle ní k dispozici.
(3) Na základě informací o žádostech o vývozní licence, které měla Komise k dispozici dne 14. prosince 2005, by množství, jež jsou ještě dostupná pro období do dne 15. ledna 2006 pro místo určení oblasti 1. Afrika podle čl. 9 odst. 5 nařízení (ES) č. 883/2001, mohla být překročena, pokud nebude omezeno vydávání vývozních licencí se stanovením náhrady předem. Proto by měla být pro množství oznámená od 7. do 13. prosince 2005 stanovena jednotná procentní sazba přijetí a pro tuto oblast pozastaveno do 16. ledna 2006 podávání žádostí a vydávání licencí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Vývozní licence se stanovením náhrady předem pro produkty v odvětví vína, o něž bylo požádáno ve dnech od 7. do 13. prosince 2005 podle nařízení (ES) č. 883/2001, se vydají ve výši 36,59 % množství požadovaných pro oblast 1. Afrika.
2. Vydávání vývozních licencí pro produkty v odvětví vína uvedených v odstavci 1, o něž bylo požádáno ode dne 14. prosince 2005 a podávání žádostí o vývozní licence ode dne 16. prosince 2005 pro oblasti určení 1. Afrika se pozastavuje do dne 16. ledna 2006.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2049/2005
ze dne 15. prosince 2005,
kterým se podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 stanoví pravidla pro platby poplatků ve prospěch Evropské agentury pro léčivé přípravky ze strany mikropodniků, malých a středních podniků a pro poskytování správní pomoci ze strany agentury těmto podnikům
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky [1], a zejména na čl. 70 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 726/2004, kterým se nahrazuje nařízení Rady (EHS) č. 2309/93 ze dne 22. července 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci a dozor nad humánními a veterinárními léčivými přípravky a kterým se zakládá Evropská agentura pro hodnocení léčivých přípravků [2], stanoví, že příjmy Evropské agentury pro léčivé přípravky (dále jen "agentura") sestávají z příspěvku Společenství a poplatků placených společnostmi.
(2) V rámci systému zavedenému nařízením (EHS) č. 2309/93 stanoví nařízení Rady (ES) č. 297/95 [3] poplatky, které se platí agentuře.
(3) Podle nařízení (ES) č. 726/2004 je zapotřebí situaci mikropodniků, malých a středních podniků (MSP) posuzovat zvlášť.
Uvedené nařízení proto s cílem snížit náklady, jež vznikají MSP při uvádění na trh léčivých přípravků registrovaných centralizovaným postupem, předpokládá přijetí specifických předpisů umožňujících snížení poplatků, odklad jejich platby a poskytování správní pomoci.
Takové předpisy by se měly používat stejným způsobem v humánním i veterinárním odvětví a měly by se zaměřovat na prosazování inovace a vývoje nových léčivých přípravků ze strany MSP.
(4) Z důvodů soustavnosti a průhlednosti by se měla použít definice mikropodniků, malých a středních podniků podle doporučení Komise 2003/361/ES [4].
(5) Z dosavadních zkušeností získaných po přijetí nařízení (EHS) č. 2309/93 vyplývá, že hlavními počátečními překážkami finanční a správní povahy pro MSP jsou kroky v registračních postupech před uváděním výrobků na trh, jako je získávání vědecké porady, předložení žádosti o registraci či podrobení se inspekci.
Je proto zapotřebí, aby se ustanovení tohoto nařízení zaměřovala na uvedená hlediska.
(6) Poplatky za žádost o registraci a za související inspekce za účelem posouzení žádosti mohou pro MSP představovat značné finanční omezení.
S cílem zamezit oslabování finanční situace podniků v průběhu posouzení žádosti o registraci je proto vhodné odložit platbu těchto poplatků až na konec postupu.
(7) MSP činné ve farmaceutickém odvětví jsou často podniky zaměřené na inovaci, jako jsou podniky činné v oblasti genové či somatické buněčné terapie; především v těchto oblastech lze využít sdílení odborných znalostí na úrovni Společenství.
U léčivých přípravků, které byly předmětem vědecké porady, je navíc vyšší pravděpodobnost příznivého vědeckého hodnocení žádosti o registraci.
Je proto zapotřebí snížením poplatků usnadnit MSP žádajícím o registraci přístup k vědecké poradě agentury.
Žadatelům, kteří zažádali o takovou poradu a kteří její výsledky skutečně uplatnili při vývoji léčivých přípravků, by jako další pobídka mělo být přiznáno podmínečné osvobození od platby poplatků.
(8) Je potřeba poskytnout ještě další podnět, a to v podobě snížení poplatku za stanovení maximálních limitů reziduí (MLR) pro veterinární léčivé přípravky s cílem dále podporovat stanovování takových limitů.
(9) Pro MSP mohou představovat značné administrativní zatížení též překlady.
Agentura by proto měla učinit vhodná ujednání s cílem zajistit překlady určitých podkladů požadovaných při registraci, zejména návrhu souhrnu údajů o přípravku a návrhu textu pro označení na obalu a příbalovou informaci.
(10) Nedostatek zkušeností s centralizovaným postupem a prací agentury jakožto správní organizace by neměl bránit vývoji nových léčivých přípravků a jejich uvádění na trh.
Proto je vhodné vytvořit kancelář pro MSP, jejímž jediným úkolem bude nabídka správní pomoci těmto podnikům.
Tato kancelář by měla být jediným styčným bodem mezi MSP žádajícími o registraci a agenturou, a usnadňovat tak komunikaci a odpovídat na praktické nebo procedurální dotazy.
(11) Z důvodu poskytnutí praktického návodu pro MSP žádajícím o registraci je zapotřebí, aby agentura vydala uživatelskou příručku týkající se správních a procedurálních hledisek spjatých s centralizovaným postupem, které se obzvláště týkají MSP.
(12) Agentura by měla zpracovávat výroční zprávy, v nichž popíše, jak ustanovení tohoto nařízení působí, aby byla k dispozici zpětná vazba na jejich použití v praxi.
(13) Aby se zajistil prospěch MSP z odchylky stanovené tímto nařízením v co nejširším rozsahu, nařízení by mělo vstoupit v platnost okamžitě.
(14) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro humánní léčivé přípravky a Stálého výboru pro veterinární léčivé přípravky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví, za jakých okolností se mikropodnikům, malým a středním podnikům (dále jen "MSP") mohou odchylně od příslušných ustanovení nařízení (ES) č. 297/95 snížit poplatky, může se odložit platba poplatků nebo poskytovat správní pomoc při podání žádosti Evropské agentuře pro léčivé přípravky (dále jen "agentura") podle nařízení (ES) č. 726/2004.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se použije na MSP ve smyslu doporučení 2003/361/ES ve znění ze dne 6. května 2003, jež jsou usazené ve Společenství.
2. Není-li určeno jinak, toto nařízení se použije jak na žádosti týkající se humánních léčivých přípravků ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES [5], tak na žádosti týkající se veterinárních léčivých přípravků ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES [6].
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se žadatelem rozumí podnik, jenž hodlá využít ustanovení kapitol II a III.
Článek 4
Sdělování údajů
MSP, jenž hodlá využít ustanovení tohoto nařízení, předloží agentuře údaje nezbytné k doložení shody s kritérii uvedenými v čl. 2 odst. 1.
KAPITOLA II
ODKLAD PLATBY POPLATKŮ A JEJICH SNÍŽENÍ
Článek 5
Odklad platby poplatků
1. Do oznámení o závěrečném rozhodnutí o registraci nebo do vyřazení žádosti se odloží platba těchto poplatků:
a) poplatek za žádost o registraci léčivého přípravku, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 1 písm. a) a b) a čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 297/95;
b) poplatek za inspekce pro účely posouzení žádosti o registraci léčivého přípravku, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 4 a čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 297/95.
2. Poplatky uvedené v odst. 1 písm. a) a b) jsou splatné do 45 dnů od data oznámení o závěrečném rozhodnutí o registraci nebo do 45 dnů od data oznámení o vyřazení žádosti.
Článek 6
Podmínečné osvobození od platby poplatku
Aniž je dotčen článek 5, v případě žádosti o registraci podané u léčivého přípravku, ke kterému již agentura poskytla vědeckou poradu, se poplatek za posouzení této žádosti splatný agentuře platí, pouze pokud je registrace udělena.
Článek 7
Snížení poplatků
1. Použijí se tato snížení:
a) v případě inspekcí: 90 % snížení poplatku za inspekci podle čl. 3 odst. 4 a čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 297/95;
b) v případě vědecké porady: 90 % snížení poplatku za vědeckou poradu podle čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 297/95;
c) v případě vědeckých služeb: 90 % snížení poplatku za vědecké služby podle čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 297/95.
2. Správní služby podle čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 297/95 se poskytují bezplatně s výjimkou případů, kdy se takové služby týkají souběžné distribuce léčivých přípravků, jak je uvedeno v čl. 57 odst. 1 písm. o) nařízení (ES) č. 726/2004.
3. Odchylně od odst. 1 písm. b) a c) se vědecká porada a vědecké služby pro stanovené léčivé přípravky pro vzácná onemocnění podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 141/2000 [7] poskytují bezplatně.
Článek 8
Snížení poplatků za stanovení maximálních limitů reziduí pro veterinární léčivé přípravky
1. Použije se 90 % snížení na plné a dodatečné poplatky za stanovení maximálních limitů reziduí (MLR), jak je uvedeno v článku 7 nařízení (ES) č. 297/95.
2. Při kalkulaci odpočtu poplatků za stanovení MLR od poplatku za žádost o registraci nebo za žádost o prodloužení registrace u léčivých přípravků obsahujících látky, pro něž byly příslušné MLR stanoveny, se snížení uvedené v odstavci 1 nezohlední, pokud takové žádosti předkládá týž žadatel.
Tento odpočet však nepřesáhne polovinu poplatku, kterého se týká.
Článek 9
Vícečetná snížení poplatků
Odchylně od článku 7 a 8 se v případě, že by žadatel u téhož poplatku mohl rovněž využít dalších snížení stanovených právními předpisy Společenství, použijí ustanovení, jež jsou pro žadatele nejvýhodnější.
Kumulativní snížení poplatku pro určitý poplatek a určitého žadatele není možné.
KAPITOLA III
SPRÁVNÍ POMOC
Článek 10
Překlady
Agentura zajistí překlady podkladů uvedených v čl. 9 odst. 4 písm. a) až d) a čl. 34 odst. 4 písm. a) až e) nařízení (ES) č. 726/2004, jež se požadují za účelem udělení registrace Společenství.
Článek 11
Kancelář pro MSP
1. Výkonný ředitel agentury vytvoří specifické správní struktury a zvláštní postupy pro zřízení kanceláře pro MSP.
2. Kancelář pro MSP má tyto úkoly:
a) poradenství pro žadatele o správních a procedurálních krocích nezbytných ke splnění požadavků nařízení (ES) č. 726/2004;
b) zajištění vhodného sledování všech požadavků a žádostí předložených týmž žadatelem a souvisejících s určitým léčivým přípravkem;
c) pořádání seminářů a školení pro žadatele o správních a procedurálních krocích nezbytných ke splnění požadavků stanovených nařízením (ES) č. 726/2004.
Článek 12
Uživatelská příručka
Agentura po dohodě s Komisí vydá podrobnou uživatelskou příručku ke správním a procedurálním hlediskům ustanovení nařízení (ES) č. 726/2004, jež mají zvláštní význam pro MSP, a bude ji průběžně aktualizovat.
Uživatelská příručka bude rovněž obsahovat odkazy na stávající vnitrostátní ustanovení týkající se MSP a farmaceutického odvětví.
Takové odkazy sdělí agentuře pro účely druhého pododstavce členské státy.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 13
Zpráva
Agentura zahrne do výroční zprávy o své činnosti oddíl o zkušenostech získaných na základě používání tohoto nařízení.
Článek 14
Přechodné ustanovení
Toto nařízení se nepoužije na platné žádosti, jež se k datu jeho vstupu v platnost zpracovávají.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2050/2005
ze dne 15. prosince 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanovuje, že rozdíl mezi cenami výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a cenami těchto výrobků v rámci Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou v rozmezí, které vyplývá z dohod uzavřených podle článku 300 smlouvy.
(2) V souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999 se při určování náhrad u výrobků vyjmenovaných v článku 1 výše uvedeného nařízení, vyvážených v přirozeném stavu, musí brát v úvahu:
- stávající situace a budoucí vývoj cen a dostupnosti mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství a cen mléka a mléčných výrobků v mezinárodním obchodě,
- marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na přepravu z trhů Společenství do přístavů nebo jiných vývozních míst ve Společenství, jakož i náklady spojené s umístěním zboží na trhu v zemi určení,
- cíle společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které mají zajistit stav rovnováhy a přirozený vývoj cen a obchodování na tomto trhu,
- rozmezí, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy, a
- potřeba předcházet výkyvům na trhu Společenství, a
- hospodářský aspekt navrhovaných vývozů.
5 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měly při stanovování cen v rámci Společenství brát v úvahu skutečné ceny, které jsou pro vývoz nejvýhodnější, a při stanovování cen v mezinárodním obchodě by se měly brát v úvahu zejména:
a) ceny převládající na trzích třetích zemí;
b) nejvýhodnější ceny ve třetích zemích určení při dovozu ze třetích zemí;
c) ceny výrobce ve vyvážejících třetích zemích, případně s ohledem na dotace poskytované těmito zeměmi a
d) nabídkové ceny vyplaceně na hranici Evropského společenství.
(4) V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení (ES) č. 1255/1999 může být s ohledem na situaci na světových trzích nebo na konkrétní požadavky určitých trhů zapotřebí rozlišit náhradu u výrobků vyjmenovaných v článku 1 uvedeného nařízení podle místa určení.
3 nařízení (ES) č. 1255/1999 by se měl stanovit seznam výrobků, pro něž jsou poskytovány vývozní náhrady, a výše těchto náhrad alespoň jednou za čtyři týdny; výše náhrady však může zůstat na stejné úrovni déle než čtyři týdny.
(6) V souladu s článkem 16 nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č.
804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [2], se náhrada pro slazené mléčné výrobky rovná součtu dvou složek; přičemž první je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství mléčných výrobků, a vypočítá se vynásobením základní výše náhrady obsahem mléčných výrobků v dotyčném produktu; druhá je určena k tomu, aby se přihlédlo k množství přidané sacharózy, a vypočítá se tak, že se základní výše náhrady platná v den vývozu pro produkty, které jsou vyjmenované v čl. 1 odst.
1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů s cukrem [3], vynásobí obsahem sacharózy v celém produktu, tato druhá složka se však použije pouze tehdy, pokud byla přidaná sacharóza vyrobena z cukrové řepy nebo cukrové třtiny sklizené ve Společenství.
(7) Nařízení Komise (EHS) č. 896/84 [4] obsahuje dodatečná ustanovení o poskytování náhrad při změnách hospodářského roku; tato ustanovení umožňují rozlišit náhrady podle data výroby produktů.
(8) Při výpočtu náhrady pro tavené sýry je nezbytné stanovit, že v případě přidání kaseinu a/nebo kaseinátů se takové přidané množství nebere v úvahu.
(9) Při určování produktů a oblastí způsobilých pro náhrady je vhodné vzít v úvahu na jednu stranu skutečnost, že postavení určitých produktů Společenství na trhu neopodstatňuje podporování jejich vývozu, a na druhou stranu to, že zeměpisná blízkost některých oblastí by mohla usnadnit odklon obchodu a zneužití.
(10) Z použití výše uvedených pravidel na současnou situaci na trhu s mlékem, zejména na ceny mléčných výrobků ve Společenství a na světovém trhu, vyplývá, že náhrady by měly být stanoveny v příloze tohoto nařízení.
(11) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, na něž se odkazuje v článku 31 nařízení (ES) č. 1255/1999 o výrobcích vyvážených v přirozeném stavu, se stanovují v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2051/2005
ze dne 15. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u másla v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 581/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 581/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady, které se týkají některých druhů másla [2], zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 13. prosince 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 581/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 13. prosince 2005, platí maximální částky náhrad pro výrobky zmíněné v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, které jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 16. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2052/2005
ze dne 15. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 582/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na třetí pododstavec čl. 31 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 582/2004 ze dne 26. března 2004 o vypsání stálého nabídkového řízení na vývozní náhrady u sušeného odstředěného mléka [2] zavádí trvalé nabídkové řízení.
(2) Podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 580/2004 ze dne 26. března 2004, kterým se stanoví postup nabídkového řízení, které se týká vývozních náhrad u některých mléčných výrobků [3], a po přezkoumání nabídek podaných jako odpověď na nabídkové řízení, je vhodné stanovit maximální vývozní náhrady na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 13. prosince 2005.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro trvalé nabídkové řízení vypsané nařízením (ES) č. 582/2004 na dobu trvání nabídkového řízení, která končí dne 13. prosince 2005, se maximální částky náhrad pro výrobky a místa určení uvedené v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví na 12,24 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2053/2005
ze dne 15. prosince 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné na některé mléčné výrobky vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 15. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že rozdíl mezi cenami, jež jsou v případě produktů uvedených v čl. 1 písm. a), b), c), d), e) a g) uvedeného nařízení uplatňovány v mezinárodním obchodě, a cenami v rámci Společenství lze pokrýt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) V případě některých mléčných výrobků vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, však existuje nebezpečí, že pokud se předem stanoví vysoké sazby náhrad, může to ohrozit závazky přijaté ohledně těchto náhrad.
Aby se tomuto nebezpečí předešlo, je nezbytné přijmout nezbytná preventivní opatření, aniž by se tím však bránilo uzavírání dlouhodobých smluv.
V případě, že jsou sazby náhrad pro tyto produkty stanoveny předem, lze těchto dvou cílů dosáhnout stanovením zvláštních sazeb.
(5) Podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 jsou pro stanovení sazby náhrad vzaty v úvahu případně produkční náhrady, podpory nebo jiná opatření s rovnocenným účinkem, která jsou použitelná ve všech členských státech v souladu s nařízením o společné organizaci trhu s daným výrobkem, pokud jde o základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 nebo na roveň postavené produkty.
(6) Podle čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 se podpora poskytuje na odstředěné mléko vyrobené ve Společenství a zpracované na kasein a kaseináty, pokud toto mléko a kasein nebo kaseináty z něho vyrobené splňují určité podmínky.
(7) Nařízení Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a o poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravin [3], stanoví, že máslo a smetanu za snížené ceny je třeba poskytnout k dispozici odvětvím, která vyrábějí určité výrobky.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené na seznamu v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v článku 1 nařízení (ES) č. 1255/1999 a vyvážené ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. 1255/1999 se stanoví ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2054/2005
ze dne 15. prosince 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 16. prosince 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2055/2005
ze dne 15. prosince 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro obiloviny a pro pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy nebo cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory uvedené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Pokud jde o pšeničnou nebo žitnou mouku, krupici a krupičku, náhradu použitelnou pro tyto produkty je nutné vypočítat s ohledem na množství obilovin nutné k výrobě uvažovaných produktů.
Toto množství byla stanoveno nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhradu u některých produktů podle jejich země určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto pravidel v současné situaci na trzích s obilovinami, a zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad dle přílohy tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu, vyvážené v nezměněném stavu, se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2056/2005
ze dne 15. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 9. do 15. prosince 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1058/2005 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 2,97 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2057/2005
ze dne 15. prosince 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1438/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 ze dne 2. září 2005 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2005/2006 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 9. do 15. prosince 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1438/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2058/2005
ze dne 15. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 9 do 15. prosince 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1059/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 8,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 16. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2059/2005
ze dne 16. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2060/2005
ze dne 16. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1065/2005, pokud jde o množství, na které se vztahuje stálé nabídkové řízení pro vývoz ječmene ze zásob německé intervenční agentury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 [2] stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur.
(2) Nařízením Komise (ES) č. 1065/2005 [3] bylo zahájeno stálé nabídkové řízení pro vývoz 530000 tun ječmene ze zásob německé intervenční agentury.
(3) Německo informovalo Komisi o záměru své intervenční agentury zvýšit množství zařazené do nabídkového řízení za účelem vývozu o 102272 tun.
S ohledem na tuto žádost, dostupné množství a na situaci na trhu by mělo být žádosti Německa vyhověno.
(4) Nařízení (ES) č. 1065/2005 by proto mělo být změněno.
(5) Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 2 nařízení (ES) č. 1065/2005 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Nabídkové řízení se vztahuje na maximální množství 632272 tun ječmene, jež má být vyvezeno do třetích zemí kromě Albánie, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Bosny a Hercegoviny, Bulharska, Kanady, Chorvatska, Spojených států amerických, Lichtenštejnska, Mexika, Rumunska, Srbska a Černé Hory [4] a Švýcarska.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2061/2005
ze dne 16. prosince 2005,
kterým se stanoví minimální prodejní ceny másla ve 176. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální prodejní ceny intervenčního másla i výše jistot za zpracování pro 176. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 jsou stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2062/2005
ze dne 16. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální částka podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo ve 176. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (ES) č. 2571/97 ze dne 15. prosince 1997 o prodeji másla za snížené ceny a poskytování podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo určené k použití při výrobě cukrářských výrobků, zmrzliny a jiných potravinářských výrobků [2] přistoupí intervenční orgány pomocí nabídkového řízení k prodeji určitých množství intervenčního másla ve svém vlastnictví a k poskytnutí podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Článek 18 uvedeného nařízení stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se stanoví minimální prodejní cena másla i maximální výše podpory pro smetanu, máslo a zahuštěné máslo.
Dále je stanoveno, že se tato cena nebo podpora mohou lišit podle zamýšleného použití másla, obsahu tuku v másle a způsobu přimíchávání a že může být také rozhodnuto nepokračovat v nabídkovém řízení.
Je tudíž nutné stanovit výši (výše) jistot za zpracování.
(2) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Maximální podpory i částky jistot za zpracování jsou pro 176. dílčí nabídkové řízení probíhající v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2571/97 stanoveny v tabulce uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
Nařízení Komise (ES) č. 2063/2005
ze dne 16. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální podpora na zahuštěné máslo ve 348. dílčím nabídkovém řízení uskutečněném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č. 429/90
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nařízením Komise (EHS) č. 429/90 ze dne 20. února 1990 o poskytování podpory prostřednictvím nabídkového řízení pro zahuštěné máslo určené k přímé spotřebě ve Společenství [2] intervenční orgány přistoupí ke stálému nabídkovému řízení na poskytování podpory na zahuštěné máslo.
Článek 6 uvedeného rozhodnutí stanoví, že s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci dílčích nabídkových řízení se určí maximální výše podpory na zahuštěné máslo s minimálním obsahem tuku 96 % nebo se přijme rozhodnutí nepokračovat v nabídkovém řízení; je tudíž nutné stanovit jistotu za konečné využití.
(2) S přihlédnutím k podaným nabídkám by měla být stanovena maximální částka podpory na níže uvedené úrovni a podle ní určena jistota za konečné využití.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V 348. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (EHS) č.
429/90 se maximální podpora a jistota za konečné využití stanovují takto:
—maximální podpora: _BAR_ 45,5 EUR/100 kg, _BAR_
—jistota za konečné využití: _BAR_ 50 EUR/100 kg. _BAR_
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2064/2005
ze dne 16. prosince 2005,
které se týká 95. dílčího nabídkového řízení uskutečněného v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka [2], intervenční orgány nabídly k prodeji pomocí stálého nabídkového řízení určitá množství sušeného odstředěného mléka ve svém vlastnictví.
(2) Podle článku 30 nařízení (ES) č. 2799/1999 se s přihlédnutím k nabídkám podaným v rámci jednotlivých nabídkových řízení stanoví minimální prodejní cena nebo se rozhodne nepokračovat v nabídkovém řízení.
(3) S přihlédnutím k podaným nabídkám by se nemělo pokračovat v nabídkovém řízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ve 95. dílčím nabídkovém řízení provedeném v rámci stálého nabídkového řízení podle nařízení (ES) č. 2799/1999, jehož lhůta pro podávání nabídek uplynula dne 13. prosince 2005, se nepokračuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2065/2005
ze dne 16. prosince 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena másla pro 32. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 2771/1999
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla pro nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství másla, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 2771/1999.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 32. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 2771/1999, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 13. prosince 2005, se stanovuje minimální prodejní cena másla ve výši 256,00 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 17. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2066/2005
ze dne 16. prosince 2005,
kterým se stanovuje minimální prodejní cena sušeného odstředěného mléka pro 31. individuální veřejné nabídkové řízení, vyhlášené podle stálého veřejného nabídkového řízení, na které je odkazováno v nařízení (ES) č. 214/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na čl. 10 písm. c) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě článku 21 nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [2], prodávaly intervenční agentury na základě stálého veřejného nabídkového řízení určité množství sušeného odstředěného mléka, kterým disponovaly.
(2) Ve světle nabídek, obdržených v rámci každého individuálního veřejného nabídkového řízení, bude stanovena minimální prodejní cena, nebo bude rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka v souladu s článkem 24a nařízení (ES) č. 214/2001.
(3) Ve světle obdržených nabídek bude stanovena minimální prodejní cena.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 31. individuální veřejné nabídkové řízení v souladu s nařízením (ES) č. 214/2001, pro které vypršela časová lhůta na předložení nabídek dne 13. prosince 2005, se stanovuje minimální prodejní cena odstředěného mléka ve výši 185,50 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2067/2005
ze dne 16. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 92/2005, pokud jde o alternativní způsoby zneškodňování a využití vedlejších produktů živočišného původu
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu [1], a zejména na čl. 4 odst. 2 písm. e), čl. 5 odst. 2 písm. g), čl. 6 odst. 2 písm. i) a čl. 32 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví pravidla pro způsoby zneškodňování a využití vedlejších produktů živočišného původu.
Nařízení rovněž stanoví možnost dalších způsobů zneškodňování a další způsoby využití vedlejších produktů živočišného původu, které musí být schváleny po konzultaci s příslušným vědeckým výborem.
(2) Na základě stanovisek Vědeckého řídícího výboru a Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) Komise po vstupu v platnost nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin [2], doposud schválila pět postupů jako alternativní způsoby zneškodňování nebo využití vedlejších produktů živočišného původu.
(3) Na základě dalších informací, které předložili žadatelé po přijetí nařízení Komise (ES) č. 92/2005 ze dne 19. ledna 2005, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002, pokud jde o způsoby zneškodňování či využití vedlejších produktů živočišného původu, a mění příloha VI uvedeného nařízení, pokud jde o přeměnu na bioplyn a zpracování tavených/škvařených tuků [3], vydal úřad dne 22. dubna 2004 stanovisko o spalování loje v tepelném bojleru a dne 2. června 2004 stanovisko o přeměně na bionaftu jako způsobu zneškodnění materiálu kategorie 1.
(4) Na základě tohoto hodnocení úřadu lze také přeměnu na bionaftu považovat za bezpečný způsob zneškodnění a využití materiálu kategorie 1. Nařízení (ES) č.
92/2005 by proto mělo být změněno tak, aby odráželo toto další hodnocení.
(5) Úřad také dospěl k závěru, že spalování loje v tepelném bojleru lze považovat za bezpečný způsob zneškodnění a využití vedlejších produktů živočišného původu.
Podmínky, za nichž se proces považuje za bezpečný, se tedy odrážejí v další změně daného nařízení.
V případě tuku ošetřeného podle parametrů procesu by se mělo umožnit přemístění do jiných spalovacích zařízení s cílem vyhnout se problémům s hromaděním výsledných materiálů ve stávajících zařízeních.
Použijí se striktní podmínky oddělení spalování a zpracování potravin a krmiva.
(6) Technologický pokrok vedl k vývoji více pozměněných parametrů procesu u konečných stadií procesů produkce bionafty a spalování loje v tepelném bojleru.
Za podmínky, že se předtím používala jedna z metod zpracování stanovených v nařízení (ES) č. 1774/2002, měly by příslušné orgány členských států být sto schválit tyto pozměněné parametry procesu.
(7) Schválením a používáním tohoto alternativního procesu by měly zůstat nedotčeny ostatní použitelné právní předpisy Společenství, zejména právní předpisy z oblasti životního prostředí.
Požadavky na systémy čištění plynů v procesu alkalické hydrolýzy a v procesu přeměny na bionaftu lze tedy odstranit.
(8) Bionaftu by nemělo být nutné trvale označovat, jelikož produkční proces je bezpečný; nepoužitím trvalého označení se usnadní využití bionafty jako alternativního paliva.
(9) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 92/2005 se mění takto:
1. V článku 1 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
"1. Procesy alkalické hydrolýzy podle přílohy I, výroby bioplynu hydrolýzou za vysokého tlaku podle přílohy III, výroby bionafty podle přílohy IV a spalování živočišného tuku v tepelném bojleru podle přílohy VI jsou schváleny a mohou být příslušným orgánem povoleny pro účely ošetřování a zneškodňování materiálu kategorie 1.
2. Příslušný orgán může povolit použití jiných parametrů procesu pro fázi výroby bionafty uvedenou v příloze IV bodu 1 písm. b) podbodu i) a pro fázi procesu spalování živočišného tuku v tepelném bojleru uvedenou v příloze VI bodě 1 písm. c) podbodu i), pokud tyto parametry stanoví rovnocenné snížení rizik pro veřejné zdraví a pro zdraví zvířat."
2. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Proces alkalické hydrolýzy, hydrolýzy za vysokého tlaku a teploty, výroby bioplynu hydrolýzou za vysokého tlaku, výroby bionafty, zplyňování podle Brookese a spalování živočišného tuku v tepelném bojleru, které jsou definovány v přílohách I až VI, jsou schváleny a mohou být příslušným orgánem povoleny pro účely ošetřování a využití nebo zneškodňování materiálů kategorie 2 či 3.
Příslušný orgán může povolit použití jiných parametrů procesu pro fázi výroby bionafty uvedenou v příloze IV bodu 1 písm. b) podbodu i) a pro fázi procesu spalování živočišného tuku v tepelném bojleru uvedenou v příloze VI bodu 1 písm. c) podbodu i), pokud tyto parametry stanoví rovnocenné snížení rizik pro veřejné zdraví nebo pro zdraví zvířat."
3. V názvu a v první větě článku 3 se slova "v přílohách I až V" nahrazují slovy "v přílohách I až VI".
4. Článek 4 se mění takto:
a) V odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"1. Výsledné materiály kromě bionafty vyrobené podle přílohy IV musí být trvale označeny, pokud to bude technicky možné, zápachem, a to podle kapitoly I bodu 8 přílohy VI nařízení (ES) č. 1774/2002."
b) Doplňuje se nový odstavec 5, který zní:
"5. Vedlejší produkty živočišného původu získané ošetřením materiálu podle přílohy IV se však mohou využívat pro účely stanovené v této příloze."
5. Přílohy I, III a IV se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení a doplňuje se nová příloha VI.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2068/2005
ze dne 16. prosince 2005
o vydávání dovozních licencí pro česnek dovážený v rámci autonomní celní kvóty otevřené nařízením (ES) č. 1982/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1982/2005 ze dne 5. prosince 2005 o otevření a správě autonomní celní kvóty pro česnek [1], a zejména na čl. 6 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
Žádosti o licence předložené příslušným orgánům členských států tradičními a novými dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1982/2005 překračují množství, která jsou k dispozici. Je proto třeba stanovit, v jakém rozsahu mohou být licence vydávány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Dovozní licence požadované tradičními dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1982/2005, pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 15. prosince 2005 se vydávají do výše 2,362 % požadovaného množství.
2. Dovozní licence požadované novými dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1982/2005, pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 15. prosince 2005, se vydávají do výše 0,639 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. prosince 2005.
Jeho použitelnost končí dnem 31. března 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2069/2005
ze dne 16. prosince 2005
o vydávání dovozních licencí pro některé konzervované houby dovážené v rámci autonomní celní kvóty otevřené nařízením (ES) č. 1981/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1981/2005 ze dne 5. prosince 2005 o otevření a správě autonomní celní kvóty pro konzervované houby [1], a zejména na čl. 6 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
Žádosti o licence předložené příslušným orgánům členských států tradičními a novými dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1981/2005 překračují množství, která jsou k dispozici. Je proto třeba stanovit, v jakém rozsahu mohou být licence vydávány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Dovozní licence požadované tradičními dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1981/2005 pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 15. prosince 2005, se vydávají do výše 8,407 % požadovaného množství.
2. Dovozní licence požadované novými dovozci podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1981/2005, pro které členské státy předložily Komisi žádosti dne 15. prosince 2005, se vydávají do výše 15,625 % požadovaného množství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. prosince 2005.
Jeho použitelnost končí dnem 31. března 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2070/2005
ze dne 16. prosince 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 1837/2005 [3].
(2) Použití pravidel, kritérií a ustanovení obsažených v nařízení (ES) č. 1837/2005 pro údaje nyní dostupné Komisi vede ke snížení platných vývozních náhrad dle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1784/2003 a v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1785/2003 a podléhající nařízení (ES) č. 1518/95 [4], stanovené v příloze nařízení (ES) č. 1837/2005, se mění dle částek uvedených v příloze tohoto nařízení u tam uvedených produktů.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2071/2005
ze dne 16. prosince 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů v odvětví obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na než se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. zaří 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. zaří 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Sazby náhrad použitelné od 25. listopadu 2005 pro produkty uvedené v příloze, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, byly stanoveny nařízením Komise (ES) č. 1925/2005 [3].
(2) Z uplatnění pravidel a kritérií uvedených v nařízení (ES) č. 1925/2005 na údaje, které má Komise v současnosti k dispozici, vyplývá, že nyní uplatňované vývozní náhrady by měly být pozměněny podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad stanovené nařízením (ES) č. 1925/2005 se pozměňují podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2072/2005
ze dne 16. prosince 2005,
kterým se zamítají žádosti o udělení vývozní licence pro určité produkty zpracované z obilovin a pro krmné směsi z pšenice
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1342/2003 ze dne 28. července 2003 o zvláštních prováděcích pravidlech k režimu dovozních a vývozních licencí v odvětví obilovin a rýže [2], a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
Objem žádostí o udělení licence pro bramborový škrob a produkty z kukuřice se stanovením náhrad předem je značný a vykazuje spekulativní charakter.
V důsledku toho bylo rozhodnuto zamítnout všechny žádosti o udělení vývozní licence pro tyto produkty předložené dne 14., 15. a 16. prosince 2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Podle čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1342/2003 se zamítají žádosti o udělení vývozní licence pro produkty spadající pod kódy KN 11022010, 11022090, 11031310, 11031390, 11042310, 11081200, 11081300, 17023051, 17023091, 17023099, 17024090 a 17029050 se stanovením náhrady předem předložené dne 14., 15. a 16. prosince 2005.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 17. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2074/2005
ze dne 5. prosince 2005,
kterým se stanoví prováděcí opatření pro některé výrobky podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 a pro organizaci úředních kontrol podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 a (ES) č. 882/2004, kterým se stanoví odchylka od nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 a kterým se mění nařízení (ES) č. 853/2004 a (ES) č. 854/2004
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin [1], a zejména na čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu [2], a zejména na články 9, 10 a 11 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě [3], a zejména na články 16, 17 a 18 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat [4], a zejména na článek 63 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu.
Je třeba stanovit určitá prováděcí opatření pro maso, živé mlže, produkty rybolovu, mléko, vejce, žabí stehýnka a hlemýždě a z nich zpracované výrobky.
(2) Nařízení (ES) č. 854/2004 stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě.
Je třeba upřesnit určitá pravidla a stanovit další požadavky.
(3) Nařízení (ES) č. 882/2004 stanoví na úrovni Společenství harmonizovaný rámec obecných pravidel pro organizaci úředních kontrol.
Je třeba upřesnit určitá pravidla a stanovit další požadavky.
(4) Rozhodnutím Komise 20XX/.../ES [5] se ruší některá rozhodnutí, kterými se provádějí opatření směrnic zrušených směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/41/ES ze dne 21. dubna 2004, kterou se zrušují některé směrnice týkající se hygieny potravin a hygienických podmínek pro produkci některých produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě a pro jejich uvádění na trh a kterou se mění směrnice Rady 89/662/EHS a 92/118/EHS a rozhodnutí Rady 95/408/ES [6].
Některé části příslušných rozhodnutí by tedy měly zůstat zachovány v tomto nařízení.
(5) Nařízení (ES) č. 852/2004 vyžaduje od provozovatelů potravinářských podniků, aby vedli a uchovávali záznamy a na žádost zpřístupnili příslušné informace z těchto záznamů příslušnému orgánu a provozovateli potravinářského podniku, který je jejich odběratelem.
(6) Nařízení (ES) č. 853/2004 rovněž od provozovatelů jatek vyžaduje, aby požadovali, obdrželi a zkontrolovali informace o potravinovém řetězci pro všechna zvířata kromě zvěřiny, která byla odeslána nebo mají být odeslána na jatka, a aby podle těchto informací jednali.
Kromě toho by měli zajistit, aby informace o potravinovém řetězci obsahovaly veškeré podrobnosti požadované podle nařízení (ES) č. 853/2004.
(7) Informace o potravinovém řetězci pomáhají provozovateli jatek při organizování činností a úřednímu veterinárnímu lékaři umožňují stanovit požadované kontrolní postupy.
Informace o potravinovém řetězci by měl analyzovat úřední veterinární lékař a měly by se používat jako nedílná součást kontrolních postupů.
(8) Je třeba co nejvíce využívat stávající systémy toku informací a přizpůsobit je požadavkům na informace o potravinovém řetězci podle nařízení (ES) č. 854/2004.
(9) Ve snaze zlepšit řízení zvířat v hospodářství podle nařízení (ES) č. 854/2004 by měl úřední veterinární lékař zaznamenat a v případě potřeby sdělit provozovateli potravinářského podniku, ze kterého zvířata pocházejí, a jakémukoli veterinárnímu lékaři přítomnému v hospodářství, ze kterého zvířata pocházejí, nebo jakémukoli dotčenému příslušnému orgánu jakoukoli chorobu nebo stav zjištěný na jatkách s ohledem na jednotlivá zvířata nebo na stádo/hejno, které mohou mít vliv na veřejné zdraví nebo zdraví zvířat nebo ohrozit dobré životní podmínky zvířat.
853/2004 a (ES) č. 854/2004 stanoví požadavky pro kontroly parazitů při manipulaci s produkty rybolovu na pevnině a na palubě plavidel.
V souladu s pravidly podle přílohy III oddílu VIII kapitoly V části D nařízení (ES) č. 853/2004 musí provozovatelé potravinářských podniků zajistit, aby u produktů rybolovu provedli ve všech fázích produkce vlastní kontroly s cílem zbránit tomu, aby byly ryby viditelně napadené parazity používány k lidské spotřebě.
Přijetí podrobných pravidel týkajících se vizuální kontroly s sebou nese nutnost definovat pojmy viditelných parazitů a vizuální kontroly a stanovit druh a frekvenci pozorování.
(11) Kontroly stanovené v nařízení (ES) č. 853/2004, jejichž účelem je zabránit uvádění na trh produktů rybolovu nevhodných k lidské spotřebě, mohou zahrnovat i určitá chemická vyšetření včetně kontrol obsahu celkové těkavé dusíkaté báze (ABVT).
V případě některých druhů je třeba stanovit úrovně ABVT, které nesmí být překročeny, a určit podrobnosti použitelných metod analýzy.
Mělo by se pokračovat v běžném používání metod analýzy, které jsou vědecky uznány jako metody pro kontrolu ABVT, nicméně pro případ pochybností ohledně výsledků nebo v případě sporu by měla být určena použitelná referenční metoda.
(12) Mezní hodnoty paralytického toxinu (PSP = Paralytic Shellfish Poison), toxinu "Amnesic Shellfish Poison" ASP a lipofilních toxinů jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 853/2004.
Referenční metodou pro zjišťování určitých toxinů a prevenci sběru toxických vodních korýšů a měkkýšů se schránkami jsou biologická vyšetření.
Za účelem ochrany lidského zdraví by měly být harmonizovány maximální úrovně a metody analýzy a členské státy by je měly uplatňovat.
Kromě biologických vyšetřovacích metod by měly být povoleny i alternativní metody zjišťování, např. chemické metody a zkoušky in vitro, prokáže-li se, že zvolené metody jsou přinejmenším stejně účinné jako metoda biologická a že jejich provádění zajišťuje odpovídající úroveň ochrany veřejného zdraví.
Navrhované maximální úrovně lipofilních toxinů vycházejí z předběžných údajů a měly by být znovu posouzeny, jakmile budou dostupná nová vědecká fakta.
Nedostatek referenčního materiálu a výlučné používání nebiologických vyšetření v současné době znamená, že úroveň ochrany veřejného zdraví zajišťovaná s ohledem na všechny určené toxiny neodpovídá úrovni, kterou umožňují biologická vyšetření.
Je třeba přijmout vhodná opatření pro nahrazení biologických vyšetření.
(13) Mechanicky oddělované maso (MOM) získané pomocí technik, které nemění strukturu kostí použitých při výrobě MOM, by mělo být považováno za odlišné od MOM získaného pomocí technik, které strukturu kostí mění.
(14) MOM prvně jmenovaného druhu, které bylo získáno za přesně stanovených podmínek a má přesně stanovené složení, by mělo být přípustné v masných polotovarech, jež nejsou určeny ke spotřebě bez předchozího tepelného ošetření.
Podmínky se týkají zejména obsahu vápníku v MOM, který by měl být upřesněn v souladu s čl. 11 odst.
853/2004. Upřesněný maximální obsah vápníku stanovený v tomto nařízení by měl být přizpůsoben, jakmile budou dostupné podrobné údaje o odchylkách v závislosti na použití různých surovin.
(15) Podle čl. 31 odst. 2 písm. f) nařízení (ES) č. 882/2004 vedou členské státy aktualizované seznamy schválených zařízení. Je třeba stanovit společný rámec pro zpřístupňování příslušných informací ostatním členským státům a veřejnosti.
(16) Příloha III oddíl XI nařízení (ES) č. 853/2001 stanoví požadavky na přípravu žabích stehýnek a hlemýžďů určených k lidské spotřebě.
Zvláštní požadavky včetně vzorů veterinárních osvědčení je třeba rovněž stanovit pro žabí stehýnka a hlemýždě určené k lidské spotřebě a dovážené ze třetích zemí.
(17) Příloha III oddíly XIV a XV nařízení (ES) č. 853/2001 stanoví požadavky na výrobu želatiny a kolagenu určených k lidské spotřebě a jejich uvádění na trh.
Zvláštní požadavky včetně vzorů veterinárních osvědčení je třeba rovněž stanovit pro želatinu a kolagen určené k lidské spotřebě a dovážené ze třetích zemí a pro suroviny k výrobě želatiny a kolagenu určené k lidské spotřebě a dovážené ze třetích zemí.
(18) Je třeba určité pružnosti, aby mohla pokračovat výroba potravin s tradičními vlastnostmi.
Členské státy již udělily výjimky velkému množství těchto potravin v rámci právních předpisů platných před 1. lednem 2006.
Provozovatelé potravinářských podniků by měli mít možnost nadále bez přerušení používat stávající postupy i po uvedeném datu.
Postup umožňující členským státům uplatňovat pružný přístup je stanoven v nařízeních (ES) č. 852/2004, (ES) č.
854/2004. Ve většině případů, kdy již byly uděleny výjimky, se pouze jedná o pokračování zavedené praxe, a tak může být používání úplného oznamovacího postupu včetně úplné analýzy rizik pro členské státy zbytečné a nepřiměřeně obtížné.
Odchylně od strukturálních požadavků podle nařízení (ES) č. 852/2004 a s ohledem na cíle zdravé výživy je třeba vymezit potraviny s tradičními vlastnostmi a obecné podmínky, které se pro ně platí.
(19) Vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 853/2004 a (ES) č.
854/2004 byla přijata před přistoupením dne 1. května 2004, neodkazují na nové členské státy. Do příslušných ustanovení uvedených nařízení by proto měly být doplněny kódy ISO nových členských států a zkratky Evropského společenství v jejich jazycích.
(20) Příloha III oddíl I nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví pravidla pro výrobu masa domácích kopytníků a jeho uvádění na trh.
Kapitola IV bod 8 uvedeného oddílu stanoví výjimky z pravidla úplného stažení z kůže jatečně upravených těl nebo jiných částí těla určených k lidské spotřebě.
Je třeba rozšířit tyto výjimky na končetiny dospělého skotu, pokud splňují stejné podmínky, které se vztahují na končetiny telat.
(21) Některé praktiky mohou být pro spotřebitele zavádějící, pokud jde o složení některých výrobků.
Zejména aby se zabránilo zklamání zákaznických očekávání, je třeba zakázat prodej čerstvého drůbežího masa ošetřeného prostředky zadržujícími vodu.
(22) Stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin ze dne 30. srpna 2004 prokázalo, že produkty rybolovu z čeledi Gempylidae, zejména Ruvettus pretiosus a Lepidocybium flavobrunneum mohou mít nepříznivé gastrointestinální účinky, jsou-li konzumovány za určitých podmínek.
Na produkty rybolovu z uvedené čeledi by se proto měly vztahovat podmínky uvádění na trh.
(23) Příloha III oddíl IX nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví zvláštní hygienická pravidla pro syrové mléko a mléčné výrobky.
Podle kapitoly I podkapitoly II části B bodu 1 písm. e) mohou být koupele struku a jiné prostředky na čištění vemene použity, pouze pokud to schválil příslušný orgán.
V této podkapitole však nebyl stanoven žádný podrobný povolovací režim.
Aby se proto zajistil harmonizovaný přístup členských států, je třeba upřesnit postupy pro vydávání těchto povolení.
(24) Nařízení (ES) č. 853/2004 požaduje od provozovatelů potravinářských podniků, aby zajistili, že postupy tepelného ošetření syrového mléka a mléčných výrobků budou v souladu s mezinárodně uznávanou normou.
S ohledem na zvláštnosti některých postupů tepelného ošetření používaných v tomto odvětví a jejich vlivu na bezpečnost potravin a zdraví zvířat je však třeba dát provozovatelům potravinářských podniků v tomto ohledu jasnější pokyny.
(25) Nařízení (ES) č. 853/2004 zavádí novou definici, pod níž spadají výrobky získané z vajec, která po odstranění skořápky nebyla zpracována.
Je proto třeba odpovídajícím způsobem upřesnit pravidla platná pro tyto výrobky a pozměnit přílohu III oddíl X kapitolu II nařízení (ES) č. 853/2004.
(26) Příloha III oddíl XIV nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví zvláštní hygienická pravidla pro želatinu.
Tato pravidla zahrnují požadavky na přípustné druhy surovin k výrobě želatiny a na přepravu a skladování těchto surovin.
Obsahují rovněž specifikace platné pro výrobu želatiny.
Je ale třeba stanovit také pravidla označování želatiny.
(27) Vědecký pokrok přispěl k zavedení normy ISO 16649-3 jakožto uznávané referenční metody analýzy E. coli u mlžů.
Tato referenční metoda se již v souladu s nařízením (ES) č. .../2005 o mikrobiologických kritériích pro potraviny [7] používá u živých mlžů z oblastí A. Proto by norma ISO 16649-3 měla být také stanovena jako referenční MPN metoda analýzy E. coli u mlžů pocházejících z oblastí B a C. Používání alternativních metod by mělo být přípustné pouze tam, kde jsou považovány za rovnocenné s referenční metodou.
(28) Nařízení (ES) č. 853/2004 a (ES) č. 854/2004 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(29) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Požadavky na informace o potravinovém řetězci pro účely nařízení (ES) č. 853/2004 a (ES) č. 854/2004
Požadavky na informace o potravinovém řetězci uvedené v příloze II oddílu III nařízení (ES) č. 853/2004 a příloze I oddílu I kapitole II části A nařízení (ES) č. 854/2004 jsou stanoveny v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
Požadavky na produkty rybolovu pro účely nařízení (ES) č. 853/2004 a (ES) č. 854/2004
Požadavky na produkty rybolovu uvedené v čl. 11 odst. 9 nařízení (ES) č. 853/2004 a čl. 18 odst. 14 a 15 nařízení (ES) č. 854/2004 jsou stanoveny v příloze II tohoto nařízení.
Článek 3
Uznané zkušební metody pro mořské biotoxiny pro účely nařízení (ES) č. 853/2004 a 854/2004
Uznané zkušební metody pro mořské biotoxiny uvedené v čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 853/2004 a čl. 18 odst. 13 písm. a) nařízení (ES) č. 854/2004 jsou stanoveny v příloze III tohoto nařízení.
Článek 4
Obsah vápníku u mechanicky oddělovaného masa pro účely nařízení (ES) č. 853/2004
Obsah vápníku u mechanicky oddělovaného masa ve smyslu čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 853/2004 je stanoven v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 5
Seznamy zařízení pro účely nařízení (ES) č. 882/2004
Požadavky na seznamy zařízení uvedené v čl. 31 odst. 2 písm. f) nařízení (ES) č. 882/2004 jsou stanoveny v příloze V tohoto nařízení.
Článek 6
Vzory veterinárních osvědčení pro žabí stehýnka, hlemýždě, želatinu a kolagen pro účely nařízení (ES) č. 853/2004
Vzory veterinárních osvědčení pro žabí stehýnka, hlemýždě, želatinu a kolagen uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 853/2004 a pro suroviny na výrobu želatiny a kolagenu jsou stanoveny v příloze VI tohoto nařízení.
Článek 7
Odchylka od nařízení (ES) č. 852/2004 pro potraviny s tradičními vlastnostmi
1. Pro účely tohoto nařízení se "potravinami s tradičními vlastnostmi" rozumějí potraviny, které jsou v členském státě, v němž se tradičně vyrábějí:
a) historicky uznávány jako tradiční výrobky, nebo
b) vyráběny v souladu s kodifikovanými nebo registrovanými technickými popisy tradičního postupu nebo v souladu s tradičními výrobními postupy, nebo
c) chráněny vnitrostátními, regionálními nebo místními právními předpisy nebo předpisy Společenství jako tradiční potravinářské výrobky.
2. Členské státy mohou zařízením vyrábějícím potraviny s tradičními vlastnostmi udělovat jednotlivé nebo obecné odchylky od požadavků stanovených:
a) v příloze II kapitole II bodu 1 nařízení (ES) č. 852/2004, pokud jde o prostory, v nichž jsou tyto produkty vystaveny prostředí potřebnému k vyvinutí části jejich vlastností.
Tyto prostory mohou zejména obsahovat stěny, stropy a dveře, které nejsou hladké, neprodyšné, nepohlcující nebo z nerezového materiálu, jakož i přirozené geologické stěny, stropy a podlahy;
b) v příloze II kapitole II bodu 1 písm. f) a kapitole V bodu 1 nařízení (ES) č. 852/2004, pokud jde o druh materiálu, z nichž jsou vyráběny nástroje a zařízení výhradně používané k přípravě, prvnímu balení a dalšímu balení těchto výrobků.
Opatření pro úklid a dezinfekci prostor uvedených v písmenu a) a frekvence jejich provádění se přizpůsobí činnosti tak, aby byla zohledněna jejich specifická okolní flóra.
Nástroje a zařízení uvedené v písmenu b) se vždy uchovávají v uspokojivém hygienickém stavu a pravidelně se čistí a dezinfikují.
3. Členské státy udělující výjimky ve smyslu odstavce 2 oznámí jednotlivé nebo obecné výjimky do 12 měsíců od jejich udělení Komisi a ostatním členským států.
Každé oznámení:
a) obsahuje stručný popis požadavků, které byly přizpůsobeny;
b) popisuje dotyčné potraviny a podniky a
c) obsahuje veškeré další příslušné informace.
Článek 8
Změny nařízení (ES) č. 853/2004
Přílohy II a III nařízení (ES) č. 853/2004 se mění v souladu s přílohou VII tohoto nařízení.
Článek 9
Změny nařízení (ES) č. 854/2004
Přílohy I, II a III nařízení (ES) č. 854/2004 se mění v souladu s přílohou VIII tohoto nařízení.
Článek 10
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2075/2005
ze dne 5. prosince 2005,
kterým se stanoví zvláštní předpisy pro úřední kontroly trichinel v mase
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě [1], a zejména na čl. 18 odst. 9 a 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu [2], (ES) č. 854/2004 a (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví a dobrých životních podmínkách zvířat [3] stanoví zdravotní předpisy a požadavky pro potraviny živočišného původu a vyžadované úřední kontroly.
(2) Kromě těchto předpisů by měly být stanoveny i specifičtější požadavky pro trichinely.
Maso domácích prasat, divokých prasat, koní a jiných živočišných druhů může být napadeno hlísty rodu Trichinella.
Požití masa napadeného trichinelami může lidem způsobit vážné onemocnění.
Měla by být zavedena opatření, která by předcházela onemocněním lidí způsobeným požitím masa napadeného trichinelami.
(3) Dne 22. listopadu 2001 přijal Vědecký výbor pro veterinární opatření týkající se veřejného zdraví stanovisko o trichinelóze, epidemiologii, metodách zjišťování a produkci prasat neobsahujících trichinely.
Dne 1. prosince 2004 přijal Vědecký panel pro biologická rizika (BIOHAZ) Evropského úřadu pro bezpečnost potravin stanovisko o vhodnosti a podrobnostech metod zmrazování umožňujících lidskou spotřebu masa napadeného trichinelami nebo tasemnicí.
Ve dnech 9. až 10. března 2005 BIOHAZ přijal stanovisko o hodnocení rizik revidované kontroly jatečných zvířat v oblastech s nízkou prevalencí trichinel.
(4) Směrnice Rady 77/96/EHS ze dne 21. prosince 1976 o vyšetření čerstvého masa domácích prasat na svalovce (trichinella spiralis) při jeho dovozu ze třetích zemí [4] byla zrušena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/41/ES ze dne 21. dubna, kterou se zrušují některé směrnice týkající se hygieny potravin a hygienických podmínek pro produkci některých produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě a pro jejich uvádění na trh a kterou se mění směrnice Rady 89/662/EHS a 92/118/EHS a rozhodnutí Rady 95/408/ES [5].
(5) Pro zjišťování trichinel v čerstvém mase byly schváleny různé laboratorní metody.
Metoda vyšetření hromadných vzorků trávicí metodou s použitím magnetické míchačky je pro rutinní použití doporučena jako metoda spolehlivá.
Velikost vzorku pro analýzu parazitů by měla být zvětšena v případě, že vzorek nelze odebrat na náchylném místě, a pokud druh nebo třída zvířat vykazuje vyšší riziko napadení.
Trichinoskopické vyšetření nezachycuje nezapouzdřené druhy trichinel napadající domácí a volně žijící zvířata a lidi a není již jako metoda zjišťování pro standardní použití vhodné.
Trichinoskopická metoda by měla být použita pouze za výjimečných okolností pro vyšetření menšího počtu zvířat poražených za týden, za předpokladu, že provozovatel v potravinářství přijme opatření ke zpracování masa způsobem, který je pro spotřebu masa zcela bezpečný.
V přechodném období by však tato metoda měla být nahrazena spolehlivější metodou zjišťování přítomnosti.
Jiné metody, například sérologické testy, mohou být užitečné pro účely sledování po validaci testů referenční laboratoří Společenství, jakmile Komise tuto laboratoř jmenuje.
Sérologické testy nejsou vhodné pro zjišťování přítomnosti trichinel v jednotlivých zvířatech určených pro lidskou spotřebu.
(6) Zmrazení masa za určitých podmínek může usmrtit veškeré přítomné parazity, ale určité druhy trichinel vyskytující se u koní a zvěře jsou při zmrazení provedeném pomocí doporučené kombinace teploty a času rezistentní.
(7) Hospodářství by měl příslušný orgán uznat za hospodářství prostá trichinel, za předpokladu splnění určitých podmínek.
Prasata na výkrm pocházející z těchto hospodářství by měla být z kontroly na přítomnost trichinel vyjmuta.
Příslušný orgán by měl úředně uznat kategorie hospodářství za kategorie hospodářství prosté trichinel za předpokladu splnění určitých podmínek.
Toto uznání by mělo snížit počet kontrol na místě prováděných příslušným orgánem, ale je možné pouze v členských státech s historicky doloženou velmi nízkou prevalencí choroby.
(8) Pravidelné sledování domácích prasat, divokých prasat, koní a lišek nebo jiných indikativních zvířat je důležitým nástrojem hodnocení změn v rozšíření choroby.
Výsledky tohoto sledování by měly být oznámeny v roční zprávě v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/99/ES ze dne 17. listopadu 2003 o sledování zoonóz a jejich původců [6].
(9) Nařízení (ES) č. 853/2004 se nepoužije na volně žijící zvěř nebo na maso volně žijící zvěře přímo dodávané konečnému spotřebiteli nebo místním maloobchodním podnikům přímo zásobujícím konečného spotřebitele.
Proto by měly být členské státy povinny přijmout vnitrostátní opatření ke zmírnění rizika dodávky masa divokých prasat nakaženého trichinelami konečnému spotřebiteli.
(10) Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se "trichinelami" rozumí všichni hlísti příslušející k druhu rodu Trichinella.
KAPITOLA II
POVINNOSTI PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ A PROVOZOVATELŮ V POTRAVINÁŘSTVÍ
Článek 2
Odběr vzorků z jatečně upravených těl
1. Z jatečně upravených těl domácích prasat se na jatkách systematicky odebírají vzorky v rámci vyšetření po porážce.
Z každého jatečně upraveného těla se odebírá vzorek a tento vzorek se v laboratoři určené příslušným orgánem vyšetří na přítomnost trichinel pomocí jedné z následujících metod zjišťování:
a) referenční metoda zjišťování uvedená v kapitole I přílohy I; nebo
b) ekvivalentní metoda zjišťování uvedená v kapitole II přílohy I.
2. Do okamžiku získání výsledků vyšetření na přítomnost trichinel a za podmínky zajištění plné sledovatelnosti provozovatelem potravinářského podniku:
a) lze tato jatečně upravená těla rozdělit nejvýše na šest dílů na jatkách nebo v bourárně nacházející se ve stejných prostorách jako jatka ("prostory").
b) Odchylně od písm. a) a na základě schválení příslušného orgánu lze tato jatečně upravená těla porcovat v bourárně připojené k jatkám nebo oddělené od jatek za podmínky, že:
i) postup podléhá dohledu příslušného orgánu,
ii) jatečně upravená těla nebo jejich části nebudou mít jako místo určení více než jednu bourárnu,
iii) bourárna se nachází na území členského státu a
iv) v případě pozitivního výsledku budou všechny části prohlášeny za nevhodné pro lidskou spotřebu.
3. Z jatečně upravených těl koní, divokých prasat a jiných farmových a volně žijících druhů vnímavých k nákaze trichinelami se systematicky odebírají vzorky na jatkách nebo v zařízeních na zpracování zvěře v rámci prohlídce po porážce/postmortálního vyšetření.
Tento odběr vzorků nesmí být prováděn v případě, že příslušný orgán hodnocením rizik stanovil, že riziko nákazy určitých farmových či volně žijících druhů trichinelami je zanedbatelné.
Z každého jatečně upraveného těla se odebírá vzorek a tento vzorek se vyšetří podle příloh I a III v laboratoři určené příslušným orgánem.
Článek 3
Odchylky
1. Odchylně od čl. 2 odst. 1 je z vyšetření na přítomnost trichinel vyjmuto maso domácích prasat, které prošlo zmrazením podle přílohy II pod dohledem příslušného orgánu.
2. Odchylně od čl. 2 odst. 1 jsou z vyšetření na přítomnost trichinel vyjmuta jatečně upravená těla a maso domácích prasat chovaných pouze na výkrm a porážku, pokud zvířata pocházejí:
a) z hospodářství nebo kategorie hospodářství, kterou příslušný orgán úředně uznal za prostou trichinel postupem podle kapitoly II přílohy IV;
b) i) poté, co o tom dotčený členský stát podá Komisi a ostatním členským státům oznámení spolu s úvodní zprávou obsahující údaje stanovené v kapitole II části D) přílohy IV, a
ii) po schválení regionu jako regionu představujícího zanedbatelné riziko trichinel následujícím postupem:
ostatní členské státy mají tři měsíce od obdržení oznámení uvedeného v bodě i) na to, aby zaslaly Komisi písemné připomínky.
Pokud Komise nebo členský stát nevznesou žádné námitky, je region uznán za region představující zanedbatelné riziko výskytu trichinel a domácí prasata pocházející z tohoto regionu jsou vyňata z vyšetření na přítomnost trichinel při porážce.
Komise zveřejní seznam takto uznaných regionů na své internetové stránce.
3. Pokud příslušný orgán uplatní odchylku uvedenou v odstavci 2, předloží dotčený členský stát Komisi roční zprávu obsahující údaje uvedené v kapitole II části D přílohy IV v souladu s čl. 9 odst. 1 směrnice 2003/99/ES.
Pokud členský stát nepředloží roční zprávu nebo pokud bude roční zpráva pro účely tohoto článku nedostatečná, přestane odchylka pro daný členský stát platit.
Článek 4
Vyšetření na přítomnost trichinel a označení zdravotní nezávadnosti
1. Jatečně upravená těla podle článku 2 nebo jejich části kromě těch, které jsou uvedeny v čl. 2 odst. 2 písm. b), nesmí opustit prostory dříve, než je prokázán negativní výsledek vyšetření na přítomnost trichinel.
Podobně ostatní části zvířete určeného k lidské nebo zvířecí spotřebě, které obsahují příčně pruhovanou svalovinu, nesmí opustit prostory dříve, než je prokázán negativní výsledek vyšetření na přítomnost trichinel.
2. Živočišný odpad a živočišné vedlejší produkty neurčené pro lidskou spotřebu a neobsahující příčně pruhovanou svalovinu mohou prostory opustit předtím, než jsou k dispozici výsledky vyšetření na přítomnost trichinel.
Příslušný orgán však může požadovat, aby bylo provedeno vyšetření na přítomnost trichinel nebo předchozí zpracování živočišných vedlejších produktů, než jim povolí opustit prostory.
3. Pokud na jatkách existuje postup zajišťující, že žádná část vyšetřovaných jatečně upravených těl neopustí prostory, než bude prokázán negativní výsledek vyšetření na přítomnost trichinel, a pokud tento postup formálně schválí příslušný orgán, lze označení zdravotní nezávadnosti podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 854/2004 použít předtím, než budou výsledky vyšetření na přítomnost trichinel k dispozici.
Článek 5
Školení
a) programu řízení jakosti testů používaných ke zjištění trichinel a
b) pravidelného hodnocení postupů testování, vedení záznamů a analýz používaných v laboratoři.
Článek 6
Metody zjišťování
1. Metody zjišťování stanovené v kapitolách I a II přílohy I se používají k vyšetřování vzorků podle článku 2:
a) pokud u nich existují důvody k podezření na přítomnost trichinel; nebo
b) pokud vzorky pocházející ze stejného hospodářství byly dříve určeny jako pozitivní pomocí trichinoskopické metody uvedené v čl. 16 odst. 1.
2. Všechny pozitivní vzorky se zasílají do národní referenční laboratoře nebo referenční laboratoře Společenství k určení příslušných druhů trichinel.
Článek 7
Pohotovostní plány
Příslušné orgány členských států vypracují do 31. prosince 2006 pohotovostní plán uvádějící všechna opatření, která budou přijata v případě, že vzorky uvedené v článcích 2 a 16 budou v testu pozitivní na přítomnost trichinely.
Tento plán zahrnuje údaje o:
a) zpětné sledovatelnosti nakaženého jatečně upraveného těla/těl a jeho částí obsahujících svalovou tkáň;
b) opatřeních pro nakládání s nakaženým jatečně upraveným tělem/těly a jeho částmi;
c) vyšetřování zdroje nákazy a rozšíření u volně žijících živočichů;
d) opatřeních, která mají být přijata na úrovni maloobchodu nebo spotřebitele;
e) opatřeních, která mají být přijata v případě, že nakažené jatečně upravené tělo nelze na jatkách identifikovat;
f) určení daného druhu trichinel.
Článek 8
Uznání hospodářství úředně prostých trichinel
Příslušný orgán může úředně uznat hospodářství nebo kategorie hospodářství za prosté trichinel při splnění následujících požadavků:
a) v případě hospodářství požadavků stanovených v kapitole I a kapitole II částech A, B a D přílohy IV;
b) v případě kategorií hospodářství požadavků stanovených v kapitole II částech C a D přílohy IV.
Článek 9
Informační povinnost provozovatelů v potravinářství
Provozovatelé potravinářských podniků uznaných za prosté trichinel informují příslušný orgán o jakémkoli požadavku stanoveném v kapitole I a kapitole II části B přílohy IV, který již není plněn, nebo o jakékoli jiné změně, kterou by mohl být dotčen status hospodářství jako hospodářství prostých trichinel.
Článek 10
Kontrola hospodářství prostých trichinel
Příslušný orgán zajistí periodické provádění kontrol hospodářství uznaných za prosté trichinel.
Četnost kontrol musí vycházet z rizika, s přihlédnutím k historii a výskytu choroby, předchozím zjištěním, geografické oblasti, místním vnímavým volně žijícím živočichům, postupům v živočišné výrobě, veterinárnímu dohledu a plnění požadavků ze strany zemědělců.
Příslušný orgán zajistí, aby všechny chovné prasnice a kanci pocházející z hospodářství prostých trichinel byli vyšetřeni v souladu s čl. 2 odst. 1.
Článek 11
Programy sledování
Příslušný orgán zavede program sledování zahrnující domácí prasata, koně a jiné živočišné druhy vnímavé k trichinelám, pocházející z hospodářství nebo kategorií hospodářství uznaných za prostá trichinel nebo z oblastí, kde riziko trichinel u domácích prasat je uznáno za zanedbatelné, aby ověřil, že zvířata skutečně nejsou trichinelami napadena.
Program sledování stanoví četnost testování, počet testovaných zvířat a plán odběru vzorků.
Pro tento účel jsou vzorky masa odebírány a vyšetřovány na přítomnost parazitů rodu Trichinella v souladu s kapitolou I nebo II přílohy I.
Program sledování může jako doplňkový nástroj zahrnovat sérologické metody, jakmile referenční laboratoř Společenství validuje vhodný test.
Článek 12
Odejmutí úředního uznání hospodářství prostých trichinel nebo oblastí se zanedbatelným rizikem
1. Pokud je domácí prase nebo jiných živočišný druh vnímavý k infekci trichinelami z hospodářství úředně uznaného za prosté trichinel v testu pozitivní na přítomnost trichinely, příslušný orgán musí neprodleně:
a) odejmout úřední uznání hospodářství jako hospodářství prostého trichinel;
b) vyšetřit všechna prasata domácí v době porážky v souladu s čl. 2 odst. 1 a provést sérologický test na všech zvířatech vnímavých k infekci trichinelami v hospodářství, jakmile referenční laboratoř Společenství validuje vhodný test;
c) vysledovat a otestovat všechna chovná zvířata, která přišla do hospodářství, a pokud možno i všechna zvířata, která hospodářství opustila nejméně v posledních šesti měsících před pozitivním nálezem; k tomuto účelu se odebírají vzorky masa a vyšetřují se na přítomnost parazitů rodu Trichinella pomocí metod zjišťování uvedených v kapitolách I a II přílohy I; sérologický test lze použít, jakmile referenční laboratoř Společenství validuje vhodný test;
d) pokud to bude možné, vyšetřit rozšíření parazitární nákazy způsobené distribucí masa z domácích prasat poražených v období před pozitivním nálezem;
e) informovat Komisi a ostatní členské státy;
f) zahájit epidemiologické šetření pro objasnění příčiny nákazy;
g) zvýšit četnost testování v rámci programu sledování podle článku 11;
h) přijmout vhodná opatření v případě, že na jatkách nebude možné zjistit nakažená jatečně upravená těla, včetně:
i) zvýšení velikosti každého vzorku masa odebraného k testování podezřelých jatečných upravená těl, nebo
ii) prohlášení jatečně upravených těl za nevhodná k lidské spotřebě a
iii) přijetí vhodných opatření k likvidaci podezřelých a s pozitivním výsledkem testovaných jatečně upravených těl nebo jejich částí.
2. Příslušný orgán odejme úřední uznání hospodářství nebo kategorií hospodářství za prosté trichinel v případě, že:
i) kterýkoli z požadavků stanovených v kapitole I nebo II přílohy IV již nebude plněn;
ii) sérologické výsledky nebo laboratorní zjištění po odběru vzorků poražených prasat prokáží, že hospodářství nebo kategorii hospodářství již nelze považovat za prostou trichinel.
3. Pokud informace z programu sledování nebo z programu sledování volně žijících živočichů ukazují, že oblast již nelze považovat za oblast, kde je riziko trichinel u domácích prasat uznáno za zanedbatelné, musí Komise vyjmout tuto oblast ze seznamu a informovat o tom ostatní členské státy.
4. Po odejmutí uznání mohou být hospodářství opět uznána za úředně prostá trichinel, jakmile se zjištěné problémy vyřeší a požadavky stanovené v kapitole II části A přílohy IV budou splněny ke spokojenosti příslušného orgánu.
KAPITOLA III
DOVOZ
Článek 13
Dovozní zdravotní požadavky
Maso živočišných druhů, které mohou být nosiči trichinel, jež obsahuje příčně pruhovanou svalovinu a pochází ze třetí země, lze do Společenství dovážet pouze za předpokladu, že bylo v dané třetí zemi před vývozem vyšetřeno na přítomnost trichinel.
Toto vyšetření se provádí v souladu s článkem 2 na celém jatečně upraveném těle, pokud není k dispozici celé jatečně upravené tělo, na každé jatečné půli, čtvrtce nebo dílu.
Článek 14
Odchylky od článku 13
1. Maso domácích prasat lze dovážet, aniž by prošlo vyšetřením podle článku 13, pokud pochází z hospodářství ve třetí zemi, které Společenství uznalo za úředně prosté trichinel v souladu s článkem 12 nařízení (ES) č. 854/2004 na základě žádosti příslušného orgánu dotčené země doprovázené zprávou pro Komisi prokazující, že požadavky stanovené v kapitole I přílohy IV jsou splněny.
2. Maso domácích prasat lze dovážet, aniž by prošlo vyšetřením podle článku 13, pokud prošlo zmrazením v souladu s přílohou II provedeným pod dohledem příslušného orgánu ve třetí zemi.
Článek 15
Dokumenty
Osvědčení o zdravotní nezávadnosti doprovázející dovoz masa podle článku 13 se potvrzují prohlášením úředního veterináře o tom, že:
a) maso bylo vyšetřeno ve třetí zemi původu v souladu s článkem 13; nebo
b) maso splňuje požadavky stanovené v čl. 14 odst. 1 nebo 2.
Tento dokument musí maso doprovázet v originálním vyhotovení, pokud nebyla udělena výjimka podle čl. 14 odst. 4 nařízení (ES) č. 854/2004.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Přechodná ustanovení
1. Členský stát může ve výjimečných případech do 31. prosince 2009 povolit použití trichinoskopické metody stanovené v kapitole III přílohy I pro domácí prasata a divoká prasata v případě, že:
a) jednotlivá jatečně upravená těla podle článku 2 je nutno jednotlivě vyšetřit v zařízení, které neporáží více než 15 domácích prasat denně nebo 75 domácích prasat týdně nebo nepřipravuje k uvedení na trh více než 10 divokých prasat denně; a
b) metody zjišťování stanovené v kapitolách I a II přílohy I nejsou k dispozici.
2. Pokud se použije trichinoskopická metoda, příslušný orgán zajistí, aby:
a) maso neslo označení zdravotní nezávadnosti jasně odlišné od označení zdravotní nezávadnosti podle čl. 5 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 853/2004 a aby bylo maso dodáno přímo konečnému spotřebiteli nebo maloobchodním podnikům přímo dodávajícím maso konečnému spotřebiteli a
b) maso nebylo použito k výrobě produktů, ve kterých výrobní postup neusmrcuje trichinely.
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2076/2005
ze dne 5. prosince 2005,
kterým se stanoví přechodná opatření pro provádění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004, (ES) č. 854/2004 a (ES) č. 882/2004 a kterým se mění nařízení (ES) č. 853/2004 a (ES) č. 854/2004
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu [1], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě [2], a zejména na článek 16 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat [3], a zejména na čl. 63 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Poté, co nabudou účinnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 [4], (ES) č. 853/2004, (ES) č. 854/2004 a (ES) č. 882/2004 dne 1. ledna 2006, dojde k významným změnám pravidel a postupů, které mají dodržovat provozovatelé potravinářských podniků a příslušné orgány členských států. Používání některých těchto opatření s okamžitou účinností ode dne 1. ledna 2006 by v některých případech mohlo způsobit praktické potíže. Proto by mělo být stanoveno období umožňující hladký přechod k úplnému provádění nových pravidel a postupů.
(2) Je vhodné stanovit dobu trvání přechodného období s ohledem na první přezkoumání nového předpisového rámce v oblasti hygieny, k němuž by mělo dojít v průběhu prvních čtyř let.
(3) Proto by mělo být stanoveno přechodné období, během něhož je možné postupně provádět některé požadavky podle uvedených nařízení.
Ve snaze o harmonizovaný přístup by toto přechodné období mělo v zásadě trvat čtyři roky, v odůvodněných případech by však mohlo být kratší.
Rovněž by měla být stanovena možnost přezkoumat na základě získaných zkušeností jakékoli z uvedených ustanovení.
(4) Mělo by existovat standardní přechodné opatření umožňující nadále uvádět na trh produkty vyprodukované před používáním nových pravidel.
Toto opatření by se mělo používat po celou dobu přechodného období s výjimkou případu, kdy je trvanlivost daného produktu kratší.
(5) Nařízení (ES) č. 853/2004 vylučuje ze své oblasti působnosti případy, kdy producent přímo dodává malá množství masa z drůbeže a zajícovců poražených na farmě konečnému spotřebiteli nebo místnímu maloobchodu, který dodává toto maso přímo konečnému spotřebiteli jako čerstvé maso.
Směrnice Rady 71/118/EHS ze dne 15. února 1971 o hygienických otázkách produkce čerstvého drůbežího masa a jeho uvádění na trh [5] a směrnice Rady 91/495/EHS ze dne 27. listopadu 1990 o hygienických a veterinárních otázkách produkce králičího masa a masa farmové zvěře a uvádění tohoto masa na trh [6] rovněž členským státům povolují, aby se odchýlily od obecných požadavků stanovených pro tento účel, aniž by to bylo omezující pro čerstvé maso.
Bylo by vhodné zachovat tuto možnost během přechodného období.
(6) Schvalování zařízení, zejména těch, která podle dříve platných pravidel nemusela být schválena, ale mohla uvádět svou produkci pouze na vnitrostátních trzích, představuje pro příslušné orgány velkou zátěž.
Mělo by se proto stanovit přechodné opatření, které těmto zařízením umožní, aby až do svého skutečného schválení nadále uváděla svou produkci na vnitrostátních trzích.
(7) Přechodné opatření, které se týká používání materiálu na první obal, materiálu na další obal a označovacího zařízení podle přílohy II oddílu I bodu 6 nařízení (ES) č. 853/2004, musí být přezkoumáno s cílem zpřísnit dřívější pravidla pro používání označovacího zařízení, přičemž se patřičně zohlední očekávání provozovatelů potravinářských podniků, pokud jde o toleranci při používání materiálu k označování zakoupeného před provádění nového rámce.
Příslušná ustanovení uvedeného nařízení by proto měla být zrušena a na základě tohoto nařízení by měla být přijata nová opatření.
Vzhledem k riziku zneužití takového přechodného opatření je třeba omezit jeho trvání a dbát na to, aby staré označovací zařízení nesplňující nová pravidla bylo co nejdříve, nejpozději však do konce přechodného období, staženo z používání. Příloha II nařízení (ES) č.
853/2004 a příloha I nařízení (ES) č. 854/2004 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(8) Hygienické požadavky na dovoz potravin živočišného původu nebudou v případě některých druhů produktů zcela harmonizovány a měly by být upřesněny podmínky pro dovoz těchto produktů během přechodného období.
(9) Poskytování informací o potravinovém řetězci je novou povinností provozovatelů potravinářských podniků.
Pro úplné provádění požadavků na informace o potravinovém řetězci by mělo být stanoveno přechodné období. Hladký tok informací od hospodářství do jatek by mělo usnadnit přechodné opatření, kterým se zmírní požadavek poskytnout informace 24 hodin před příchodem zvířat na jatka.
(10) Příloha III oddíl III nařízení (ES) č. 853/2004 požaduje, aby úřední veterinární lékař nebo schválený veterinární lékař podepsal osvědčení doprovázející farmové nezdomácnělé kopytníky z hospodářství do jatek.
Směrnice 91/495/EHS požaduje podpis veterinární služby.
Toto ustanovení by bylo vhodné zachovat během přechodného období.
(11) Osvědčení požadované v příloze I kapitole X části B nařízení (ES) č. 854/2004 je podrobnější než osvědčení, které bylo požadováno dříve.
Vzor osvědčení podle přílohy III směrnice 91/495/EHS by měl být přijímán během přechodného období.
(12) Příloha III oddíl V nařízení (ES) č. 853/2004 požaduje, aby suroviny pro mleté maso splňovaly určitá kritéria a požadavky na označování.
Je třeba vyhodnotit kritéria složení mletého masa, zejména pokud jde o obsah tuku a pojivové tkáně: poměr proteinů v mase.
Než je znám výsledek tohoto vyhodnocení, je vhodné zachovat stávající kritéria stanovená směrnicí Rady 94/65/ES ze dne 14. prosince 1994, kterou se stanoví požadavky na výrobu a uvádění na trh mletého masa a masných polotovarů [7].
(13) Aniž je dotčena obecná zásada podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 853/2004, podle níž nesmí provozovatelé potravinářských podniků používat žádnou jinou látku než pitnou vodu, vyžaduje-li to hygiena, jsou v příloze II kapitole VII nařízení (ES) č. 852/2004 a v kapitole I oddílu VIII části II a příloze III kapitolách III a IV nařízení (ES) č. 853/2004 stanovena pravidla umožňující použít při manipulaci s rybami, a zejména při manipulaci s rybami na palubě plavidel, čistou vodu. Jelikož použití čisté vody nepředstavuje riziko pro veřejné zdraví, pokud splňuje definici stanovenou v nařízení (ES) č. 852/2004, a ve snaze umožnit postupnou úpravu zařízení manipulujících s produkty rybolovu na pevnině by v přechodném období měla být rozšířena oblast působnosti příslušných ustanovení nařízení (ES) č. 853/2004 i na uvedená zařízení.
(14) Příloha III oddíl IX kapitola II část III bod 1 písm. a) nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků vyrábějících mléčné výrobky musejí zajistit, aby syrové kravské mléko splňovalo před zpracováním určité limitní kritérium.
Dodržování tohoto limitu je obzvlášť důležité pro bezpečnost potravin tehdy, když se mléko musí tepelně ošetřit a nebylo v předem stanovené lhůtě zpracováno.
Prostřednictvím přechodného opatření by ověřování dodržování tohoto kritéria bezprostředně před zpracováním mělo být omezeno pouze na uvedené okolnosti.
(15) Příloha III oddíl X nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví zvláštní hygienická pravidla pro vejce a vaječné výrobky.
Podle kapitoly I bodu 2 by vejce měla být skladována a přepravována při stálé teplotě, která z hygienického hlediska nejlépe zaručuje jejich jakost.
Jelikož bylo členským státům před 1. lednem 2006 povoleno, aby na svém území uplatňovaly kontrolované teplotní normy v případě skladovacích zařízení na vejce a v případě přepravy z jednoho zařízení do druhého, mělo by být jasně stanoveno, že se tyto normy mohou přechodně uplatňovat, pokud je i nadále povolí příslušný orgán.
Provozovatelé tak získají čas, aby své činnosti a postupy přizpůsobily novým teplotním normám, které může příslušný orgán vyžadovat.
(16) Podle přílohy III oddílu X kapitoly II části II bodu 1 nařízení (ES) č. 853/2004 mohou být k výrobě vaječných výrobků za určitých podmínek použity křapy.
V rámci přechodného opatření by mělo být stanoveno rozšíření této možnosti i na jiná zařízení vyrábějící tekutá vejce, která splňují stejné podmínky.
(17) Nařízení (ES) č. 854/2004 vyžaduje, aby byl personál jatek, kterému příslušný orgán povolil provádět úkoly úředních pomocných veterinárních pracovníků, proškolen a kvalifikován stejným způsobem jako úřední pomocní veterinární pracovníci.
Během přechodného období je vhodné umožnit příslušnému orgánu, aby pro personál jatek pomáhající při úředních kontrolách naplánoval a zorganizoval další školení a vzdělávání a aby v souvislosti s tím omezil požadavek zajistit školení personálu jatek pro zvláštní úkoly, jejichž provádění je personálu povoleno.
(18) Článek 12 nařízení (ES) č. 882/2004 vyžaduje, aby byly laboratoře provádějící analýzy vzorků odebraných při úředních kontrolách akreditovány.
Laboratoře, které podle dřívějších právních předpisů Společenství nemusely být akreditovány, mohou potřebovat více času na získání úplné akreditace, neboť akreditace představuje složitý a namáhavý proces.
Je vhodné poskytnout těmto laboratořím více času, aby si mohly akreditaci zařídit.
(19) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÉ USTANOVENÍ
Článek 1
Přechodné období
Pro účely tohoto nařízení se stanoví přechodné období čtyř let, které končí dnem 31. prosince 2009 (dále jen "přechodné období").
Přechodná opatření stanovená tímto nařízením se používají po dobu přechodného období, nestanoví-li články 5 a 8 jinak.
KAPITOLA II
PŘECHODNÁ OPATŘENÍ PRO PROVÁDĚNÍ NAŘÍZENÍ (ES) č.
853/2004
Článek 2
Zásoby potravin živočišného původu
1. Aniž jsou dotčeny příslušné právní předpisy Společenství a zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES [8], mohou být zásoby potravin živočišného původu vyrobených před 1. lednem 2006 uvedeny na trh, pokud nesou vhodná označení podle předpisů uvedených v článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/41/ES [9].
2. Produkty uvedené v odstavci 1, u nichž provozovatel potravinářského podniku stanovil delší trvanlivost než je přechodné období, mohou zůstat na trhu do konce jejich trvanlivosti.
Článek 3
Přímé dodávání malých množství masa z drůbeže a zajícovců
Odchylně od čl. 1 odst. 3 písm. d) a aniž je dotčen čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 853/2004, by se ustanovení podle uvedeného nařízení neměla vztahovat na případy, kdy producent přímo dodává malá množství masa z drůbeže a zajícovců poražených přímo na farmě konečnému spotřebiteli nebo místnímu maloobchodu, který dodává toto maso přímo konečnému spotřebiteli jako čerstvé maso.
Článek 4
Uvádění potravin živočišného původu na vnitrostátní trh před schválením zařízení
Odchylně od čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 853/2004 mohou provozovatelé potravinářských podniků, kteří před 1. lednem 2006 mohli uvádět na vnitrostátní trh potraviny živočišného původu, pokračovat v uvádění produktů na tento trh pod vnitrostátním označením, které nelze zaměnit s označeními podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 853/2004, do té doby, než v souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 853/2004 příslušný orgán schválí zařízení manipulující s těmito produkty.
Potraviny živočišného původu nesoucí tato vnitrostátní označení mohou být uváděny na trh pouze na území členského státu, v němž byly vyrobeny.
Článek 5
Materiál na první obal, materiál na další obal a materiál k označování nesoucí předtištěná hygienická nebo identifikační označení
Provozovatelé potravinářských podniků mohou do 31. prosince 2007 využívat zásoby materiálu na první obal, materiálu na další obal a materiálu k označování nesoucího předtištěná hygienická nebo identifikační označení, který zakoupili před 1. lednem 2006.
Článek 6
Označovací zařízení
Provozovatelé potravinářských podniků a příslušné orgány mohou pokračovat v používání označovacího zařízení, kterým byli vybaveni k 31. prosinci 2005, až do jeho výměny nebo nejpozději do skončení přechodného období, pokud zůstane nezměněno číslo schválení dotyčného zařízení.
Po výměně zařízení zajistí příslušný orgán jeho stažení, aby již nemohlo být používáno.
Článek 7
Hygienické podmínky pro dovoz
1. Ustanovení čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 853/2004 se nevztahují na dovozy potravin živočišného původu, pro které nebyly stanoveny harmonizované hygienické podmínky pro dovoz, včetně seznamů třetích zemí a částí třetích zemí a zařízení, z nichž je povolen dovoz.
Než dojde k harmonizaci právních předpisů Společenství týkajících se dovozů těchto produktů, musí tyto dovozy splňovat hygienické podmínky pro dovoz dotyčného členského státu.
2. Odchylně od čl. 6 odst. 4 nařízení (ES) č. 853/2004 jsou provozovatelé potravinářských podniků dovážející potraviny obsahující jak produkty rostlinného původu, tak i zpracované produkty živočišného původu, osvobozeni od povinnosti stanovené v uvedeném článku.
Než bude pro provádění harmonizovaných hygienických podmínek pro dovoz a pro kontroly těchto potravinářských produktů vyvinut postup založený na hodnocení rizika, musí dovozy splňovat případná harmonizovaná pravidla Společenství platná před 1. lednem 2006 a v ostatních případech vnitrostátní předpisy, které provádějí členské státy před tímto datem.
Článek 8
Informace o potravinovém řetězci
1. Odchylně od požadavků podle přílohy II oddílu III nařízení (ES) č. 853/2004 mohou členské státy postupně provádět tyto požadavky v různých odvětvích, kromě odvětví drůbeže, v němž se používají ihned, aby k provádění požadavků na informace o potravinovém řetězci v odvětví vepřového masa v daném členském státě došlo do konce druhého roku přechodu a v odvětví chovu koní a telat do konce třetího roku.
Členské státy, které používají uvedené přechodné opatření, podají Komisi na konci každého roku zprávu o jeho provádění.
2. Odchylně od požadavků podle přílohy II oddílu III bodu 2 nařízení (ES) č. 853/2004, které se týkají poskytování informací o potravinovém řetězci provozovatelům jatek do 24 hodin, může příslušný orgán povolit zasílání těchto informací provozovateli jatek se zvířaty všech druhů, jichž se týkají, a sice za všech okolností, kdy to neohrozí cíle nařízení (ES) č. 853/2004.
Každá informace o potravinovém řetězci, jejíž znalost může vést k vážnému narušení činnosti jatek, se však poskytne provozovateli jatek v dostatečném předstihu před příchodem zvířat na jatka.
Článek 9
Maso z farmových nezdomácnělých kopytníků
Odchylně od požadavků podle přílohy III oddílu III bodu 3 písm. j) nařízení (ES) č. 853/2004 veterinární služba vydá osvědčení podle článku 16, které potvrzuje příznivý výsledek prohlídky před porážkou.
Článek 10
Kritéria složení a požadavky na označování mletého masa
1. Odchylně od požadavků podle přílohy III oddílu V kapitoly II bodu 1 nařízení (ES) č. 853/2004 musejí provozovatelé potravinářských podniků kontrolovat suroviny přicházející do zařízení, aby s ohledem na konečný výrobek zajistili soulad s názvem produktu v níže uvedené tabulce.
Tabulka: Kritéria složení kontrolovaná na základě denního průměru
_BAR_ Obsah tuku _BAR_ Pojivové tkáně: poměr proteinů v mase _BAR_
mleté maso libové _BAR_ ≤ 7 % _BAR_ ≤ 12 _BAR_
mleté maso čistě hovězí _BAR_ ≤ 20 % _BAR_ ≤ 15 _BAR_
mleté maso obsahující vepřové maso _BAR_ ≤ 30 % _BAR_ ≤ 18 _BAR_
mleté maso ostatních druhů _BAR_ ≤ 25 % _BAR_ ≤ 15 _BAR_
2. Odchylně od požadavků podle přílohy III oddílu V kapitoly IV nařízení (ES) č. 853/2004 musí být na označení uvedena tato slova:
- "obsah tuku nižší než …",
- "pojivové tkáně: poměr proteinů v mase nižší než …".
3. Členské státy mohou povolit, aby se na jejich vnitrostátní trh uvádělo mleté maso, které nesplňuje tato kriteria podle vnitrostátního označení, jenž nelze zaměnit s označeními podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 853/2004.
Článek 11
Použití čisté vody
1. Odchylně od čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 853/2004 a přílohy III oddílu VIII kapitoly III části A bodu 1 uvedeného nařízení je možné, aby led používaný ke chlazení čerstvých produktů rybolovu pocházel z čisté vody zařízení na pevnině.
2. Odchylně od čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 853/2004 a přílohy III oddílu VIII kapitoly III části A bodů 2 a 3 uvedeného nařízení mohou provozovatelé potravinářských podniků v zařízeních, včetně plavidel manipulujících s produkty rybolovu používat čistou vodu.
3. Odchylně od čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 853/2004 a přílohy III oddílu VIII kapitoly IV bodu 1 uvedeného nařízení mohou provozovatelé potravinářských podniků v zařízeních na pevnině používat čistou vodu pro ochlazování korýšů a měkkýšů po uvaření.
Článek 12
Syrové mléko a mléčné výrobky
Odchylně od požadavků podle přílohy III oddílu IX kapitoly II části III bodu 1 písm. a) nařízení (ES) č. 853/2004 se maximální obsah mikroorganismů v syrovém kravském mléce vztahuje pouze na mléko, které je určené k tepelnému ošetření a nebylo takto ošetřeno během období přijetí podle postupů založených na zásadách HACCP, které zavedli provozovatelé potravinářských podniků.
Článek 13
Vejce a vaječné výrobky
1. Členské státy, které před 1. lednem 2006 používaly vnitrostátní požadavky na teplotu ve skladovacích zařízeních na vejce a dopravních prostředcích přepravujících vejce mezi těmito skladovacími zařízeními, mohou tyto požadavky nadále používat.
2. Provozovatelé potravinářských podniků mohou používat k výrobě tekutých vajec v zařízení schváleném pro tento účel křapy, pokud jim je přímo dodalo výrobní zařízení nebo třídírna a pokud jsou ihned rozbity.
KAPITOLA III
PŘECHODNÁ OPATŘENÍ PRO PROVÁDĚNÍ NAŘÍZENÍ (ES) č.
854/2004
Článek 14
Školení zaměstnanců jatek, kteří pomáhají při úředních kontrolách
Odchylně od čl. 5 odst. 6 písm. a) bodu i) nařízení (ES) č. 854/2004 a přílohy I oddílu III kapitoly III části A písm. a) uvedeného nařízení je personál jatek, který příslušný orgán oprávnil provádět zvláštní úkoly úředních pomocných veterinárních pracovníků, proškolen stejným způsobem jako úřední pomocní veterinární pracovníci, pouze však s ohledem na zvláštní úkoly, k jejichž provádění jsou oprávněn, a nevyžaduje se od něj, aby složil stejné zkoušky jako úřední pomocní veterinární pracovníci.
Předtím, než příslušný orgán oprávní personál k převzetí úkolů úředních pomocných veterinárních pracovníků, dbá na to, aby byl personál dostatečně proškolen.
Příslušný orgán zajistí, aby v nejkratší možné době, nejpozději však do konce přechodného období, byla uskutečněna dodatečná školení a organizační opatření, jež personál jatek potřebuje k tomu, aby obstál ve zkušebním řízení na úřední pomocné veterinární pracovníky.
Článek 15
Udělení osvědčení zařízením využívajícím personál, který pomáhá při úředních kontrolách na jatkách
Odchylně od přílohy I oddílu III kapitoly III části A písm. a) druhého pododstavce nařízení (ES) č. 854/2004 jsou zařízení, která si přejí využívat personál pomáhající při úředních kontrolách, osvobozena během přechodného období od povinnosti mít mezinárodně uznávané osvědčení, pokud prokáží, že dala podnět k udělení osvědčení a v této činnosti pokračují v souladu s mezinárodními normami, např. příslušné normy EN ISO pro kvalitu řízení nebo bezpečnost potravin.
Článek 16
Vzor osvědčení pro maso z farmových nezdomácnělých kopytníků
Odchylně od přílohy I oddílu IV kapitoly VII části A bodu 4 nařízení (ES) č. 854/2004 se vzor osvědčení podle přílohy III směrnice 91/495/EHS může použít pro přepravu farmových nezdomácnělých zvířat z hospodářství na jatka.
Článek 17
Hygienické podmínky pro dovoz
Kapitola III nařízení (ES) č. 854/2004 se nevztahuje na dovozy potravin živočišného původu, pro které nebyly stanoveny harmonizované hygienické podmínky pro dovoz, včetně seznamů třetích zemí a částí třetích zemí a zařízení, z nichž je povolen dovoz.
Než dojde k harmonizaci právních předpisů Společenství týkajících se dovozů těchto produktů, musí tyto dovozy splňovat hygienické podmínky pro dovoz dotyčného členského státu.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ OPATŘENÍ PRO PROVÁDĚNÍ NAŘÍZENÍ (ES) č.
882/2004
Článek 18
Akreditace laboratoří
a) prokáže, že dala podnět k zahájení potřebných akreditačních řízení a pokračuje v nich ve smyslu nařízení (ES) č. 882/2004;
b) poskytne příslušnému orgánu uspokojivé záruky, že do 1. ledna 2006 budou zavedeny systémy kontroly jakosti při analýzách, jež provádí pro účely úředních kontrol.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Přezkoumání
Přechodná opatření, včetně jejich podmínek, stanovená tímto nařízením mohou být kdykoli přezkoumána na základě zkušeností získaných při provádění uvedených opatření a nařízení (ES) č. 853/2004, (ES) č. 854/2004 a (ES) č. 882/2004.
Článek 20
Změna nařízení (ES) č. 853/2004
V příloze II oddíle I části B bodu 6 nařízení (ES) č. 853/2004 se vypouští třetí pododstavec.
Článek 21
Změna nařízení (ES) č. 854/2004
V příloze I oddíle I kapitole III bodu 6 nařízení (ES) č. 854/2004 se vypouští druhá věta.
Článek 22
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2077/2005
ze dne 19. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2078/2005
ze dne 19. prosince 2005
o zahájení nabídkového řízení na udělení vývozních licencí v režimu A3 pro ovoce a zeleninu (rajčata, pomeranče, citróny a jablka)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 35 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1961/2001 [2] stanovilo podrobná pravidla pro vývozní náhrady pro ovoce a zeleninu.
(2) Čl. 35 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/96 stanovil, že v míře nezbytné pro vývoz hospodářsky významného množství produktů mohou být pro produkty vyvážené Společenstvím stanoveny vývozní náhrady, a to v mezích vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 300 Smlouvy.
(3) V souladu s čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 je třeba zajistit, aby nebyly narušeny obchodní toky vzniklé již dříve na základě režimu náhrad. Z těchto důvodů a kvůli sezónnímu charakteru vývozů ovoce a zeleniny je třeba pro každý produkt stanovit kvóty v souladu s nomenklaturou zemědělských produktů pro vývozní náhrady zavedenou nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 [3]. Množství pro jednotlivé produkty je nutné přidělit s přihlédnutím k jejich skladovatelnosti.
(4) Čl. 35 odst. 4 nařízení (ES) č. 2200/96 stanovil, že při stanovení náhrad se bere v úvahu stávající stav a předpokládaný vývoj cen a dostupnosti ovoce a zeleniny na trhu Společenství na straně jedné a cen obvyklých v mezinárodním obchodě na straně druhé. Je nutné zohlednit i náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu a také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(5) V souladu s čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 2200/96 se ceny na trhu Společenství stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
(6) Situace v mezinárodním obchodě nebo specifické požadavky konkrétních trhů mohou vyžadovat, aby se výše náhrady pro daný produkt lišila podle místa jeho určení.
(7) Rajčata, pomeranče, citróny, a jablka tříd jakosti Extra, I a II stanovených na základě společných norem jakosti mohou být v současné době vyváženy v hospodářsky významném množství.
(8) Za účelem nejúčinnějšího využití dostupných zdrojů a na základě dané struktury vývozů Společenství je třeba přistoupit k otevřenému nabídkovému řízení a stanovit pro dané období směrné výše náhrad a předpokládaná množství.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto se otevírá nabídkové řízení na přidělení vývozních licencí v režimu A3.
Dotčené produkty, lhůty pro podání nabídek, směrné výše náhrad a předpokládaná množství jsou stanoveny v příloze.
2. Licence vydané za účelem potravinové pomoci podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [4] se nezapočítávají do povolených množství uvedených v příloze.
3. Aniž je dotčeno provádění čl. 5 odst. 6 nařízení (ES) č. 1961/2001, doba platnosti licence typu A3 se stanoví na dva měsíce.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 5. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2079/2005
ze dne 19. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2001, nařízení Rady (ES) č. 1037/2001 a nařízení (ES) č. 2303/2003 týkající se prodloužení určitých odchylek vztahujících se k osvědčování vín, označování vín a enologickým postupům
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na článek 53 a čl. 68 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2005/798/ES ze dne 14. listopadu 2005 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o záležitostech týkajících se obchodu s vínem [2], a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s čl. 24 odst. 2, článkem 26 a čl. 27 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 883/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro obchod se třetími zeměmi s produkty v odvětví vína [3], se na vína dovezená ze Spojených států amerických do 31. prosince 2005 vztahuje zjednodušený postup, pokud jde o požadavky na vyplňování a používání osvědčení a zprávy o výsledku rozboru při dovozu vína.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 2303/2003 ze dne 29. prosince 2003 o zvláštních pravidlech pro etikety vína dováženého ze Spojených států amerických [4] stanoví určité dočasné odchylky, pokud jde o označování vín, jejichž platnost skončí rovněž dne 31. prosince 2005.
(3) Bez ohledu na čl. 45 odst. 1 nařízení (ES) č. 1493/1999 povoluje nařízení Rady (ES) č. 1037/2001 ze dne 22. května 2001, kterým se povoluje nabízení nebo dodávání některých dovážených vín, u nichž mohlo být použito enologických postupů nestanovených v nařízení (ES) č. 1493/1999 [5], k přímé lidské spotřebě, dovoz vín pocházejících ze Spojených států amerických, u nichž bylo použito určitých enologických postupů, které nejsou stanoveny v předpisech Společenství, do Společenství. Platnost tohoto povolení skončí dne 31. prosince 2005, pokud jde o enologické postupy uvedené v bodě 1 písm. b) přílohy nařízení (ES) č. 1037/2001.
(4) V návaznosti na jednání byla dne 14. září 2005 oběma stranami parafována dohoda mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o obchodu s vínem. Podle článků 4 a 9 dohody bude víno pocházející ze Spojených států i nadále ošetřováno stejným způsobem v souladu s nařízeními (ES) č. 883/2001, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 2303/2003. V souladu s čl. 17 odst. 2 uvedené dohody se však články 4 a 9 použijí až od prvního dne druhého měsíce po přijetí písemného oznámení uvedeného v čl. 6 odst. 3 dohody. Bylo proto nezbytné sjednat zvláštní Dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o záležitostech týkajících se obchodu s vínem [6], která by se vztahovala na období od 31. prosince 2005 do data použití článků 4 a 9 dohody o víně.
(5) Aby nedošlo k narušení trhu, měla by být přijata ustanovení k provádění dohody ve formě výměny dopisů, a zejména by do dne použití článků 4 a 9 dohody o obchodu s vínem měly zůstat v platnosti tři odchylky stanovené nařízeními (ES) č. 883/2001, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 2303/2003, nejpozději však tři roky ode dne vstupu v platnost dohody ve formě výměny dopisů.
(6) Nařízení (ES) č. 883/2001, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 2303/2003 by měla být odpovídajícím způsobem pozměněna.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 27 nařízení (ES) č. 883/2001 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Ustanovení čl. 24 odst. 2 a článku 26 se použijí do dne použití článků 4 a 9 Dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o obchodu s vínem, nejpozději však tři roky ode dne vstupu v platnost Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o záležitostech týkajících se obchodu s vínem [7].
Článek 2
Nařízení (ES) č. 1037/2001 se mění takto:
1. Ustanovení čl. 1 odst. 1 druhého pododstavce se nahrazuje tímto:
"Na používání enologických postupů podle bodu 1 písm. b) přílohy se však toto povolení vztahuje pouze do dne použití článků 4 a 9 Dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o obchodu s vínem, nejpozději však tři roky ode dne vstupu v platnost Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o záležitostech týkajících se obchodu s vínem [8].
2. V bodě 1 písm. b) přílohy se úvodní slova "nejpozději do 31. prosince 2003" nahrazují tímto:
"nejpozději do dne stanoveného ve druhém pododstavci čl. 1 odst. 1".
Článek 3
Druhý pododstavec článku 2 nařízení (ES) č. 2303/2003 se nahrazuje tímto:
"Použije se do dne použití článků 4 a 9 Dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o obchodu s vínem, nejpozději však tři roky ode dne vstupu v platnost Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o záležitostech týkajících se obchodu s vínem [9].
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2080/2005
ze dne 19. prosince 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 865/2004, pokud jde o organizace hospodářských subjektů v odvětví oliv, jejich pracovní programy a financování
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 865/2004 ze dne 29. dubna 2004 o společné organizaci trhu s olivovým olejem a stolními olivami a o změně nařízení (EHS) č. 827/68 [1], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) K tomu, aby mohla být činnost schválených organizací hospodářských subjektů v odvětví oliv účinná, je třeba schvalovat různé kategorie hospodářských subjektů majících největší význam pro odvětví olivového oleje nebo stolních oliv a současně zajistit, aby tyto organizace splnily některé minimální podmínky dostačující pro dosažení ekonomicky významných výsledků.
(2) Aby mohly producentské členské státy zavést správu režimu schválených organizací hospodářských subjektů v odvětví oliv, je třeba stanovit postupy a lhůty pro schvalování takových organizací, kritéria pro výběr jejich programů, jakož i pravidla pro platby a rozdělení finančních podpor Společenství.
(3) Ustanovení čl. 110i odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 [2], kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce, stanoví, že členské státy mohou zadržet až 10 % složky připadající na olivový olej ve vnitrostátním stropu uvedeném v článku 41 nařízení (ES) č. 1782/2003 k zajištění financování pracovních programů Společenstvím, vypracovaných schválenými organizacemi hospodářských subjektů v jedné nebo ve více oblastech činnosti uvedených v čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 865/2004.
(4) V souladu se společnými pravidly pro financování přímých podpor a v zájmu využití částek určených jednotlivým členským státům je třeba, aby roční výdaje určené na provádění pracovních programů nepřekročily roční částky zadržené členskými státy podle č. 110i odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(5) V zájmu zajištění celkové soudržnosti činností schválených organizací hospodářských subjektů v odvětví oliv je třeba přesně určit druhy způsobilých činností a druhy činností nezpůsobilých.
Rovněž je třeba stanovit podmínky pro předkládání pracovních programů a kritéria pro výběr těchto programů.
Dotyčné členské státy by však měly mít možnost stanovit dodatečná kritéria způsobilosti, aby lépe přizpůsobily činnosti skutečným podmínkám v odvětví oliv v jednotlivých státech.
(6) S přihlédnutím k dosažené zkušenosti je třeba stanovit strop pro financování Společenstvím, přinejmenším pro oblast zlepšení dopadů pěstování oliv na životní prostředí a pro oblast sledovatelnosti, osvědčení a ochrany jakosti olivového oleje a stolních oliv pod dohledem vnitrostátních správních orgánů, zejména prostřednictvím kontroly jakosti olivových olejů prodávaných konečným spotřebitelům, aby tak bylo zajištěno provedení minimálního počtu opatření v citlivých a současně prioritních oblastech.
(7) Aby byly pracovní programy provedeny ve stanovených lhůtách a v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 865/2004 a aby byla zajištěna účinná správa schválených organizací hospodářských subjektů v odvětví oliv, je třeba stanovit pravidla pro žádosti o schválení, výběr a schvalování pracovních programů.
(8) V zájmu řádného využívání finanční podpory určené jednotlivým členským státům je nezbytné stanovit postup pro každoroční úpravu pracovních programů schválených pro následující rok, aby tak bylo možné přihlédnout k případným změnám, řádně odůvodněným, ve vztahu k původním podmínkám. Rovněž je nezbytné, aby členské státy měly možnost stanovit potřebné podmínky pro úpravu pracovních programů a přerozdělení poskytnutých částek, aniž by došlo k překročení ročních částek zadržených producentskými členskými státy podle čl. 110i odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(9) Aby mohla být práce včas zahájena, mohou organizace hospodářských subjektů v odvětví oliv získat zálohu v maximální výši 90 % ročních způsobilých výdajů v rámci schváleného pracovního programu proti složení jistoty ve smyslu nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty [3].
(10) V zájmu řádné správy pravidel pro organizace hospodářských subjektů v odvětví oliv by zúčastněné členské státy měly vypracovat plán kontrol, jakož i režim sankcí pro jakékoli nastalé nesrovnalosti.
Je třeba také stanovit, že organizace hospodářských subjektů budou oznamovat výsledky své činnosti vnitrostátním orgánům v daných členských státech, jež budou předávat tyto výsledky Komisi.
(11) Pro účely jasnosti a transparentnosti je třeba zrušit nařízení Komise (ES) č. 1334/2002 ze dne 23. července 2002, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 1638/98, pokud jde o programy činnosti organizací hospodářských subjektů v odvětví oliv na hospodářské roky 2002/03, 2003/04 a 2004/05 [4], a nahradit je novým nařízením.
(12) Řídící výbor pro olivový olej a stolní olivy nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k článkům 7 a 8 nařízení (ES) č. 865/2004, pokud jde o schvalování organizací hospodářských subjektů, činnosti způsobilé pro financování Společenstvím, schvalování pracovních programů a provádění schválených pracovních programů.
Článek 2
Podmínky pro schválení organizací hospodářských subjektů v odvětví oliv
1. Členské státy schvalují organizace hospodářských subjektů způsobilé pro financování pracovních programů Společenstvím podle článku 8 nařízení (ES) č. 865/2004.
2. Členské státy stanoví podmínky pro schválení, jež budou zahrnovat alespoň tato kritéria:
a) organizace producentů se skládají výhradně z producentů oliv, kteří nejsou členy jiné schválené organizace producentů;
b) sdružení organizací producentů se skládají výhradně ze schválených organizací producentů, které nejsou členy jiného sdružení schválených organizací producentů;
c) ostatní organizace hospodářských subjektů se skládají výhradně z hospodářských subjektů v odvětví oliv, které nejsou členy jiné schválené organizace hospodářských subjektů;
d) meziodvětvové organizace poskytují široké a vyvážené zastoupení všech hospodářských činností spojených s produkcí, zpracováním a uváděním na trh olivového oleje a/nebo stolních oliv;
e) organizace hospodářských subjektů může předložit pracovní program pro alespoň jednu z oblastí činnosti uvedených v čl. 5 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) až e);
f) organizace hospodářských subjektů se zavazuje, že se podřídí kontrolám stanoveným v článku 14.
3. Při posouzení žádostí o schválení podaných organizacemi hospodářských subjektů berou členské státy v úvahu zejména tato hlediska:
a) zvláštnosti odvětví oliv v každé regionální produkční oblasti definované členskými státy (dále jen "regionální produkční oblast");
b) zájem spotřebitelů a rovnováhu trhu;
c) zlepšení kvality produkce olivového oleje a stolních oliv;
d) posouzení účinnosti předložených pracovních programů.
Článek 3
Postup pro schválení organizací hospodářských subjektů v odvětví oliv
1. Pro účely schválení musí organizace hospodářských subjektů v odvětví oliv podat do data stanoveného členským státem, avšak nejpozději do 15. února každého roku, žádost o schválení, z níž vyplývá, že organizace splňuje podmínky podle čl. 2 odst. 2.
Žádost je sestavena podle vzoru poskytnutého příslušným orgánem členského státu tak, aby bylo možné zkontrolovat dodržení podmínek podle čl. 2 odst.
2. Obsahuje zejména prvky umožňující získat údaje o každém členu organizace hospodářských subjektů v odvětví oliv.
2. Nejpozději do 1. dubna každého roku provádění schváleného pracovního programu je organizace hospodářských subjektů v odvětví oliv členským státem schválena a obdrží schvalovací číslo.
3. Schválení bude odmítnuto, pozastaveno nebo okamžitě odebráno, pokud dotyčná organizace hospodářských subjektů v odvětví oliv nesplňuje podmínky podle čl. 2 odst. 2.
4. Organizace hospodářských subjektů si přesto zachová práva vyplývající z jejího schválení až do okamžiku odebrání schválení, za předpokladu, že jednala v dobré víře, pokud jde o soulad s podmínkami podle čl. 2 odst. 2.
Jestliže je schválení odebráno proto, že organizace hospodářských subjektů vědomě nebo z důvodu vážné nedbalosti nesplnila podmínky schválení podle čl. 2 odst. 2, nabývá rozhodnutí o odebrání účinku od okamžiku, v němž již podmínky schválení nebyly splněny.
5. Schválení bude odmítnuto, pozastaveno nebo okamžitě odebráno, pokud byly vůči dotyčné organizaci hospodářských subjektů:
a) během hospodářských roků 2002/03 nebo 2003/04 uplatněny sankce za porušení režimu podpory produkce stanovené nařízením Rady č. 136/66/EHS [5];
b) během hospodářských roků 2002/03 nebo 2003/04 uplatněny sankce za porušení systému financování programů činnosti organizací hospodářských subjektů stanoveného nařízením Rady (ES) č. 1638/98 [6].
6. Organizace hospodářských subjektů, které byly schváleny členským státem ve smyslu nařízení (ES) č. 1334/2002 nebo jež byly příjemci financování programů činnosti organizací hospodářských subjektů v odvětví oliv během hospodářských roků 2002/03 až 2004/05 mohou být považovány za schválené ve smyslu tohoto nařízení, pokud splňují podmínky podle čl. 2 odst. 2.
Článek 4
Financování Společenstvím
1. Roční financování pracovních programů organizací hospodářských subjektů Společenstvím je zajišťováno až do výše zadržené částky podle čl. 110i odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Členské státy zajistí, že roční výdaje určené na provádění schválených pracovních programů nepřekročí částku uvedenou v prvním pododstavci.
2. Členské státy dbají na to, aby byla finanční podpora Společenství poskytnuta poměrně k délce období stanoveného v čl. 8 odst. 1.
Článek 5
Činnosti způsobilé pro financování Společenstvím
1. Činnosti způsobilé pro financování Společenstvím podle čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 865/2004 (dále jen "způsobilé činnosti") jsou tyto:
a) v oblasti sledování a správy trhu v odvětví olivového oleje a stolních oliv:
i) shromažďování údajů o daném odvětví a trhu v souladu se specifikacemi stanovenými příslušnými vnitrostátními orgány pokud jde o metody, geografickou reprezentativnost a úroveň přesnosti,
ii) vypracování studií, zejména na témata spojená s ostatními činnostmi plánovanými v pracovních programech organizací hospodářských subjektů;
b) v oblasti zlepšení dopadů pěstování oliv na životní prostředí:
i) provádění společných činností v zájmu udržování environmentálně přínosných olivových hájů ohrožených zánikem, v souladu s podmínkami stanovenými na základě objektivních kritérií příslušnými vnitrostátními orgány, zejména pokud jde o regionální produkční oblasti, které mohou být způsobilé, jakož i o plochu a minimální počet producentů olivového oleje, kteří se musejí činností účastnit, aby byla zajištěna jejich účinnost,
ii) vypracování pravidel pro postup při úspěšném pěstování olivovníků na základě environmentálních kritérií přizpůsobených místním poměrům, jakož i jejich šíření mezi pěstiteli oliv a kontrola jejich používání v praxi,
iii) praktické demonstrace alternativních metod potírání mouchy olivové, doplňujících používání chemických prostředků,
iv) praktické demonstrace metod pěstování oliv s ohledem na ochranu životního prostředí a péči o krajinu, jako je ekologické, nízkonákladové a integrované zemědělství,
v) doplňování environmentálních údajů do geografického informačního systému pro pěstování oliv uvedeného v článku 20 nařízení (ES) č. 1782/2003;
c) v oblasti zlepšení kvality produkce olivového oleje a stolních oliv:
i) zlepšování podmínek pro pěstování (zejména potíráním mouchy olivové), sklizeň, dodávky a skladování oliv před zpracováním, v souladu s technickými specifikacemi stanovenými příslušnými vnitrostátními orgány,
ii) odrůdové zlepšení olivových hájů v případě soukromých podniků, pokud přispívají k cílům pracovních programů,
iii) zlepšování podmínek skladování a využívání zbytků po produkci olivového oleje a stolních oliv,
iv) technická podpora odvětví zpracování olivového oleje v aspektech spojených s jakostí produktů,
v) zřizování a zlepšování laboratoří pro analýzu panenského olivového oleje,
vi) odborná příprava posuzovatelů pro organoleptické kontroly panenského olivového oleje;
d) v oblasti sledovatelnosti, osvědčení a ochrany jakosti olivového oleje a stolních oliv pod dohledem vnitrostátních správních orgánů, zejména prostřednictvím kontroly jakosti olivových olejů prodávaných konečným spotřebitelům:
i) zřizování a řízení systémů umožňujících vysledování produktů od pěstitele oliv až po balení a označování v souladu se specifikacemi stanovenými příslušnými vnitrostátními orgány,
ii) zřizování a řízení systémů osvědčení jakosti, založených na systému analýzy rizik a kontroly kritických bodů, v souladu s technickými specifikacemi stanovenými příslušnými vnitrostátními orgány,
iii) zřizování a řízení systémů monitorování shody s normami posuzování původu, jakosti a uvádění olivového oleje a stolních oliv na trh, v souladu s technickými specifikacemi stanovenými příslušnými vnitrostátními orgány;
e) v oblasti šíření informací o činnostech organizací hospodářských subjektů prováděných za účelem zlepšení jakosti olivového oleje a stolních oliv:
i) šíření informací o pracích prováděných organizacemi hospodářských subjektů v odvětví oliv v oblastech uvedených v písmenech a), b), c) a d),
ii) vytvoření a správa internetových stránek o činnostech organizací hospodářských subjektů v odvětví oliv v oblastech uvedených v písmenech a), b), c) a d).
Pokud jde o činnost stanovenou v prvním pododstavci písm. c) bodě ii), členské státy se ujistí, že byla přijata vhodná opatření pro zpětné získání investice nebo její zbytkové hodnoty, pokud člen organizace hospodářských subjektů v odvětví oliv z této organizace vystoupí.
2. Členské státy mohou přijmout dodatečné podmínky specifikující způsobilé činnosti, jež však neznemožní jejich navrhování nebo provádění.
Článek 6
Přidělování finanční podpory Společenství
Na úrovni každého členského státu je alespoň 20 % částky finanční podpory Společenství poskytnuté podle článku 8 nařízení (ES) č. 865/2004 určeno pro každou z oblastí činnosti uvedených v čl. 5 odst. 1 prvním pododstavci písm. b) a alespoň 12 % finanční podpory Společenství je určeno pro oblast uvedenou v čl. 5 odst. 1 prvním pododstavci písm. d).
Pokud není minimální procento uvedené v prvním pododstavci zcela využito ve zmíněných oblastech činnosti, nemohou být tyto nevyužité částky převedeny na jiné oblasti činnosti, ale vracejí se do rozpočtu Společenství.
Článek 7
Činnosti a náklady nezpůsobilé pro financování Společenstvím
1. Dále uvedené činnosti nejsou způsobilé pro financování Společenstvím podle článku 8 nařízení (ES) č. 865/2004:
a) činnosti, na něž se vztahuje financování Společenství jiné než podle článku 8 nařízení (ES) č. 865/2004;
b) činnosti zaměřené na přímé zvýšení produkce nebo zahrnující zvýšení skladovací nebo zpracovatelské kapacity;
c) činnosti spojené s nákupem nebo skladováním olivového oleje nebo stolních oliv nebo činnosti mající dopad na jejich ceny;
d) činnosti spojené s podporou odbytu olivového oleje nebo stolních oliv;
e) činnosti spojené s vědeckým výzkumem;
f) činnosti, jež by mohly narušovat hospodářskou soutěž v ostatních hospodářských činnostech organizace hospodářský subjektů v odvětví oliv.
2. V zájmu dodržování ustanovení odst. 1 písm. a) se organizace hospodářských subjektů písemně zavazují svým jménem a jménem svých členů, že se pro činnosti skutečně financované podle článku 8 nařízení (ES) č. 865/2004 vzdávají jakéhokoli financování z jiného režimu podpor na úrovni Společenství nebo na vnitrostátní úrovni.
3. Při provádění činností uvedených v článku 5 nejsou mimo jiné způsobilé výdaje vyplývající z:
a) úhrady (zvláště ve formě ročních splátek) úvěrů čerpaných pro činnost provedenou zcela nebo zčásti před začátkem pracovního programu;
b) plateb hospodářským subjektům, kteří se účastní zasedání a vzdělávacích programů, jakožto náhrada příjmů;
c) EZOZF nepřebírá výdaje související se správními a osobními náklady členských států a příjemců podpory z EZOZF;
d) nákupu nezastavěného pozemku;
e) nákupu použitého vybavení;
f) nákladů spojených s leasingovými smlouvami, jako jsou např. daně, úroky a náklady na pojištění;
g) pronájmu, pokud je upřednostněn před nákupem, a nákladů na provoz pronajatých nemovitostí či zařízení.
4. Členské státy mohou přijmout dodatečné podmínky specifikující nezpůsobilé činnosti a náklady uvedené v odstavcích 1 a 3.
Článek 8
Pracovní programy a žádost o schválení
1. Pracovní programy způsobilé pro financování Společenstvím podle čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 865/2004 se budou provádět v nejvýše tříletých obdobích. První období začíná dne 1. dubna 2006. Další období začnou vždy po třech letech dne 1. dubna.
2. Každá organizace hospodářských subjektů schválená podle tohoto nařízení může podat žádost o schválení jednoho pracovního programu k datu stanovenému členským státem, avšak nejpozději do 15. února každého roku.
Žádost o schválení musí obsahovat:
a) podrobné údaje o dané organizaci hospodářských subjektů v odvětví oliv;
b) informace o kritériích pro výběr stanovených v čl. 9 odst. 1;
c) popis, zdůvodnění a časový plán provedení všech navrhovaných činností;
d) plánované výdaje, rozepsané podle jednotlivých činností a oblastí činnosti uvedených v článku 5 a rozdělené na období po 12 měsících počínaje datem schválení pracovního programu, zvlášť uvádějící režijní náklady, jež nesmějí překročit 2 % celkové částky, a ostatní hlavní druhy nákladů;
e) plán financování podle oblastí činnosti uvedených v článku 5, rozepsaný na období nejvýše po 12 měsících počínaje datem schválení pracovního programu, s uvedením zejména požadovaného financování Společenstvím včetně záloh a případně finančních příspěvků od hospodářských subjektů a státních příspěvků;
f) popis kvantitativních a kvalitativních ukazatelů výkonnosti umožňujících hodnocení programu při jeho provádění a hodnocení ex post na základě obecných zásad stanovených jednotlivými členskými státy;
g) důkaz o složení bankovní jistoty v částce rovnající se nejméně 5 % požadované finanční podpory Společenství;
h) žádost o zálohu podle článku 11;
i) prohlášení uvedené v čl. 7 odst. 2;
j) v případě meziodvětvových organizací a sdružení organizací producentů podrobné údaje o organizacích hospodářských subjektů odpovědných za vlastní provádění subdodavatelských činností v jejich programech;
k) v případě organizací hospodářských subjektů, jež jsou členy sdružení producentů nebo meziodvětvové organizace, potvrzení, že činnosti uvedené v jejich programech nejsou předmětem jiné žádosti o finanční podporu Společenství ve smyslu tohoto nařízení.
Článek 9
Výběr a schvalování pracovních programů
1. Členské státy vyberou pracovní programy na základě těchto kritérií:
a) všeobecné kvality programu a jeho shody s cíli a prioritami odvětví oliv v dané regionální produkční oblasti, stanovenými dotyčným členským státem;
b) finanční důvěryhodnosti a dostatečnosti finančních zdrojů zúčastněných organizací hospodářských subjektů pro účely provádění navržených činností;
c) rozsahu regionální produkční oblasti zahrnuté do pracovního programu;
d) rozmanitosti hospodářského prostředí v dané regionální produkční oblasti, jež je zohledněno v pracovním programu;
e) existence více oblastí činnosti a výše finančního příspěvku od hospodářských subjektů;
f) kvantitativních a kvalitativních ukazatelů výkonnosti umožňujících hodnocení programu při jeho provádění a hodnocení ex post, stanovených jednotlivými členskými státy.
Členské státy vezmou v úvahu rozdělení žádostí mezi různé druhy organizací hospodářských subjektů a rozsah pěstování oliv v každé regionální produkční oblasti.
2. Členské státy zamítnou pracovní programy, které jsou neúplné, obsahují nepřesné informace nebo zahrnují jednu z nezpůsobilých činností stanovených v článku 7.
3. Nejpozději do 15. března každého roku členský stát informuje organizace hospodářských subjektů o schválených pracovních programech a popřípadě o pracovních programech, kterým poskytne odpovídající finanční podporu.
Konečné schválení pracovního programu může být podmíněno začleněním změn pokládaných členským státem za nezbytné.
V takovém případě sdělí dotyčná organizace hospodářských subjektů svůj souhlas ve lhůtě 15 dnů poté, co jí byly změny oznámeny.
4. Pokud není navržený pracovní program vybrán, členský stát okamžitě uvolní jistotu uvedenou v čl. 8 odst. 2 písm. g).
5. Členské státy dbají na to, aby byla finanční podpora Společenství poskytnuta v rámci každé kategorie organizací hospodářských subjektů s přihlédnutím k hodnotě olivového oleje vyráběného nebo uváděného na trh členy organizace hospodářských subjektů.
Článek 10
Změna pracovních programů
1. Organizace hospodářských subjektů může postupem stanoveným členským státem požádat o změnu obsahu a rozpočtu svého pracovního programu, který byl již schválen, pokud to nezpůsobí zvýšení částky zadržené podle čl. 110i odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003.
2. Žádosti o změnu pracovního programu musí být doplněny podpůrnými dokumenty uvádějícími důvody, podstatu a důsledky navržených změn.
Organizace hospodářských subjektů předloží žádost příslušnému orgánu alespoň šest měsíců před začátkem provádění příslušné činnosti.
3. Pokud organizace hospodářských subjektů, které se slučují, dříve prováděly rozdílné pracovní programy, budou tyto programy provádět souběžně a odděleně až do 1. ledna následujícího roku.
Tyto organizace sloučí své pracovní programy na základě žádosti o změnu svých pracovních programů v souladu s odstavci 1 a 2.
Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy povolit organizacím hospodářských subjektů, které svou žádost řádně odůvodní, pokračovat v souběžném provádění svých pracovních programů, aniž je sloučí.
4. Nejpozději do dvou měsíců po obdržení žádosti o změnu uvedené v odstavci 2 sdělí příslušný orgán členského státu na základě posouzení předložených dokumentů své rozhodnutí dotyčné organizaci hospodářských subjektů.
Žádost o změnu, pro kterou v této lhůtě nebylo přijato rozhodnutí, se považuje za přijatou.
5. V případě, že je finanční podpora Společenství poskytnutá organizaci hospodářských subjektů nižší než schválený program, mohou příjemci přizpůsobit svůj program poskytnuté podpoře.
Článek 11
Zálohy
1. Organizace hospodářských subjektů, které podaly žádost podle čl. 8 odst. 2 písm. h) obdrží za podmínek uvedených v odstavci 2 tohoto článku celkovou zálohu až do 90 % způsobilých výdajů stanovených na každý rok v rámci schváleného pracovního programu.
2. V průběhu měsíce následujícího po zahájení každoročního provádění schváleného pracovního programu vyplatí členský stát dotyčné organizaci hospodářských subjektů první tranši ve výši jedné třetiny částky uvedené v odstavci 1.
Druhá tranše rovnající se zbývajícím dvěma třetinám částky uvedené v odstavci 1 se vyplatí po ověření stanoveném v odstavci 3.
3. Před vyplacením následující tranše členský stát ověří, že každá tranše zálohy byla skutečně využita.
Členský stát tuto skutečnost ověří na základě zprávy uvedené v odstavci 13 nebo na základě kontroly na místě uvedené v článku 14.
4. Platby uvedené v odstavci 2 jsou podmíněny složením jistoty dotyčnými organizacemi hospodářských subjektů v souladu s nařízením (EHS) č. 2220/85 ve výši rovnající se 110 % požadované zálohy. Hlavním požadavkem ve smyslu čl. 20 odst. 2 uvedeného nařízení je provedení opatření uvedených ve schváleném pracovním programu.
Po složení jistoty uvedené v prvním pododstavci členský stát ihned uvolní jistotu uvedenou v čl. 8 odst. 2 písm. g).
5. K datu, které bude stanoveno členským státem, avšak nejpozději do konce každého roku provádění pracovního programu, mohou dotyčné organizace hospodářských subjektů podat žádost o uvolnění jistoty uvedené v odstavci 4 až do částky rovnající se polovině skutečně vynaložených výdajů.
Členský stát stanoví, jaké podpůrné dokumenty musejí být k této žádosti přiloženy, ověří je a poté uvolní jistoty odpovídající příslušným výdajům, a to nejpozději do konce druhého měsíce následujícího po měsíci, kdy byla žádost podána.
Článek 12
Žádost o financování Společenstvím
1. Pro účely výplaty finanční podpory Společenství podle článku 8 nařízení (ES) č. 865/2004 podá organizace hospodářských subjektů žádost u platební agentury, a to k datu, které stanoví členský stát, nejpozději však tři měsíce po skončení každého roku provádění svého pracovního programu.
Členský stát může organizacím hospodářských subjektů zrušit zůstatek finanční podpory Společenství odpovídající každému roku provádění pracovního programu poté, co na základě zprávy uvedené v článku 13 nebo na základě kontroly na místě uvedené v článku 14 ověří, že obě tranše zálohy uvedené v čl. 11 odst. 2 byly skutečně využity.
Žádosti o finanční podporu Společenství podané po datu uvedeném v prvním pododstavci jsou nepřijatelné a částky, jež byly případně vyplaceny v rámci financování programu Společenstvím, jsou uhrazeny postupem podle článku 17.
2. Žádost o finanční podporu Společenství je sestavena podle vzoru poskytnutého příslušným orgánem členského státu.
Aby byla tato žádost přijata, musí ji doprovázet:
a) podpůrné dokumenty prokazující:
i) výdaje vynaložené v době provádění pracovního programu (faktury a bankovní doklady prokazující jejich úhradu),
ii) případné platby finančních příspěvků dotyčných hospodářských subjektů a členského státu;
b) souhrnná zpráva obsahující:
i) přesný popis provedených etap programu, rozepsaný podle oblastí činnosti uvedených v článku 5,
ii) případné zdůvodnění a finanční důsledky rozporu mezi plánovanými etapami pracovního programu schváleného členským státem a skutečně provedenými etapami pracovního programu,
iii) zhodnocení pracovního programu založené na ukazatelích stanovených v čl. 8 odst. 2 písm. f).
3. Žádost o financování, jež nesplní podmínky stanovené v odstavcích 1 a 2, bude zamítnuta.
Organizace hospodářských subjektů může podat novou žádost o financování ve lhůtě stanovené členských státem.
4. Žádosti týkající se výdajů vynaložených více než dva měsíce po ukončení pracovního programu budou zamítnuty.
5. Nejpozději tři měsíce po datu podání žádosti o financování a předložení dokumentů uvedených v odstavci 2 a poté, co bylo provedeno ověření těchto dokumentů, jakož i kontroly uvedené v článku 14, členský stát vyplatí příslušnou finanční podporu Společenství a popřípadě uvolní jistotu uvedenou v čl. 8 odst. 2 písm. g) nebo jistotu uvedenou v čl. 11 odst. 4.
Článek 13
Zpráva organizací hospodářských subjektů
1. Počínaje rokem 2007 předkládají organizace hospodářských subjektů do 1. května každého roku výroční zprávy o provádění pracovních programů v průběhu předcházejícího kalendářního roku.
Tyto zprávy se týkají:
a) uskutečněných nebo probíhajících etap pracovního programu;
b) hlavních změn pracovního programu;
c) zhodnocení dosažených výsledků, založeného na ukazatelích stanovených v čl. 8 odst. 2 písm. f).
Pro závěrečný rok provádění pracovních programů budou zprávy stanovené v prvním pododstavci nahrazeny konečnou zprávou.
2. V případě pracovních programů, které trvají méně než jeden rok, musí být konečná zpráva předložena nejpozději do dvou měsíců po ukončení programu.
3. Konečná zpráva představuje zhodnocení pracovního programu a musí obsahovat alespoň:
a) přehled uvádějící, v jaké míře byly dosaženy cíle programu, založený alespoň na ukazatelích stanovených v čl. 9 odst. 1 písm. f) a na jakýchkoli dalších relevantních kritériích;
b) přehled změn pracovního programu;
c) případné faktory, které je třeba zohlednit při vypracování příštího pracovního programu.
Článek 14
Kontroly na místě
1. Členské státy ověří, zda jsou plněny podmínky udělení finanční podpory Společenství, zejména pokud jde o:
a) splnění podmínek schválení;
b) provádění schválených pracovních programů, a především investiční opatření;
c) skutečně vynaložené výdaje vzhledem k požadovanému financování a finanční příspěvek dotyčných hospodářských subjektů.
2. Příslušný orgán vypracuje plány kontrol na místě, které se budou týkat vzorku organizací hospodářských subjektů v souladu s čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 865/2004. Příslušný orgán určí tento vzorek na základě analýzy rizik tak, aby byly:
- všechny organizace producentů a sdružení organizací producentů zkontrolovány na místě alespoň jedenkrát po vyplacení zálohy a před úplným vyplacením finanční podpory Společenství,
- všechny ostatní organizace hospodářských subjektů a meziodvětvové organizace zkontrolovány každý rok během období, v němž je každý schválený pracovní program prováděn. Pokud však během roku obdržely zálohu, bude kontrola následovat po datu vyplacení této zálohy.
Budou-li při kontrolách zjištěny nesrovnalosti, provede příslušný orgán dodatečné kontroly v probíhajícím roce a zvýší počet organizací hospodářských subjektů, které budou kontrolovány v příštím roce.
3. Kontroly na místě se provádějí bez předchozího ohlášení.
Pro usnadnění praktické organizace kontrol však může být organizace hospodářských subjektů předem upozorněna, a to nejvýše 48 hodin před kontrolou.
4. Příslušný orgán určí, které organizace hospodářských subjektů budou kontrolovány, na základě analýzy rizik založené na těchto kritériích:
a) částka financování schváleného pracovního programu;
b) druh financovaných činností v rámci pracovního programu;
c) dosažený pokrok při provádění pracovního programu;
d) zjištění při kontrolách na místě nebo při kontrolách uskutečněných během schvalovacího řízení;
e) další riziková kritéria, jež stanoví členské státy.
5. Délka každé kontroly na místě odpovídá dosaženému pokroku při provádění schváleného pracovního programu.
Článek 15
Kontrolní zprávy
Po každé kontrole na místě je vypracována kontrolní zpráva, v níž se uvádí zejména:
a) datum a délka kontroly;
b) seznam přítomných osob;
c) seznam kontrolovaných faktur;
d) odkazy na faktury vybrané v účetních dokladech (evidence nákupů nebo prodejů a registr plátců DPH, v němž byly vybrané faktury zapsány);
e) bankovní doklady prokazující úhrady vybraných částek;
f) údaje o provedených činnostech, které byly na místě zvlášť analyzovány.
Článek 16
Nápravná a sankční opatření
1. V případě, že důvodem odebrání schválení podle čl. 3 odst. 3 je úmyslné nebo vážnou nedbalostí způsobené pochybení organizace hospodářských subjektů, je tato organizace vyloučena z pobírání finanční podpory pro celý pracovní program a uhradí také příslušnému orgánu částku rovnající se částce odepřené finanční podpory.
2. Pokud není daná činnost provedena v souladu s pracovním programem, je organizace hospodářských subjektů vyloučena z pobírání finanční podpory pro tuto činnost.
Toto vyloučení se neuplatní, pokud organizace hospodářských subjektů předložila správné věcné údaje nebo může jakýmkoli jiným způsobem prokázat, že nepochybila.
3. Jsou-li zjištěny nesrovnalosti při provádění pracovního programu, uplatní se vůči organizacím hospodářských subjektů tyto sankce:
a) v případě nesrovnalosti způsobené nedbalostí je organizace hospodářských subjektů:
i) vyloučena z pobírání finanční podpory pro danou činnost,
ii) povinna uhradit příslušnému orgánu částku rovnající se částce odepřené finanční podpory;
b) v případě záměrné nesrovnalosti, včetně nepravdivých prohlášení, je organizace hospodářských subjektů:
i) vyloučena z pobírání finanční podpory pro celý pracovní program,
ii) povinna uhradit příslušnému orgánu částku rovnající se částce odepřené finanční podpory,
iii) vyloučena z financování Společenstvím ve smyslu článku 8 nařízení (ES) č. 865/2004 po dobu tří let následujících po období, během něhož byla nesrovnalost zjištěna.
4. Částky vyplývající z nápravných nebo sankčních opatření podle tohoto článku se uhradí vyplácející agentuře a odečtou se od výdajů financovaných Evropským zemědělským orientačním a záručním fondem.
Článek 17
Vracení neoprávněných nároků
1. Příslušný orgán členského státu vybere zpět všechny neoprávněně vyplacené částky, zvýšené popřípadě o úroky vypočtené podle odstavce 2.
2. Úroky jsou vypočítány:
a) na základě období uplynulého mezi výplatou a úhradou příjemcem;
b) na základě sazby používané Evropskou centrální bankou na její hlavní operace refinancování, která je zveřejněna v řadě C Úředního věstníku Evropské unie a platná k datu, k němuž byla provedena neoprávněná výplata, zvýšené o tři procentní body.
3. V případě, že bylo provedeno opatření podle schváleného pracovního programu, které se později ukáže jako nezpůsobilé, se může členský stát rozhodnout vyplatit danou finanční podporu nebo zpětně nevybírat již vyplacené částky, pokud je takové rozhodnutí povoleno ve srovnatelných případech financovaných z vnitrostátního rozpočtu a pokud organizace hospodářských subjektů nejednala z nedbalosti nebo záměrně.
4. Částky vybrané nebo vyplacené na základě tohoto článku se uhradí platební agentuře a odečtou se od výdajů financovaných Evropským zemědělským orientačním a záručním fondem.
Článek 18
Sdělení členských států
1. Nejpozději ke dni 31. ledna 2006 sdělí producentské členské státy v odvětví olivového oleje Komisi vnitrostátní opatření pro provedení tohoto nařízení, týkající se zejména:
a) podmínek pro schvalování organizací hospodářských subjektů podle čl. 2 odst. 2;
b) dodatečných podmínek, které specifikují způsobilé činnosti stanovené podle čl. 5 odst. 2;
c) cílů a priorit v odvětví oliv uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. a) a kvantitativních a kvalitativních ukazatelů uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. f);
d) pravidel pro režim záloh podle článku 11 a případně pro režim výplat finančních podpor na vnitrostátní úrovni;
e) provádění kontrol stanovených v článku 14 a nápravných a sankčních opatření stanovených v článku 16;
f) lhůty uvedené v čl. 12 odst. 3.
2. Nejpozději do 1. května každého roku provádění schválených pracovních programů předají členské státy Komisi údaje o:
a) organizacích schválených hospodářských subjektů;
b) pracovních programech a jejich jednotlivých bodech rozepsaných podle druhů organizací hospodářských subjektů, podle oblastí činnosti a podle regionálních produkčních zón;
c) částce finanční podpory poskytnuté pro každý pracovní program;
d) časový plán stanovený pro financování Společenstvím na jednotlivé rozpočtové roky pro celou dobu trvání pracovních programů.
3. Nejpozději do 10. září každého roku provádění schválených pracovních programů předají členské státy Komisi zprávu o provádění tohoto nařízení, obsahující alespoň tyto údaje:
a) počet financovaných pracovních programů, příjemců finančních podpor, ploch pěstování oliv, lisoven oleje, zpracovatelských závodů a množství oleje a stolních oliv;
b) podrobné údaje o opatřeních prováděných v každé z oblastí činnosti;
c) rozpory mezi plánovanými a skutečně provedenými opatřeními a jejich dopad na výdaje;
d) popis a vyhodnocení výsledků, zejména na základě vyhodnocení pracovních programů podle čl. 12 odst. 2 písm. b) bodu iii);
e) statistiky kontrol provedených podle článků 14 a 15 a nápravná a sankční opatření uplatněná podle článku 16;
f) výdaje členěné podle pracovních programů a oblastí činnosti a finanční příspěvky Společenství, členských států a hospodářských subjektů.
4. Sdělení stanovená v tomto článku se zasílají elektronicky na základě informací poskytnutých Komisí členským státům.
Článek 19
Přechodné ustanovení
1. Členské státy mohou poskytnout zálohu na financování Společenstvím pro první rok provádění programu.
2. Tato záloha se musí omezit výhradně na částku odpovídající financování Společenstvím.
3. Výdaje vyplývající z vyplacení zálohy uvedené v odstavci 2 jsou vykázány v rámci výdajů uskutečněných od 16. do 31. října 2006.
Článek 20
Zrušení
Zrušuje se nařízení (ES) č. 1334/2002.
Nadále se však budou používat článek 9, článek 10 a čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení pro programy činností na hospodářský rok 2004/05.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2081/2005
ze dne 19. prosince 2005
o otevření a správě celní kvóty Společenství pro maniok pocházející z Thajska na rok 2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1095/96 ze dne 18. června 1996 o zavedení koncesí stanovených v seznamu CXL sestaveném na základě závěrů jednání o čl. XXIV odst. 6 GATT [1], a zejména na čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V rámci mnohostranných obchodních jednání Světové obchodní organizace se Společenství zavázalo otevřít na čtyřleté období celní kvótu omezenou na 21 milionů tun produktů kódů 07141010, 07141091 a 07141099 pocházejících z Thajska, s celní sazbou sníženou na 6 %.
Tuto kvótu má otevřít a spravovat Komise.
(2) Je nutné zachovat systém správy, který zajistí, že v rámci této kvóty se mohou dovážet pouze produkty pocházející z Thajska.
Vydání dovozní licence by proto mělo být nadále podmíněno předložením vývozní licence vydané thajskými orgány, jejíž vzor byl oznámen Komisi.
(3) Dovozy dotyčných produktů na trh Společenství byly tradičně spravovány na základě kalendářního roku, a proto by tento systém měl být zachován.
Z tohoto důvodu je nezbytné otevřít kvótu na rok 2006.
(4) Při dovozu produktů kódů KN 07141010, 07141091 a 07141099 musí být předložena dovozní licence podle pravidel stanovených v nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [2], a v nařízení Komise (ES) č. 1342/2003 ze dne 28. července 2003, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí v odvětví obilovin a rýže [3].
(5) S ohledem na dosavadní zkušenosti a s přihlédnutím ke skutečnosti, že koncese Společenství stanoví celkové množství 210000000 tun na čtyři roky s maximálním ročním množstvím 5500000 tun, je vhodné zachovat opatření, která za určitých podmínek umožňují, aby do volného oběhu byla propuštěna množství produktů překračující množství uvedená v dovozních licencích nebo aby množství představující rozdíl mezi množstvím uvedeným v dovozních licencích a skutečně dovezeným menším množstvím byla převedena do následujícího období.
(6) Za účelem zajištění správného používání dohody je nutné vytvořit systém přísných a systematických kontrol, který bude vycházet z údajů uvedených v thajské vývozní licenci, jakož i z postupu používaného thajskými orgány při vydávání vývozních licencí.
(7) Pokud požadovaná množství překročí množství, která jsou k dispozici, je třeba stanovit mechanismus snížení množství, aby nedošlo k překročení ročního stanoveného množství.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OTEVŘENÍ KVÓTY
Článek 1
1. Na období od 1. ledna do 31. prosince 2006 se otevírá celní kvóta pro dovoz 5500000 tun manioku kódů KN 07141010, 07141091 a 07141099 pocházejících z Thajska.
V rámci této kvóty se příslušná celní sazba stanoví ve výši 6 % ad valorem.
Pořadové číslo této kvóty je 09.4008.
2. Režim stanovený v tomto nařízení se vztahuje na produkty uvedené v odstavci 1, pokud jsou dovezeny na základě dovozních licencí, jejichž vydání je podmíněno předložením licence pro vývoz do Společenství vydané odborem zahraničního obchodu ministerstva obchodu vlády Thajska (dále jen "vývozní licence").
KAPITOLA II
VÝVOZNÍ LICENCE
Článek 2
1. Vývozní licence je vyhotovena v jednom prvopisu a nejméně jednom opisu na formuláři, jehož vzor je uveden v příloze I.
Formulář má rozměry přibližně 210 × 297 mm.
Prvopis je vyhotoven na bílém papíře opatřeném žlutým přetiskem gilošového vzoru, aby na něm byl patrný jakýkoli pokus o padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
2. Vývozní licence se vyplňuje v anglickém jazyce.
3. Prvopis a opisy vývozní licence se vyplňují na psacím stroji nebo ručně. Pokud se vyplňují ručně, je nutné je vyplnit inkoustem a tiskacím písmem.
4. Na každé vývozní licenci musí být předtištěné pořadové číslo; v horní kolonce musí být kromě toho uvedeno číslo licence.
Na opisech musí být stejná čísla jako na prvopisu.
Článek 3
1. Vývozní licence je platná po dobu 120 dnů ode dne vydání. Datum vydání licence se započítává do doby její platnosti.
Licence je platná pouze tehdy, pokud jsou kolonky řádně vyplněny podle příslušných pokynů a pokud je náležitě ověřena podle odstavce 2.
V kolonce nazvané "shipped weight" se množství uvádí slovy i číslicemi.
2. Vývozní licence je řádně ověřena, pokud je v ní uvedeno datum vydání a pokud je opatřena razítkem vydávajícího orgánu a podpisem povolané osoby nebo osob.
KAPITOLA III
VÝVOZNÍ LICENCE
Článek 4
Žádosti o dovozní licenci pro produkty kódů KN 07141010, 07141091 a 07141099 pocházející z Thajska, vystavené v souladu s nařízením (ES) č. 1291/2000 a (ES) č. 1342/2003, se předkládají příslušným orgánům členských států spolu s prvopisem vývozní licence.
Prvopis vývozní licence si ponechá subjekt, který vydá dovozní licenci.
Pokud se však žádost o dovozní licenci vztahuje pouze na část množství uvedeného ve vývozní licenci, vydávající subjekt vyznačí do prvopisu množství, pro které byl prvopis použit, a po otištění svého razítka ho vrátí dotyčné straně.
Při vydávání dovozní licence se bere v úvahu pouze množství uvedené ve vývozní licenci v kolonce "shipped weight".
Článek 5
Pokud se zjistí, že množství skutečně vyložená v rámci dané zásilky jsou větší než množství uvedená v dovozní licenci nebo licencích vydaných pro tuto zásilku, sdělí příslušné orgány, které dotyčnou dovozní licenci nebo licence vydaly, na žádost dovozce Komisi elektronickou cestou případ po případu a v co nejkratší době číslo nebo čísla thajských vývozních licencí, dovozních licencí, překročené množství a jméno plavidla.
Komise se spojí s thajskými orgány, aby mohly být vyhotoveny nové vývozní licence.
Až do jejich vyhotovení nemohou být nadbytečná množství propuštěna do volného oběhu podle tohoto nařízení, pokud pro dotyčná množství nejsou předloženy nové dovozní licence.
Nové dovozní licence se vydávají za podmínek stanovených v článku 10.
Článek 6
Pokud se zjistí, že množství skutečně vyložená v rámci dané zásilky nepřekračují o více než 2 % množství, na něž se vztahuje předložená nebo předložené dovozní licence, pak příslušné orgány členského státu, v němž dojde k propuštění do volného oběhu, na žádost dovozce a odchylně od čl. 5 třetího pododstavce povolí, aby nadbytečná množství byla propuštěna do volného oběhu pod podmínkou, že bude uhrazeno clo se stropem ve výši 6 % ad valorem a že dovozce složí jistotu ve výši rovnající se rozdílu mezi clem stanoveným ve společném celním sazebníku a uhrazeným clem.
Jistota se uvolní po předložení dodatečné dovozní licence na dotyčná množství příslušným orgánům členského státu propuštění do volného oběhu. Na dodatečnou licenci se nevztahuje povinnost složit jistotu podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000 nebo podle článku 8 tohoto nařízení.
Dodatečná dovozní licence se vydává za podmínek stanovených v článku 10 a po předložení jedné nebo více nových vývozních licencí vydaných thajskými orgány.
V kolonce 20 dodatečné vývozní licence je obsažen jeden z údajů uvedených v příloze II.
S výjimkou případů vyšší moci jistota propadne na množství, pro která nebude do čtyř měsíců od přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu uvedeného v prvním odstavci předložena dodatečná dovozní licence.
Jistota propadne zejména na množství, pro která nebyla vydána žádná dodatečná dovozní licence podle čl. 10 odst.
Po té, co příslušný orgán uvedl do dodatečné dovozní licence příslušné množství a provedl příslušné ověření, jistota stanovená v prvním pododstavci se uvolní a uvedená licence se co nejrychleji odešle zpět vydávajícímu subjektu.
Článek 7
Žádosti o dovozní licence podle tohoto nařízení se mohou podávat ve všech členských státech a vydané licence jsou platné na území celého Společenství.
Ustanovení čl. 5 odst. 1 prvního pododstavce čtvrté odrážky nařízení (ES) č. 1291/2000 se nepoužije u dovozů uskutečňovaných podle tohoto nařízení.
Článek 8
Odchylně od článku 12 nařízení (ES) č. 1342/2003 činí výše jistoty pro dovozní licence stanovené v tomto nařízení 5 EUR za tunu.
Článek 9
1. Žádosti o vývozní licenci a samotná licence uvádějí v kolonce 8 poznámku "Thajsko".
2. Dovozní licence obsahuje:
a) v kolonce 24 jednu z poznámek uvedených v příloze III;
b) v kolonce 20 tyto údaje:
i) jméno plavidla uvedené v thajské vývozní licenci,
ii) číslo a datum thajské vývozní licence.
3. Dovozní licence se přijme jako doklad na podporu prohlášení o propuštění do volného oběhu pouze tehdy, pokud je zejména na základě opisu nákladního listu předloženého dotčenou stranou doloženo, že produkty, pro něž se žádá o propuštění do volného oběhu, byly do Společenství dopraveny plavidlem uvedeným v dovozní licenci.
4. S výhradou použití článku 6 tohoto nařízení a odchylně od čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1291/2000 nesmí být množství propuštěné do volného oběhu větší než množství uvedené v kolonkách 17 a 18 dovozní licence. Za tímto účelem se v kolonce 19 dotyčné licence uvede číslo "0".
Článek 10
1. Pokud žádosti o licence překročí množství stanovené v článku 1, určí Komise procentní sazbu požadovaných množství nebo rozhodne, že žádosti odmítne.
2. Dovozní licence se vydává pátý pracovní den následující po dni podání žádosti, s výjimkou opatření, která Komise přijme podle odstavce 1.
3. V případě, že bude stanovena procentní sazba v souladu s odstavcem 1, je možné do 10 pracovních dní po zveřejnění uvedeného procenta žádosti stáhnout.
V případě stažení žádostí se vrátí licence vydané podle odstavce 2.
Při stažení žádosti dojde k uvolnění jistoty.
Jistota se uvolní rovněž u zamítnutých žádostí.
4. Při nesplnění podmínek pro vydání dovozní licence může Komise po konzultaci s thajskými orgány přijmout v případě potřeby příslušná opatření.
Článek 11
Odchylně od článku 6 nařízení (ES) č. 1342/2003 odpovídá poslední den platnosti dovozní licence poslednímu dni platnosti příslušné vývozní licence s připočtením 30 dnů.
Článek 12
1. Pro každou žádost o dovozní licenci oznámí členské státy Komisi každý pracovní den elektronickou cestou tyto údaje:
a) množství, pro které se žádá o dovozní licenci, případně s označením "dodatečná dovozní licence";
b) jméno žadatele o dovozní licenci;
c) číslo předložené vývozní licence uvedené v horní kolonce této licence;
d) datum vydání vývozní licence;
e) celkové množství, pro které byla vývozní licence vydána;
f) jméno vývozce uvedené na vývozní licenci.
2. Nejpozději do konce prvního pololetí roku 2007 orgány odpovědné za vydávání dovozních licencí sdělí Komisi elektronickou cestou úplný seznam množství, která nejsou považována za schválená a jsou uvedena na zadní straně dovozních licencí, jméno plavidla a číslo smlouvy o přepravě na území Evropského společenství a čísla příslušných vývozních licencí.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2082/2005
ze dne 19. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1497/2001 o uložení prozatímních antidumpingových cel na dovoz močoviny pocházející z Běloruska, Bulharska, Chorvatska, Estonska, Libye, Litvy, Rumunska a Ukrajiny, o přijetí závazku nabídnutého vyvážejícím výrobcem v Bulharsku a o ukončení řízení, pokud jde o dovoz močoviny pocházející z Egypta a Polska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen "základní nařízení") [1], a zejména na články 8 a 9 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PŘEDCHOZÍ POSTUP
(1) V oznámení zveřejněném v Úředním věstníku Evropských společenství dne 21. října 2000 informovala Komise o zahájení antidumpingového řízení [2] ohledně dovozu močoviny (dále jen "dotčený výrobek") pocházející z Běloruska, Bulharska, Chorvatska, Egypta, Estonska, Libye, Litvy, Polska, Rumunska a Ukrajiny.
(2) Výsledkem tohoto řízení bylo, že v červenci 2001 byla nařízením Komise (ES) č. 1497/2001 [3] na dovoz močoviny pocházející z Běloruska, Bulharska, Chorvatska, Estonska, Libye, Litvy, Rumunska a Ukrajiny uložena prozatímní antidumpingová cla a řízení týkající se dovozu močoviny pocházející z Egypta a Polska bylo ukončeno.
(3) Ve stejném nařízení přijala Komise závazek nabídnutý bulharským vyvážejícím výrobcem Chimco AD. Za podmínek uvedených v nařízení (ES) č. 1497/2001 byly dovozy dotčeného výrobku od této společnosti do Společenství podle čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení osvobozeny od zmíněného prozatímního antidumpingového cla.
(4) Na dovoz zboží pocházející z Běloruska, Bulharska, Chorvatska, Estonska, Libye, Litvy, Rumunska a Ukrajiny byla později nařízením Rady (ES) č. 92/2002 [4] (dále jen "konečné nařízení") uložena konečná cla.
Za podmínek v něm uvedených toto nařízení rovněž osvobodilo od placení konečných antidumpingových cel zboží, které vyrobila a prvnímu nezávislému zákazníkovi ve Společenství přímo vyvezla společnost Chimco AD, protože závazek této společnosti byl s konečnou platností přijat již v prozatímní fázi řízení. Jak je uvedeno v 137. bodu odůvodnění konečného nařízení, minimální cena závazku byla upravena v důsledku změny úrovně pro odstranění újmy.
B. PORUŠENÍ ZÁVAZKU
1. Povinnosti společnosti se závazkem
(5) Závazek, který společnost Chimco AD nabídla, ji zavazuje mimo jiné k tomu, že dotčený výrobek bude do Společenství vyvážet za minimální dovozní cenu uvedenou v závazku nebo za cenu vyšší.
Tato minimální cena musí být dodržena ve čtvrtletních vážených průměrech.
Společnost se rovněž zavazuje neobcházet závazek uzavíráním kompenzačních dohod s jinou stranou.
(6) Aby bylo možné účinné sledování závazku, musí společnost Chimco AD navíc Evropské komisi zasílat čtvrtletně zprávu o všech svých vývozních prodejích dotčeného výrobku do Evropského společenství.
Tyto zprávy by měly obsahovat podrobné údaje o všech fakturách vydaných v daném období v souvislosti s prodeji, které se uskutečnily za podmínek závazku a u nichž se žádá o osvobození od antidumpingového cla.
Údaje předkládané v těchto zprávách o prodejích by měly být úplné a správné ve všech podrobnostech.
(7) V závazku se uvádí, že Evropská komise může vydat další technické pokyny týkající se sledování tohoto závazku a že se společnost zavazuje ke spolupráci při poskytování veškerých informací, které Evropská komise považuje za nutné pro zajištění dodržování tohoto závazku.
2. Porušování závazku
(8) Společnost byla v prosinci 2003 Evropskou komisí informována o tom, že se připravuje nový systém, jehož prostřednictvím bude společnost moci předkládat čtvrtletní zprávy o prodejích do Evropské unie. Pokud by s tím společnost souhlasila, měl být tento systém použit na zprávy od roku 2004 dále.
(9) Společnost odpověděla v podobě prohlášení o souhlasu s novým systémem pro podávání zpráv pro účely závazku a svůj závazek nadále nabízela.
První dvě zprávy zaslané prostřednictvím nového systému byly Komisi předány správně.
(10) Zprávy za třetí a čtvrté čtvrtletí však v rámci systému pro podávání zpráv obdrženy nebyly.
Společnost o tom byla zpravena a byla jí poskytnuta dostatečně dlouhá lhůta pro zjednání nápravy.
Ze strany společnosti však nepřišla žádná odpověď.
(11) Společnost navíc Evropské komisi nezaslala v roce 2005 žádné čtvrtletní zprávy o prodejích.
Proto nebyl splněn závazek společnosti podávat zprávy o prodejích do Evropské unie.
(12) Nesplnění povinnosti podávat zprávu v souladu s technickými pokyny a nepředání čtvrtletních zpráv představují porušení závazku.
Společnost byla proto písemně upozorněna na základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě Komise zamýšlí odvolat přijetí závazku a doporučit uložení konečného antidumpingového cla.
Společnost, která je v současnosti v konkursním řízení, neodpověděla.
C. ZMĚNA NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1497/2001
(13) S ohledem na výše uvedené skutečnosti by měl být článek 3 nařízení (ES) č. 1497/2001, kterým se přijímá závazek od společnosti Chimco AD, zrušen a články 4 a 5 uvedeného nařízení by měly být odpovídajícím způsobem přečíslovány,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Přijetí závazku nabídnutého společností Chimco AD se odvolává.
Článek 2
1. Článek 3 nařízení (ES) č. 1497/2001 se zrušuje.
2. Článek 4 nařízení (ES) č. 1497/2001 se označuje jako "Článek 3".
3. Článek 5 nařízení (ES) č. 1497/2001 se označuje jako "Článek 4".
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2083/2005
ze dne 19. prosince 2005,
kterým se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES a 2004/18/ES ohledně prahových hodnot používaných při postupech zadávání veřejných zakázek
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb [1], a zejména na článek 69 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby [2], a zejména na článek 78 uvedené směrnice,
po konzultaci s Poradním výborem pro veřejné zakázky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutím 94/800/ES ze dne 22. prosince 1994 o uzavření dohod jménem Evropského společenství s ohledem na oblasti, které jsou v jeho pravomoci, v rámci Uruguayského kola mnohostranných jednání (1986–1994) [3] schválila Rada Dohodu o veřejných zakázkách (dále jen "dohoda") uvedenou v příloze 4 zmíněného rozhodnutí.
Podle podmínek této dohody mají být pravidla, která stanoví, dodržována od okamžiku, kdy dané zakázky dosáhnou či přesáhnou částky (dále jen "prahové hodnoty"), které jsou touto dohodou stanoveny a vyjádřeny zvláštními právy čerpání.
(2) Cílem směrnic 2004/17/ES a 2004/18/ES je, kromě jiného, to, aby zadavatelé a veřejní zadavatelé, které je používají, mohli zároveň dodržovat závazky vyplývající z dohody.
Za tímto účelem je třeba sledovat a případně přezkoumat, zda jsou prahové hodnoty stanovené směrnicemi, jež jsou touto dohodou dotčeny, v souladu s dohodou a, pokud tomu tak není, musí být tyto hodnoty Komisí zvýšeny či sníženy tak, aby odpovídaly přepočtu hodnot stanovených dohodou na eura se zaokrouhlením na celé tisíce směrem dolů.
Pro období od 1. ledna 2006 do 31. prosince 2007 prahové hodnoty uvedené ve směrnicích neodpovídají přepočtu hodnot stanovených dohodou na eura.
Proto je třeba je přezkoumat.
(3) Ve snaze snížit počet prahových hodnot, jež je třeba dodržovat, směrnice 2004/17/ES a 2004/18/ES dále sjednotily prahové hodnoty, které nevyplývají z dohody, s těmi, které z ní vyplývají.
Je tudíž vhodné je rovněž přezkoumat.
(4) Tyto změny nemají vliv na vnitrostátní právní předpisy, kterými se provádějí směrnice 2004/17/ES a 2004/18/ES počínaje prahy, které jsou nižší než prahy stanovené v uvedených směrnicích.
(5) Je proto třeba změnit směrnice 2004/17/ES a 2004/18/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Směrnice 2004/17/ES se mění takto:
1. Článek 16 se mění takto:
a) v písmenu a) se částka "473000 EUR" nahrazuje částkou "422000 EUR";
b) v písmenu b) se částka "5923000 EUR" nahrazuje částkou "5278000 EUR".
2. Článek 61 se mění takto:
a) v odstavci 1 se částka "473000 EUR" nahrazuje částkou "422000 EUR";
b) v odstavci 2 se částka "473000 EUR" nahrazuje částkou "422000 EUR".
Článek 2
Směrnice 2004/18/ES se mění takto:
1. Článek 7 se mění takto:
a) v písmenu a) se částka "154000 EUR" nahrazuje částkou "137000 EUR";
b) v písmenu b) se částka "236000 EUR" nahrazuje částkou "211000 EUR";
c) v písmenu c) se částka "5923000 EUR" nahrazuje částkou "5278000 EUR".
2. V článku 8 se první pododstavec mění takto:
a) v písmenu a) se částka "5923000 EUR" nahrazuje částkou "5278000 EUR";
b) v písmenu b) se částka "154000 EUR" nahrazuje částkou "211000 EUR".
3. V článku 56 se částka "5923000 EUR" nahrazuje částkou "5278000 EUR".
4. V čl. 63 odst. 1 prvním pododstavci se částka "5923000 EUR" nahrazuje částkou "5278000 EUR".
5. V článku 67 se odstavec 1 mění takto:
a) v písmenu a) se částka "154000 EUR" nahrazuje částkou "137000 EUR";
b) v písmenu b) se částka "236000 EUR" nahrazuje částkou "211000 EUR";
c) v písmenu c) se částka "236000 EUR" nahrazuje částkou "211000 EUR".
Článek 3
Nařízení Komise (ES) č. 1874/2004 [4] se zrušuje od 1. ledna 2006.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2084/2005
ze dne 19. prosince 2005
o dovozních licencích pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT), které zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [2],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2247/2003 ze dne 19. prosince 2003 o prováděcích pravidlech v sektoru hovězího a telecího masa, nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 o režimu zemědělských produktů a z nich vyrobeného zboží původem ze zemí Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT) [3], a zejména na článek 5 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 1 nařízení (ES) č. 2247/2003 uvádí možnost vydat dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie.
Dovozy se však musí uskutečnit v rámci množství stanovených pro každou z těchto vyvážejících třetích zemí.
(2) Žádosti o udělení licence podané v období od 1. do 10. prosince 2005, vyjádřené v množství vykostěného masa, ve smyslu nařízení (ES) č. 2247/2003, pro produkty původem z Botswany, Keni, Madagaskaru, Svazijska, Zimbabwe a Namibie nepřesahují množství, která jsou pro tyto státy k dispozici.
Proto je možné vydat dovozní licence na požadovaná množství.
(3) Je třeba stanovit množství, pro která je od 1. ledna 2006 v rámci celkového množství 52100 t možné podat žádost o licenci.
(4) V této souvislosti se připomíná, že se toto nařízení nijak nedotýká směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o hygienických otázkách a otázkách veterinární inspekce při dovozu skotu, vepřů, ovcí a koz, masa čerstvého nebo masných produktů původem z třetích zemí [4],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Níže uvedené členské státy vydávají dne 21. prosince 2005 dovozní licence pro produkty z hovězího a telecího masa, vyjádřené v množství vykostěného masa, původem z určitých států Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří, a to pro níže uvedená množství a země původu:
Spojené království:
- 34 t původem z Botswany,
Článek 2
Žádosti o licence mohou být dle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 2247/2003 podány během prvních deseti dnů měsíce ledna 2006 pro níže uvedená množství vykostěného hovězího a telecího masa:
Botswana: _BAR_ 18916 t, _BAR_
Keňa: _BAR_ 142 t, _BAR_
Madagaskar: _BAR_ 7579 t, _BAR_
Svazijsko: _BAR_ 3363 t, _BAR_
Zimbabwe: _BAR_ 9100 t, _BAR_
Namibie: _BAR_ 13000 t. _BAR_
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 21. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2085/2005
ze dne 19. prosince 2005,
kterým se stanoví rozsah, v němž mohou být přijímány žádosti o dovozní licence na některé výrobky z odvětví vajec a drůbežího masa podané v prosince 2005 na základě nařízení (ES) č. 593/2004 a (ES) č. 1251/96
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 593/2004 ze dne 30. března 2004 o otevření a správě celních kvót v odvětví vajec a pro vaječný albumin [1], a zejména na čl. 5 odst. 5 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1251/96 ze dne 28. června 1996 o otevření a správě celních kvót v odvětví drůbežího masa [2], a zejména na čl. 5 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
Žádosti o dovozní licence podané v období od 1. ledna do 31. března 2006 se v případě některých produktů vztahují na množství stejná či menší než dostupná množství, a proto je možné jim vyhovět v plné výši, avšak v případě ostatních produktů se příslušné žádosti vztahují na množství větší než dostupná množství, a je proto třeba je snížit na základě stanovené procentní sazby, aby bylo zajištěno spravedlivé rozdělení množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence pro období od 1. ledna do 31. března 2006 podaným na základě nařízení (ES) č. 593/2004 a (ES) č. 1251/96 se vyhovuje v souladu s přílohou tohoto nařízení.
2. Žádosti o dovozní licence pro období od 1. dubna do 30. června 2006 je možné na základě nařízení (ES) č. 593/2004 a (ES) č. 1251/96 podat na celkové množství uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2086/2005
ze dne 19. prosince 2005,
kterým se stanoví rozsah, v němž mohou být přijímány žádosti o dovozní licence na některé výrobky z odvětví drůbežího masa podané v prosinci 2005 v rámci režimu stanoveného nařízením Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro drůbeží maso a některé jiné zemědělské produkty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1431/94 ze dne 22. června 1994, kterým se stanoví prováděcí pravidla k dovoznímu režimu v odvětví drůbežího masa podle nařízení Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství na drůbeží maso a některé jiné zemědělské produkty [1], a zejména na čl. 4 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
Žádosti o dovozní licence podané v období od 1. ledna do 31. března 2006 se v případě některých produktů vztahují na množství stejná či menší než dostupná množství, a proto je možné jim vyhovět v plné výši, avšak v případě ostatních produktů se příslušné žádosti vztahují na množství větší než dostupná množství, a je proto třeba je snížit na základě stanovené procentní sazby, aby bylo zajištěno spravedlivé rozdělení množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence pro období od 1. ledna do 31. března 2006 podaným na základě nařízení (ES) č. 1431/94 se vyhovuje v souladu s přílohou tohoto nařízení.
2. Žádosti o dovozní licence pro období od 1. dubna do 30. června 2006 je možné na základě nařízení (ES) č. 1431/94 podat na celkové množství uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2087/2005
ze dne 19. prosince 2005,
kterým se stanoví rozsah, v němž mohou být přijímány žádosti o dovozní licence na některé výrobky z odvětví drůbežího masa podané v prosince 2005 v rámci režimu stanoveného nařízením (ES) č. 2497/96
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2497/96 ze dne 18. prosince 1996, kterým se stanoví prováděcí pravidla k opatřením v odvětví drůbežího masa podle dohody o přidružení a prozatímní dohody mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael [1], a zejména čl. 4 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
Žádosti o dovozní licence podané pro období od 1. ledna do 31. března 2006 se vztahují na množství větší než dostupná množství, a je proto třeba je snížit na základě stanovené procentní sazby, aby bylo zajištěno spravedlivé rozdělení množství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence pro období od 1. ledna do 31. března 2006 podaným na základě nařízení (ES) č. 2497/96 se vyhovuje v souladu s přílohou tohoto nařízení.
2. Žádosti o dovozní licence pro období od 1. dubna do 30. června 2006 je možné na základě nařízení (ES) č. 2497/96 podat na celkové množství uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2088/2005
ze dne 19. prosince 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní licence podaným v prosinci 2005 pro některé produkty z vepřového masa v rámci režimu stanoveného nařízením Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro vepřové maso a některé další zemědělské produkty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1432/94 ze dne 22. června 1994, kterým se stanoví prováděcí pravidla k dovoznímu režimu v odvětví vepřového masa podle nařízení Rady (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro vepřové maso a některé další zemědělské produkty [1], a zejména na čl. 4 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Žádosti o dovozní licence podané na první čtvrtletí 2006 se vztahují na menší množství, než je k dispozici, může jim být tedy vyhověno v plné výši.
(2) Je třeba určit množství dostupné pro následující období.
(3) Hospodářské subjekty je třeba upozornit na skutečnost, že licence je možné uplatnit pouze pro produkty, které splňují požadavky všech veterinárních předpisů nyní platných ve Společenství,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence podaným na období od 1. ledna do 31. března 2006 dle nařízení (ES) č. 1432/94 se vyhovuje dle přílohy I tohoto nařízení.
2. Na období od 1. dubna do 30. června 2006 mohou být žádosti o dovozní licence podávány dle nařízení (ES) č. 1432/94 pro celkové množství uvedené v příloze II.
3. Licence je možné uplatnit pouze pro produkty, které odpovídají požadavkům všech veterinárních předpisů nyní platných ve Společenství.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2089/2005
ze dne 19. prosince 2005,
kterým se stanoví, do jaké míry lze vyhovět žádostem o dovozní licence podaným v prosinci 2005 v rámci režimu stanoveného celními kvótami pro některé produkty z vepřového masa na období od 1. ledna do 31. března 2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1458/2003 ze dne 18. srpna 2003 o otevření a správě dovozní celní kvóty u některých produktů z odvětví vepřového masa [1], a zejména na čl. 5 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Žádosti o dovozní licence podané na první čtvrtletí roku 2006 se vztahují na menší množství, než je k dispozici, může jim být tedy vyhověno v plné výši.
(2) Je třeba určit přebytek, který se přidá k množství dostupnému pro následující období,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Žádostem o dovozní licence podaným na období od 1. ledna do 31. března 2006 dle nařízení (ES) č. 1458/2003 se vyhovuje dle přílohy I.
2. Na období od 1. dubna do 30. června 2006 mohou být žádosti o dovozní licence podávány dle nařízení (ES) č. 1458/2003 pro celkové množství uvedené v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2090/2005
ze dne 19. prosince 2005,
kterým se stanoví ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro karafiáty a růže s ohledem na provádění režimu pro dovoz některých květin pocházejících z Jordánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 4088/87 ze dne 21. prosince 1987, kterým se stanoví podmínky pro uplatňování preferenčních celních sazeb na dovoz některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy [1], a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 2 odst. 2 a článek 3 nařízení (EHS) č. 4088/87 určují, že se ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže stanoví vždy jednou za dva týdny na dobu dvou týdnů. Podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 700/88 ze dne 17. března 1988, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla pro režim dovozu některých květin pocházejících z Izraele, Jordánska, Kypru, Maroka a západního břehu Jordánu a pásma Gazy do Společenství [2], se tyto ceny stanoví pro období dvou po sobě následujících týdnů na základě vážených cen poskytnutých členskými státy.
(2) Tyto ceny je třeba stanovit co nejrychleji, aby mohla být určena výše příslušného cla.
(3) S ohledem na přistoupení Kypru do Evropské unie 1. května 2004 by neměla být stanovena dovozní cena pro tento stát.
(4) S ohledem na smlouvy přijaté rozhodnutím Rady 2003/917/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 2 k dohodě o přidružení mezi ES a Izraelem [3], rozhodnutím Rady 2003/914/ES ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních a nahrazení protokolů 1 a 3 k dohodě o přidružení mezi ES a Marokem [4], a rozhodnutím Rady 2005/4/ES ze dne 22. prosince 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na západním břehu Jordánu a v pásmu Gazy o vzájemných liberalizačních opatřeních a o nahrazení protokolů 1 a 2 k prozatímní dohodě o přidružení mezi ES a palestinskou samosprávou [5] by neměly být nadále stanovovány dovozní ceny pro Izrael, Maroko a západní břeh Jordánu a pásmo Gazy.
(5) Komise musí přijmout tato opatření v období mezi dvěma zasedáními Řídícího výboru pro živé rostliny a květinářské produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ceny producentů ve Společenství a dovozní ceny pro jednokvěté karafiáty (Standard), vícekvěté karafiáty (Spray), velkokvěté růže a malokvěté růže podle článku 1 nařízení Komise (EHS) č. 4088/87 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení pro období od 21. prosince 2005 do 4. ledna 2006.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2091/2005
ze dne 15. prosince 2005,
kterým se pro rok 2006 zveřejňuje nomenklatura zemědělských produktů pro vývozní náhrady stanovené v nařízení (EHS) č. 3846/87
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], jakož i ostatní nařízení o společné organizaci trhu se zemědělskými produkty,
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 3846/87 ze dne 17. prosince 1987, kterým se zavádí nomenklatura zemědělských produktů pro vývozní náhrady [2], a zejména na čl. 3 čtvrtý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Je třeba zveřejnit úplné znění nomenklatury náhrad platné k 1. lednu 2006, jak vyplývá z ustanovení nařízení o režimech vývozu pro zemědělské produkty.
(2) Je třeba vzít v úvahu změny kombinované nomenklatury použitelné od roku 2006 pro sýry zavedené nařízením Komise (ES) č. 1719/2005 [3] a příslušně upravit nomenklaturu náhrad,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 3846/87 se mění takto:
1. Příloha I se nahrazuje zněním přílohy I tohoto nařízení.
2. Příloha II se nahrazuje zněním přílohy II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2092/2005
ze dne 20. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2093/2005
ze dne 20. prosince 2005
o vyhlášení nabídkového řízení pro snížení dovozního cla u kukuřice původem z třetích zemí dovážené do Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V smyslu mezinárodních závazků Společenství uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání [2] se Společenství zavázalo dovézt určité množství kukuřice do Španělska.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1839/95 ze dne 26. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k celním kvótám při dovozu kukuřice a čiroku do Španělska a při dovozu kukuřice do Portugalska [3], byla stanovena zvláštní prováděcí pravidla nutná pro realizaci nabídkových řízení.
(3) Vzhledem k aktuálním potřebám trhu v Španělsku je třeba vyhlásit nabídkové řízení pro snížení dovozního cla u kukuřice.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto se vyhlašuje nabídkové řízení pro snížení dovozního cla uvedeného v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 u kukuřice dovezené do Španělska.
2. Použije se nařízení (ES) č. 1839/95.
Článek 2
Nabídkové řízení se vyhlašuje až do 29. června 2006.
Po dobu jeho trvání se budou konat týdenní nabídková řízení, pro která jsou množství a lhůty stanovena v oznámení o vyhlášení nabídkového řízení.
Článek 3
Dovozní licence vydané v rámci těchto nabídkových řízení jsou platné padesát dnů od data jejich vydání dle čl. 10 odst. 4 nařízení (ES) č. 1839/95.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2094/2005
ze dne 20. prosince 2005
o zahájení nabídkového řízení na snížení cla při dovozu čiroku pocházejícího ze třetích zemí do Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ve smyslu mezinárodních závazků Společenství uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání [2] se Společenství zavázalo k dovozu určitého množství čiroku do Španělska.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1839/95 ze dne 26. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k celním kvótám pro dovozy kukuřice a čiroku do Španělska a pro dovozy kukuřice do Portugalska [3], stanovilo zvláštní opatření nezbytná pro provádění nabídkových řízení.
(3) S přihlédnutím na současné potřeby trhu ve Španělsku je třeba zahájit nabídkové řízení na snížení cla při dovozu čiroku.
(4) Nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002, kterým se stanoví režim pro zemědělské produkty a zboží vyrobené jejich zpracováním pocházející z afrických, karibských a tichomořských států (státy AKT) a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1706/98 [4], zejména stanoví snížení cla o 60 % při dovozu čiroku v rámci kvóty 100000 tun za kalendářní rok a o 50 % při překročení této kvóty. Kumulace tohoto zvýhodnění a zvýhodnění vyplývajícího z nabídkového řízení na snížení dovozního cla by mohlo narušit španělský trh s obilovinami. Je tedy třeba takovou kumulaci vyloučit.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Podle čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 se zahajuje nabídkové řízení na snížení cla při dovozu čiroku do Španělska.
2. Použijí se ustanovení nařízení (ES) č. 1839/95.
3. V rámci nabídkového řízení se nepoužije snížení cla při dovozu čiroku podle přílohy II nařízení (ES) č. 2286/2002.
Článek 2
Nabídkové řízení bude probíhat až do 29. června 2006.
Po dobu jeho trvání se budou konat týdenní nabídková řízení, pro která jsou množství a lhůty stanoveny v oznámení o vyhlášení nabídkového řízení.
Článek 3
Ve smyslu čl. 10 odst. 4 nařízení (ES) č. 1839/95 jsou dovozní licence, které byly vydány v rámci nabídkového řízení, platné padesát dní ode dne svého vydání.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2095/2005
ze dne 20. prosince 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 2075/92, pokud jde o sdělování údajů v odvětví tabáku
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2075/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu se surovým tabákem [1], a zejména na článek 21 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Aby Komise mohla sledovat vývoj trhu v odvětví surového tabáku, na který se vztahuje společná organizace trhu stanovená nařízením (EHS) č. 2075/92, musejí členské státy sdělovat nezbytné údaje.
(2) Za tímto účelem bylo přijato nařízení Komise (ES) č. 604/2004 ze dne 29. března 2004 o sdělování údajů v odvětví tabáku od sklizně 2000 [2].
(3) Údaje, které mají být sděleny, by měly poskytnout všeobecný přehled o celém trhu Společenství s tabákem a zejména zohlednit ustanovení nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce [3], a jeho prováděcí pravidla.
(4) V zájmu účinné správy by sdělované údaje měly být rozděleny podle skupin odrůd tabáku a měly by být stanoveny lhůty pro jejich předložení.
(5) Proto je vhodné, aby byla ustanovení o údajích ke sdělení odpovídajícím způsobem přizpůsobena.
(6) V zájmu jasnosti a účelnosti je vhodné zrušit nařízení (ES) č. 604/2004 a nahradit jej novým nařízením.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro tabák,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Členské státy sdělí elektronickou cestou Komisi pro každou sklizeň údaje stanovené v přílohách IA, IB, II a III v souladu se lhůtami, které jsou tam uvedeny.
Článek 2
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že jim příslušné hospodářské subjekty dodají požadované údaje v odpovídajících lhůtách.
Článek 3
1. Zrušuje se nařízení (ES) č. 604/2004.
Nadále se však použije pro sdělení údajů o sklizni z roku 2005.
2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení a je nutné je číst v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze IV.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2096/2005
ze dne 20. prosince 2005,
kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 ze dne 10. března 2004 o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (nařízení o poskytování služeb) [1], a zejména na články 4 a 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení (ES) č. 550/2004 má Komise stanovit společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb v celém Společenství.
Nařízení umožňující přímou použitelnost je k tomuto účelu nejvhodnějším nástrojem.
(2) Poskytování letových navigačních služeb ve Společenství by mělo podléhat osvědčení, které je vydáváno členskými státy.
Poskytovatelé letových navigačních služeb, kteří splňují společné požadavky, by měli obdržet osvědčení v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 550/2004.
Poskytovatelé letových navigačních služeb, kteří mohou provozovat činnost bez osvědčení, by se měli snažit zajistit maximální dodržování společných požadavků do té míry, do jaké to umožňuje jejich právní postavení.
(3) Uplatňováním společných požadavků, které budou stanoveny podle článku 6 nařízení (ES) č. 550/2004, by neměla být dotčena svrchovanost členských států nad jejich vzdušným prostorem a požadavky členských států související s veřejným pořádkem, veřejnou bezpečností a se záležitostmi obrany, jak je uvedeno v článku 13 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení) [2]. Společné požadavky by v souladu s čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004 neměly zahrnovat vojenské činnosti a výcvik.
(4) Při vymezování společných požadavků pro poskytování letových navigačních služeb by mělo být řádně zohledněno právní postavení poskytovatelů letových navigačních služeb v členských státech.
Pokud navíc organizace vykonává i jiné činnosti než poskytování letových navigačních služeb, pak by se společné požadavky, které budou stanoveny podle článku 6 nařízení (ES) č. 550/2004, neměly vztahovat na tyto jiné činnosti nebo na zdroje vyčleněné na činnosti mimo oblast poskytování letových navigačních služeb, pokud není stanoveno jinak.
(5) Uplatňování společných požadavků pro poskytovatele letových navigačních služeb by mělo být přiměřené rizikům spojeným se specifickými znaky jednotlivých služeb, jako je počet a/nebo povaha a vlastnosti zpracovaných pohybů.
Pokud se někteří poskytovatelé letových navigačních služeb rozhodnou, že nevyužijí příležitost poskytování přeshraničních služeb, a proto se zříkají práva na vzájemné uznávání v jednotném evropském nebi, vnitrostátní dozorový orgán by měl být oprávněn těmto poskytovatelům umožnit dodržet přiměřeným způsobem určité všeobecné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb a určité specifické požadavky pro poskytování letových provozních služeb.
V důsledku toho by měly podmínky připojené k osvědčení odrážet povahu a rozsah odchylky.
(6) Aby bylo zajištěno správné fungování programu osvědčování, členské státy by měly v rámci svých výročních zpráv poskytnout Komisi všechny relevantní informace o odchylkách udělených jejich vnitrostátními dozorovými orgány.
(7) Na různé typy letových navigačních služeb se nemusejí vztahovat stejné požadavky.
Proto je nezbytné přizpůsobit společné požadavky zvláštním vlastnostem jednotlivých typů služeb.
(8) Důkazní břemeno dodržování požadavků nesou poskytovatelé letových navigačních služeb po dobu platnosti osvědčení a pro všechny služby, na které se vztahuje.
(9) Pro zajištění účinného uplatňování společných požadavků by měl být vytvořen systém pravidelného dohledu a inspekce dodržování těchto společných požadavků a podmínek stanovených v osvědčení.
Vnitrostátní dozorový orgán by měl před vydáním osvědčení přezkoumat vhodnost poskytovatele a každoročně posuzovat soustavné dodržování požadavků poskytovateli letových navigačních služeb.
Proto by měl vytvořit a každoročně aktualizovat předběžný program inspekcí založený na posouzení rizik a zahrnující všechny poskytovatele, kterým udělil oprávnění.
Program by měl umožňovat inspekci všech příslušných částí poskytovatelů letových navigačních služeb ve vhodném časovém rámci.
Při posuzování, zda určení poskytovatelé letových provozních služeb a meteorologických služeb dodržují požadavky, by měl vnitrostátní dozorový orgán být oprávněn kontrolovat příslušné požadavky vyplývající z mezinárodních závazků dotyčného členského státu.
(10) Vzájemná hodnocení vnitrostátních dozorových orgánů by měla podporovat společný přístup k dozoru nad poskytovateli letových navigačních služeb v celém Společenství.
Komise by měla ve spolupráci s členskými státy zajistit tato vzájemná hodnocení, která by měla být koordinována s činnostmi prováděnými v rámci programu pro sledování a podporu provádění požadavků ESARR organizace Eurocontrol (program ESIMS) a celosvětového programu pro audit dohledu nad bezpečností (USOAP), jenž provozuje Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO). Tím bude zabráněno duplicitě činností.
Aby byla při vzájemném hodnocení umožněna výměna zkušeností a osvědčených postupů, měli by vnitrostátní odborníci pocházet nejlépe z vnitrostátního dozorového orgánu nebo z uznávané organizace.
(11) Organizace Eurocontrol vytvořila bezpečnostní regulační požadavky (ESARR), které mají pro bezpečné poskytování letových provozních služeb zcela zásadní význam. V souladu s nařízením (ES) č.
550/2004 by Komise měla určit a schválit příslušná ustanovení požadavků ESARR 3 pro využívání systémů řízení bezpečnosti poskytovateli služeb řízení letového provozu (ATM), požadavků ESARR 4 pro posouzení a zmírnění rizika při ATM a požadavků ESARR 5 pro pracovníky služeb ATM, požadavků pro vývojové a technické pracovníky, kteří provádějí úkoly související s bezpečností provozu.
Podle článku 5 nařízení (ES) č. 550/2004 Komise předložila návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady týkající se osvědčování způsobilosti řídících letového provozu [3], který zahrnuje ustanovení požadavků ESARR 5 pro řídící letového provozu.
Proto není vhodné tato ustanovení znovu uvádět v tomto nařízení.
Ustanovení by do něj měla být zahrnuta vyžadují, aby vnitrostátní dozorový orgán kontroloval, zda pracovníci poskytovatele letových provozních služeb, zejména řídící letového provozu, mají řádné osvědčení, pokud je požadováno.
(12) Obdobně není vhodné opakovat ta ustanovení ESARR 2 o hlášení a posuzování bezpečnostních událostí při ATM, která jsou pokryta směrnicí Rady 94/56/ES ze dne 21. listopadu 1994, kterou se zavádějí základní zásady pro vyšetřování nehod a nahodilých událostí v civilním letectví [4], a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/42/ES ze dne 13. června 2003 o hlášení událostí v civilním letectví [5].
Měla by však být zavedena nová ustanovení o bezpečnostních událostech, která by od vnitrostátního dozorového orgánu vyžadovala, aby kontroloval, zda poskytovatel letových provozních služeb, jakož i poskytovatel komunikačních, navigačních nebo pozorovacích služeb splňuje ujednání, která jsou vyžadována pro hlášení a posuzování takových událostí.
Příslušná ustanovení požadavků ESARR 1 pro bezpečnostní dohled při ATM a požadavků ESARR 6 pro software v systémech ATM by měla být určena a přijata formou oddělených právních aktů Společenství.
(13) Je nutno zejména uznat, že, zaprvé, řízení bezpečnosti je tou funkcí letových provozních služeb, která zajišťuje, že, zadruhé, jsou všechna bezpečnostní rizika určena, posouzena a uspokojivě zmírněna, a že formální a systematický přístup k řízení bezpečnosti viditelným a sledovatelným způsobem co nejvíce zvýší přínos pro bezpečnost.
Komise by měla aktualizovat a blíže specifikovat bezpečnostní požadavky vztahující se na služby v leteckém provozu, aby byla zajištěna nejvyšší možná míra bezpečnosti, aniž by tím byla dotčena budoucí role Evropské agentury pro bezpečnost letectví v této oblasti.
(14) Poskytovatelé letových navigačních služeb by měli provozovat svou činnost v souladu s příslušnými normami ICAO.
S cílem usnadnit přeshraniční poskytování služeb by měly členské státy a Komise v úzké spolupráci s organizací Eurocontrol usilovat o minimalizaci rozdílů oznámených členskými státy v používání norem ICAO v oblasti letových navigačních služeb, aby byl vytvořen společný soubor norem platných ve všech členských státech v rámci jednotného evropského nebe s cílem vytvořit společná pravidla létání.
(15) Různá vnitrostátní ujednání týkající se odpovědnosti by neměla poskytovateli letových navigačních služeb bránit v uzavírání dohod o přeshraničním poskytování služeb, pokud přijal opatření na krytí ztrát v důsledku náhrady škody na základě odpovědnosti podle platného práva.
Používaný postup by se měl řídit vnitrostátními právními požadavky.
Členské státy, které umožňují poskytování letových navigačních služeb v celém vzdušném prostoru, který spadá pod jejich pravomoc, nebo v jeho části bez oprávnění v souladu s nařízením (ES) č. 550/2004, by měly krýt odpovědnost těchto poskytovatelů.
(16) Zatímco požadavky ESARR 4 určují maximální přípustnou pravděpodobnost pro ATM přímo se podílející na nehodách v oblasti ECAC (Konference evropského civilního letectví), maximální přípustné pravděpodobnosti pro všechny třídy závažnosti dosud nebyly stanoveny.
Členské státy a Komise by v součinnosti s organizací Eurocontrol měly doplnit a aktualizovat tyto pravděpodobnosti a rozvíjet mechanismy pro jejich použití za různých okolností.
(17) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe zřízeného podle článku 5 nařízení (ES) č. 549/2004,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a rozsah
Toto nařízení, které stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb.
Pokud příloha I a II nestanoví jinak, se tyto společné požadavky však nevztahují na:
a) činnosti jiné než poskytování letových navigačních služeb poskytovatelem;
b) zdroje vyčleněné na činnosti mimo poskytování letových navigačních služeb.
Toto nařízení určuje a přijímá povinná ustanovení následujících bezpečnostních regulačních požadavků organizace Eurocontrol (ESARR), která se vztahují k osvědčování poskytovatelů letových navigačních služeb:
a) ESARR 3 pro využívání systémů řízení bezpečnosti poskytovateli služeb řízení letového provozu (ATM) vydané dne 17. července 2000;
b) ESARR 4 pro posuzování a zmírňování rizika při ATM vydané dne 5. dubna 2001;
c) ESARR 5 pro pracovníky služeb ATM, požadavky pro vývojové a technické pracovníky, kteří provádějí úkoly související s bezpečností provozu vydané dne 11. dubna 2002.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v nařízení (ES) č. 549/2004.
2. Kromě definic uvedených v odstavci 1 se:
a) "leteckými pracemi" rozumí provoz letadla, při kterém se letadlo používá pro specializované služby, jako je zemědělství, výstavba, fotografování, průzkum, pozorování a hlídkování, pátrání a záchrana nebo letecká reklama;
b) "obchodní leteckou dopravou" rozumí jakýkoli provoz letadla, který zahrnuje přepravu cestujících, nákladu nebo pošty za úplatu nebo v nájmu;
c) "funkčním systémem" rozumí kombinace systémů, postupů a lidských zdrojů, které jsou uspořádány tak, aby plnily určitou funkci v rámci ATM;
d) "všeobecným letectvím" rozumí veškerý provoz civilního letadla, jiný než pravidelné letecké služby a nepravidelná letecká doprava, za úplatu nebo v nájmu;
e) "vnitrostátním dozorovým orgánem" rozumí orgán nebo orgány jmenované nebo zřizované členskými státy jako jejich vnitrostátní orgány podle článku 4 nařízení (ES) č. 549/2004;
f) "nebezpečím" rozumí jakýkoliv stav, událost nebo okolnost, která by mohla vyvolat nehodu;
g) "provozující organizací" rozumí organizace odpovědná za poskytování vývojových a technických služeb podporujících letový provoz, komunikačních, navigačních nebo pozorovacích služeb;
h) "rizikem" rozumí kombinace celkové pravděpodobnosti nebo frekvence výskytu škodlivého účinku vyvolaného nebezpečím a závažnost tohoto účinku;
i) "zajištěním bezpečnosti" rozumí veškeré plánované a systematické činnosti nezbytné k vytvoření přiměřené důvěry, že výrobek, služba, organizace nebo funkční sytém dosahuje přijatelné nebo přípustné bezpečnosti;
j) "bezpečnostním cílem" rozumí kvalitativní nebo kvantitativní výrok, který určuje nejvyšší frekvenci nebo pravděpodobnost, s níž se podle očekávání může vyskytnout nebezpečí;
k) "bezpečnostním požadavkem" rozumí prostředek pro zmírnění rizika, určený strategií zmírňování rizik, který dosahuje určitý bezpečnostní cíl, včetně organizačních, provozních, procedurálních, funkčních, výkonových požadavků, požadavků interoperability nebo charakteristik prostředí;
l) "službami" rozumí jedna letová navigační služba nebo soubor letových navigačních služeb.
3. "Poskytovatelem letových navigačních služeb" se rozumí organizace, která požádala o osvědčení k provozování takových služeb.
Článek 3
Udělování osvědčení
1. Pro získání osvědčení nezbytného k poskytování letových navigačních služeb a aniž je dotčen čl. 7 odst. 5 nařízení (ES) č. 550/2004, je nezbytné, aby poskytovatelé letových navigačních služeb dodržovali společné všeobecné požadavky uvedené v příloze I, jakož i dodatečné specifické požadavky uvedené v přílohách II až V nařízení podle typu služby, kterou poskytují, s odchylkami podle článku 4.
2. Vnitrostátní dozorový orgán předtím, než poskytovateli letových navigačních služeb vydá osvědčení, ověří, zda poskytovatel dodržuje společné požadavky.
3. Poskytovatel letových navigačních služeb dodrží společné požadavky nejpozději v den, kdy je podle článku 7 nařízení (ES) č. 550/2004 vydáno osvědčení.
Článek 4
Odchylky
1. Odchylně od ustanovení čl. 3 odst. 1 se mohou někteří poskytovatelé letových navigačních služeb rozhodnout, že nevyužijí příležitost poskytovat přeshraniční služby, a mohou se zříci práva na vzájemné uznávání v jednotném evropském nebi.
Za těchto okolností mohou požádat o osvědčení, které je omezeno na vzdušný prostor, který spadá pod pravomoc členského státu podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 550/2004.
Takovou žádost může podat poskytovatel letových provozních služeb, který poskytuje služby nebo je plánuje poskytovat pouze v jedné nebo více následujících kategoriích:
a) všeobecné letectví;
b) letecké práce;
c) obchodní letecká doprava omezená na letadla do vzletové hmotnosti nejvýše 10 tun nebo s nejvýše 20 sedadly;
d) obchodní letecká doprava s méně než 10000 pohyby za rok, bez ohledu na nejvyšší vzletovou hmotnost a počet obsazených sedadel, přičemž se "pohyby" vypočítají jako součet vzletů a přistání, vypočtený jako průměr za předchozí tři roky.
Takovou žádost může podat poskytovatel letových provozních služeb jiný než poskytovatel letových provozních služeb s hrubým ročním obratem 1000000 EUR nebo méně souvisejícím se službami, které poskytuje nebo plánuje poskytovat.
Pokud není poskytovatel letových navigačních služeb z objektivních praktických důvodů schopen doložit, že tato kritéria splňuje, může vnitrostátní dozorový orgán přijmout obdobné číselné údaje nebo předpovědi ve vztahu k maximálním omezením určeným ve třetím a čtvrtém pododstavci.
Při podávání takové žádosti poskytovatel letových navigačních služeb současně předloží vnitrostátnímu dozorovému orgánu příslušné doklady týkající se kritérií způsobilosti.
2. Vnitrostátní dozorový orgán může udělit specifické odchylky žadatelům, kteří splňují kritéria v odstavci 1, přiměřeně k jejich přínosu k řízení letového provozu ve vzdušném prostoru, za který odpovídá členský stát.
Tyto odchylky se mohou vztahovat pouze na požadavky přílohy I, s následujícími výjimkami:
a) část 1: technická a provozní způsobilost a schopnost;
b) část 3.1: řízení bezpečnosti;
c) část 5: lidské zdroje;
d) část 8.1: otevřené a transparentní poskytování služeb.
3. Kromě odchylek podle odstavce 2 může vnitrostátní dozorový orgán udělit odchylky žadatelům, kteří poskytují letištní letové informační služby pravidelným provozováním ne více než jednoho pracoviště na každém letišti. Učiní tak přiměřeně k přínosu žadatelů k řízení letového provozu ve vzdušném prostoru, který spadá pod pravomoc členského státu.
Tyto odchylky se mohou vztahovat pouze na tyto požadavky přílohy II části 3:
a) odpovědnost za řízení bezpečnosti, jakož i vnější služby a dodávky (v části 3.1.2);
b) bezpečnostní šetření (v části 3.1.3);
c) bezpečnostní požadavky pro posouzení a zmírnění rizika s ohledem na změny (část 3.2).
4. Žádné odchylky nebudou povoleny od požadavků obsažených v přílohách III, IV nebo V.
5. V souladu s přílohou II nařízení (ES) č. 550/2004 vnitrostátní dozorový orgán vykonává tyto činnosti:
a) v podmínkách připojených k osvědčení určuje povahu a rozsah odchylky tím, že uvádí její právní základ;
b) časově omezuje platnost osvědčení a
c) sleduje, zda jsou poskytovatelé letových navigačních služeb stále způsobilí pro tuto odchylku.
Článek 5
Důkaz dodržování požadavků
1. Poskytovatel letových navigačních služeb poskytne na žádost vnitrostátního dozorového orgánu všechny příslušné doklady, které dokazují, že dodržuje platné společné požadavky.
Poskytovatel letových navigačních služeb může v plné míře využít stávající údaje.
2. Poskytovatel letových navigačních služeb, který je držitelem osvědčení, oznámí vnitrostátnímu dozorovému orgánu plánované změny, které se týkají poskytování služeb poskytovatele a mohly by ovlivnit dodržování platných společných požadavků nebo podmínek připojených k osvědčení.
3. Poskytovatel letových provozních služeb, který je držitelem osvědčení, oznámí vnitrostátnímu dozorovému orgánu plánované změny v poskytování letových provozních služeb související s bezpečností.
4. Pokud poskytovatel letových navigačních služeb, který je držitelem osvědčení, již nesplňuje platné společné požadavky nebo podmínky připojené k osvědčení, příslušný vnitrostátní dozorový orgán učiní rozhodnutí v době, která nepřesáhne jeden měsíc.
Tímto rozhodnutím vnitrostátní dozorový orgán požaduje, aby poskytovatel letových navigačních služeb přijal nápravné opatření.
Rozhodnutí bude neprodleně oznámeno příslušnému poskytovateli letových navigačních služeb.
Než vnitrostátní dozorový orgán oznámí své schválení příslušnému poskytovateli letových navigačních služeb, zkontroluje, zda bylo provedeno nápravné opatření. Pokud vnitrostátní dozorový orgán má za to, že nápravné opatření nebylo řádně provedeno v rámci dohodnutého časového plánu, přijme vhodná donucovací opatření podle čl. 7 odst. 7 nařízení (ES) č. 550/2004 a článku 9 nařízení (ES) č. 549/2004, přičemž zohlední potřebu zajištění pokračování služeb.
Článek 6
Usnadnění kontroly dodržování požadavků
2 nařízení (ES) č. 550/2004 poskytovatelé letových navigačních služeb usnadňují inspekce a šetření prováděné vnitrostátním dozorovým orgánem nebo uznanou organizací jednající jménem uvedeného orgánu, včetně kontrol na místě a kontrol bez předchozího oznámení.
Oprávněné osoby jsou zmocněny podniknout tyto kroky: a) zkoumat příslušné záznamy, údaje, postupy a jiný materiál související s poskytováním letových navigačních služeb;
b) pořizovat kopie nebo výpisy z těchto záznamů, údajů, postupů a jiných materiálů;
c) žádat na místě o ústní vysvětlení;
d) vstupovat na příslušné pozemky nebo do příslušných prostor nebo dopravních prostředků.
Tyto inspekce a šetření se musejí provádět v souladu s právními ustanoveními členského státu, ve kterém mají být prováděny.
Článek 7
Soustavné dodržování požadavků
Vnitrostátní dozorový orgán každoročně na základě důkazů, které má k dispozici, sleduje soustavné dodržování požadavků poskytovateli letových navigačních služeb, jimž vydal osvědčení.
K tomuto účelu vnitrostátní dozorový orgán zřizuje a každoročně aktualizuje předběžný program inspekcí zahrnující všechny poskytovatele, kterým vydal osvědčení, a na základě posouzení rizik spojených s různými operacemi, které jsou poskytovanými službami.
Před zřízením tohoto programu vnitrostátní dozorový orgán konzultuje dotčené poskytovatele letových navigačních služeb a případně i veškeré jiné dotčené vnitrostátní dozorové orgány.
V programu se uvede plánovaný interval inspekcí různých míst.
Článek 8
Bezpečnostní předpisy pro vývojové a technické pracovníky
S ohledem na poskytování letových provozních, komunikačních, navigačních nebo pozorovacích služeb vnitrostátní dozorový orgán nebo jakýkoli jiný orgán, který byl určen členským státem, aby plnil tento úkol:
a) vydává příslušná bezpečnostní pravidla pro vývojové a technické pracovníky, kteří plní úkoly související s bezpečností provozu;
b) zajišťuje přiměřený a vhodný dohled nad vývojovými a technickými pracovníky, kteří byli jakoukoli provozující organizací pověřeni prováděním úkolů souvisejících s bezpečností provozu;
c) na základě vhodných důvodů a po patřičném prošetření podniká kroky týkající se provozující organizace a/nebo jejich technických a vývojových pracovníků, kteří nesplňují ustanovení přílohy II části 3.3;
d) ověřuje, zda existují vhodné metody pro zajištění toho, aby třetí strany pověřené úkoly souvisejícími s bezpečnostní provozu splňovaly ustanovení přílohy II části 3.3.
Článek 9
Postup vzájemného hodnocení
1. Komise v úzké spolupráci s členskými státy zajišťuje vzájemné hodnocení vnitrostátních dozorových orgánů v souladu s odstavci 2 až 6.
2. Vzájemné hodnocení provádí tým vnitrostátních odborníků.
Tým je složen z odborníků z nejméně tří členských států.
Odborníci se neúčastní vzájemného hodnocení v členských státech, ve kterých jsou zaměstnáni.
Komise zřizuje a udržuje skupinu vnitrostátních odborníků určených členskými státy, která zahrnuje všechny oblasti společných požadavků, jak jsou uvedeny v článku 6 nařízení (ES) č. 550/2004.
3. Nejméně tři měsíce před vzájemným hodnocením Komise informuje členský stát a dotčený vnitrostátní dozorový orgán o tomto hodnocení, datu, na které je plánováno, a o totožnosti odborníků, kteří se jej účastní.
Tým odborníků může provést hodnocení poté, co členský stát, jehož vnitrostátní dozorový orgán je podroben hodnocení, tento tým schválí.
4. V období do tří měsíců od hodnocení hodnotící tým sestaví na základě dohody zprávu, která může obsahovat doporučení.
Za účelem projednání zprávy Komise uspořádá setkání s odborníky a vnitrostátním dozorovým orgánem.
5. Komise předá zprávu dotčenému členskému státu.
Tento stát může do tří měsíců od obdržení této zprávy předložit své připomínky; je-li to vhodné, tyto připomínky obsahují opatření, která členský stát v daném časovém rozmezí přijal nebo hodlá přijmout v reakci na posouzení.
Pokud není s dotčeným členským státem dohodnuto jinak, hodnotící zpráva a následná opatření se nezveřejňují.
6. Komise každoročně informuje členské státy prostřednictvím Výboru pro jednotné nebe o hlavních zjištěních těchto hodnocení.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2097/2005
ze dne 20. prosince 2005,
kterým se obnovuje rybolov krevetky severní v oblasti NAFO 3L prováděný plavidly plujícími pod vlajkou Litvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Litva dne 6. června 2005 zastavila rybolov krevetky severní v oblasti NAFO 3L pro plavidla plující pod její vlajkou.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1170/2005 [4] zakazuje rybolov krevetky severní v oblasti NAFO 3L plavidly plujícími pod vlajkou Litvy nebo registrovanými v Litvě.
(4) Japonsko dne 30. října 2005 převedlo na Litvu 144 tun kvóty na krevetku severní ve vodách oblasti NAFO 3L.
Rybolov krevetky severní ve vodách oblasti NAFO 3L plavidly plujícími pod vlajkou Litvy nebo v ní registrovanými by proto měl být povolen.
Nařízení (ES) č. 1170/2005 by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Obnovení rybolovu
Dne 1. prosince 2005 se obnovuje rybolov krevetky severní v oblasti NAFO 3L prováděný plavidly plujícími pod vlajkou Litvy nebo registrovanými
Nařízení Komise (ES) č. 2098/2005
ze dne 20. prosince 2005,
kterým se obnovuje rybolov šprota obecného v oblasti ICES III a prováděný plavidly plujícími pod vlajkou Dánska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Dánsko dne 9. října 2005 zastavilo rybolov šprota obecného v oblasti ICES III a pro plavidla plující pod jeho vlajkou.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1779/2005 [4] zakazuje rybolov šprota obecného v oblasti ICES III a plavidly plujícími pod vlajkou Dánska nebo registrovanými v Dánsku.
(4) Švédsko dne 15. listopadu 2005 převedlo na Dánsko 1000 tun kvóty na šprota obecného ve vodách oblasti ICES III a.
Rybolov šprota obecného ve vodách oblasti ICES III a plavidly plujícími pod vlajkou Dánska nebo v něm registrovanými by proto měl být povolen.
Nařízení (ES) č. 1779/2005 by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Obnovení rybolovu
Dne 28. listopadu 2005 se obnovuje rybolov šprota obecného v oblasti ICES III a prováděný plavidly plujícími pod vlajkou Dánska nebo registrovanými
Nařízení Komise (ES) č. 2099/2005
ze dne 20. prosince 2005,
kterým se obnovuje rybolov štikozubce obecného v oblasti ICES V b (vody ES), VI, VII, XII, XIV prováděný plavidly plujícími pod vlajkou Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Španělsko dne 4. listopadu 2005 zastavilo rybolov štikozubce obecného v oblasti ICES V b (vody ES), VI, VII, XII, XIV pro plavidla plující pod jeho vlajkou.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1894/2005 [4] zakazuje rybolov štikozubce obecného v oblasti ICES V b (vody ES), VI, VII, XII, XIV prováděný plavidly plujícími pod vlajkou Španělska nebo registrovanými ve Španělsku.
(4) Spojené království dne 28. listopadu 2005 převedlo na Španělsko 300 tun kvóty na štikozubce obecného ve vodách oblasti ICES V b (vody ES), VI, VII, XII, XIV.
Rybolov štikozubce obecného ve vodách oblasti V b (vody ES), VI, VII, XII, XIV plavidly plujícími pod vlajkou Španělska nebo v něm registrovanými by proto měl být povolen.
Nařízení (ES) č. 1894/2005 by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Obnovení rybolovu
Dne 1. prosince 2005 se obnovuje rybolov štikozubce obecného v oblasti ICES V b (vody ES), VI, VII, XII, XIV prováděný plavidly plujícími pod vlajkou Španělska nebo registrovanými ve Španělsku.
Článek 2
Zrušení
Zrušuje se nařízení (ES) č. 1894/2005.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2100/2005
ze dne 20. prosince 2005,
kterým se po šedesáté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu [1], a zejména na čl. 7 odst. 1 první odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.
(2) Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN dne 15. prosince 2005 rozhodl pozměnit seznam osob, skupin a subjektů, jichž se má týkat zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů.
Příloha I by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(3) Aby se zajistilo, že opatření tohoto nařízení jsou účinná, musí toto nařízení vstoupit okamžitě v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2101/2005
ze dne 20. prosince 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly naposledy pozměněny nařízením Komise (ES) č. 2019/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2102/2005
ze dne 20. prosince 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 21,557 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES) č. 2103/2005
ze dne 12. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 3605/93, pokud jde o kvalitu statistických údajů v rámci postupu při nadměrném schodku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 104 odst. 14 třetí pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Statistické údaje, které se použijí při provádění Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství, musí poskytovat Komise.
Komise tyto údaje přímo nesestavuje, nýbrž se spoléhá na údaje sestavené a oznámené vnitrostátními orgány podle článku 3 uvedeného protokolu.
(2) Úlohu Komise jako statistického úřadu v tomto kontextu zajišťuje jménem Komise Eurostat.
Jako útvar Komise odpovědný za provádění úkolů náležejících Komisi, pokud jde o tvorbu statistik Společenství, je Eurostat povinen plnit své úkoly v souladu se zásadami nestrannosti, spolehlivosti, relevantnosti, efektivnosti nákladů, statistické důvěrnosti a transparentnosti, které jsou stanoveny v rozhodnutí Komise 97/281/ES ze dne 21. dubna 1997 o úloze Eurostatu při tvorbě statistiky Společenství [3].
Provádění doporučení Komise ze dne 25. května 2005 o nezávislosti, bezúhonnosti a odpovědnosti vnitrostátních statistických úřadů a statistického úřadu Společenství vnitrostátními statistickými úřady a statistickým úřadem Společenství by mělo posílit zásadu profesionální nezávislosti, přiměřenosti zdrojů a kvality statistických údajů.
(3) Nařízení Rady (ES) č. 3605/93 ze dne 22. listopadu 1993 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství [4], obsahuje příslušné definice pro účely postupu při nadměrném schodku a stanoví lhůty pro oznamování ročního schodku veřejných financí a veřejného zadlužení a jiných ročních veřejných údajů Komisi.
Ve stávajícím znění neobsahuje nařízení žádné ustanovení o hodnocení kvality údajů oznamovaných členskými státy nebo poskytování údajů Komisí.
(4) Na základě návrhu Komise přijala dne 18. února 2003 Rada (ECOFIN) Kodex osvědčených postupů při sestavování a oznamování údajů v rámci postupu při nadměrném schodku s cílem vyjasnit a zjednodušit, jak na úrovni členských států, tak na úrovni Komise, postupy při sestavování a oznamování veřejných účtů podle evropského systému účtů 1995 (ESA 95) [5] v rámci postupu při nadměrném schodku, zejména údajů o schodku veřejných financí a veřejném zadlužení.
Revize lhůt pro oznamování údajů v rámci postupu při nadměrném schodku by měla zajistit plný soulad s lhůtami v rámci programu pro předávání údajů ESA o veřejných výdajích [6] a příjmech, finančních rozvahách, finančních transakcích a zadlužení s čtvrtletní a roční četností.
Účelem revize oznamovacích lhůt je zjednodušení zpravodajských povinností členských států a jejím výsledkem budou některé další změny v programu pro předávání údajů ESA 95 provedené nařízením Komise.
(6) Důvěryhodnost rozpočtového dohledu je zásadním způsobem závislá na spolehlivých rozpočtových statistikách.
Je mimořádně důležité, aby údaje oznamované členskými státy podle nařízení (ES) č. 3605/93 a poskytované Komisí Radě v souladu s protokolem byly vysoké kvality.
(7) Je třeba určit opatření ke zvýšení kvality skutečných veřejných údajů oznamovaných v rámci postupu při nadměrném schodku, která vycházejí ze stávajících osvědčených postupů a která by Radě a Komisi umožnila splnit jejich povinnosti vyplývající ze Smlouvy.
Základní prvky hodnocení kvality jsou stanoveny v prohlášení o kvalitě evropského statistického systému, které vydal Výbor pro statistické programy v září roku 2001.
(8) V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Smlouvy nepřekračují opatření stanovená tímto nařízením, nezbytná pro dosažení cíle posílení statistického dohledu nad kvalitou oznamovaných údajů v kontextu postupu při nadměrném schodku, rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(9) Sestavování rozpočtových statistik se řídí zásadami stanovenými v nařízení Rady (ES) č. 322/97 ze dne 17. února 1997 o statistice Společenství [7], zejména zásadami nestrannosti, spolehlivosti, relevantnosti a transparentnosti.
(10) Eurostat je odpovědný jménem Komise za hodnocení kvality údajů a poskytování údajů, které jsou používány v rámci postupu při nadměrném schodku v souladu s rozhodnutím 97/281/ES.
(11) Mezi Komisí a statistickými úřady členských států by se měl zavést stálý dialog za účelem zajištění jak kvality skutečných údajů oznamovaných členskými státy, tak i souvisejících účtů sektoru vládních institucí sestavených v souladu s ESA 95.
Za tímto účelem může Komise pravidelně uskutečňovat návštěvy zaměřené jak na dialog, tak i možné metodické inspekce, a rozšířit tak sledování oznamovaných údajů a zajistit stálé hodnocení kvality údajů.
Členské státy jsou povinny poskytnout Komisi bezodkladný přístup k informacím.
Pravidlem by se měly stát návštěvy zaměřené na dialog.
Metodické inspekce by měly být prováděny pouze v případech, kdy Komise (Eurostat) zjistí podstatná rizika či možné problémy s kvalitou údajů, zejména pokud se vztahují k metodám, koncepcím a způsobům klasifikace uplatněným při zpracování údajů, u nichž mají členské státy zpravodajskou povinnost.
Provádění těchto možných metodických inspekcí bude založeno na výměně informací mezi všemi příslušnými fóry, zejména Hospodářským a finančním výborem.
(12) Členské státy mají Komisi poskytovat aktualizované a zveřejněné podrobné soupisy metod, postupů a zdrojů používaných k sestavování údajů o skutečném schodku a zadlužení a souvisejících účtů sektoru vládních institucí sestavených podle ESA 95.
(13) Při pochybnostech o správnosti účetního zaznamenání veřejné transakce nebo ve složitých případech nebo v případech obecného zájmu musí Komise (Eurostat) neprodleně přijmout rozhodnutí o správném účetním zaznamenání transakce v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2223/96.
(14) Pravidla, která upravují poskytování údajů Komisí (Eurostatem), je třeba vyjasnit z hlediska lhůty pro jejich poskytnutí a možnosti výhrad a změn.
(15) Rozsah oznamování je třeba uvést v soulad s údaji, které jsou v současné době oznamovány členskými státy.
Obecněji řečeno, nařízení (ES) č. 3605/93 je třeba aktualizovat s ohledem na zkušenosti získané při provádění Kodexu osvědčených postupů.
(16) Nařízení (ES) č. 3605/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 3605/93 se mění takto:
1. V článku 3 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
"Článek 3
1. Údaji o úrovni plánovaného schodku veřejných financí a výši veřejného zadlužení se rozumějí údaje, které členské státy stanovily pro běžný rok.
Musí se jednat o nejaktuálnější úřední prognózy zohledňující nejaktuálnější rozpočtová rozhodnutí a nejaktuálnější vývoj a výhledy v hospodářské oblasti.
Měly by být sestaveny v co nejkratší době před oznamovací lhůtou.
2. Údaji o úrovni skutečného schodku veřejných financí a výši veřejného zadlužení se rozumějí odhadované, předběžné, částečně finalizované nebo konečné výsledky za minulý rok.
Plánované údaje musí spolu se skutečnými údaji tvořit souvislou časovou řadu, pokud jde o definice a koncepce.".
2. V článku 4 se odstavce 1, 2 a 3 nahrazují tímto:
"1. Od začátku roku 1994 oznamují členské státy Komisi dvakrát ročně výši svého plánovaného a skutečného schodku veřejných financí a výši veřejného zadlužení, a to poprvé před 1. dubnem běžného roku (rok n) a podruhé před 1. říjnem roku n.
Členské státy oznámí Komisi, které vnitrostátní orgány mají zpravodajskou povinnost, pokud jde o postup při nadměrném schodku.
2. Před 1. dubnem roku n členské státy:
- oznámí Komisi výši plánovaného schodku veřejných financí pro rok n, aktualizovaný odhad skutečného schodku veřejných financí za rok n – 1 a výši skutečného schodku veřejných financí v letech n – 2, n – 3 a n – 4,
- sdělí Komisi současně své plánované údaje pro rok n a skutečné údaje za léta n – 1, n – 2, n – 3 a n – 4 týkající se příslušných schodků v rozpočtech veřejného sektoru v souladu s definicí, která je v daném státě nejobvyklejší, jakož i údaje vysvětlující přepočet mezi schodkem v rozpočtu veřejného sektoru a schodkem veřejných financí pro subsektor S.1311,
- sdělí Komisi současně své skutečné údaje za léta n – 1, n – 2, n – 3 a n – 4 o příslušných pracovních bilancích, jakož i údaje vysvětlující přepočet mezi pracovní bilancí každého veřejného subsektoru a schodkem veřejných financí pro subsektory S.1312, S.1313 a S.1314,
- oznámí Komisi výši plánovaného schodku veřejných financí na konci roku n a skutečnou výši veřejného zadlužení ke konci roků n – 1, n – 2, n – 3 a n – 4,
- poskytnou současně Komisi za roky n – 1, n – 2, n – 3 a n – 4 údaje vysvětlující příspěvek schodku veřejných financí a jiných faktorů týkajících ke změn výše jejich veřejného zadlužení v jednotlivých subsektorech.
3. Před 1. říjnem roku n oznámí členské státy Komisi:
- aktualizovanou výši plánovaného schodku veřejných financí pro rok n a výši skutečného schodku veřejných financí za roky n – 1, n – 2, n – 3 a n – 4 a dodrží požadavky druhé a třetí odrážky odstavce 2,
- aktualizovanou výši plánovaného veřejného zadlužení ke konci roku n a svou výši skutečného veřejného zadlužení ke konci roků n – 1, n – 2, n – 3 a n – 4 a dodrží požadavky páté odrážky odstavce 2.".
3. Články 7 a 8 se nahrazují tímto:
"Článek 7
1. Členské státy informují Komisi o jakékoli podstatné revizi svých dříve oznámených údajů o skutečném a plánovaném schodku veřejných financí a veřejném zadlužení, jakmile bude k dispozici.
2. Podstatné revize dříve oznámených údajů o skutečném schodku a zadlužení musí být řádně doloženy.
Revize, jejichž výsledkem je překročení doporučených hodnot uvedených v příslušném protokolu ke Smlouvě, nebo revize, které znamenají, že údaje členského státu již doporučené hodnoty nepřekračují, musí být v každém případě oznámeny a řádně doloženy.
Článek 8
Členské státy zveřejní údaje o skutečném schodku a zadlužení a jiné údaje za minulé roky oznámené Komisi v souladu s články 4, 5, 6 a 7.".
4. Za článek 8 se vkládají nové oddíly, které znějí:
"ODDÍL 2a
KVALITA ÚDAJŮ
Článek 8a
1. Komise (Eurostat) pravidelně vyhodnotí kvalitu jak skutečných údajů oznámených členskými státy, tak i souvisejících účtů sektoru vládních institucí sestavených podle ESA 95 (dále jen "veřejné účty").
Kvalitou skutečných údajů se rozumí soulad s účetními pravidly, úplnost, spolehlivost, včasnost a konzistence statistických údajů.
Hodnocení se zaměří na oblasti uvedené v seznamech členských států, např. vymezení sektoru vládních institucí, klasifikace vládních transakcí a závazků a čas zanesení informace.
2. Členské státy poskytnou Komisi (Eurostatu) co nejdříve příslušné statistické informace požadované pro účely hodnocení kvality údajů, aniž by tím byla dotčena ustanovení o statistické důvěrnosti z nařízení (ES) č. 322/97.
"Statistické informace" uvedené v prvním pododstavci by se měly omezit na informace nezbytné pro ověření dodržování pravidel ESA.
Statistickými informacemi se rozumějí zejména:
- údaje z národních účtů,
- soupisy,
- tabulky pro oznamování postupu při nadměrném schodku,
- další dotazníky a odůvodnění týkající se oznámení.
Po dobu těchto dotazníků vymezí Komise (Eurostat) po konzultaci s Výborem pro měnovou a finanční statistiku a statistiku platební bilance (dále jen "CMFB"), zřízeným rozhodnutím Rady 91/115/EHS [8].
3. Komise (Eurostat) předloží pravidelně Evropskému parlamentu a Radě zprávu o kvalitě skutečných údajů oznamovaných členskými státy.
Zpráva se bude týkat celkového hodnocení skutečných údajů oznamovaných členskými státy, pokud jde o soulad s účetními pravidly, úplnost, spolehlivost, včasnost a konzistenci údajů.
Článek 8b
1. Členské státy poskytnou Komisi (Eurostatu) podrobný soupis metod, postupů a zdrojů používaných k sestavení údajů o skutečném schodku a zadlužení a podkladových veřejných účtů.
2. Tyto soupisy budou vypracovány v souladu s pokyny přijatými Komisí (Eurostatem) po konzultaci s CMFB.
3. Soupisy se aktualizují v návaznosti na revize metod, postupů a zdrojů provedené členskými státy za účelem sestavení jejich statistických údajů.
4. Členské státy své soupisy zveřejní.
5. Záležitosti uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 lze řešit v rámci návštěv podle článku 8d.
Článek 8c
1. Při pochybnostech o správném provádění účetních pravidel ESA 95 požádá dotyčný členský stát Komisi (Eurostat) o objasnění.
Komise (Eurostat) neprodleně prošetří danou záležitost a své vysvětlení sdělí dotyčnému členskému státu a případně CMFB.
2. Ve složitých případech nebo v případech, které jsou podle názoru Komise nebo dotyčného členského státu obecného zájmu, přijme Komise (Eurostat) rozhodnutí po konzultaci s CMFB.
Komise (Eurostat) svá rozhodnutí zveřejňuje společně s případným stanoviskem CMFB, aniž by byla dotčena ustanovení týkající se statistické důvěrnosti z nařízení (ES) č. 322/97.
Článek 8d
Komise (Eurostat) zajistí stálý dialog se statistickými úřady členských států.
Za tímto účelem bude Komise (Eurostat) uskutečňovat jak pravidelné návštěvy členských států zaměřené na dialog, tak i možné metodické inspekce.
Metodické inspekce by měly být prováděny pouze v případech, kdy se zjistí podstatná rizika či možné problémy s kvalitou údajů, zejména ve vztahu k metodám, koncepcím a způsobům klasifikace uplatněným při zpracování údajů, u nichž mají členské státy zpravodajskou povinnost.
Cílem návštěv zaměřených na dialog je přezkum oznámených údajů, metodických otázek, diskuse o statistických postupech a zdrojích uvedených v soupisech, jakož i posouzení souladu s účetními pravidly.
Návštěvy zaměřené na dialog by měly být prováděny za účelem zjištění nebezpečí nebo možných problémů souvisejících s kvalitou oznamovaných údajů.
Cílem metodických inspekcí je provést kontrolu postupů a veřejných účtů, které jsou podkladem pro oznámené skutečné údaje, a učinit podrobné závěry o kvalitě oznamovaných údajů ve smyslu článku čl. 8a odst.
1. Metodické inspekce by se měly týkat výhradně statistické oblasti.
To by mělo být zohledněno ve složení delegací podle článku 8e.
Při uskutečňování návštěv zaměřených na dialog a metodických inspekcí předá Komise (Eurostat) dotyčným členským státům své předběžné poznatky k vyjádření.
Článek 8e
1. Při uskutečňování metodických inspekcí v členských státech může Komise (Eurostat) žádat o pomoc odborníků na národní účty navržených jinými členskými státy na základě dobrovolnosti, jakož i úředníků z jiných útvarů Komise.
Seznam odborníků na národní účty, od kterých si může Komise vyžádat pomoc, se bude zakládat na návrzích zaslaných Komisi vnitrostátními orgány odpovědnými za oznamování nadměrného schodku.
2. Členské státy učiní veškerá nezbytná opatření k usnadnění metodických inspekcí.
Inspekce by měly být omezeny na vnitrostátní orgány, které se podílejí na oznamování nadměrného schodku.
Členské státy však zajistí, aby jejich orgány, které se přímo nebo nepřímo podílejí na tvorbě veřejných účtů, a v případě nutnosti jejich vnitrostátní orgány mající funkční odpovědnost za kontrolu veřejných účtů, poskytly úředníkům Komise nebo jiným odborníkům uvedeným v odstavci 1 pomoc nezbytnou ke splnění jejich povinností, včetně poskytnutí dostupných podkladů za účelem odůvodnění oznamovaných údajů o skutečném schodku a zadlužení a souvisejících veřejných účtů.
Důvěrné záznamy z národního statistického systému by měly být poskytovány pouze Komisi (Eurostatu).
Aniž je dotčena obecná povinnost členských států učinit veškerá potřebná opatření k usnadnění metodických inspekcí, kontaktní osoby Eurostatu pro metodické inspekce uvedené v prvním pododstavci jsou v každém členském státě útvary odpovědné za oznamování nadměrného schodku.
3. Komise (Eurostat) zajistí, aby úředníci a odborníci, kteří se účastní těchto inspekcí, splňovali veškeré záruky s ohledem na technickou způsobilost, odbornou nezávislost a zachování důvěrnosti.
Článek 8f
Komise (Eurostat) oznámí Hospodářskému a finančnímu výboru své poznatky z návštěv zaměřených na dialog a z metodických inspekcí, včetně vyjádření učiněných k těmto poznatkům dotyčnými členskými státy.
Po předání těchto zpráv Hospodářskému a finančnímu výboru se tyto zprávy společně s případným vyjádřením dotyčného členského státu zveřejní, aniž by byla dotčena ustanovení týkající se statistické důvěrnosti v nařízení (ES) č. 322/97.
ODDÍL 2b
POSKYTOVÁNÍ ÚDAJŮ KOMISÍ
Článek 8g
1. Komise (Eurostat) poskytne údaje o skutečném schodku veřejných financí a veřejném zadlužení pro účely použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku do tří týdnů po uplynutí oznamovací lhůty uvedené v čl. 4 odst. 1 nebo po provedení revizí podle čl. 7 odst. 1. Údaje budou poskytovány zveřejněním.
2. Komise (Eurostat) nebude zdržovat poskytnutí údajů o skutečném schodku veřejných financí a veřejném zadlužení členských států v případě, že členský stát neoznámí své údaje.
Článek 8h
1. Komise (Eurostat) může vyjádřit výhrady ke kvalitě skutečných údajů oznámených členskými státy.
Nejpozději tři pracovní dny před plánovaným dnem zveřejnění sdělí Komise (Eurostat) dotčenému členskému státu a předsedovi Hospodářského a finančního výboru výhrady, které zamýšlí vznést a zveřejnit.
V případě, že bude předmětný problém vyřešen po zveřejnění údajů a výhrad, zveřejní se poté neprodleně odvolání výhrad.
2. Komise (Eurostat) může změnit skutečné údaje oznámené členskými státy a poskytnout změněné údaje a odůvodnění změn, existuje-li důkaz, že skutečné údaje oznámené členskými státy nesplňují požadavky čl. 8a odst. 1. Nejpozději tři pracovní dny před plánovaným dnem zveřejnění sdělí Komise (Eurostat) dotčenému členskému státu a předsedovi Hospodářského a finančního výboru změněné údaje a důvody pro změnu.
ODDÍL 2c
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 8i
1. Členské státy zajistí, že skutečné údaje oznámené Komisi budou poskytovány v souladu se zásadami stanovenými v článku 10 nařízení Rady (ES) č.
322/97. V tomto ohledu spočívá odpovědnost národních statistických úřadů v zabezpečení souladu oznamovaných údajů s články 1 a 2 a souvisejícími účetními pravidly ESA 95.
2. Členské státy přijmou všechna vhodná opatření zajišťující, aby úředníci odpovědní za oznámení skutečných údajů Komisi a souvisejících veřejných účtů jednali v souladu se zásadami stanovenými v článku 10 nařízení (ES) č. 322/97.
Článek 8j
V případě, že dojde k revizi ESA 95 nebo ke změně její metodiky, o níž Evropský parlament a Rada nebo Komise rozhodnou v souladu s pravidly týkajícími se pravomocí a postupů, jež jsou stanoveny ve Smlouvě a v nařízení (ES) č. 2223/96, začlení Komise do článků 1, 2 a 4 nové odkazy na ESA 95.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2104/2005
ze dne 20. prosince 2005,
kterým se s účinkem od 1. července 2005 upravují odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Evropských společenství a opravné koeficienty použitelné na tyto odměny a důchody
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství, a zejména na článek 13 tohoto protokolu,
s ohledem na služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, stanovené nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 [1], a zejména na články 63, 64, 65, 82 a přílohy VII, XI a XIII uvedeného služebního řádu a čl. 20 první pododstavec a články 64 a 92 uvedeného pracovního řádu,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k tomu, že s cílem zaručit úředníkům a ostatním zaměstnancům Evropských společenství stejný vývoj kupní síly jako státním zaměstnancům členských států je nutné upravit odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Společenství na základě přezkoumání v roce 2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
S účinkem od 1. července 2005 se v čl. 63 druhém pododstavci služebního řádu datum " 1. července 2004" nahrazuje datem " 1. července 2005".
Článek 2
S účinkem od 1. července 2005 se v článku 66 služebního řádu tabulka základních měsíčních platů použitelná pro účely výpočtu odměn a důchodů nahrazuje tímto:
1.7.2005 _BAR_ Stupeň _BAR_
Platová třída _BAR_ 1 _BAR_ 2 _BAR_ 3 _BAR_ 4 _BAR_ 5 _BAR_
16 _BAR_ 15255,00 _BAR_ 15896,04 _BAR_ 16564,01 _BAR_ _BAR_ _BAR_
15 _BAR_ 13482,88 _BAR_ 14049,45 _BAR_ 14639,82 _BAR_ 15047,12 _BAR_ 15255,00 _BAR_
14 _BAR_ 11916,61 _BAR_ 12417,36 _BAR_ 12939,16 _BAR_ 13299,15 _BAR_ 13482,88 _BAR_
13 _BAR_ 10532,30 _BAR_ 10974,88 _BAR_ 11436,06 _BAR_ 11754,22 _BAR_ 11916,61 _BAR_
12 _BAR_ 9308,79 _BAR_ 9699,96 _BAR_ 10107,56 _BAR_ 10388,77 _BAR_ 10532,30 _BAR_
11 _BAR_ 8227,42 _BAR_ 8573,15 _BAR_ 8933,40 _BAR_ 9181,94 _BAR_ 9308,79 _BAR_
10 _BAR_ 7271,67 _BAR_ 7577,23 _BAR_ 7895,64 _BAR_ 8115,30 _BAR_ 8227,42 _BAR_
9 _BAR_ 6426,94 _BAR_ 6697,01 _BAR_ 6978,42 _BAR_ 7172,57 _BAR_ 7271,67 _BAR_
8 _BAR_ 5680,34 _BAR_ 5919,04 _BAR_ 6167,76 _BAR_ 6339,36 _BAR_ 6426,94 _BAR_
7 _BAR_ 5020,47 _BAR_ 5231,44 _BAR_ 5451,27 _BAR_ 5602,93 _BAR_ 5680,34 _BAR_
6 _BAR_ 4437,26 _BAR_ 4623,72 _BAR_ 4818,01 _BAR_ 4952,06 _BAR_ 5020,47 _BAR_
5 _BAR_ 3921,80 _BAR_ 4086,60 _BAR_ 4258,32 _BAR_ 4376,79 _BAR_ 4437,26 _BAR_
4 _BAR_ 3466,22 _BAR_ 3611,87 _BAR_ 3763,65 _BAR_ 3868,36 _BAR_ 3921,80 _BAR_
3 _BAR_ 3063,56 _BAR_ 3192,29 _BAR_ 3326,43 _BAR_ 3418,98 _BAR_ 3466,22 _BAR_
2 _BAR_ 2707,67 _BAR_ 2821,45 _BAR_ 2940,01 _BAR_ 3021,81 _BAR_ 3063,56 _BAR_
1 _BAR_ 2393,13 _BAR_ 2493,69 _BAR_ 2598,48 _BAR_ 2670,77 _BAR_ 2707,67 _BAR_
Článek 3
S účinkem od 1. července 2005 se opravné koeficienty použitelné podle článku 64 služebního řádu na odměny úředníků a ostatních zaměstnanců stanoví podle sloupce 2 následující tabulky;
s účinkem od 1. ledna 2006 se opravné koeficienty použitelné podle čl. 17 odst. 3 přílohy VII služebního řádu na převody úředníků a ostatních zaměstnanců stanoví podle sloupce 3 následující tabulky;
s účinkem od 1. července 2005 se opravné koeficienty použitelné podle čl. 20 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu na důchody stanoví podle sloupce 4 následující tabulky;
s účinkem od 1. května 2006 se opravné koeficienty podle čl. 20 odst. 2 přílohy XIII služebního řádu použitelné na důchody stanoví podle sloupce 5 následující tabulky:
1 _BAR_ 2 _BAR_ 3 _BAR_ 4 _BAR_ 5 _BAR_
Země/Místo _BAR_ Odměna 1.7.2005 _BAR_ Převod 1.1.2006 _BAR_ Důchod 1.7.2005 _BAR_ Důchod 1.5.2006 _BAR_
Česká republika _BAR_ 90,6 _BAR_ 78,6 _BAR_ 100,0 _BAR_ 100,0 _BAR_
Dánsko _BAR_ 135,9 _BAR_ 130,8 _BAR_ 133,9 _BAR_ 132,8 _BAR_
Německo _BAR_ 100,2 _BAR_ 102,1 _BAR_ 101,0 _BAR_ 101,3 _BAR_
Bonn _BAR_ 96,0 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
Karlsruhe _BAR_ 95,0 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
Mnichov _BAR_ 106,4 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
Estonsko _BAR_ 80,3 _BAR_ 78,1 _BAR_ 100,0 _BAR_ 100,0 _BAR_
Řecko _BAR_ 93,0 _BAR_ 91,2 _BAR_ 100,0 _BAR_ 100,0 _BAR_
Španělsko _BAR_ 101,2 _BAR_ 95,3 _BAR_ 100,0 _BAR_ 100,0 _BAR_
Francie _BAR_ 119,0 _BAR_ 106,3 _BAR_ 113,9 _BAR_ 111,4 _BAR_
Irsko _BAR_ 122,4 _BAR_ 116,3 _BAR_ 120,0 _BAR_ 118,7 _BAR_
Itálie _BAR_ 111,8 _BAR_ 107,6 _BAR_ 110,1 _BAR_ 109,3 _BAR_
Varese _BAR_ 99,0 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
Kypr _BAR_ 92,0 _BAR_ 97,2 _BAR_ 100,0 _BAR_ 100,0 _BAR_
Lotyšsko _BAR_ 76,1 _BAR_ 72,9 _BAR_ 100,0 _BAR_ 100,0 _BAR_
Litva _BAR_ 77,1 _BAR_ 73,6 _BAR_ 100,0 _BAR_ 100,0 _BAR_
Maďarsko _BAR_ 90,0 _BAR_ 73,0 _BAR_ 100,0 _BAR_ 100,0 _BAR_
Malta _BAR_ 89,6 _BAR_ 92,3 _BAR_ 100,0 _BAR_ 100,0 _BAR_
Nizozemsko _BAR_ 109,7 _BAR_ 101,3 _BAR_ 106,3 _BAR_ 104,7 _BAR_
Rakousko _BAR_ 107,1 _BAR_ 107,0 _BAR_ 107,1 _BAR_ 107,0 _BAR_
Polsko _BAR_ 81,4 _BAR_ 74,9 _BAR_ 100,0 _BAR_ 100,0 _BAR_
Portugalsko _BAR_ 91,5 _BAR_ 90,1 _BAR_ 100,0 _BAR_ 100,0 _BAR_
Slovinsko _BAR_ 83,0 _BAR_ 80,8 _BAR_ 100,0 _BAR_ 100,0 _BAR_
Slovensko _BAR_ 92,9 _BAR_ 82,1 _BAR_ 100,0 _BAR_ 100,0 _BAR_
Finsko _BAR_ 117,7 _BAR_ 112,8 _BAR_ 115,7 _BAR_ 114,8 _BAR_
Švédsko _BAR_ 112,4 _BAR_ 105,1 _BAR_ 109,5 _BAR_ 108,0 _BAR_
Spojené království _BAR_ 143,8 _BAR_ 117,4 _BAR_ 133,2 _BAR_ 128,0 _BAR_
Culham _BAR_ 115,4 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
Článek 4
S účinkem od 1. července 2005 činí příspěvek na rodičovskou dovolenou stanovený v článku 42a služebního řádu 822,06 EUR a pro rodiče samoživitele 1096,07 EUR.
Článek 5
S účinkem od 1. července 2005 činí základní příspěvek na domácnost stanovený v čl. 1 odst. 1 přílohy VII služebního řádu 153,75 EUR.
S účinkem od 1. července 2005 činí příspěvek na vyživované dítě stanovený v čl. 2 odst. 1 přílohy VII služebního řádu 335,96 EUR.
S účinkem od 1. července 2005 činí příspěvek na vzdělání stanovený v čl. 3 odst. 1 přílohy VII služebního řádu 227,96 EUR.
S účinkem od 1. července 2005 činí příspěvek na vzdělání stanovený v čl. 3 odst. 2 přílohy VII služebního řádu 82,07 EUR.
S účinkem od 1. července 2005 činí minimální částka pro příspěvek za práci v zahraničí stanovená v článku 69 služebního řádu a v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci přílohy VII 455,69 EUR.
Článek 6
S účinkem od 1. ledna 2006 se náhrada cestovních výdajů za kilometr stanovený v článku 8 přílohy VII služebního řádu upravuje takto:
0 EUR za kilometr pro vzdálenost mezi : 0 a 200 km
0,3417 EUR za kilometr pro vzdálenost mezi : 201 a 1000 km
0,5695 EUR za kilometr pro vzdálenost mezi : 1001 a 2000 km
0,3417 EUR za kilometr pro vzdálenost mezi : 2001 a 3000 km
0,1139 EUR za kilometr pro vzdálenost mezi : 3001 a 4000 km
0,0548 EUR za kilometr pro vzdálenost mezi : 4001 a 10000 km
0 EUR za kilometr pro vzdálenost vyšší než : 10000 km
K této náhradě cestovních výdajů za kilometr se připočte doplňkový paušální příspěvek
- 170,84 EUR, pokud je vzdálenost z místa zaměstnání do místa původu po železnici od 725 km do 1450 km,
- 341,66 EUR, pokud je vzdálenost z místa zaměstnání do místa původu po železnici rovna nebo větší než 1450 km.
Článek 7
S účinkem od 1. července 2005 činí denní příspěvek stanovený v čl. 10 odst. 1 přílohy VII služebního řádu
- 35,31 EUR pro úředníka, který má nárok na příspěvek na domácnost, a
- 28,47 EUR pro úředníka, který nemá nárok na příspěvek na domácnost.
Článek 8
S účinkem od 1. července 2005 činí dolní hranice příspěvku na zařízení stanoveného v čl. 24 odst. 3 pracovního řádu ostatních zaměstnanců
- 1005,33 EUR pro zaměstnance, který má nárok na příspěvek na domácnost, a
- 597,77 EUR pro zaměstnance, který nemá nárok na příspěvek na domácnost.
Článek 9
S účinkem od 1. července 2005 činí dolní hranice příspěvku v nezaměstnanosti stanoveného v čl. 28a odst. 3 druhém pododstavci pracovního řádu ostatních zaměstnanců 1205,67 EUR a horní hranice 2411,35 EUR a paušální srážka se stanoví na 1096,07 EUR.
Článek 10
S účinkem od 1. července 2005 se v článku 63 pracovního řádu ostatních zaměstnanců tabulka základních měsíčních platů nahrazuje tímto:
1.7.2005 _BAR_ Třída _BAR_
Kategorie _BAR_ Skupina _BAR_ 1 _BAR_ 2 _BAR_ 3 _BAR_ 4 _BAR_
A _BAR_ I _BAR_ 6144,76 _BAR_ 6905,90 _BAR_ 7667,04 _BAR_ 8428,18 _BAR_
II _BAR_ 4459,77 _BAR_ 4894,34 _BAR_ 5328,91 _BAR_ 5763,48 _BAR_
III _BAR_ 3747,74 _BAR_ 3914,68 _BAR_ 4081,62 _BAR_ 4248,56 _BAR_
B _BAR_ IV _BAR_ 3600,20 _BAR_ 3952,65 _BAR_ 4305,10 _BAR_ 4657,55 _BAR_
V _BAR_ 2827,89 _BAR_ 3014,30 _BAR_ 3200,71 _BAR_ 3387,12 _BAR_
C _BAR_ VI _BAR_ 2689,53 _BAR_ 2847,87 _BAR_ 3006,21 _BAR_ 3164,55 _BAR_
VII _BAR_ 2407,22 _BAR_ 2489,13 _BAR_ 2571,04 _BAR_ 2652,95 _BAR_
D _BAR_ VIII _BAR_ 2175,76 _BAR_ 2303,90 _BAR_ 2432,04 _BAR_ 2560,18 _BAR_
IX _BAR_ 2095,34 _BAR_ 2124,53 _BAR_ 2153,72 _BAR_ 2182,91 _BAR_
Článek 11
S účinkem od 1. července 2005 se v článku 93 pracovního řádu ostatních zaměstnanců tabulka základních měsíčních platů nahrazuje tímto:
Pracovní skupina _BAR_ 1.7.2005 _BAR_ Stupeň _BAR_
Třída _BAR_ 1 _BAR_ 2 _BAR_ 3 _BAR_ 4 _BAR_ 5 _BAR_ 6 _BAR_ 7 _BAR_
IV _BAR_ 18 _BAR_ 5258,78 _BAR_ 5368,14 _BAR_ 5479,78 _BAR_ 5593,73 _BAR_ 5710,06 _BAR_ 5828,81 _BAR_ 5950,02 _BAR_
17 _BAR_ 4647,85 _BAR_ 4744,50 _BAR_ 4843,17 _BAR_ 4943,89 _BAR_ 5046,70 _BAR_ 5151,65 _BAR_ 5258,78 _BAR_
16 _BAR_ 4107,89 _BAR_ 4193,31 _BAR_ 4280,52 _BAR_ 4369,53 _BAR_ 4460,40 _BAR_ 4553,16 _BAR_ 4647,85 _BAR_
15 _BAR_ 3630,66 _BAR_ 3706,16 _BAR_ 3783,23 _BAR_ 3861,91 _BAR_ 3942,22 _BAR_ 4024,20 _BAR_ 4107,89 _BAR_
14 _BAR_ 3208,87 _BAR_ 3275,60 _BAR_ 3343,72 _BAR_ 3413,25 _BAR_ 3484,23 _BAR_ 3556,69 _BAR_ 3630,66 _BAR_
13 _BAR_ 2836,08 _BAR_ 2895,06 _BAR_ 2955,26 _BAR_ 3016,72 _BAR_ 3079,46 _BAR_ 3143,50 _BAR_ 3208,87 _BAR_
III _BAR_ 12 _BAR_ 3630,61 _BAR_ 3706,10 _BAR_ 3783,17 _BAR_ 3861,84 _BAR_ 3942,14 _BAR_ 4024,12 _BAR_ 4107,80 _BAR_
11 _BAR_ 3208,85 _BAR_ 3275,57 _BAR_ 3343,69 _BAR_ 3413,22 _BAR_ 3484,19 _BAR_ 3556,65 _BAR_ 3630,61 _BAR_
10 _BAR_ 2836,08 _BAR_ 2895,06 _BAR_ 2955,26 _BAR_ 3016,71 _BAR_ 3079,44 _BAR_ 3143,48 _BAR_ 3208,85 _BAR_
9 _BAR_ 2506,62 _BAR_ 2558,74 _BAR_ 2611,95 _BAR_ 2666,27 _BAR_ 2721,71 _BAR_ 2778,31 _BAR_ 2836,08 _BAR_
8 _BAR_ 2215,43 _BAR_ 2261,50 _BAR_ 2308,53 _BAR_ 2356,53 _BAR_ 2405,53 _BAR_ 2455,56 _BAR_ 2506,62 _BAR_
II _BAR_ 7 _BAR_ 2506,55 _BAR_ 2558,69 _BAR_ 2611,90 _BAR_ 2666,23 _BAR_ 2721,69 _BAR_ 2778,29 _BAR_ 2836,08 _BAR_
6 _BAR_ 2215,31 _BAR_ 2261,39 _BAR_ 2308,42 _BAR_ 2356,44 _BAR_ 2405,45 _BAR_ 2455,48 _BAR_ 2506,55 _BAR_
5 _BAR_ 1957,91 _BAR_ 1998,64 _BAR_ 2040,21 _BAR_ 2082,64 _BAR_ 2125,96 _BAR_ 2170,17 _BAR_ 2215,31 _BAR_
4 _BAR_ 1730,42 _BAR_ 1766,41 _BAR_ 1803,15 _BAR_ 1840,66 _BAR_ 1878,94 _BAR_ 1918,02 _BAR_ 1957,91 _BAR_
I _BAR_ 3 _BAR_ 2131,74 _BAR_ 2175,98 _BAR_ 2221,14 _BAR_ 2267,24 _BAR_ 2314,29 _BAR_ 2362,32 _BAR_ 2411,35 _BAR_
2 _BAR_ 1884,55 _BAR_ 1923,66 _BAR_ 1963,58 _BAR_ 2004,33 _BAR_ 2045,93 _BAR_ 2088,39 _BAR_ 2131,74 _BAR_
1 _BAR_ 1666,02 _BAR_ 1700,60 _BAR_ 1735,89 _BAR_ 1771,92 _BAR_ 1808,69 _BAR_ 1846,23 _BAR_ 1884,55 _BAR_
Článek 12
S účinkem od 1. července 2005 činí dolní hranice příspěvku na zařízení stanovená v článku 94 pracovního řádu ostatních zaměstnanců
- 756,18 EUR pro zaměstnance, který má nárok na příspěvek na domácnost, a
- 448,32 EUR pro zaměstnance, který nemá nárok na příspěvek na domácnost.
Článek 13
S účinkem od 1. července 2005 činí dolní hranice příspěvku v nezaměstnanosti stanoveného v čl. 96 odst. 3 druhém pododstavci pracovního řádu ostatních zaměstnanců 904,26 EUR a horní hranice 1808,51 EUR a paušální srážka se stanoví na 822,06 EUR.
Článek 14
S účinkem od 1. července 2005 činí příspěvky za práci na směny stanovené v článku 1 nařízení Rady (ESUO, EHS, Euratom) č. 300/76 [2] 344,58 EUR, 520,10 EUR, 568,66 EUR a 775,27 EUR.
Článek 15
S účinkem od 1. července 2005 se na částky uvedené v článku 4 nařízení (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68 [3] použije opravný koeficient 4,974173.
Článek 16
S účinkem od 1. července 2005 se v článku 8 přílohy XIII služebního řádu tabulka použitelných částek nahrazuje tímto:
1.7.2005 _BAR_ Stupeň _BAR_
Platová třída _BAR_ 1 _BAR_ 2 _BAR_ 3 _BAR_ 4 _BAR_ 5 _BAR_ 6 _BAR_ 7 _BAR_ 8 _BAR_
16 _BAR_ 15255,00 _BAR_ 15896,04 _BAR_ 16564,01 _BAR_ 16564,01 _BAR_ 16564,01 _BAR_ 16564,01 _BAR_ _BAR_ _BAR_
15 _BAR_ 13482,88 _BAR_ 14049,45 _BAR_ 14639,82 _BAR_ 15047,12 _BAR_ 15255,00 _BAR_ 15896,04 _BAR_ _BAR_ _BAR_
14 _BAR_ 11916,61 _BAR_ 12417,36 _BAR_ 12939,16 _BAR_ 13299,15 _BAR_ 13482,88 _BAR_ 14049,45 _BAR_ 14639,82 _BAR_ 15255,00 _BAR_
13 _BAR_ 10532,30 _BAR_ 10974,88 _BAR_ 11436,06 _BAR_ 11754,22 _BAR_ 11916,61 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
12 _BAR_ 9308,79 _BAR_ 9699,96 _BAR_ 10107,56 _BAR_ 10388,77 _BAR_ 10532,30 _BAR_ 10974,88 _BAR_ 11436,06 _BAR_ 11916,61 _BAR_
11 _BAR_ 8227,42 _BAR_ 8573,15 _BAR_ 8933,40 _BAR_ 9181,94 _BAR_ 9308,79 _BAR_ 9699,96 _BAR_ 10107,56 _BAR_ 10532,30 _BAR_
10 _BAR_ 7271,67 _BAR_ 7577,23 _BAR_ 7895,64 _BAR_ 8115,30 _BAR_ 8227,42 _BAR_ 8573,15 _BAR_ 8933,40 _BAR_ 9308,79 _BAR_
9 _BAR_ 6426,94 _BAR_ 6697,01 _BAR_ 6978,42 _BAR_ 7172,57 _BAR_ 7271,67 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
8 _BAR_ 5680,34 _BAR_ 5919,04 _BAR_ 6167,76 _BAR_ 6339,36 _BAR_ 6426,94 _BAR_ 6697,01 _BAR_ 6978,42 _BAR_ 7271,67 _BAR_
7 _BAR_ 5020,47 _BAR_ 5231,44 _BAR_ 5451,27 _BAR_ 5602,93 _BAR_ 5680,34 _BAR_ 5919,04 _BAR_ 6167,76 _BAR_ 6426,94 _BAR_
6 _BAR_ 4437,26 _BAR_ 4623,72 _BAR_ 4818,01 _BAR_ 4952,06 _BAR_ 5020,47 _BAR_ 5231,44 _BAR_ 5451,27 _BAR_ 5680,34 _BAR_
5 _BAR_ 3921,80 _BAR_ 4086,60 _BAR_ 4258,32 _BAR_ 4376,79 _BAR_ 4437,26 _BAR_ 4623,72 _BAR_ 4818,01 _BAR_ 5020,47 _BAR_
4 _BAR_ 3466,22 _BAR_ 3611,87 _BAR_ 3763,65 _BAR_ 3868,36 _BAR_ 3921,80 _BAR_ 4086,60 _BAR_ 4258,32 _BAR_ 4437,26 _BAR_
3 _BAR_ 3063,56 _BAR_ 3192,29 _BAR_ 3326,43 _BAR_ 3418,98 _BAR_ 3466,22 _BAR_ 3611,87 _BAR_ 3763,65 _BAR_ 3921,80 _BAR_
2 _BAR_ 2707,67 _BAR_ 2821,45 _BAR_ 2940,01 _BAR_ 3021,81 _BAR_ 3063,56 _BAR_ 3192,29 _BAR_ 3326,43 _BAR_ 3466,22 _BAR_
1 _BAR_ 2393,13 _BAR_ 2493,69 _BAR_ 2598,48 _BAR_ 2670,77 _BAR_ 2707,67 _BAR_ _BAR_ _BAR_ _BAR_
Článek 17
S účinkem od 1. července 2005 činí příspěvky na vyživované dítě stanovené v článku 14 přílohy XIII služebního řádu
1.7.2005– 31.12.2005 : 282,04 EUR
1.1.2006– 31.12.2006 : 295,52 EUR
1.1.2007– 31.12.2007 : 309,00 EUR
1.1.2008– 31.12.2008 : 322,47 EUR.
Článek 18
S účinkem od 1. července 2005 činí příspěvky na vzdělání stanovené v článku 15 přílohy XIII služebního řádu
1.7.2005– 31.8.2005 : 16,41 EUR
1.9.2005– 31.8.2006 : 32,83 EUR
1.9.2006– 31.8.2007 : 49,23 EUR
1.9.2007– 31.8.2008 : 65,65 EUR.
Článek 19
S účinkem od 1. července 2005 činí pro účely článku 18 přílohy XIII služebního řádu paušální příspěvek uvedený v článku 4a přílohy VII služebního řádu platného před 1. květnem 2004:
- 118,88 EUR měsíčně pro úředníky v platových třídách C4 nebo C5,
- 182,26 EUR měsíčně pro úředníky v platových třídách C1, C2 nebo C3.
Článek 20
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2105/2005
ze dne 21. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 22. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2106/2005
ze dne 21. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1725/2003, kterým se přijímají některé mezinárodní účetní standardy v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002, pokud jde o mezinárodní účetní standard (IAS) 39
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 ze dne 19. července 2002 o uplatňování mezinárodních účetních standardů [1] a zejména na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Komise (ES) č. 1725/2003 [2] byly přijaty některé mezinárodní standardy a výklady, které existovaly ke dni 14. září 2002.
(2) Komise svým nařízením (ES) č. 2086/2004 ze dne 19. listopadu 2004, kterým se mění nařízení (ES) č.
1725/2003, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 přijímají některé mezinárodní účetní standardy, pokud jde o vložení IAS 39 [3], přijala mezinárodní účetní standard (IAS) 39 s výjimkou některých ustanovení týkajících se plné možnosti oceňování reálnou hodnotou a zajišťovacího účetnictví.
Komise svým nařízením (ES) č. 1864/2005 přijala zdokonalený standard IAS 39 pro omezenou možnost oceňování reálnou hodnotou [4].
(3) Dne 14. dubna 2005 zveřejnila Rada pro mezinárodní účetní standardy (IASB) přepracovaný IAS 39, který účetním jednotkám především umožňuje, aby v konkrétních případech určily očekávanou vnitroskupinovou transakci v cizí měně jako zajišťovanou položku v konsolidovaných účetních závěrkách.
V rámci řízení rizik je běžnou praxí, že kurzové riziko očekávané vnitroskupinové transakce plní funkci zajišťované položky, a stávající IAS 39 v tomto smyslu účtování o zajištění neumožňoval.
Podle stávajícího IAS 39 mohou funkci zajišťované položky plnit pouze vnější transakce účetní jednotky.
(4) Konzultace s technickými odborníky v této oblasti potvrzuje, že změna IAS 39 splňuje technická kritéria pro převzetí stanovená v článku 3 nařízení (ES) č. 1606/2002.
(5) Nařízení (ES) č. 1725/2003 by tedy mělo být patřičně pozměněno.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Regulativního výboru pro účetnictví,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze nařízení (ES) č. 1725/2003 se mezinárodní účetní standard (IAS) 39 mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Podniky zahájí uplatňování změn IAS 39 stanovených v příloze tohoto nařízení nejpozději prvním dnem finančního roku 2006.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2107/2005
ze dne 21. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 174/1999, (ES) č. 2771/1999, (ES) č. 2707/2000, (ES) č. 214/2001 a (ES) č. 1898/2005 v odvětví mléka
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], a zejména na články 10, 15, na čl. 31 odst. 14 a článek 40 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) S účinkem od 1. ledna 2006 se směrnice Rady 92/46/EHS ze dne 16. června 1992 o hygienických předpisech pro produkci syrového mléka, tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků a jejich uvedení na trh [2] zrušuje směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/41/ES [3] a nahrazuje nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin [4] a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu [5].
(2) Z důvodu jasnosti je vhodné odpovídajícím způsobem přizpůsobit odkazy na směrnici 92/46/EHS uvedené v nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [6], v nařízení Komise (ES) č. 2771/1999 ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu s máslem a smetanou [7], v nařízení Komise (ES) č. 2707/2000 ze dne 11. prosince 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o podporu Společenství pro poskytování mléka a některých mléčných výrobků žákům ve školách [8], v nařízení Komise (ES) č. 214/2001 ze dne 12. ledna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o intervenční opatření na trhu se sušeným odstředěným mlékem [9] a v nařízení Komise (ES) č. 1898/2005 ze dne 9. listopadu 2005, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o opatření pro odbyt smetany, másla a zahuštěného másla na trhu Společenství [10].
(3) V souladu s čl. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1898/2005, muselo být intervenční máslo, jež bylo nakoupeno podle čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1255/1999 a jež má být prodáno za snížené ceny, uskladněno před 1. lednem 2003. Vzhledem k dosud dostupnému množství a situaci na trhu by mělo být uvedené datum změněno na 1. ledna 2004. Je proto nutno změnit čl. 1 písm. a) výše uvedeného nařízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 1 nařízení (ES) č. 174/1999 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
"4. Aby mohla být poskytnuta náhrada pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1255/1999, musí tyto produkty odpovídat příslušným požadavkům nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 [11] a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 [12], zejména musí jít o produkty připravené ve schválené provozovně a splňující požadavky na identifikační označení stanovené v oddílu I přílohy II nařízení (ES) č. 853/2004.
Článek 2
V čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 2771/1999 se písmeno a) nahrazuje tímto:
"a) je schválen podle článku 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 [13] a pokud má odpovídající technické vybavení;
Článek 3
V článku 3 nařízení (ES) č. 2707/2000 se odstavec 6 nahrazuje tímto:
"6. Podpora se vyplatí pouze pro produkty uvedené v příloze I tohoto nařízení, pokud jsou tyto v souladu s požadavky nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 [14] a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 [15], a zejména s požadavky na přípravu ve schválené provozovně a požadavky na identifikační označení stanovenými v oddílu I přílohy II nařízení (ES) č. 853/2004.
Článek 4
Nařízení (ES) č. 214/2001 se mění takto:
1. V čl. 3 odst. 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
"a) je schválen podle článku 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 [16] a pokud má vhodné technické vybavení;
2. V příloze I se poznámka pod čarou 5 nahrazuje tímto:
"(5) Syrové mléko používané pro výrobu sušeného odstředěného mléka musí vyhovovat požadavkům stanoveným v oddílu IX přílohy III nařízení (ES) č. 853/2004.".
Článek 5
Nařízení (ES) č. 1898/2005 se mění takto:
1. V čl. 1 písm. a) se datum " 1. ledna 2003" nahrazuje datem " 1. ledna 2004".
2. V čl. 5 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Máslo, zahuštěné máslo, smetana a meziprodukty uvedené v prvním pododstavci musejí splňovat požadavky nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 [17] a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 [18], zejména pokud jde o jejich přípravu ve schválené provozovně a požadavky na identifikační označení stanovené v oddílu I přílohy II nařízení (ES) č. 853/2004.
3. V čl. 13 odst. 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
"b) případně pokud bylo schváleno v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 853/2004;".
4. V čl. 47 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Splňuje požadavky nařízení (ES) č. 852/2004 a (ES) č. 853/2004, zejména pokud jde o jejich přípravu ve schválené provozovně a splnění požadavků na identifikační označení stanovených v oddílu I přílohy II nařízení (ES) č. 853/2004.".
5. V čl. 63 odst. 2 se písmeno a) nahrazuje tímto:
"a) pokud bylo schváleno v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 853/2004;".
6. V čl. 72 písm. b) se bod ii) nahrazuje tímto:
"ii) požadavky nařízení (ES) č. 852/2004 a (ES) č. 853/2004, zejména pokud jde o přípravu ve schválené provozovně a splnění požadavků na identifikační označení stanovených v oddílu I přílohy II nařízení (ES) č. 853/2004.".
7. V článku 81 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Máslo se dodává příjemci v baleních, která uvádějí čitelným a nesmazatelným písmem údaje o vnitrostátní jakostní třídě a identifikační označení podle čl. 72 písm. b) a jeden nebo více údajů uvedených v příloze XVI bodě 1.".
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2006, s výjimkou čl. 5 odst. 1, který se použije ode dne 16. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2108/2005
ze dne 21. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 923/2005 o převodu a prodeji 80000 tun pšenice obecné, 80000 tun kukuřice a 40000 tun ječmene ze zásob maďarské intervenční agentury na portugalském trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Vzhledem k povětrnostním podmínkám během hospodářského roku 2004/05, které v Portugalsku vyvolaly kritické sucho, přijala Komise nařízení (ES) č. 923/2005 [2], které umožňuje převod a prodej určitých množství obilovin ze zásob maďarské intervenční agentury na portugalském trhu.
(2) Článek 1 nařízení (ES) č. 923/2005 stanoví, že převoz do Portugalska a odbyt produktů ve výživě zvířat se uskuteční do 31. prosince 2005.
(3) Článek 7 nařízení (ES) č. 923/2005 omezuje prodej obilovin výlučně na sdružení a družstva chovatelů skotu, ovcí a koz nebo na zpracovatelské jednotky, které uzavřely smlouvy o spolupráci s těmito sdruženími a družstvy.
(4) Vzhledem k administrativním průtahům spojeným s organizací přepravní smlouvy požádaly portugalské orgány o odložení termínu pro převod, prodej na portugalském trhu a odbyt produktů na 30. dubna 2006.
Zároveň požádaly o možnost rozšířit prodej na všechna odvětví postižená stavem sucha, které postihlo portugalské zemědělské hospodářství.
(5) Vzhledem k situaci na portugalském trhu, zejména k přetrvávajícím účinkům sucha na portugalské hospodářské zemědělství a na uspokojivé podmínky zásobování hospodářských subjektů, je třeba žádosti portugalských orgánů vyhovět a povolit dodávky obilovin všem dotčeným hospodářským subjektům.
(6) Nařízení (ES) č. 923/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 923/2005 se mění takto:
1. V čl. 1 odst. 2 se datum " 31. prosince 2005" nahrazuje datem " 30. dubna 2006".
2. V článku 7 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Podle článku 4 nařízení (EHS) č. 2131/93 je prodej omezen výlučně na účely použití obilovin
Nařízení Komise (ES) č. 2109/2005
ze dne 21. prosince 2005
o změně nařízení (ES) č. 716/96, kterým se přijímají mimořádná opatření na podporu trhu s hovězím masem ve Spojeném království
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na článek 39 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 716/96 [2] stanovilo režim společně financovaný Společenstvím, který opravňuje Spojené království k výkupu skotu staršího 30 měsíců a k porážce na jatkách přímo k tomu určených.
(2) Stanovisko Vědecké komise pro biologická nebezpečí zřízené při Evropském úřadu pro bezpečnost potravin ze dne 21. dubna 2004 týkající se vědeckého zdůvodnění navrhovaných změn vývozního režimu Spojeného království založeného na datu zákazu zkrmování některých materiálů a pravidla "starší než třicet měsíců" došlo k závěru, že skot narozený nebo chovaný ve Spojeném království před 1. srpnem 1996 by měl být vyloučen z potravinového a krmivového řetězce kvůli vyššímu výskytu bovinní spongiformní encefalopatie (BSE) v této skupině.
U skotu narozeného po uvedeném datu je podle názoru vědecké komise riziko BSE pro spotřebitele v rozmezí srovnatelném s ostatními členskými státy.
(3) S ohledem na toto stanovisko stanoví rozhodnutí Komise 2005/598/ES ze dne 2. srpna 2005, kterým se zakazuje uvádění na trh produktů získaných ze skotu narozeného nebo chovaného ve Spojeném království před 1. srpnem 1996 pro jakýkoli účel a kterým se tato zvířata osvobozují od některých opatření pro tlumení a eradikaci stanovených v nařízení (ES) č. 999/2001 [3], že žádný produkt složený ze surovin nebo obsahující suroviny získané ze skotu narozeného nebo chovaného ve Spojeném království před 1. srpnem 1996, s výjimkou mléka, by neměl být uveden na trh.
(4) Ustanovení čl. 2 odst. 1 a čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 716/96 stanoví cenu, která má být zaplacena za kilogram živé hmotnosti zvířat, na která se vztahuje režim stanovený v uvedeném nařízení, a koeficient za zvíře, který Společenství použije při spolufinancování výkupu zvířat. S ohledem na rozhodnutí 2005/598/ES je třeba omezit výkup a spolufinancování ze strany Společenství stanovené v nařízení (ES) č. 716/96 na zvířata narozená nebo chovaná ve Spojeném království před 1. srpnem 1996.
(5) Za účelem zjednodušení by měla být pro všechna zvířata vykupovaná podle tohoto režimu stanovena paušální výkupní cena za kus.
V příštích letech by měla být výkupní cena postupně snižována, aby tak byl dán podnět producentům, aby neváhali s likvidací těchto zvířat.
(6) Společenství by mělo spolufinancovat 50 % výkupu podle tohoto režimu.
(7) S cílem zajistit hladký přechod od stávajícího režimu "starší než třicet měsíců" na režim omezený na zvířata narozená nebo chovaná ve Spojeném království před 1. srpnem 1996 je třeba stanovit datum, od něhož se nový režim použije.
(8) S ohledem na rozhodnutí orgánů Spojeného království použít od 1. ledna 2005 režim jednotné platby stanovený v hlavě III nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [4], se ustanovení čl. 2 odst. 4 nařízení (ES) č. 716/96 stala zastaralými, a měla by proto být zrušena.
(9) Nařízení (ES) č. 716/96 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 716/96 se mění takto:
1. V článku 1 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Příslušný britský orgán je oprávněn nakupovat veškerý skot narozený nebo chovaný ve Spojeném království před 1. srpnem 1996, který nevykazuje žádné klinické příznaky BSE, nabídnutý producentem nebo jeho zástupcem, a který byl během nejméně šesti měsíců před prodejem chován v zemědělském podniku na území Spojeného království.".
2. Článek 2 se mění takto:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Cena, kterou má producentům nebo jejich zástupcům zaplatit příslušný britský orgán podle čl. 1 odst. 1, činí:
- 360 EUR za zvíře u výkupů uskutečněných do 31. prosince 2006,
- 324 EUR za zvíře u výkupů uskutečněných během období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2007,
- 292 EUR za zvíře u výkupů uskutečněných během období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008.";
b) odstavec 2 se zrušuje;
c) v odstavci 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"U každého vykoupeného zvířete zlikvidovaného v souladu s článkem 1 spolufinancuje Společenství výdaje vynaložené Spojeným královstvím na výkupy uvedené v čl. 1 odst. 1 ve výši:
- 180 EUR za zvíře u výkupů uskutečněných do 31. prosince 2006,
- 162 EUR za zvíře u výkupů uskutečněných během období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2007,
- 146 EUR za zvíře u výkupů uskutečněných během období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008.";
d) odstavec 4 se zrušuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2110/2005
ze dne 14. prosince 2005
o přístupu k vnější pomoci Společenství
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 179 a 181a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Obvyklá praxe vázání pomoci, která přímo či nepřímo podmiňuje poskytnutí pomoci jejím využitím na nákup zboží a služeb v zemi poskytovatele pomoci, snižuje účinnost pomoci a není v souladu s politikou podpory rozvoje chudých zemí.
Uvolnění podmínek při poskytování pomoci není cílem samo o sobě, ale mělo by sloužit jako nástroj ke stimulaci dalších prvků v boji s chudobou, jakými jsou vlastnictví, regionální integrace a budování kapacit, se zaměřením na posilování místních a regionálních dodavatelů zboží a služeb v rozvojových zemích.
(2) Výbor pro rozvojovou pomoc (DAC) Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) přijal v březnu 2001 "Doporučení o uvolnění podmínek při poskytování oficiální rozvojové pomoci nejméně rozvinutým zemím" [3].
Členské státy přijaly zmíněné doporučení a Komise uznala podstatu tohoto doporučení za vodítko pro poskytování pomoci Společenství.
(3) Rada ve složení pro obecné záležitosti, která zasedala souběžně s Evropskou radou v Barceloně, dne 14. března 2002 v rámci přípravy na Mezinárodní konferenci o financování rozvoje svolanou do Monterrey na 18.– 22. března 2002 rozhodla, že Evropská unie bude "provádět doporučení DAC o uvolnění podmínek při poskytování pomoci nejméně rozvinutým zemím a nadále jednat o dalším uvolňování podmínek při poskytování bilaterální pomoci.
EU také zváží kroky k dalšímu uvolnění podmínek při poskytování pomoci Společenství, a to při zachování stávajícího systému cenových preferencí v rámci EU-AKT".
(4) Dne 18. listopadu 2002 přijala Komise sdělení Radě a Evropskému parlamentu nazvané "Uvolňování podmínek: zvýšení účinnosti pomoci".
Sdělení uvádělo názory Komise na tuto otázku a na možnosti provádění výše uvedeného závazku z Barcelony v rámci systému pomoci EU.
(5) Ve svých závěrech o uvolnění podmínek při poskytování pomoci ze dne 20. května 2003 Rada podtrhla potřebu dalšího uvolňování podmínek při poskytování pomoci Společenství.
Souhlasila s postupy uvedenými ve zmíněném sdělení a rozhodla o navrhovaných možnostech.
(6) Dne 4. září 2003 přijal Evropský parlament usnesení o výše uvedeném sdělení Komise [4], v němž vzal na vědomí potřebu dalšího uvolňování podmínek při poskytování pomoci Společenství.
Podpořil postupy obsažené v uvedeném sdělení a souhlasil s navrhovanými možnostmi.
Zdůraznil potřebu dalšího jednání zaměřeného na další uvolňování podmínek při poskytování pomoci na základě dalších studií a podložených návrhů a výslovně vyzval k "jasnému upřednostňování místní a regionální spolupráce při preferenci – v sestupném pořadí – dodavatelů z přijímající země, ze sousedních rozvojových zemí a z ostatních rozvojových zemí", aby se posílilo úsilí přijímajících zemí o zlepšení vlastní produkce na státní, regionální, místní a rodinné úrovni, jakož i činnosti zaměřené na zlepšení dostupnosti a přístupnosti potravin a základních služeb pro veřejnost v souladu s místními zvyklostmi a systémy výroby a obchodu.
(7) Pro stanovení přístupu k vnější pomoci Společenství je nutné se zaměřit na některé prvky.
Pravidla způsobilosti, kterými se řídí přístup osob, jsou stanovena v článku 3.
Pravidla pro zapojování odborníků a pravidla původu dodávek a materiálů zakoupených způsobilými osobami jsou stanovena v článcích 4 a 5.
Definice a způsoby provádění reciprocity jsou uvedeny v článku 6.
Výjimky a jejich provádění jsou upraveny v článku 7.
Zvláštní ustanovení o operacích financovaných prostřednictvím mezinárodních či regionálních organizací nebo spolufinancovaných se třetí zemí jsou stanovena v článku 8.
Zvláštní ustanovení o humanitární pomoci jsou stanovena v článku 9.
(8) Přístup k vnější pomoci Společenství je vymezen v základních aktech upravujících tuto pomoc, ve spojení s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [5] (dále jen "finanční nařízení").
Změny provedené tímto nařízením v přístupu k pomoci Společenství vyžadují změny všech uvedených nástrojů.
Veškeré úpravy dotčených základních aktů jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
(9) Při zadávání zakázek v rámci některého nástroje Společenství bude brán zvláštní zřetel na dodržování mezinárodně dohodnutých základních pracovních norem Mezinárodní organizace práce (MOP), např. úmluv o svobodě sdružování a kolektivním vyjednávání, o odstranění nucené a povinné práce, o odstranění diskriminace v zaměstnání a povolání a o zákazu dětské práce.
(10) Při zadávání zakázek v rámci některého nástroje Společenství bude brán zvláštní zřetel na dodržování těchto mezinárodně dohodnutých úmluv na ochranu životního prostředí: Úmluva o biologické rozmanitosti z roku 1992, Kartagenský protokol o biologické bezpečnosti z roku 2000 a Kjótský protokol k Rámcové úmluvě OSN o změnách klimatu z roku 1997,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla pro přístup dotčených stran k nástrojům vnější pomoci Společenství, které jsou financovány ze souhrnného rozpočtu Evropské unie a uvedeny v příloze I.
Článek 2
Definice
Pro výklad pojmů používaných v tomto nařízení se odkazuje na finanční nařízení a na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [6].
Článek 3
Pravidla způsobilosti
1. Účast na zadávání veřejných zakázek nebo poskytování grantů financovaných v rámci některého nástroje Společenství je otevřena všem právnickým osobám, které jsou usazeny v členském státu Evropského společenství, v oficiální kandidátské zemi uznané Evropským společenstvím nebo v členském státu Evropského hospodářského prostoru.
2. Účast na zadávání veřejných zakázek nebo poskytování grantů financovaných v rámci některého nástroje Společenství s tematickou oblastí působnosti, uvedeného v příloze I části A, je otevřena všem právnickým osobám, které jsou usazeny v rozvojové zemi uvedené na seznamu Výboru pro rozvojovou pomoc OECD v příloze II, a dále právnickým osobám již způsobilým na základě příslušného nástroje.
3. Účast na zadávání veřejných zakázek nebo poskytování grantů financovaných v rámci některého nástroje Společenství se zeměpisnou oblastí působnosti, uvedeného v příloze I části B, je otevřena všem právnickým osobám usazeným v rozvojové zemi uvedené na seznamu Výboru pro rozvojovou pomoc OECD v příloze II, které jsou výslovně uvedené jako způsobilé, a dále právnickým osobám již uvedeným jako způsobilé na základě příslušného nástroje.
4. Účast na zadávání veřejných zakázek nebo poskytování grantů financovaných v rámci některého nástroje Společenství je otevřena všem právnickým osobám, které jsou usazeny v jiné zemi než uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 tohoto článku, pokud byl podle článku 6 ustaven reciproční přístup k jejich vnější pomoci.
5. Účast na zadávání veřejných zakázek nebo poskytování grantů financovaných v rámci některého nástroje Společenství je otevřena mezinárodním organizacím.
6. Výše uvedenými ustanoveními není dotčena účast kategorií organizací způsobilých k zadání jakékoli zakázky ani jimi není dotřena výjimka uvedená v čl. 114 odst. 1 finančního nařízení.
Článek 4
Odborníci
Odborníci najatí uchazeči vymezenými v článcích 3 a 8 mohou být státními příslušníky kterékoli země.
Tímto článkem nejsou dotčeny kvalitativní a finanční požadavky stanovené v pravidlech Společenství pro zadávání veřejných zakázek.
Článek 5
Pravidla původu
Všechny dodávky a materiály zakoupené podle smlouvy financované v rámci některého nástroje Společenství musejí pocházet ze Společenství nebo ze způsobilé země vymezené v článcích 3 a 7.
Pro účely tohoto nařízení je "původ" definován v příslušných právních předpisech Společenství o pravidlech původu pro celní účely.
Článek 6
Reciprocita s třetími zeměmi
1. Reciproční přístup k vnější pomoci Společenství se poskytuje zemi spadající do oblasti působnosti čl. 3 odst. 4, přiznává-li tato země za stejných podmínek způsobilost členským státům a dotyčné přijímající zemi.
2. Poskytnutí recipročního přístupu k vnější pomoci Společenství je založeno na srovnání mezi EU a jinými dárci a uskutečňuje se na odvětvové úrovni podle kategorií Výboru pro rozvojovou pomoc OECD nebo na úrovni země, ať již je dotyčná země dárcovskou či přijímající zemí.
Rozhodnutí o poskytnutí takové reciprocity dárcovské zemi je založeno na průhlednosti, konzistentnosti a proporcionalitě pomoci poskytované tímto dárcem, včetně její kvalitativní a množstevní povahy.
3. Reciproční přístup k vnější pomoci Společenství se stanoví na základě zvláštního rozhodnutí týkajícího se dané země nebo dané regionální skupiny zemí.
Toto rozhodnutí se přijímá v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7] podle postupů a pravidel příslušného výboru týkajících se daného aktu.
Právo Evropského parlamentu na pravidelné informace, jak je stanoví čl. 7 odst.
3 uvedeného rozhodnutí, je plně respektováno. Takové rozhodnutí platí nejméně po dobu jednoho roku.
4. Reciproční přístup k vnější pomoci Společenství v nejméně rozvinutých zemích uvedených v příloze II se automaticky poskytuje třetím zemím uvedeným v příloze III.
5. S přijímajícími zeměmi se vedou konzultace jako součást postupu popsaného v odstavcích 1, 2 a 3.
Článek 7
Výjimky z pravidel způsobilosti a původu
1. V řádně odůvodněných výjimečných případech může Komise rozšířit způsobilost na právnické osoby ze země, která není způsobilá podle článku 3.
2. V řádně odůvodněných výjimečných případech může Komise povolit nákup dodávek a materiálů pocházejících ze země, která není způsobilá podle článku 3.
3. Výjimky stanovené v odstavcích 1 a 2 lze odůvodnit nedostupností zboží a služeb na trzích dotčených zemí, krajní nouzí nebo v případě, že by pravidla způsobilosti znemožňovala či nadměrně komplikovala uskutečnění projektu, programu nebo akce.
Článek 8
Operace zapojující mezinárodní organizace nebo spolufinancování
1. Pokud se financování Společenství vztahuje na operaci uskutečňovanou prostřednictvím mezinárodní organizace, je účast na příslušných postupech pro zadávání zakázek otevřena všem právnickým osobám způsobilým podle článku 3, jakož i všem právnickým osobám způsobilým podle pravidel dané organizace, přičemž se dbá na zaručení rovného zacházení se všemi dárci.
Stejná pravidla se vztahují na dodávky, materiál a odborníky.
2. Pokud se financování Společenství vztahuje na operaci spolufinancovanou se třetí zemí, s výhradou reciprocity stanovenou v článku 6, s regionální organizací nebo s členským státem, je účast na příslušných postupech pro zadávání zakázek otevřena všem právnickým osobám způsobilým podle článku 3, jakož i všem právnickým osobám způsobilým podle předpisů takové třetí země, regionální organizace nebo členského státu.
Stejná pravidla se vztahují na dodávky, materiál a odborníky.
3. Pokud jde o operace potravinové pomoci, je použitelnost tohoto článku omezena na naléhavé operace.
Článek 9
Humanitární pomoc a nevládní organizace
1. Pro účely humanitární pomoci ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 1257/96 ze dne 20. června 1996 o humanitární pomoci [8] a pro účely pomoci směřované přímo prostřednictvím nevládních organizací ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 1658/98 ze dne 17. července 1998 o společném financování akcí na pomoc rozvojovým zemím s evropskými nevládními organizacemi [9] se článek 3 nepoužije na kritéria způsobilosti stanovená pro výběr příjemců grantu.
2. Příjemci těchto grantů dodržují pravidla stanovená v tomto nařízení, pokud provádění humanitární akce a pomoci směřované přímo prostřednictvím nevládních organizací ve smyslu nařízení (ES) č. 1658/98 vyžaduje zadávání veřejných zakázek.
Článek 10
Dodržování základních zásad a posilování místních trhů
1. K urychlení vymýcení chudoby prostřednictvím posilování místních kapacit, trhů a nákupů je brán zvláštní zřetel na zadávání místních a regionálních zakázek v partnerských zemích.
2. Účastníci řízení, kterým byly zadány zakázky, dodržují mezinárodně dohodnuté základní pracovní normy, např. základní pracovní normy MOP, úmluvy o svobodě sdružování a kolektivním vyjednávání, o odstranění nucené a povinné práce, o odstranění diskriminace v zaměstnání a povolání a o zákazu dětské práce.
3. Přístup rozvojových zemí k vnější pomoci Společenství se usnadňuje veškerými prostředky technické pomoci, které jsou považovány za vhodné.
Článek 11
Provádění nařízení
Tímto nařízením se mění a upravují příslušné části všech stávajících právních nástrojů Společenství uvedených v příloze I. Komise průběžně mění přílohy II až IV tohoto nařízení, aby byly zohledněny veškeré změny dokumentů OECD.
Článek 12
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. Ve Štrasburku dne 14. prosince 2005. Za Evropský parlament předseda J. Borrell Fontelles Za Radu předseda C. Clarke [1] Úř. věst. C 157, 28.6.2005, s. 99.
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005
ze dne 14. prosince 2005
o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, o informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o zrušení článku 9 směrnice 2004/36/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Akce Společenství v oblasti letecké dopravy by měla byt zaměřena v první řadě na zajištění vysoké úrovně ochrany cestujících před bezpečnostními riziky.
Rovněž je třeba plně brát v úvahu požadavky na ochranu spotřebitele obecně.
(2) Na seznam Společenství uvádějící letecké dopravce, kteří nesplňují bezpečnostní požadavky, by měli být v zájmu zaručení nejvyšší míry průhlednosti upozorněni cestující.
Tento seznam Společenství by se měl zakládat na společných kritériích vypracovaných na úrovni Společenství.
(3) Na letecké dopravce uvedené na seznamu Společenství by se měl vztahovat zákaz provozování letecké dopravy.
Zákazy provozování letecké dopravy uvedené na seznamu Společenství by se měly uplatňovat na území členských států, na které se vztahuje Smlouva.
(4) Letečtí dopravci, kteří nemají práva na provozování dopravy v jednom nebo více členských státech, mohou nicméně létat do Společenství a z něj, jestliže je jejich letadlo, ať už s posádkou nebo bez ní, pronajato společnostmi, které taková práva mají.
Mělo by být stanoveno uplatňování zákazu provozování letecké dopravy uvedeného na seznamu Společenství i na takové letecké dopravce, neboť tito letečtí dopravci by jinak mohli provozovat lety ve Společenství bez dodržování příslušných bezpečnostních norem.
(5) Leteckému dopravci, na kterého se vztahuje zákaz provozování letecké dopravy, by mohlo být dovoleno uplatňovat práva provozování dopravy tím, že použije letadlo pronajaté s posádkou od leteckého dopravce, na kterého se nevztahuje zákaz provozování letecké dopravy, za předpokladu, že jsou dodrženy příslušné bezpečnostní normy.
(6) Postup aktualizace seznamu Společenství by měl umožňovat rychlé přijímání rozhodnutí s cílem poskytovat cestujícím přiměřené a aktuální bezpečnostní informace a zaručit, že letečtí dopravci, kteří své bezpečnostní nedostatky napraví, jsou ze seznamu co nejdříve vymazáni.
Tyto postupy by měly současně respektovat práva leteckého dopravce na obranu a měly by se uplatňovat, aniž by byly dotčeny mezinárodní smlouvy, jichž jsou členské státy nebo Společenství smluvními stranami, zejména Chicagská úmluva o mezinárodním civilním letectví z roku 1944.
Tyto požadavky by měly být zabezpečené zejména prostřednictvím prováděcích opatření týkajících se procesních záležitostí, která přijme Komise.
(7) Pokud byl na leteckého dopravce uvalen zákaz provozování letecké dopravy, měla by být přijata vhodná opatření s cílem pomoci tomuto leteckému dopravci odstranit nedostatky, které byly důvodem k tomuto zákazu.
(8) Ve výjimečných případech by členským státům mohlo být dovoleno přijmout jednostranná opatření.
Členské státy by v naléhavých případech a v případech, kdy se potýkají s nečekaným bezpečnostním problémem, měly mít možnost okamžitě uvalit zákaz provozování letecké dopravy vztahujících se na jejich vlastní území.
Kromě toho by v případě, že Komise rozhodne nezahrnout leteckého dopravce do seznamu Společenství, členské státy měly mít také možnost uvalit nebo zachovat zákaz provozování letecké dopravy v souvislosti s bezpečnostním problémem, který v ostatních členských státech neexistuje.
Členské státy by měly tyto možnosti uplatňovat v omezené míře a brát ohled na zájmy Společenství s cílem uplatňovat v oblasti letecké bezpečnosti společný postup. Tím by neměly být dotčeny článek 8 nařízení Rady (EHS) č.
3922/91 ze dne 16. prosince 1991 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví [3] a článek 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1592/2002 ze dne 15. července 2002 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví [4].
(9) Informace o bezpečnosti leteckých dopravců by měly být zveřejňovány účinně, například prostřednictvím internetu.
(10) Aby rámec hospodářské soutěže v letecké dopravě přinášel co největší přínosy pro letecké společnosti a cestující, je důležité, aby spotřebitelé dostávali nezbytné informace tak, aby se mohli kvalifikovaně rozhodnout.
(11) Totožnost leteckého dopravce nebo dopravců, kteří let ve skutečnosti provozují, je podstatnou informací.
Spotřebitelé, kteří uzavírají smlouvu o přepravě, která může zahrnovat jak let na místo určení, tak zpáteční let, však nejsou vždy informováni o totožnosti leteckého dopravce nebo dopravců, kteří budou tento let nebo příslušné lety skutečně provozovat.
(12) Směrnice Rady 90/314/EHS ze dne 13. června 1990 o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy [5] vyžaduje určité informace, které musí mít spotřebitelé k dispozici, ale tyto informace nezahrnuje totožnost provozujícího dopravce.
(13) Nařízení Rady (EHS) č. 2299/89 ze dne 24. července 1989 o kodexu chování pro používání počítačových rezervačních systémů [6] dává spotřebitelům, kteří si rezervují let prostřednictvím počítačového rezervačního systému, právo být informovaní o totožnosti provozujícího leteckého dopravce.
Nicméně i v pravidelné letecké dopravě existují určité praktiky vlastní tomuto průmyslu, jako je pronájem letadla s posádkou nebo sdílení kódů v případech, kdy byla rezervace provedena bez počítačového rezervačního systému, při kterých letecký dopravce, který prodal let pod svým jménem, jej ve skutečnosti neprovozuje a kdy v současné době nemá cestující žádné zákonem stanovené právo být informován o totožnosti leteckého dopravce, který tuto službu skutečně poskytuje.
(14) Tyto praktiky posilují pružnost a umožňují lepší poskytování služeb cestujícím.
Kromě toho určitý počet změn na poslední chvíli, zejména z technických důvodů, je nevyhnutelný a přispívá k bezpečnosti letecké dopravy.
Tato pružnost by však měla být vyvážena ověřením, že společnosti, které let skutečně provozují, splňují bezpečnostní požadavky, a průhledností vůči spotřebitelům, aby jim byla zaručeno právo kvalifikovaného výběru.
Mezi rentabilitou leteckých dopravců a přístupem cestujících k informacím by měla být dosažena spravedlivá rovnováha.
(15) Letečtí dopravci by měli vůči cestujícím uplatňovat politiku průhlednosti v souvislosti s poskytováním informací o bezpečnosti.
Zveřejňování takových informací by mělo přispět k informovanosti cestujících o spolehlivosti leteckých dopravců z hlediska bezpečnosti.
(16) Letečtí dopravci jsou odpovědní za informování vnitrostátních úřadů pro bezpečnost letectví o bezpečnostních nedostatcích a za urychlené odstraňování těchto nedostatků. Od posádky letadla a pozemního personálu se vyžaduje, aby v případě zjištění bezpečnostních nedostatků podnikli příslušná opatření.
Bylo by v rozporu se zájmy bezpečnosti letecké dopravy, pokud by zaměstnanci měli být za takový čin postiženi, jak vyplývá z čl.
8 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/42/ES ze dne 13. června 2003 o hlášení událostí v civilním letectví [7].
(17) Vedle situací uvedených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů [8], by cestující měli mít právo na náhradu nebo v jiných určitých situacích na přesměrování v oblasti působnosti tohoto nařízení, pokud existuje dostatečně úzké propojení se Společenstvím.
(18) Vedle pravidel uvedených v tomto nařízení by se důsledky změn totožnosti provozujícího leteckého dopravce pro dodržení smlouvy o přepravě měly řídit právem členských států vztahujícím se na smlouvy a souvisejícím právem Společenství, zejména směrnicí Rady 90/314/EHS a směrnicí Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách [9].
(19) Toto nařízení je součástí legislativního postupu, jehož cílem je účinný a ucelený přístup k posílení letecké bezpečnosti ve Společenství, v němž hraje důležitou úlohu Evropská agentura pro bezpečnost letectví.
Úloha této agentury by v rámci tohoto nařízení mohla být dále posílena rozšířením jejích pravomocí, například ve vztahu k letadlům třetích zemí.
Je třeba věnovat zvláštní pozornost dalšímu zlepšování kvality a počtu bezpečnostních inspekcí letadel a jejich harmonizaci.
(20) Pokud existuje bezpečnostní riziko, které dotčený členský stát nebo členské státy uspokojivě neodstranily, měla by mít Komise možnost okamžitě přijmout prozatímní opatření.
V takovém případě by měl výbor, který je Komisi v její práci podle tohoto nařízení nápomocen, jednat poradním postupem stanoveným v článku 3 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [10].
(21) Ve všech ostatních případech by měl výbor, který je Komisi v její práci podle tohoto nařízení nápomocen, jednat regulativním postupem stanoveným v článku 5 rozhodnutí 1999/468/ES.
(22) Vzhledem k tomu, že vztah mezi tímto nařízením a článkem 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/36/ES ze dne 21. dubna 2004 o bezpečnosti letadel třetích zemí, která používají letiště Společenství [11], by jinak byl nejasný, měl by být tento článek v zájmu právní jistoty zrušen.
(23) Členské státy by měly přijmout pravidla pro sankce za porušení kapitoly III tohoto nařízení a zajistit, že tyto sankce budou uplatňovány.
Stanovené sankce, které by mohly být občanskoprávní nebo správní povahy, by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(24) Komise by měla provést rozbor uplatňování tohoto nařízení a po dostatečně dlouhé době by měla podat zprávu o účinnosti jeho ustanovení.
(25) Každý příslušný úřad pro civilní letectví ve Společenství může rozhodnout, že letečtí dopravci, včetně těch, kteří neprovozují lety na území členských států, na které se vztahuje Smlouva, mohou tento úřad požádat o to, aby podléhali pravidelným kontrolám s cílem prověřit jejich schopnost dodržování příslušných bezpečnostních norem.
(26) Toto nařízení by nemělo členským státům bránit v zavedení vnitrostátního systému udělování známek kvality leteckým dopravcům, přičemž kritéria pro jejich udělování by mohla v souladu s právními předpisy Společenství zahrnovat i jiná hlediska než minimální bezpečnostní požadavky.
(27) Dne 2. prosince 1987 byla v Londýně společným prohlášením ministrů zahraničních věcí Španělského království a Spojeného království dohodnuta opatření pro užší spolupráci při využívání letiště na Gibraltaru.
Tato opatření však dosud nevstoupila v platnost,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanoví pravidla:
a) pro vypracování a zveřejnění seznamu Společenství založeného na společných kritériích a týkajícího se leteckých dopravců, na které se z bezpečnostních důvodů vztahuje zákaz provozování letecké dopravy ve Společenství,
a
b) pro informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti leteckého dopravce, který let, jehož využívají, provozuje.
2. Má se za to, že použitím tohoto nařízení pro letiště Gibraltar nejsou dotčeny právní postoje Španělského království a Spojeného království ve sporu o svrchovanost nad územím, kde se letiště nachází.
3. Použitelnost tohoto nařízení pro letiště Gibraltar se pozastavuje, dokud nebude zaveden režim stanovený ve společném prohlášení ministrů zahraničních věcí Španělského království a Spojeného království ze dne 2. prosince 1987.
Vlády Španělska a Spojeného království budou Radu o tomto datu informovat.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "leteckým dopravcem" podnik zabývající se leteckou dopravou s platnou provozní licencí nebo obdobným dokladem;
b) "smlouvou o přepravě" smlouva o službách v letecké dopravě nebo takové služby zahrnující, včetně případů, kdy se přeprava skládá ze dvou nebo více letů provozovaných stejnými nebo rozdílnými leteckými dopravci;
c) "smluvním leteckým dopravcem" dopravce, který uzavírá smlouvu o přepravě s cestujícím, nebo jestliže smlouva zahrnuje soubor služeb, provozovatel souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy.
Za smluvního leteckého dopravce se považuje také každý prodejce letenek;
d) "prodejcem letenek" prodejce letenek, který zprostředkuje smlouvu o přepravě s cestujícím, ať už jako samostatný let nebo jako část služby pro cesty, pobyty a zájezdy, a který není leteckým dopravcem ani provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy;
e) "provozujícím leteckým dopravcem" letecký dopravce, který provádí nebo zamýšlí provést let podle smlouvy s cestujícím nebo v zastoupení jiné právnické nebo fyzické osoby, která uzavřela smlouvu s tímto cestujícím;
f) "oprávněním k provozování činnosti nebo technickým povolením" každý legislativní nebo administrativní akt členského státu, který stanoví, že letecký dopravce může provozovat letecké služby na jeho letiště a z nich, že letecký dopravce může provozovat služby v jeho leteckém prostoru nebo že letecký dopravce může vykonávat práva provozování dopravy;
g) "zákazem provozování letecké dopravy" zamítnutí, pozastavení, zrušení nebo omezení oprávnění leteckého dopravce k provozování činnosti nebo technického povolení z bezpečnostních důvodů nebo obdobná bezpečnostní opatření týkající se leteckého dopravce, který nemá práva provozování dopravy ve Společenství, ale jehož letadla by jinak mohla provozovat lety ve Společenství na základě dohody o pronájmu;
h) "souborem služeb" ty služby, které jsou definovány v čl. 2 bodě 1 směrnice 90/314/EHS;
i) "rezervací" skutečnost, že cestující má letenku nebo jiný důkaz, který udává, že rezervace byla smluvním leteckým dopravcem přijata a evidována;
j) "příslušnými bezpečnostními normami" mezinárodní bezpečnostní normy obsažené v Chicagské úmluvě a jejích dodatcích a případně i normy zahrnuté v příslušných právních předpisech Společenství.
KAPITOLA II
SEZNAM SPOLEČENSTVÍ
Článek 3
Vypracování seznamu Společenství
1. S cílem zvýšit bezpečnost leteckého provozu bude vypracován seznam leteckých dopravců, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství (dále jen "seznam Společenství").
Každý členský stát na svém území uplatňuje zákazy provozování letecké dopravy uvedené v seznamu Společenství vůči leteckým dopravcům, kteří těmto zákazům podléhají.
2. Společná kritéria pro uložení zákazu provozování letecké dopravy leteckým dopravcům, která se zakládají na příslušných bezpečnostních normách (dále jen "společná kritéria"), jsou stanovena v příloze tohoto nařízení. Komise může postupem podle čl. 15 odst. 3 přílohu změnit, zejména s cílem zohlednit vědecký a technický rozvoj.
3. Pro účely prvního vypracování seznamu Společenství sdělí členské státy do 16. února 2006 Komisi totožnost leteckých dopravců, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy na jejich území, důvody, které k přijetí těchto zákazů vedly, a další podstatné informace.
Komise o těchto zákazech provozování letecké dopravy uvědomí ostatní členské státy.
4. Do jednoho měsíce po obdržení informací od členských států rozhodne Komise na základě společných kritérií o uložení zákazu provozování letecké dopravy dotyčným leteckým dopravcům a postupem podle čl. 15 odst. 3 vypracuje seznam Společenství uvádějící letecké dopravce, kterým zákaz provozování letecké dopravy uložila.
Článek 4
Aktualizace seznamu Společenství
1. Aktualizace seznam Společenství zahrnuje:
a) uložení zákazu provozování letecké dopravy leteckému dopravci a zahrnutí tohoto leteckého dopravce do seznamu Společenství na základě společných kritérií;
b) vymazání leteckého dopravce ze seznamu Společenství, pokud byly bezpečnostní nedostatek či nedostatky, které byly důvodem zahrnutí leteckého dopravce do seznamu Společenství, odstraněny a pokud na základě společných kritérií již není jiný důvod, proč leteckého dopravce na seznamu Společenství ponechávat;
c) změnu podmínek zákazu provozování letecké dopravy, který byl leteckému dopravci zahrnutému do seznamu Společenství uložen.
2. Komise z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu rozhodne postupem podle čl. 15 odst. 3 a na základě společných kritérií o aktualizaci seznamu Společenství, jakmile je to podle odstavce 1 požadováno. Komise nejméně každé tři měsíce ověřuje, zda je třeba seznam Společenství aktualizovat.
3. Každý členský stát a Evropská agentura pro bezpečnost letectví sdělí Komisi veškeré informace, které mohou být v souvislosti s aktualizací seznamu Společenství podstatné.
Komise předá všechny podstatné informace členským státům.
Článek 5
Prozatímní opatření týkající se aktualizace seznamu Společenství
1. Pokud je zřejmé, že pokračování provozování letů leteckým dopravcem ve Společenství bude pravděpodobně znamenat vážné bezpečnostní riziko a že toto riziko nebylo naléhavými opatřeními přijatými dotčeným členským státem nebo státy v souladu s čl. 6 odst. 1 uspokojivě odstraněno, může Komise postupem podle čl. 15 odst. 2 prozatímně přijmout opatření uvedená v čl. 4 odst. 1 písm. a) a c).
2. Co nejdříve, nejvýše však do deseti pracovních dnů, předloží Komise věc výboru uvedenému v čl. 15 odst. 1 a postupem podle čl. 15 odst. 3 rozhodne o potvrzení, změně, zrušení nebo rozšíření opatření, které přijala na základě odstavce 1 tohoto článku.
Článek 6
Výjimečná opatření
1. Toto nařízení nebrání v naléhavých případech členskému státu v tom, aby při řešení nepředvídatelného bezpečnostního problému uložil okamžitý zákaz provozování letecké dopravy na jeho území, s přihlédnutím ke společným kritériím.
2. Rozhodnutí Komise nezahrnout leteckého dopravce do seznamu Společenství postupem podle čl. 3 odst. 4 nebo čl. 4 odst. 2 nebrání členskému státu v uložení nebo prodloužení zákazu provozování letecké dopravy dotyčnému leteckému dopravci s ohledem na bezpečnostní problém, který postihuje konkrétně tento členský stát.
3. V situacích uvedených v odstavcích 1 a 2 dotyčný členský stát okamžitě uvědomí Komisi, která uvědomí ostatní členské státy. V situaci uvedené v odstavci 1 podá dotyčný členský stát bez prodlení Komisi žádost o aktualizaci seznamu Společenství v souladu s čl. 4 odst. 2.
Článek 7
Právo na obranu
Komise zajistí, aby byla při přijímání rozhodnutí podle čl. 3 odst. 4, čl. 4 odst. 2 a článku 5 dotčenému leteckému dopravci poskytnuta možnost slyšení, přičemž se v některých případech zohlední nutnost naléhavého postupu.
Článek 8
Prováděcí opatření
1. Postupem podle v čl. 15 odst. 3 Komise v případě potřeby přijme prováděcí opatření s cílem stanovit podrobná pravidla k postupům uvedeným v této kapitole.
2. Komise při rozhodování o těchto opatřeních náležitě přihlíží k potřebě, aby rozhodnutí byla při aktualizaci seznamu Společenství přijímána rychle, a podle potřeby umožní využít naléhavý postup.
Článek 9
Zveřejnění
1. Seznam Společenství a jeho případné změny se ihned zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Komise a členské státy přijmou nezbytná opatření ke zpřístupnění co nejaktuálnějšího seznamu Společenství veřejnosti, zejména prostřednictvím internetu.
3. Smluvní letečtí dopravci, vnitrostátní úřady civilního letectví, Evropská agentura pro bezpečnost letectví a letiště na území členských států zpřístupní seznam Společenství cestujícím prostřednictvím svých internetových stránek a popřípadě ve svých prostorách.
KAPITOLA III
INFORMACE CESTUJÍCÍM
Článek 10
Oblast působnosti
1. Tato kapitola se vztahuje na leteckou přepravu cestujících, je-li let součástí smlouvy o přepravě, tato přeprava byla započata ve Společenství a
a) místem odletu je letiště na území členského státu, na něž se vztahuje Smlouva,
nebo
b) místem odletu je letiště ve třetí zemi a místem příletu je letiště na území státu, na něž se vztahuje Smlouva,
nebo
c) místem odletu je letiště ve třetí zemi a místem příletu je jiné letiště ve třetí zemi.
2. Tato kapitola se použije bez ohledu na to, zda je let pravidelný nebo nepravidelný, a bez ohledu na to, zda je let součástí souboru služeb nebo není.
3. Tato kapitola se nedotýká práv cestujících podle směrnice 90/314/EHS a nařízení (EHS) č. 2299/89.
Článek 11
Informování o totožnosti provozujícího leteckého dopravce
1. Při provedení rezervace informuje smluvní letecký dopravce cestujícího o totožnosti provozujícího leteckého dopravce nebo dopravců, a to bez ohledu na způsob provedení rezervace.
2. Pokud není totožnost provozujícího leteckého dopravce v době rezervace dosud známa, smluvní letecký dopravce zajistí, že cestující je informován o jménu či jménech leteckého dopravce či dopravců, kteří budou příslušný let nebo lety pravděpodobně provozovat.
Smluvní letecký dopravce v takovém případě zajistí, že cestující je o totožnosti provozujícího leteckého dopravce či dopravců informován, jakmile je jeho totožnost určena.
3. Pokud dojde ke změně provozujícího leteckého dopravce či dopravců po provedení rezervace, přijme smluvní letecký dopravce bez ohledu na důvod změny okamžitě veškerá nezbytná opatření, aby byl cestující o změně informován co nejdříve.
Cestující musí být v každém případě informováni při odbavení nebo v případě, že pro navazující let není odbavení vyžadováno, při nástupu na palubu.
4. Letecký dopravce nebo provozovatel souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy zajistí, aby byl dotyčný smluvní letecký dopravce informován o totožnosti provozujícího leteckého dopravce či dopravců, jakmile je známa, zejména v případě změny této totožnosti.
5. Pokud prodejce letenek není o totožnosti provozujícího leteckého dopravce informován, neodpovídá za nesplnění povinností stanovených v tomto článku.
6. Povinnost smluvního leteckého dopravce informovat cestující o totožnosti provozujícího leteckého dopravce či dopravců je vymezena ve všeobecných prodejních podmínkách, které se vztahují na smlouvu o přepravě.
Článek 12
Právo na náhradu nebo přesměrování
1. Tímto nařízením není dotčeno právo na náhradu nebo přesměrování podle nařízení (ES) č. 261/2004.
2. V případech, kdy se nařízení (ES) č. 261/2004 nepoužije a
a) provozující letecký dopravce oznámený cestujícímu byl zapsán na seznam Společenství a podléhá zákazu provozování letecké dopravy, který vedl ke zrušení daného letu nebo který by k tomuto zrušení vedl, kdyby byl daný let provozován ve Společenství,
nebo
b) provozující letecký dopravce oznámený cestujícímu byl nahrazen jiným provozujícím leteckým dopravcem, který byl zapsán na seznam Společenství a podléhá zákazu provozování letecké dopravy, který vedl ke zrušení daného letu nebo který by k tomuto zrušení vedl, kdyby byl daný let provozován ve Společenství,
musí smluvní letecký dopravce, který je stranou smlouvy o přepravě, cestujícímu poskytnout právo na náhradu nebo přesměrování podle článku 8 nařízení (ES) č. 261/2004, jestliže se cestující v případě, kdy let nebyl zrušen, rozhodne tímto spojem neletět.
3. Odstavec 2 se použije, aniž je dotčen článek 13 nařízení (ES) č. 261/2004.
Článek 13
Sankce
Členské státy zajistí dodržování pravidel stanovených v této kapitole a stanoví sankce za nedodržení těchto pravidel.
Sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 14
Informace a změna
Do 16. ledna 2009 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
K této zprávě v případě potřeby přiloží návrhy na změnu tohoto nařízení.
Článek 15
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor uvedený v článku 12 nařízení (EHS) č. 3922/91 (dále jen "výbor").
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
4. Komise může s výborem konzultovat jakoukoli jinou záležitost týkající se provádění tohoto nařízení.
5. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 16
Zrušení
Zrušuje se článek 9 směrnice 2004/36/ES.
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Články 10, 11 a 12 se použijí ode dne 16. července 2006 a článek 13 se použije ode dne 16. ledna 2007.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. Ve Štrasburku dne 14. prosince 2005. Za Evropský parlament předseda J. Borrell Fontelles Za Radu předseda C. Clarke
Nařízení Rady (ES) č. 2112/2005
ze dne 21. listopadu 2005
o přístupu k vnější pomoci Společenství
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 181a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Obvyklá praxe vázání pomoci, která přímo či nepřímo podmiňuje poskytnutí pomoci jejím využitím na nákup zboží a služeb v zemi poskytovatele pomoci, snižuje účinnost pomoci a není v souladu s politikou podpory rozvoje chudých zemí.
Uvolnění podmínek při poskytování pomoci není cílem samo o sobě, ale mělo by sloužit jako nástroj ke stimulaci dalších prvků v boji s chudobou, jakými jsou vlastnictví, regionální integrace a budování kapacit, se zaměřením na posilování místních a regionálních dodavatelů zboží a služeb v rozvojových zemích.
(2) Výbor pro rozvojovou pomoc (DAC) Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) přijal v březnu 2001 "Doporučení o uvolnění podmínek při poskytování oficiální rozvojové pomoci nejméně rozvinutým zemím" [2].
Členské státy přijaly zmíněné doporučení a Komise uznala podstatu tohoto doporučení za vodítko pro poskytování pomoci Společenství.
(3) Rada ve složení pro obecné záležitosti, která zasedala souběžně s Evropskou radou v Barceloně, dne 14. března 2002 v rámci přípravy na Mezinárodní konferenci o financování rozvoje svolanou do Monterrey na 18.– 22. března 2002 rozhodla, že Evropská unie bude "provádět doporučení DAC o uvolnění podmínek při poskytování pomoci nejméně rozvinutým zemím a nadále jednat o dalším uvolňování podmínek při poskytování bilaterální pomoci.
EU také zváží kroky k dalšímu uvolnění podmínek při poskytování pomoci Společenství, a to při zachování stávajícího systému cenových preferencí v rámci EU - AKT".
(4) Dne 18. listopadu 2002 přijala Komise sdělení Radě a Evropskému parlamentu nazvané "Uvolňování podmínek: zvýšení účinnosti pomoci".
Sdělení uvádělo názory Komise na tuto otázku a na možnosti provádění výše uvedeného závazku z Barcelony v rámci systému pomoci EU.
(5) Ve svých závěrech o uvolnění podmínek při poskytování pomoci ze dne 20. května 2003 Rada podtrhla potřebu dalšího uvolňování podmínek při poskytování pomoci Společenství.
Souhlasila s postupy uvedenými ve zmíněném sdělení a rozhodla o navrhovaných možnostech.
(6) Dne 4. září 2003 přijal Evropský parlament usnesení o výše uvedeném sdělení Komise [3], v němž vzal na vědomí potřebu dalšího uvolňování podmínek při poskytování pomoci Společenství.
Podpořil postupy obsažené v uvedeném sdělení a souhlasil s navrhovanými možnostmi.
Zdůraznil potřebu dalšího jednání zaměřeného na další uvolňování podmínek při poskytování pomoci na základě dalších studií a podložených návrhů a výslovně vyzval k "jasnému upřednostňování místní a regionální spolupráce při preferenci – v sestupném pořadí – dodavatelů z přijímající země, ze sousedních rozvojových zemí a z ostatních rozvojových zemí", aby se posílilo úsilí přijímajících zemí o zlepšení vlastní produkce na státní, regionální, místní a rodinné úrovni, jakož i činnosti zaměřené na zlepšení dostupnosti a přístupnosti potravin a základních služeb pro veřejnost v souladu s místními zvyklostmi a systémy výroby a obchodu.
(7) Pro stanovení přístupu k vnější pomoci Společenství je nutné se zaměřit na některé prvky.
Pravidla způsobilosti, kterými se řídí přístup osob, jsou stanovena v článku 3.
Pravidla pro zapojování odborníků a pravidla původu dodávek a materiálů zakoupených způsobilými osobami jsou stanovena v článcích 4 a 5.
Definice a způsoby provádění reciprocity jsou uvedeny v článku 6.
Výjimky a jejich provádění jsou upraveny v článku 7.
Zvláštní ustanovení o operacích financovaných prostřednictvím mezinárodních či regionálních organizací nebo spolufinancovaných se třetí zemí jsou stanovena v článku 8.
Zvláštní ustanovení o humanitární pomoci jsou stanovena v článku 9.
(8) Přístup k vnější pomoci Společenství je vymezen v základních aktech upravujících tuto pomoc, ve spojení s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [4] (dále jen "finanční nařízení").
Změny provedené tímto nařízením v přístupu k pomoci Společenství vyžadují změny všech uvedených nástrojů.
Veškeré úpravy dotčených základních aktů jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
(9) Při zadávání zakázek v rámci některého nástroje Společenství bude brán zvláštní zřetel na dodržování mezinárodně dohodnutých základních pracovních norem Mezinárodní organizace práce (MOP), např. úmluv o svobodě sdružování a kolektivním vyjednávání, o odstranění nucené a povinné práce, o odstranění diskriminace v zaměstnání a povolání a o zákazu dětské práce.
(10) Při zadávání zakázek v rámci některého nástroje Společenství bude brán zvláštní zřetel na dodržování těchto mezinárodně dohodnutých úmluv na ochranu životního prostředí: Úmluva o biologické rozmanitosti z roku 1992, Kartagenský protokol o biologické bezpečnosti z roku 2000 a Kjótský protokol k Rámcové úmluvě OSN o změnách klimatu z roku 1997,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla pro přístup dotčených stran k nástrojům vnější pomoci Společenství, které jsou financovány ze souhrnného rozpočtu Evropské unie a uvedeny v příloze I.
Článek 2
Definice
Pro výklad pojmů používaných v tomto nařízení se odkazuje na finanční nařízení a na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [5].
Článek 3
Pravidla způsobilosti
1. Účast na zadávání veřejných zakázek nebo poskytování grantů financovaných v rámci některého nástroje Společenství je otevřena všem právnickým osobám, které jsou usazeny v členském státu Evropského společenství, v oficiální kandidátské zemi uznané Evropským společenstvím nebo v členském státu Evropského hospodářského prostoru.
2. Účast na zadávání veřejných zakázek nebo poskytování grantů financovaných v rámci některého nástroje Společenství s tematickou oblastí působnosti, uvedeného v příloze I části A, je otevřena všem právnickým osobám, které jsou usazeny v rozvojové zemi uvedené na seznamu Výboru pro rozvojovou pomoc OECD v příloze II, a dále právnickým osobám již způsobilým na základě příslušného nástroje.
3. Účast na zadávání veřejných zakázek nebo poskytování grantů financovaných v rámci některého nástroje Společenství se zeměpisnou oblastí působnosti, uvedeného v příloze I části B, je otevřena všem právnickým osobám usazeným v rozvojové zemi uvedené na seznamu Výboru pro rozvojovou pomoc OECD v příloze II, které jsou výslovně uvedené jako způsobilé, a dále právnickým osobám již uvedeným jako způsobilé na základě příslušného nástroje.
4. Účast na zadávání veřejných zakázek nebo poskytování grantů financovaných v rámci některého nástroje Společenství je otevřena všem právnickým osobám, které jsou usazeny v jiné zemi než uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 tohoto článku, pokud byl podle článku 6 ustaven reciproční přístup k jejich vnější pomoci.
5. Účast na zadávání veřejných zakázek nebo poskytování grantů financovaných v rámci některého nástroje Společenství je otevřena mezinárodním organizacím.
6. Výše uvedenými ustanoveními není dotčena účast kategorií organizací způsobilých k zadání jakékoli zakázky ani jimi není dotřena výjimka uvedená v čl. 114 odst. 1 finančního nařízení.
Článek 4
Odborníci
Odborníci najatí uchazeči vymezenými v článcích 3 a 8 mohou být státními příslušníky kterékoli země.
Tímto článkem nejsou dotčeny kvalitativní a finanční požadavky stanovené v pravidlech Společenství pro zadávání veřejných zakázek.
Článek 5
Pravidla původu
Všechny dodávky a materiály zakoupené podle smlouvy financované v rámci některého nástroje Společenství musejí pocházet ze Společenství nebo ze způsobilé země vymezené v článcích 3 a 7.
Pro účely tohoto nařízení je "původ" definován v příslušných právních předpisech Společenství o pravidlech původu pro celní účely.
Článek 6
Reciprocita s třetími zeměmi
1. Reciproční přístup k vnější pomoci Společenství se poskytuje zemi spadající do oblasti působnosti čl. 3 odst. 4, přiznává-li tato země za stejných podmínek způsobilost členským státům a dotyčné přijímající zemi.
2. Poskytnutí recipročního přístupu k vnější pomoci Společenství je založeno na srovnání mezi EU a jinými dárci a uskutečňuje se na odvětvové úrovni podle kategorií Výboru pro rozvojovou pomoc OECD nebo na úrovni země, ať již je dotyčná země dárcovskou či přijímající zemí.
Rozhodnutí o poskytnutí takové reciprocity dárcovské zemi je založeno na průhlednosti, konzistentnosti a proporcionalitě pomoci poskytované tímto dárcem, včetně její kvalitativní a množstevní povahy.
3. Reciproční přístup k vnější pomoci Společenství se stanoví na základě zvláštního rozhodnutí týkajícího se dané země nebo dané regionální skupiny zemí.
Toto rozhodnutí se přijímá v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [6] podle postupů a pravidel příslušného výboru týkajících se daného aktu.
Právo Evropského parlamentu na pravidelné informace, jak je stanoví čl. 7 odst.
3 uvedeného rozhodnutí, je plně respektováno. Takové rozhodnutí platí nejméně po dobu jednoho roku.
4. Reciproční přístup k vnější pomoci Společenství v nejméně rozvinutých zemích uvedených v příloze II se automaticky poskytuje třetím zemím uvedeným v příloze III.
5. S přijímajícími zeměmi se vedou konzultace jako součást postupu popsaného v odstavcích 1, 2 a 3.
Článek 7
Výjimky z pravidel způsobilosti a původu
1. V řádně odůvodněných výjimečných případech může Komise rozšířit způsobilost na právnické osoby ze země, která není způsobilá podle článku 3.
2. V řádně odůvodněných výjimečných případech může Komise povolit nákup dodávek a materiálů pocházejících ze země, která není způsobilá podle článku 3.
3. Výjimky stanovené v odstavcích 1 a 2 lze odůvodnit nedostupností zboží a služeb na trzích dotčených zemí, krajní nouzí nebo v případě, že by pravidla způsobilosti znemožňovala či nadměrně komplikovala uskutečnění projektu, programu nebo akce.
Článek 8
Operace zapojující mezinárodní organizace nebo spolufinancování
1. Pokud se financování Společenství vztahuje na operaci uskutečňovanou prostřednictvím mezinárodní organizace, je účast na příslušných postupech pro zadávání zakázek otevřena všem právnickým osobám způsobilým podle článku 3, jakož i všem právnickým osobám způsobilým podle pravidel dané organizace, přičemž se dbá na zaručení rovného zacházení se všemi dárci.
Stejná pravidla se vztahují na dodávky, materiál a odborníky.
2. Pokud se financování Společenství vztahuje na operaci spolufinancovanou se třetí zemí, s výhradou reciprocity stanovenou v článku 6, s regionální organizací nebo s členským státem, je účast na příslušných postupech pro zadávání zakázek otevřena všem právnickým osobám způsobilým podle článku 3, jakož i všem právnickým osobám způsobilým podle předpisů takové třetí země, regionální organizace nebo členského státu.
Stejná pravidla se vztahují na dodávky, materiál a odborníky.
3. Pokud jde o operace potravinové pomoci, je použitelnost tohoto článku omezena na naléhavé operace.
Článek 9
Humanitární pomoc a nevládní organizace
1. Pro účely humanitární pomoci ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 1257/96 ze dne 20. června 1996 o humanitární pomoci [7] a pro účely pomoci směřované přímo prostřednictvím nevládních organizací ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 1658/98 ze dne 17. července 1998 o společném financování akcí na pomoc rozvojovým zemím s evropskými nevládními organizacemi [8] se článek 3 nepoužije na kritéria způsobilosti stanovená pro výběr příjemců grantu.
2. Příjemci těchto grantů dodržují pravidla stanovená v tomto nařízení, pokud provádění humanitární akce a pomoci směřované přímo prostřednictvím nevládních organizací ve smyslu nařízení (ES) č. 1658/98 vyžaduje zadávání veřejných zakázek.
Článek 10
Dodržování základních zásad a posilování místních trhů
1. K urychlení vymýcení chudoby prostřednictvím posilování místních kapacit, trhů a nákupů je brán zvláštní zřetel na zadávání místních a regionálních zakázek v partnerských zemích.
2. Účastníci řízení, kterým byly zadány zakázky, dodržují mezinárodně dohodnuté základní pracovní normy, např. základní pracovní normy MOP, úmluvy o svobodě sdružování a kolektivním vyjednávání, o odstranění nucené a povinné práce, o odstranění diskriminace v zaměstnání a povolání a o zákazu dětské práce.
3. Přístup rozvojových zemí k vnější pomoci Společenství se usnadňuje veškerými prostředky technické pomoci, které jsou považovány za vhodné.
Článek 11
Provádění nařízení
Tímto nařízením se mění a upravují příslušné části všech stávajících právních nástrojů Společenství uvedených v příloze I. Komise průběžně mění přílohy II až IV tohoto nařízení, aby byly zohledněny veškeré změny dokumentů OECD.
Článek 12
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 2114/2005
ze dne 13. prosince 2005
o provádění dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Korejskou republikou podle článků XXIV.6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
Rada rozhodnutím 2005/929/ES ze dne 13. prosince 2005 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Korejskou republikou podle článků XXIV.6 a XXVIII GATT 1994 [1] schválila uvedenou dohodu jménem Společenství s cílem uzavřít jednání zahájená v souladu s článkem XXIV.6 GATT 1994,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Celní sazby uvedené v příloze se uplatňují po dobu v této příloze stanovenou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 2115/2005
ze dne 20. prosince 2005,
kterým se stanoví plán obnovy platýse černého v rámci Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle nařízení Rady (EHS) č. 3179/78 ze dne 28. prosince 1978 o uzavření úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku Evropským hospodářským společenstvím [2] byla uvedená úmluva (dále jen "úmluva NAFO") schválena Společenstvím.
(2) Úmluva NAFO stanoví vhodný rámec pro multilaterální spolupráci na racionálním zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti vymezené úmluvou.
(3) Na svém zasedání v červnu 2003 oznámila vědecká rada NAFO, že populace platýse černého rychle klesá a doporučila prudké snížení úrovně celkových přípustných odlovů (TAC).
(4) Na svém 25. výročním zasedání ve dnech 15. až 19. září 2003 přijala Organizace pro rybolov v severovýchodním Atlantiku (NAFO) patnáctiletý plán obnovy platýse černého v podoblasti NAFO 2 a divizích 3KLMNO (dále jen "plán obnovy NAFO").
Plán obnovy NAFO sleduje stejné cíle jako plány obnovy stanovené v článku 5 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [3].
(5) Pro obnovu populace tento plán obnovy NAFO stanoví snížení úrovně TAC až do roku 2007 a dodatečná opatření, kterými se zajistí účinnost uvedeného plánu.
(6) Do přijetí nařízení Rady, kterým se zavádějí víceletá opatření pro obnovu populací platýse černého, byl plán obnovy NAFO Radou prozatímně proveden v nařízeních (ES) č. 2287/2003 [4] a (ES) č. 27/2005 [5], kterými se pro roky 2004 a 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů.
(7) Z tohoto důvodu je nezbytné trvale provést plán obnovy NAFO prostřednictvím plánu obnovy stanoveného v článku 5 nařízení (ES) č. 2371/2002.
V této souvislosti je třeba stanovit postup pro předávání seznamu plavidel, kterým bylo vydáno zvláštní povolení k rybolovu podle nařízení Rady (ES) č. 1627/94 ze dne 27. června 1994, kterým se stanoví obecná ustanovení týkající se zvláštních povolení k rybolovu [6].
(8) Pro splnění kontrolních opatření plánu obnovy NAFO je třeba uložit ohlašovací povinnost velitelům plavidel Společenství i povinnost členských států rozdělit jejich kvótu mezi jejich oprávněná plavidla.
(9) Další kontrolní opatření jsou požadována pro zajištění efektivního provádění na úrovni Společenství a pro zajištění soudržnosti s plány obnovy, které byly přijaty Radou v jiných oblastech.
Daná opatření by měla zahrnovat povinnost předem oznamovat vplutí do přístavu určeného členskými státy a omezování povolené odchylky v odhadu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví obecná pravidla a podmínky pro uplatňování plánu obnovy populace platýse černého Společenstvím v podoblasti NAFO 2 a divizích 3KLMNO.
Cílem tohoto plánu obnovy je získat pěti a víceletou využitelnou biomasu na průměrné úrovni 140000 tun, umožňující stabilní dlouhodobé odlovy v rámci rybolovu platýse černého.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "podoblastí NAFO 2" geografická oblast definovaná v příloze III odst. 3 písm. a) úmluvy NAFO;
2. "divizí 3KLMNO" geografická oblast definovaná v příloze III odst. 4 písm. b) úmluvy NAFO.
Článek 3
Celkové přípustné odlovy (TAC)
Pro populaci platýse černého v podoblasti NAFO 2 a divizích 3KLMNO se stanoví tyto TAC:
- 18500 tun v roce 2006 a
- 16000 tun v roce 2007.
Pokud se však v rámci NAFO dohodly nové úrovně TAC, upraví Rada kvalifikovanou většinou na základě návrhu Komise odpovídajícím způsobem TAC stanovené v prvním pododstavci.
Článek 4
Zákaz týkající se platýse černého
Rybářským plavidlům Společenství se zakazuje lovit platýse černého v podoblasti NAFO 2 a divizích 3KLMNO a uchovávat na palubě, překládat a vykládat platýse černého uloveného v této oblasti, pokud nenesou zvláštní povolení k rybolovu vydané členským státem vlajky.
Článek 5
Zvláštní povolení k rybolovu platýse černého
Každý členský stát zajistí, aby byla plavidla, jimž byla vydána zvláštní povolení k rybolovu uvedená v článku 4, zapsána do seznamu, který obsahuje jméno a CFR (Community Fleet Register number) těchto plavidel, jak je definováno v příloze I nařízení Komise (ES) č. 26/2004 ze dne 30. prosince 2003 o rejstříku rybářského loďstva Společenství [7].
Členské státy vydají zvláštní povolení k rybolovu pouze tehdy, pokud je plavidlo zapsáno v rejstříku plavidel NAFO.
2. Každý členský stát zašle Komisi seznam uvedený v odstavci 1 a všechny následné změny seznamu v podobě snímatelné počítačem.
3. Změny seznamu uvedeného v odstavci 1 se zašlou Komisi nejméně pět dnů přede dnem, kdy plavidlo, které je nově zapsáno do uvedeného seznamu, vpluje do podoblasti NAFO 2 a divizí 3KLMNO.
Komise bezodkladně informuje o změnách sekretariát NAFO.
4. Každý členský stát rozdělí svou kvótu pro platýse černého mezi svá plavidla zapsaná do seznamu uvedeného v odstavci 1.
Členské státy informují Komisi o rozdělení kvót nejpozději do 15. ledna každého roku.
Článek 6
Zprávy
1. Velitelé plavidel uvedených v čl. 5 odst. 1 předají členským státům vlajky tyto zprávy:
a) množství platýse černého uchovávaná na palubě při vplutí plavidla Společenství do podoblasti NAFO 2 a do divizí 3KLMNO.
Tato zpráva se předá nejdříve 12 hodin a nejpozději 6 hodin před vplutím každého plavidla do těchto oblastí;
b) týdenní úlovky platýse černého.
Tato zpráva se zašle poprvé nejpozději na konci sedmého dne po vplutí plavidla do podoblasti NAFO 2 a do divizí 3KLMNO, nebo trvá-li výjezd déle než sedm dní, nejpozději v pondělí u úlovků, které byly odloveny v podoblasti NAFO 2 a v divizích 3KLMNO během předcházejícího týdne, jenž končí v neděli o půlnoci;
c) množství platýse černého uchovávaná na palubě při vyplutí plavidla Společenství z podoblasti NAFO 2 a divizí 3KLMNO.
Tato zpráva, v níž je uveden počet dnů rybolovu a celkové odlovy v uvedené oblasti, se předá nejdříve 12 hodin a nejpozději 6 hodin před každým vyplutím plavidla z těchto oblastí;
d) množství platýse černého, která byla naložena a vyložena při každé překládce provedené během pobytu plavidla v podoblasti NAFO 2 a v divizích 3KLMNO.
Tyto zprávy se předají nejpozději do 24 hodin po ukončení překládky.
2. Po obdržení zpráv uvedených v odst. 1 písm. a), c) a d) je členské státy předají Komisi.
3. Pokud odlovy platýse černého oznámené v souladu s odstavcem 2 vyčerpají odhadem 70 % kvót přidělených členským státům, podávají velitelé plavidel zprávy uvedené v odst. 1 písm. b) každé tři dny.
Článek 7
Povolená odchylka v odhadu množství ohlášených v deníku
Odchylně od čl. 5 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 2807/83 ze dne 22. září 1983, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro zaznamenávání údajů o úlovcích ryb členských států [8], a čl. 9 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 2868/88 ze dne 16. září 1988, kterým se stanoví prováděcí pravidla k mezinárodnímu společnému inspekčnímu programu přijatému Organizací pro rybolov v severozápadním Atlantiku [9], je povolená odchylka v odhadu množství platýse černého uloveného v podoblasti NAFO 2 a v divizích 3KLMNO v kilogramech 8 %.
Článek 8
Určené přístavy
1. Vykládka množství platýse černého uloveného v podoblasti NAFO 2 a v divizích 3KLMNO z plavidel uvedených v čl. 5 odst. 1 kdekoliv mimo přístavy určené smluvními stranami NAFO se zakazuje. Vykládka platýse černého v přístavech zemí jiných než smluvních stran se zakazuje.
2. Členské státy určí přístavy, v nichž lze provádět vykládku platýse černého, a určí související inspekční a sledovací postupy včetně podmínek zaznamenávání a sdělování množství platýse černého, která byla v jednotlivých případech vyložena.
3. Členské státy předají Komisi nejpozději do 15. ledna každého roku seznam určených přístavů a do 31. ledna související inspekční a sledovací postupy uvedené v odstavci 2. Komise předá tyto informace bezodkladně sekretariátu NAFO.
4. Komise předá bezodkladně všem členským státům seznam určených přístavů uvedených v odstavci 2 a přístavů určených jinými smluvními stranami NAFO.
Článek 9
Oznámení předem
Alespoň 72 hodin před odhadovaným připlutím do přístavu poskytnou velitelé rybářských plavidel uvedených v čl. 5 odst. 1 nebo jejich zástupci před vplutím do určeného přístavu příslušným orgánů členských států, jejichž přístavy mají v úmyslu použít, tyto informace:
1. čas připlutí do určeného přístavu;
2. kopii zvláštního povolení k rybolovu uvedeného v článku 4;
3. množství platýse černého uchovávaného na palubě v kilogramech živé váhy,
4. oblast nebo oblasti v oblasti NAFO, kde byly úlovky odloveny.
Článek 10
Přístavní inspekce
1. Členské státy zajistí, aby všechna plavidla uvedená v čl. 5 odst. 1, která za účelem vykládky nebo překládky platýse černého uloveného v podoblasti NAFO 2 a divizích 3KLMNO vplují do určeného přístavu, byla podrobena přístavní inspekci v souladu s režimem přístavních inspekcí NAFO.
2. Je zakázáno vykládat nebo překládat úlovky z plavidel uvedených v odstavci 1, dokud nejsou přítomni inspektoři.
3. Všechna vyložená množství se před přepravou do chladírenského skladu nebo do jiného místa určení zváží podle jednotlivých druhů.
4. Členské státy předají související zprávu o přístavní inspekci sekretariátu NAFO a v kopii také Komisi, a to do čtrnácti pracovních dnů ode dne, kdy byla inspekce ukončena.
Článek 11
Zákaz vykládky a překládky vztahující se na plavidla zemí jiných než smluvních stran
Vykládky a překládky platýse černého z plavidel zemí jiných než smluvních stran, která provozovala rybolovné činnosti v oblasti upravené předpisy NAFO, se zakazují.
Článek 12
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 2117/2005
ze dne 21. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 384/96 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením (ES) č. 384/96 [1] přijala Rada společná pravidla ochrany před dumpingovým dovozem výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství.
(2) Se zřetelem k velmi významnému pokroku, který Ukrajina učinila v zavádění podmínek tržního hospodářství a jenž byl uznán v závěrech vrcholné schůzky mezi Ukrajinou a Evropskou unií dne 1. prosince 2005, je vhodné, aby se umožnilo určování běžné hodnoty pro ukrajinské vývozce a výrobce v souladu s ustanoveními čl. 2 odst. 1 až 6 nařízení (ES) č. 384/96,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V nařízení (ES) č. 384/96 se v čl. 2 odst. 7 písm. b) první větě zrušuje slovo "Ukrajiny".
Článek 2
Toto nařízení se použije na všechna šetření zahájená podle nařízení (ES) č. 384/96 po dni vstupu tohoto nařízení v platnost buď na základě žádosti o zahájení předložené po tomto dni, nebo z podnětu Komise.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým den po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2118/2005
ze dne 22. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2119/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 3175/94, kterým se stanoví prováděcí pravidla ke zvláštnímu režimu dodávek produktů z obilovin a sušeného krmiva na menší ostrovy v Egejském moři a předběžný odhad dodávek
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2019/93 ze dne 19. července 1993, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro menší ostrovy v Egejském moři týkající se některých zemědělských produktů [1], a zejména na čl. 3a odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 2958/93 [2] stanovilo prováděcí pravidla k nařízení (ESH) č. 2019/93, pokud jde o zvláštní režim zásobování menších ostrovů v Egejském moři některými zemědělskými produkty, a podle článku 3 nařízení (EHS) č. 2019/93 výši podpor tohoto zásobování.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 3175/94 [3] stanoví předběžný odhad dodávek produktů z obilovin a sušeného krmiva podle článku 2 nařízení (EHS) č. 2019/93.
(3) Je proto třeba stanovit předběžny odhad pro rok 2006.
(4) Nařízení (ES) č. 3175/94 by proto mělo být změněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem všech řídících výborů pro dotčené produkty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 3175/94 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2120/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 638/2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 a k rozhodnutí Rady 2001/822/ES, pokud jde o dovozní režim pro rýži pocházející ze států africké, karibské a tichomořské oblasti (státy AKT) a ze zámořských zemí a území
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 13 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002, kterým se stanoví režim použitelný pro zemědělské produkty a zboží vzniklé zpracováním zemědělských produktů pocházejících z afrických, karibských a tichomořských zemí (země AKT) [2], a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství ("rozhodnutí o přidružení zámoří") [3], a zejména na čl. 6 odst. 5 sedmý pododstavec přílohy III uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 2286/2002 provádí režim dovozu ze států AKT, který vznikl na základě Dohody o partnerství mezi státy AKT a Evropským společenstvím podepsané v Cotonou dne 23. června 2000.
(2) Rozhodnutí 2001/822/ES stanoví, že kumulace původu ze států AKT/zámořských zemí a území ve smyslu čl. 6 odst. 1 a 5 přílohy III uvedeného rozhodnutí je povolena pro celkové roční množství 160000 tun ekvivalentu loupané rýže pro produkty kódu KN 1006.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 638/2003 [4] stanoví vydávání dovozních licencí v intervalech, které umožní vyvážené řízení trhu.
Tohoto cíle není plně dosaženo za současných podmínek, kdy řízení bere ohled na období sklizně v dotčených producentských zemích AKT a ZZÚ.
Aby došlo k nápravě této situace a aby bylo lépe upraveno vydávání licencí podle období sklizně v příslušných zemích AKT a ZZÚ, je třeba o měsíc odsunout tranši, se kterou se v současné době počítá na měsíc leden, a podle toho změnit nařízení (ES) č. 638/2003.
(4) Za tím účelem, aby se zajistilo optimální řízení dotčených celních kvót, by se mělo toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2006.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 638/2003 se mění takto:
a) v čl. 3 odst. 1 se slovo "leden" nahrazuje slovem "únor";
b) v čl. 5 odst. 1 se slovo "leden" nahrazuje slovem "únor";
c) v článku 10 se odstavec 1 mění takto:
i) v písmeni a) se slovo "leden" nahrazuje slovem "únor",
ii) v písmeni b) se slovo "leden" nahrazuje slovem "únor".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2121/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2255/2004, pokud jde o dobu jeho použití
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 11 první pododstavec, druhou odrážku, druhou větu uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V případě rozlišení vývozní náhrady v odvětví cukru se nařízením Komise (ES) č. 2255/2004 ze dne 27. prosince 2004 o důkazu splnění celních formalit při dovozu cukru do třetí země podle článku 16 nařízení (ES) č. 800/1999 [2] stanoví zjednodušení důkazu o splnění celních formalit až do 31. prosince 2005.
(2) Vzhledem k tomu, že správní potíže, kvůli nimž byla stanovena tato odchylka, a jejich dopad na trh přetrvávají, je třeba prodloužit použití uvedeného nařízení o jeden rok.
(3) Nařízení (ES) č. 2255/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 2 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 2255/2004 se datum " 31. prosince 2005" nahrazuje datem " 31. prosince 2006".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2122/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se stanoví dodatečná částka, která má být vyplacena za citrusové plody na Kypru podle nařízení (ES) č. 634/2004
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 634/2004 ze dne 5. dubna 2004, kterým se stanoví přechodná prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2202/96 a nařízení (ES) č. 2111/2003 z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii [1], a zejména na článek 2,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Množství citronů, grapefruitů a pomel a pomerančů, která byla oznámena členskými státy a na která se vztahují žádosti o podporu pro hospodářský rok 2004/05 podle čl. 39 odst. 1 písm. c) nařízení Komise (ES) č. 2111/2003 ze dne 1. prosince 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2202/96, kterým se stanoví režim podpor Společenství pro producenty některých citrusových plodů [2], nepřekračují práh Společenství. Po skončení hospodářského roku 2004/05 by proto měla být Kypru vyplacena dodatečná částka.
1 písm. c) nařízení (ES) č. 2111/2003 sdělily členské státy množství malých citrusových plodů zpracovaných v rámci režimu podpory.
Na základě těchto údajů bylo zjištěno, že zpracovatelský práh ve Společenství byl překročen o 49220 tun.
V rámci tohoto překročení bylo zaznamenáno překročení příslušného prahu na Kypru.
Je tudíž nutné snížit částky podpory pro mandarinky, klementinky a satsumy pro hospodářský rok 2004/05, které jsou uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 2202/96, na Kypru o 17,83 %.
(3) Producenti z České republiky, Estonska, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska nepředložili pro hospodářský rok 2004/05 žádnou žádost o podporu, pokud jde o citrusové plody určené ke zpracování.
Pro hospodářský rok 2004/05 proto v těchto členských státech nebude vyplacena žádná dodatečná částka,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě Kypru jsou dodatečné částky podpory, která se má pro hospodářský rok 2004/05 poskytnou podle nařízení (ES) č. 2202/96 pro citrony, grapefruity a pomela, pomeranče a malé citrusové plody dodané ke zpracování, uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2123/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1555/96 o spouštěcích objemech pro dodatečná cla na hrušky, citrony, jablka a tykve
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [1], a zejména na čl. 33 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1555/96 ze dne 30. července 1996 o prováděcích pravidlech k dodatečným dovozním clům na ovoce a zeleninu [2], upravuje dozor nad dovozem produktů uvedených v příloze daného nařízení. Tento dozor je třeba vykonávat v souladu s pravidly stanovenými v čl. 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [3].
(2) Pro účely čl. 5 odst. 4 Dohody o zemědělství [4] uzavřené během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání a vzhledem k nejnovějším údajům z let 2002, 2003 a 2004 je třeba změnit spouštěcí úrovně pro dodatečná cla na hrušky, citrony, jablka a tykve.
(3) Je proto potřeba nařízení (ES) č. 1555/96 změnit.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1555/96 se nahrazuje textem v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2124/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se stanoví odchylky od nařízení (ES) č. 800/1999, pokud jde o produkty ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, vyvážené do třetích zemí kromě Rumunska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů, [1] a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení článku 4 nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad, [2] stanoví, že nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [3], se použije na vývozy produktů ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy.
(2) Článek 3 nařízení (ES) č. 800/1999 stanoví, že nárok na vývozní náhradu vzniká při dovozu do určité třetí země, pokud se na tuto třetí zemi vztahuje rozlišená náhrada.
Články 14, 15 a 16 uvedeného nařízení stanoví podmínky pro platbu rozlišené náhrady, zejména doklady, které musejí být předloženy jako důkaz o dodání zboží na místo určení.
(3) V případě rozlišené náhrady stanoví čl. 18 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 800/1999, že se část náhrady, která se vypočte pomocí nejnižší sazby náhrady, vyplatí na žádost vývozce, jakmile se prokáže, že produkt opustil celní území Společenství.
(4) Rozhodnutí Rady přidružení ES–Rumunsko č. 3/2005 ze dne 5. července 2005 o zlepšení právní úpravy obchodování se zpracovanými zemědělskými produkty stanovené v protokolu 3 k evropské dohodě [4] stanoví pro zpracované zemědělské produkty neuvedené v příloze I Smlouvy zrušení náhrad od 1. prosince 2005 při vývozu do Rumunska.
(5) Rumunsko se zavázalo poskytnout preferenční dovozní režim pro zboží dovážené na jeho území, pouze pokud jsou k dotyčnému zboží přiloženy dokumenty dokládající, že není způsobilé pro platbu vývozních náhrad.
(6) S ohledem na tyto úpravy je vzhledem k možnému přistoupení Rumunska k Evropské unii a s cílem nezpůsobit vývozcům při obchodu s jinými třetími zeměmi zbytečné náklady jako přechodné opatření žádoucí se od nařízení (ES) č. 800/1999 odchýlit tehdy, jestliže v případě rozlišených náhrad požaduje důkaz o dovozu.
Pokud pro příslušné země určení nebyly stanoveny vývozní náhrady, je při stanovování nejnižší sazby náhrady rovněž vhodné tuto skutečnost nezohlednit.
(7) Protože opatření stanovená v rozhodnutí Rady přidružení ES–Rumunsko č. 3/2005 se použijí od 1. prosince 2005, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost prvním dnem po jeho vyhlášení.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylně od článku 16 nařízení (ES) č. 800/1999 není důkaz o splnění dovozních celních formalit podmínkou pro vyplacení náhrady za veškeré zboží uvedené v příloze II nařízení (ES) č. 1043/2005, na niž se vztahuje rozhodnutí Rady přistoupení ES–Rumunsko č. 3/2005, pokud rozlišení náhrady je pouze výsledkem toho, že pro Rumunsko nebyly stanoveny náhrady.
Článek 2
Skutečnost, že nebyly stanoveny vývozní náhrady, pokud jde o vývoz zboží uvedeného v příloze II nařízení (ES) č. 1043/2005 do Rumunska, na něž se vztahuje rozhodnutí Rady přidružení ES–Rumunsko č. 3/2005, se nebere v úvahu při určení nejnižší sazby náhrady ve smyslu čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 800/1999.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2125/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se stanoví přechodná opatření vyplývající z přijetí lepší právní úpravy obchodování týkající se vývozu některých zpracovaných zemědělských produktů do Rumunska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [1], a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Společenství nedávno uzavřelo s Rumunskem v rámci jeho přípravy na přistoupení ke Společenství dohodu o obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty.
V této dohodě se stanoví koncese, jež na straně Společenství spočívají ve zrušení vývozních náhrad pro některé zpracované zemědělské produkty.
(2) Rozhodnutím Rady přidružení EU–Rumunsko č. 3/2005 ze dne 5. července 2005 o zlepšení právní úpravy obchodování se zpracovanými zemědělskými produkty uvedené v Protokolu č. 3 Evropské dohody [2] se při vývozu do Rumunska zrušují od 1. prosince 2005 náhrady pro zpracované zemědělské produkty neuvedené v příloze I Smlouvy.
(3) Za zrušení vývozních náhrad, jak je stanoveno v rozhodnutí Rady přidružení EU–Rumunsko č. 3/2005, se rumunské orgány zavazují poskytnout vzájemnou preferenční právní úpravu dovozu pro zboží dovážené na jejich území, jestliže je k tomuto zboží přiložena kopie vývozního prohlášení, kde je uvedena zvláštní poznámka, že zboží nemá nárok na výplatu vývozních náhrad.
V případě, že taková dokumentace není předložena, uplatní se clo v plné výši.
(4) Vstupem rozhodnutí Rady přidružení EU–Rumunsko č. 3/2005 v platnost se na zboží, pro které hospodářské subjekty požádaly o osvědčení o náhradě v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], při vývozu do Rumunska náhrady již nebudou vztahovat.
(5) Snížení výše částky, pro kterou bylo osvědčení o náhradě vydáno, a poměrné uvolnění odpovídající jistoty by mělo být možné v případě, že hospodářské subjekty mohou ke spokojenosti příslušného vnitrostátního úřadu prokázat, že jejich žádosti o náhrady byly ovlivněny vstupem rozhodnutí Rady přidružení EU-Rumunsko č. 3/2005 v platnost. Aniž je tím dotčeno použití ostatních ustanovení daného nařízení, měl by při vyhodnocování žádostí o snížení výše částky, pro kterou bylo osvědčení o náhradě vydáno, a o poměrné uvolnění odpovídající jistoty příslušný vnitrostátní orgán v případě pochybností brát ohled zejména na dokumentaci uvedenou v čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 4045/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole opatření tvořících součást systému financování záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), prováděné členskými státy, a o zrušení směrnice 77/435/EHS [4]. Z administrativních důvodů je vhodné stanovit, že žádosti o snížení výše částky, pro kterou bylo osvědčení o náhradě vydáno, a o uvolnění jistoty by měly být podávány v krátké době a že výše uznaného snížení by měly být oznámeny Komisi v dostatečné době tak, aby mohly být zapracovány při určování částek, pro které se osvědčení o náhradě určená k použití od 1. února 2006 podle nařízení (ES) č. 1043/2005 vydají.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zboží, u kterého byly vývozní náhrady zrušeny rozhodnutím Rady přidružení EU–Rumunsko č. 3/2005, je do Rumunska dováženo bez cla, bez cla v rámci kvót nebo se sníženými celními sazbami v případě, že je k danému zboží připojena řádně potvrzená kopie vývozního prohlášení, ve kterém je v kolonce 44 uveden tento údaj:
"Vývozní náhrada: 0 EUR/rozhodnutí Rady přidružení EU–Rumunsko č. 3/2005".
Článek 2
1. Výši částek, pro které byla osvědčení o náhradě vydána v souladu s nařízením (ES) č. 1043/2005 pro účely vývozu zboží, u kterého byly vývozní náhrady zrušeny rozhodnutím Rady přidružení EU–Rumunsko č. 3/2005, lze na žádost zúčastněné strany za podmínek stanovených v odstavci 2 snížit.
2. Získání nároku na snížení výše částky, pro kterou bylo osvědčení o náhradě vydáno, je podmíněno podáním žádosti o osvědčení podle odstavce 1 ještě před datem vstupu rozhodnutí Rady přidružení EU–Rumunsko č. 3/2005 v platnost a doba platnosti osvědčení musí končit do 30. listopadu 2005.
3. Osvědčení se sníží o částku vývozních náhrad, kterou zúčastněná strana nemůže v důsledku vstupu rozhodnutí Rady přidružení EU–Rumunsko č. 3/2005 v platnost již požadovat; tuto skutečnost musí zúčastněná strana prokázat ke spokojenosti příslušného vnitrostátního orgánu.
V případě pochybností při posuzování žádosti berou příslušné orgány ohled zejména na obchodní dokumentaci uvedenou v čl. 1 odst. 2 nařízení (EHS) č. 4045/89.
4. Odpovídající jistota se uvolní poměrně k danému snížení.
Článek 3
1. Aby jednání podle článku 2 mohlo být zahájeno, musí příslušný vnitrostátní orgán žádosti obdržet nejpozději do 7. ledna 2006.
2. Členské státy oznámí Komisi nejpozději do 14. ledna 2006 výše snížení uznaných v souladu s čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení. Oznámené hodnoty se zohlední při určování částky, pro kterou budou podle čl. 33 písm. c) nařízení (ES) č. 1043/2005 vydána osvědčení o náhradě použitelná od 1. února 2006.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2126/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 350/93 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 350/93 ze dne 17. února 1993 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury [2] stanoví opatření o zařazení krátkých kalhot (šortek) popsaných v bodě 8 přílohy tohoto nařízení (fotografie 509) do kombinované nomenklatury.
(2) Je nezbytné blíže specifikovat popis kapes uvedeného oděvu a druhý odstavec odůvodnění podle toho přizpůsobit, aby se předešlo rozporům při zařazení.
Doposud byla skutečnost, že kapsy nemají žádné pevné zapínání, vyobrazena pouze na fotografii 509.
(3) Kromě toho v odůvodnění předloženém pro zařazení tohoto oděvu je uveden odkaz na poznámku 8 ke kapitole 62 kombinované nomenklatury bez uvedení, který odstavec této poznámky je použit, což může vést k rozdílnému zařazení.
(4) Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury, je nutné přesně uvést, že zařazení uvedené v nařízení (EHS) č. 350/93 nebylo založeno na prvním odstavci poznámky 8 ke kapitole 62 a nebylo proto stanoveno na základě skutečnosti, že uvedený oděv má střih, který jasně ukazuje, že je navržen pro ženy.
(5) Proto by mělo být v odůvodnění uvedeno, že byl použit druhý odstavec poznámky 8 ke kapitole 62, a že uvedený oděv byl zařazen do KN kódu 62046390, protože střih uvedeného oděvu neposkytuje dostatečné znaky toho, zda je určen pro muže nebo ženy, a proto nelze určit, zda se jedná o pánský nebo chlapecký či dámský nebo dívčí oděv.
(6) Nařízení (EHS) č. 350/93 by mělo proto být odpovídajícím způsobem změněno.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Bod 8 v příloze nařízení (EHS) č. 350/93 se pozmění následovně:
1. Ve sloupci 1 (Popis zboží) se poslední věta nahrazuje následující větou:
"Tento oděv má na každé straně otevřenou vnitřní kapsu a pletené vnitřní spodky (65 % polyester, 35 % bavlna) všité v pase (jako u krátkých kalhot – šortek) (viz fotografie č. 509) (*).".
2. Ve sloupci 3 (Odůvodnění) se text nahrazuje následujícím textem:
"Zařazení je stanoveno podle všeobecných pravidel 1 a 6 pro výklad kombinované nomenklatury, podle druhého odstavce poznámky 8 ke kapitole 62 a znění kódů KN 6204, 620463 a 62046390.
Zařazení jako plavky (koupací šortky) je vyloučeno, protože tento oděv vzhledem ke svému střihu, celkovému vzhledu a přítomnosti postranních kapes bez pevného zapínání nemůže být pokládán za oděv určený k nošení výhradně nebo hlavně jako plavky (koupací šortky).".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2127/2005
ze dne 22. prosince 2005
o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury přiložené k nařízení (EHS) č. 2658/87, je nutné přijmout opatření týkající se zařazení zboží uvedeného v příloze k tomuto nařízení.
(2) Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla.
Tato pravidla se používají i pro jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je na kombinované nomenklatuře zcela či z části založena, nebo která k ní přidává jakékoli další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Společenství s ohledem na uplatňování sazebních a jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.
(3) Podle zmíněných všeobecných pravidel musí být zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze zařazeno do kódů KN uvedených ve sloupci 2, vzhledem k důvodům uvedeným ve sloupci 3.
(4) Je vhodné umožnit, aby oprávněná osoba mohla závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, týkající se zařazení zboží do kombinované nomenklatury, které nejsou v souladu s tímto nařízením, nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [2].
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze se zařazuje v rámci kombinované nomenklatury do kódů KN uvedených ve sloupci 2.
Článek 2
Závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, které nejsou v souladu s tímto nařízením, lze nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2128/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se stanoví sazby náhrad použitelné u některých produktů v odvětví cukru vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 písm. a) a odst. 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi cenami produktů uvedenými v čl. 1 odst. 1 písm. a), c), d), f), g) a h) uvedeného nařízení v mezinárodním obchodě a ve Společenství lze pokrýt vývozní náhradou v případě, že se tyto produkty vyvážejí ve formě zboží uvedeného v příloze V uvedeného nařízení.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [2], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady uplatňovaná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného na seznamu v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů pro každý z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Ustanovení čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že vývozní náhrada pro produkt obsažený v určitém zboží nesmí být vyšší, než je náhrada použitelná pro tentýž produkt vyvážený bez dalšího zpracování.
(5) Náhrady stanovené tímto nařízením lze stanovit předem, neboť v současnosti není možné odhadnout situaci na trzích v příštích několika měsících.
(6) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a v čl. 1 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze V nařízení (ES) č. 1260/2001 se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2129/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se mění sazby náhrad u některých produktů z obilovin a rýže vyvážených ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví, že rozdíly mezi kurzy a cenami na světovém trhu a cenami uvnitř Společenství produktů uvedených v článku 1 každého z uvedených nařízení mohou být pokryty vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad [3], určuje produkty, pro které by měla být stanovena sazba náhrady použitelná v případě vývozu těchto produktů ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, podle případu.
(3) Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1043/2005 se sazba náhrady na 100 kilogramů každého z dotčených základních produktů stanoví každý měsíc.
(4) Závazky přijaté ohledně náhrad, které mohou být poskytovány při vývozu zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mohly být ohroženy stanovením vysokých sazeb náhrad předem.
V takových situacích je tudíž nezbytné přijmout preventivní opatření, aniž by tím však bylo znemožněno uzavírání dlouhodobých smluv.
Opatřením, které umožňuje splnit tyto různé cíle, je stanovení zvláštní sazby náhrady pro stanovení náhrad předem.
(5) S ohledem na dohodu mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ohledně vývozů těstovinových výrobků ze Společenství do Spojených států, schválenou rozhodnutím Rady 87/482/EHS [4], je nutné rozlišovat náhradu pro zboží kódů KN 19021100 a 190219 podle jejich místa určení.
(6) Podle čl. 15 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1043/2005 musí být pro dotčený základní produkt stanovena snížená sazba vývozní náhrady s ohledem na výši produkční náhrady podle nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 [5], která se použije během předpokládaného období výroby zboží.
(7) Lihoviny se považují za méně závislé na ceně obilovin používaných na jejich výrobu.
Protokol 19 aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že musejí být přijata nezbytná opatření s cílem usnadnit používání obilovin Společenství při výrobě lihovin vyráběných z obilovin.
Je proto nezbytné přizpůsobit sazbu náhrady použitelnou pro obiloviny vyvážené ve formě lihovin.
(8) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Sazby náhrad použitelné pro základní produkty uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 1043/2005 a článku 1 nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v článku nařízení (ES) č. 1785/2003 a vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1784/2003 nebo v příloze IV nařízení (ES) č. 1785/2003, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2130/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se stanoví reprezentativní ceny a dodatečná cla pro dovoz melasy v odvětví cukru použitelné od 23. prosince 2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1422/95 ze dne 23 června 1995 kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz melasy v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (EHS) č. 785/68 [2], stanoví, že dovozní cena CIF pro melasu stanovená v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 785/68 [3], je považována za "cenu reprezentativní"; Tato cena je stanovena pro standardní jakosti vymezené v čl. 1 nařízení (EHS) č. 785/68.
(2) Při stanovování reprezentativních cen musí být vzaty v úvahu všechny údaje uvedené v čl. 3 nařízení (EHS) č. 785/68, kromě případů uvedených v článku 4 uvedeného nařízení. Toto stanovování může být popřípadě provedeno postupem podle čl. 7 nařízení (EHS) č. 785/68.
(3) Při upravování cen nevztahujících se k standardní jakosti, je třeba v závislosti na jakosti nabízené melasy zvýšit či snížit ceny podle článku 6 nařízení (EHS) č. 785/68.
(4) Pokud existuje rozdíl mezi spouštěcí cenou dotyčného produktu a jeho reprezentativní cenou, dodatečná dovozní cla se stanoví v souladu s podmínkami uvedenými článkem 3 nařízení (ES) č. 1422/95.
Jsou-li dovozní cla podle článku 5 nařízení (ES) č. 1422/95 dočasně pozastavena, je třeba pro tato cla stanovit zvláštní částky.
(5) Je třeba stanovit reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro dotyčné produkty v souladu s čl. 1 odst. 2 a s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1422/95.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1422/95 se stanoví v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2131/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro bílý a surový cukr v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kurzy či cenami produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení na světovém trhu a cenami těchto produktů ve Společenství lze vyrovnat vývozní náhradou.
(2) Nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že při stanovení náhrad pro nedenaturovaný bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu je nutné vzít v úvahu situaci na trhu Společenství a na světovém trhu s cukrem, a to zejména faktor ceny a nákladů stanovený v článku 28 uvedeného nařízení.
Tento článek stanoví, že je třeba brát v úvahu také hospodářské aspekty zamýšlených vývozů.
(3) Náhrada pro surový cukr se musí stanovit podle standardní jakosti.
Ta je definována v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 1260/2001.
Tuto náhradu je třeba dále stanovit podle čl. 28 odst.
Cukr kandys je definován v nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2].
Takto vypočítaná částka náhrady pro cukr s přídavkem aromatických přípravků nebo barviv se musí vztahovat k jejich obsahu sacharosy a musí být proto stanovena pro 1 % uvedeného obsahu.
(4) Ve zvláštních případech může být částka náhrady stanovena právními akty jiné povahy.
(5) Náhrada musí být stanovena každé dva týdny.
Během této doby může být pozměněna.
(6) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení.
(7) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený.
(8) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu.
(9) Příslušné částky vývozních náhrad je třeba stanovit s ohledem na výše uvedené skutečnosti a na současnou situaci na trhu s cukrem, a zejména na kotace či ceny cukru ve Společenství a na světovém trhu.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, nedenaturovaných a v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2132/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro sirupy a některé další produkty z cukru vyvážené v nezměněném stavu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že rozdíl mezi kotacemi nebo cenami na světovém trhu s výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, a cenami těchto výrobků ve Společenství, může být vyrovnán vývozní náhradou;
(2) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95 ze dne 7. září 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro poskytování vývozních náhrad v odvětví cukru [2], stanoví, že vývozní náhrada na 100 kilogramů výrobků, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001, se rovná základní částce násobené obsahem sacharosy, podle potřeby včetně ostatních cukrů vyjádřených jako sacharosa; obsah sacharosy v dotyčném výrobku se určuje v souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 2135/95;
(3) Čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že základní výše náhrady pro sorbózu vyvezenou v nezměněném stavu se musí rovnat základní výši náhrady snížené o jednu setinu použitelné výrobní náhrady podle nařízení Rady (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování výrobních náhrad pro cukr používaný v chemickém průmyslu [3] pro výrobky, jejichž seznam je zahrnut v příloze posledně uvedeného nařízení;
(4) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/2001 se základní výše náhrady za ostatní výrobky, jejichž seznam je uveden v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, vyvážené v nezměněném stavu, musí rovnat jedné setině částky, která na jedné straně bere v úvahu rozdíl mezi intervenční cenou pro bílý cukr pro oblasti Společenství bez deficitu v měsíci, pro který je stanovena základní výše, a cenovými nabídkami nebo cenami bílého cukru na světovém trhu, a na straně druhé z důvodu potřeby vytvořit rovnováhu mezi využitím základních produktů Společenství při výrobě zpracovaných výrobků na vývoz do třetích zemí a využitím produktů třetích zemí dovezených v rámci aktivního zušlechťovacího styku;
(5) V souladu s podmínkami čl. 30 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/2001 se použití základní výše může omezit na některé výrobky, jejichž seznam je obsažen v čl. 1 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení;
(6) Článek 27 nařízení (ES) č. 1260/2001 upravuje stanovení náhrad pro vývoz produktů v nezměněném stavu uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. f), g) a h) uvedeného nařízení; náhrada musí být stanovena na 100 kilogramů sušiny, přičemž se bere v úvahu vývozní náhrada pro produkty spadající pod kód KN 17023091 a pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 a hospodářské aspekty předpokládaných vývozů; v případě produktů uvedených ve zmíněném čl. 1 písm. f) a g) se náhrada má poskytovat pro produkty, které splňují podmínky článku 5 nařízení (ES) č. 2135/95; pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. h) náhrada se poskytne pouze u těch, které splňují podmínky článku 6 nařízení (ES) č. 2135/95;
(7) Výše uvedených náhrad se musí stanovit každý měsíc, přičemž je lze měnit v intervenčním období;
(8) Čl. 27 odst. 5 první pododstavec nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud to vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů, může být náhrada pro produkty uvedené v článku 1 zmíněného nařízení rozlišena podle místa určení;
(9) Významný a rychlý nárůst preferenčního dovozu cukru ze západobalkánských zemí od počátku roku 2001, jakož i vývoz cukru do těchto zemí se jeví jako velmi uměle vytvořený;
(10) S cílem zabránit zneužívání v souvislosti s produkty z odvětví cukru, u nichž byla čerpána vývozní náhrada a které byly zpětně dovezeny do Společenství, je třeba, aby náhrada pro produkty uvedené v tomto nařízení nebyla stanovena pro žádnou ze zemí západního Balkánu;
(11) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je třeba stanovit náhrady pro příslušné produkty v přiměřené výši;
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrady, které mají být poskytnuty při vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. d), f), g) a h) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážených v nezměněném stavu, se stanoví podle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2133/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální výše vývozních náhrad u bílého cukru určeného do některých třetích zemí pro 15. dílčí nabídkové řízení vyhlášené v rámci stálého nabídkového řízení stanoveného nařízením (ES) č. 1138/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1138/2005 ze dne 15. července 2005, kterým bylo vyhlášeno stálé nabídkové řízení ke stanovení vývozních dávek a/nebo vývozních náhrad pro bílý cukr [2], pro hospodářský rok 2005/06, vyžaduje, aby pro vývoz tohoto cukru do některých třetích zemí byla vyhlášena dílčí nabídková řízení.
(2) V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1138/2005 je případně třeba stanovit maximální výši náhrady pro příslušné dílčí nabídkové řízení, a to zejména s ohledem na současný stav a předpokládaný vývoj trhu s cukrem ve Společenství a světového trhu s cukrem.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro 15. dílčí nabídkové řízení pro bílý cukr vyhlášené v souladu s nařízením (ES) č. 1138/2005 se maximální výše vývozní náhrady stanoví na 37,750 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2134/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro produkty zpracované z obilovin a rýže
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Na základě článku 14 nařízení (ES) č. 1785/2003 musí být náhrady stanoveny se zřetelem na situaci a na vývojové perspektivy, jednak co se týče dostupného množství obilovin, rýže a zlomkové rýže a jejich ceny na trhu Společenství, a také co se týče cen obilovin, rýže, zlomkové rýže a produktů z obilovin na světovém trhu.
Na základě týchž článků je rovněž důležité zajistit vyváženou situaci a přirozený vývoj cen a obchodu na trzích s obilovinami a rýží.
Zároveň je třeba vzít v úvahu ekonomický aspekt zamýšlených vývozů a potřebu vyhnout se narušení trhu Společenství.
(3) Nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [3] o dovozním a vývozním režimu produktů zpracovaných z obilovin a rýže, stanovuje v článku 4 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady pro tyto produkty.
(4) Přidělenou náhradu pro určité zpracované produkty je třeba odstupňovat podle obsahu popelovin, surových vláken, slupek, bílkovin, tuků nebo škrobu; tento obsah je dobrým ukazatelem množství základního produktu skutečně obsaženého ve zpracovaném produktu.
(5) U hlíz manioku a jiných kořenových plodin a tropických hlízovitých plodin, jakož i jejich mouček, nyní ekonomický aspekt případných vývozů, zejména vzhledem k povaze a původu těchto produktů, nevyžaduje stanovení vývozních náhrad.
U některých produktů zpracovaných z obilovin se nyní vzhledem k malému podílu Společenství na světovém trhu nevyžaduje stanovení vývozní náhrady.
(6) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou mít za následek potřebu rozlišit náhradu poskytovanou pro určité produkty podle jejich místa určení.
(7) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(8) Některé produkty zpracované z kukuřice mohou projít tepelným zpracováním, což by mohlo vést k tomu, že by byla poskytnuta náhrada, která neodpovídá kvalitě produktu.
Je tedy nutné upřesnit, že se na tyto produkty, které obsahují předželatinovaný škrob, možnost poskytnutí vývozní náhrady nevztahuje.
(9) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1518/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2135/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro krmné směsi z obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1517/95 ze dne 29. června 1995 o prováděcích pravidlech k nařízení (ES) č. 1784/2003, co se týče dovozního a vývozního režimu pro krmné směsi z obilovin a kterým se mění nařízení (ES) č. 1162/95 o zvláštních prováděcích pravidlech k režimu dovozních a vývozních licencí pro obiloviny a rýži [2], stanovuje v článku 2 zvláštní kritéria, která je třeba vzít v úvahu pro výpočet náhrady poskytované pro tyto produkty.
(3) Při tomto výpočtu musí být vzat v úvahu také obsah produktů z obilovin.
Za účelem zjednodušení by náhrada měla být vyplácena pro dvě kategorie "produktů z obilovin", totiž kukuřici, nejběžněji používanou obilovinu pro výrobu krmných směsí určených na vývoz, a produkty z kukuřice na jedné straně a pro jiné obiloviny na straně druhé; druhá kategorie zahrnuje libovolné produkty z obilovin kromě kukuřice a produkty vyrobené z kukuřice.
Náhrada musí být poskytnuta pro množství produktů obilovin obsažené v daném krmivu.
(4) Výše náhrady musí zohlednit možnosti a podmínky prodeje těchto produktů na světovém trhu, potřebu zamezit narušení trhu Společenství a ekonomický aspekt vývozu.
(5) S ohledem na současnou situaci na trhu s obilovinami, především na vyhlídky v oblasti dodávek, je třeba zrušit vývozní náhrady.
(6) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro krmné směsi uvedené v nařízení (ES) č. 1784/2003 a podléhající nařízení (ES) č. 1517/95 se stanovují dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2136/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se stanoví produkční náhrady v odvětví obilovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (EHS) č. 1722/93 ze dne 30. června 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (EHS) č.
1766/92 a (EHS) č. 1418/76 týkajícím se produkčních náhrad v odvětví obilovin a rýže [2], stanovilo podmínky pro poskytování produkčních náhrad.
Základ pro výpočet stanovuje článek 3 tohoto nařízení. Takto vypočítanou náhradu, případně odlišenou pro bramborový škrob, je třeba stanovovat jednou měsíčně, přičemž je možné ji pozměnit, jestliže se ceny kukuřice a/nebo pšenice významným způsobem změní.
(2) Produkční náhrady, které stanoví toto nařízení, je třeba přizpůsobit pomocí koeficientů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1722/93, aby se stanovila přesná částka k vyplacení.
(3) Řídící výbor pro obiloviny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Náhrada uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1722/93 ve vztahu k tuně:
a) 10,08 EUR/t pro kukuřičný, pšeničný, ječný a ovesný;
b) 19,42 EUR/t pro bramborový škrob.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2137/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro ječmen v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1058/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1058/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ječmene do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 16. do 22. prosince 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1058/2005 se maximální vývozní náhrada pro ječmen stanovuje na 2,97 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2138/2005
ze dne 22. prosince 2005
týkající se nabídek podaných v rámci nabídkového řízení pro vývoz ovsa dle nařízení (ES) č. 1438/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na článek 7,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 ze dne 2. září 2005 týkající se zvláštního intervenčního opatření pro obiloviny ve Finsku a Švédsku pro hospodářský rok 2005/2006 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1438/2005 bylo vyhlášeno veřejné nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz ovsa produkovaného ve Finsku a Švédsku na export z Finska či Švédska do všech třetích zemí s výjimkou Bulharska, Norska, Rumunska a Švýearska.
(2) Na základě kritérií stanovených v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nedoporučuje stanovovat maximální náhradu.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nabídkám podaným v období od 16. do 22. prosince 2005 v rámci veřejného nabídkového řízení pro vývozní náhradu pro žito dle nařízení (ES) č. 1438/2005 se nevyhovuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2139/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1059/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1059/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro náhradu pro vývoz pšenici obecné do některých třetích zemí.
(2) V souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [3], se stanoví, že Komise může na základě podaných nabídek rozhodovat o stanovení maximální vývozní náhrady, přičemž vezme v úvahu kritéria uvedená v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95. V takovém případě je zakázka přidělena těm účastníkům řízení, jejichž nabídka odpovídá maximální náhradě nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximální vývozní náhrady.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných od 16 do 22. prosince 2005 v rámci nabídkového řízení vyhlášeného nařízením (ES) č. 1059/2005 se maximální vývozní náhrada pro pšenici obecnou stanovuje na 8,00 EUR/t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2140/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se stanoví maximální snížení dovozního cla u kukuřice v souvislosti s nabídkovým řízením dle nařízení (ES) č. 1809/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle nařízení Komise (ES) č. 1809/2005 [2] bylo vyhlášeno nabídkové řízení pro maximální snížení dovozního cla u kukuřice dovážené z třetích zemí do Portugalska.
(2) Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 1839/95 [3], může Komise rozhodnout, v souladu s postupem stanoveným v článku 25 nařízení (ES) č.
1784/2003, o stanovení maximálního snížení dovozního cla, přičemž musí vzít v úvahu kritéria stanovená ve článcích 6 a 7 nařízení (ES) č.
1839/95. Zakázka je udělena těm účastníkům nabídkového řízení, jejichž nabídka odpovídá maximálnímu snížení dovozního cla, nebo je nižší.
(3) Použití výše uvedených kritérií v současné situaci na trhu s dotyčnou obilovinou vede ke stanovení maximálního snížení dovozního cla dle článku 1.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V případě nabídek podaných v období od 16. do 22. prosince 2005 v rámci nabídkového řízení stanoveného v nařízení (ES) č. 1809/2005 se maximální snížení dovozního cla u kukuřice stanovuje na 22,72 EUR/t pro celkové maximální množství 1500 t.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 23. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2141/2005
ze dne 23. prosince 2005
o stanovení standardních dovozních hodnot pro určování vstupních cen určitých druhů ovoce a zeleniny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 3223/94 ze dne 21. prosince 1994 o prováděcích pravidlech k dovoznímu režimu pro ovoce a zeleninu [1], a zejména na čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 3223/94 v souladu s výsledky mnohostranných obchodních jednání Uruguayského kola vymezilo kritéria, na základě kterých Komise stanovuje standardní dovozní hodnoty pro dovoz ze třetích zemí týkající se produktů a období uvedených v příloze.
(2) Při uplatňování výše uvedených kritérií je třeba stanovit standardní dovozní hodnoty ve výších uvedených v příloze tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Standardní dovozní hodnoty uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 3223/94 se stanoví v souladu s přílohou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2142/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se stanoví opravná částka použitelná při poskytování náhrady pro obiloviny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci, uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky některých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle jejich místa určení.
(4) Opravnou částku je třeba stanovit zároveň s náhradou a dle stejného postupu, přičemž je možné ji v období mezi dvěma stanoveními změnit.
(5) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravná částka použitelná pro předem stanovené vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 1784/2003 s výjimkou sladu se stanovuje dle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2143/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro slad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. záři 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 13 odst. 3,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 může být rozdíl mezi kurzy a cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a ve Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Při stanovení náhrad je třeba vzít v úvahu faktory stanovené v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995 o určitých prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2].
(3) Náhradu použitelnou pro slad je třeba vypočítat s ohledem na množství obilovin nezbytné k výrobě uvažovaných produktů.
Tato množství byla stanovena nařízením (ES) č. 1501/95.
(4) Situace na světovém trhu nebo specifické požadavky určitých trhů mohou vyvolat potřebu rozlišit náhrady u některých produktů podle země jejich určení.
(5) Náhradu je třeba stanovovat jednou za měsíc, přičemž je možné ji mezitím změnit.
(6) Použití těchto předpisů v současné situaci na trzích s obilovinami, zejména při kurzech, respektive cenách těchto produktů ve Společenství a na světovém trhu, vede ke stanovení náhrad ve výši uvedené v příloze tohoto nařízení.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1784/2003 se stanovují ve výši uvedené v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2144/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se stanoví opravná částka pro poskytnutí náhrady u sladu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 musí být vývozní náhrada pro obiloviny, použitelná v den podání žádosti o licenci uplatněna na základě žádosti pro vývozy, které se mají uskutečnit během doby trvání platnosti vývozní licence. V tomto případě může být výše náhrady opravena.
(2) Dle nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví určitá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče poskytování vývozních náhrad, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami [2], je možné pro slad uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 1766/92 [3] stanovit opravnou částku. Tato opravná částka musí být vypočítána s ohledem na faktory uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1501/95.
(3) Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že opravná částka musí být stanovena podle přílohy tohoto nařízení.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Opravnou částku uvedenou v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003, použitelnou pro předem stanovené vývozní náhrady pro slad, je třeba stanovit dle přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2145/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se stanoví náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže určené pro potravinovou pomoc Společenství a vnitrostátní potravinovou pomoc
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1] a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3072/95 ze dne 22. prosince 1995 o společné organizaci trhu s rýží [2], a zejména na čl. 13 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 2 nařízení Rady (EHS) č. 2681/74 ze dne 21. října 1974, týkající se financování výdajů vzniklých v souvislosti s dodávkou zemědělských produktů jako potravinové pomoci [3] ze strany Společenství, stanoví, že část výdajů odpovídající dle pravidel Společenství vývozním náhradám pro dané produkty je třeba naúčtovat Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu, oddělení záruk.
(2) Za účelem jednoduššího stanovení a řízení rozpočtu pro opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci a ve snaze informovat členské státy o míře účasti Společenství na financování vnitrostátních opatření potravinové pomoci je třeba určit výši náhrad poskytovaných pro tato opatření.
(3) Obecná a prováděcí pravidla stanovená článkem 13 nařízení (ES) č. 1784/2003 a článkem 13 nařízení (ES) č. 3072/95 pro vývozní náhrady jsou přiměřeně použitelná pro výše uvedená opatření.
(4) Specifická kritéria, která je třeba vzít v úvahu při výpočtu vývozní náhrady pro rýži, jsou definována v článku 13 nařízení (ES) č. 3072/95.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
U vnitrostátních opatření a opatření Společenství v oblasti potravinové pomoci prováděných v rámci mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i v rámci ostatních opatření Společenství ve formě bezplatných dodávek, se náhrady použitelné pro produkty z odvětví obilovin a rýže stanovují podle přílohy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2146/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se pro období od 1. do 31. ledna 2006 stanoví produkční náhrada pro bílý cukr používaný v chemickém průmyslu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 pátou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že může být rozhodnuto poskytnout produkční náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) a písm. f) uvedeného nařízení, pro sirupy uvedené v písm. d) uvedeného odstavce, jakož i pro chemicky čistou fruktózu (levulózu) kódu KN 17025000 jako meziprodukt, pokud se tyto produkty nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 23 odst. 2 Smlouvy a používají se k výrobě určitých výrobků chemického průmyslu.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1265/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o poskytování produkční náhrady pro některé výrobky z odvětví cukru používané v chemickém průmyslu [2], stanoví, že tyto náhrady jsou určovány v závislosti na náhradě stanovené pro bílý cukr.
(3) Článek 9 nařízení (ES) č. 1265/2001 stanoví, že produkční náhrada pro bílý cukr se stanovuje měsíčně na období od prvního dne každého měsíce.
(4) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkční náhrada pro bílý cukr uvedená v článku 4 nařízení (ES) č. 1265/2001 se stanoví ve výši 31,180 EUR/100 kg netto na období od 1. do 31. ledna 2006.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2147/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se stanoví vývozní náhrady pro hovězí a telecí maso
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 33 odst. 3 třetí pododstavec,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s článkem 33 nařízení (ES) č. 1254/1999 může být rozdíl mezi cenami produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu a jejich cenami v rámci Společenství pokryt vývozní náhradou.
(2) Nařízení Komise (EHS) č. 32/82 [2], (EHS) č. 1964/82 [3], (EHS) č. 2388/84 [4], (EHS) č. 2973/79 [5] a (ES) č. 2051/96 [6] stanoví podmínky pro poskytování zvláštních vývozních náhrad pro některé kusy hovězího a telecího masa a některé konzervované produkty z hovězího a telecího masa a podmínky pro poskytování pomoci týkající se některých míst určení.
(3) Narůstající nedostatek hovězího a telecího masa na trhu Společenství způsobil značné zvýšení cen nad rámec základní ceny uvedené v čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 1254/1999, která představuje požadovanou úroveň podpory na trhu Společenství.
(4) Veřejnost se stále více zajímá o životní podmínky zvířat, která jsou při vývozu přepravována na obzvláště dlouhé vzdálenosti a pro něž nelze vždy zaručit humánní zacházení, zejména poté, co jsou dopravena do třetích zemí.
Pokud jde o přepravu, ačkoliv podmínky pro přepravu živých zvířat podléhají značným hmotněprávním, procesním a kontrolním požadavkům, které byly posíleny v roce 2003, ze zkušeností vyplývá, že ne vždy jsou dobré životní podmínky zvířat respektovány.
Navíc jsou normy týkající se životních podmínek zvířat v zemích určení často méně přísné než ve Společenství.
(5) Vývoz živých jatečných zvířat představuje pro Společenství nižší přidanou hodnotu a vývozní náhrady poskytnuté na vývoz těchto zvířat znamenají vyšší náklady na sledování a kontrolu dobrých životních podmínek zvířat.
Z důvodu zajištění rovnováhy a přirozeného vývoje cen a obchodu na vnitřním trhu, jakož i dobrých životních podmínek zvířat, by proto vývoz živých jatečných zvířat do třetích zemí neměl být dále podporován formou vývozních náhrad.
(6) Pokud jde o živá plemenná zvířata, vývozní náhrady pro čistokrevný plemenný skot by se měly omezit na jalovice a krávy do 30 měsíců, aby se zabránilo případnému zneužití.
(7) Nařízení Komise (ES) č. 2000/2005 ze dne 7. prosince 2005, kterým se stanoví vývozní náhrady pro hovězí a telecí maso [7], by proto mělo být zrušeno.
(8) S cílem umožnit uvedení některých produktů Společenství z hovězího a telecího masa na mezinárodní trh by měly být pro některá místa určení poskytnuty vývozní náhrady pro některé produkty kódů KN 0201, 0202 a 160250.
(9) Zavedení vývozních náhrad pro některé kategorie produktů z hovězího a telecího masa se ukázalo být nevýznamné.
To se rovněž týká zavedení těchto náhrad pro některá místa určení, která se nacházejí v těsné blízkosti území Společenství.
Pro takové kategorie by vývozní náhrady již neměly být stanoveny.
(10) Náhrady stanovené v tomto nařízení jsou stanoveny na základě kódů produktů uvedených v nomenklatuře přijaté nařízením Komise (EHS) č. 3846/87 ze dne 17. prosince 1987, kterým se zavádí nomenklatura zemědělských produktů pro vývozní náhrady [8].
(11) Náhrady pro veškeré zmrazené kusy měly být vyrovnány do výše náhrad pro čerstvé nebo chlazené kusy, jiné než z dospělého skotu samčího pohlaví.
(12) Za účelem posílení kontroly nad produkty kódu KN 160250 by mělo být stanoveno, že pro tyto produkty může být poskytnuta náhrada pouze v případě, že byly vyrobeny v režimu stanoveném v článku 4 nařízení Rady (EHS) č. 565/80 ze dne 4. března 1980 o platbách vývozních náhrad předem, pokud jde o zemědělské produkty [9].
(13) Náhrady by se měly poskytovat jen pro produkty, jejichž volný pohyb ve Společenství je povolen.
Z tohoto důvodu, aby byly produkty způsobilé pro náhradu, měly by povinně nést označení zdravotní nezávadnosti upravené ve směrnici Rady 64/433/EHS ze dne 26. června 1964 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství [10], ve směrnici Rady 77/99/EHS ze dne 21. prosince 1976 o hygienických otázkách obchodu s masnými výrobky ve Společenství [11] a ve směrnici Rady 94/65/ES ze dne 14. prosince 1994, kterou se stanoví požadavky na výrobu a uvádění na trh mletého masa a masných polotovarů [12].
(14) Podle čl. 6 odst. 2 třetího pododstavce nařízení (EHS) č. 1964/82 by se zvláštní náhrada měla snížit, pokud množství vykostěného masa určeného na vývoz představuje méně než 95 %, ale nikoli méně než 85 % celkové hmotnosti vykostěných kusů.
(15) Jednání v rámci evropských dohod mezi Evropským společenstvím a Rumunskem a Bulharskem jsou zaměřena především na liberalizaci obchodu s produkty zahrnutými do společné organizace dotyčného trhu.
Pro tyto dvě země by proto vývozní náhrady měly být zrušeny.
Toto zrušení by však nemělo vést k rozlišeným náhradám pro vývoz do jiných zemí.
(16) Řídící výbor pro hovězí a telecí maso nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Seznam produktů, pro něž se poskytují vývozní náhrady uvedené v článku 33 nařízení (ES) č. 1254/1999, výše těchto náhrad a místa určení jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
2. Produkty musejí splňovat příslušné požadavky na označení zdravotní nezávadnosti podle:
- kapitoly XI přílohy I směrnice 64/433/EHS,
- kapitoly VI přílohy B směrnice 77/99/EHS,
- kapitoly VI přílohy I směrnice 94/65/ES.
Článek 2
V případě uvedeném v čl. 6 odst. 2 třetím pododstavci nařízení (EHS) č. 1964/82 se výše náhrady pro produkty kódu produktu 0201 30 00 9100 snižuje o 10 EUR/100 kg.
Článek 3
Skutečnost, že pro Rumunsko a Bulharsko nejsou stanoveny žádné vývozní náhrady, nebude považována za důvod k rozlišení náhrad.
Článek 4
Nařízení (ES) č. 2000/2005 se zrušuje.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost 24. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2148/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se stanoví množství některých produktů v odvětví mléka a mléčných výrobků, jež jsou k dispozici na první pololetí roku 2006 v rámci kvót otevřených Společenstvím na základě pouhé dovozní licence
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2535/2001 ze dne 14. prosince 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o dovozní režim pro mléko a mléčné výrobky a otevření celních kvót [2], a zejména na čl. 16 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
Při přidělování dovozních licencí na druhé pololetí roku 2005 se u některých kvót stanovených v nařízení (ES) č. 2535/2001 žádosti o licence vztahovaly na nižší množství, než jsou pro dané produkty k dispozici.
Proto by pro každou kvótu mělo být stanoveno dostupné množství na období od 1. ledna do 30. června 2006, přičemž by se vzala v úvahu nepřidělená množství vyplývající z nařízení Komise (ES) č.
1255/2005 [3], kterým se stanoví, do jaké míry lze přijímat žádosti o dovozní licence podané na některé mléčné výrobky v červenci 2005 v rámci některých celních kvót otevřených nařízením (ES) č. 2535/2001,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Množství, která jsou k dispozici na období ode dne 1. ledna do dne 30. června 2006 na druhé pololetí dovozního roku v rámci některých kvót uvedených v nařízení (ES) č. 2535/2001, jsou stanovena v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2149/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se stanoví koeficient snížení, jenž se použije na žádosti o dovozní licence pro banány pocházejících ze zemí AKT na leden a únor roku 2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1964/2005 ze dne 29. listopadu 2005 o celních sazbách pro banány [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2015/2005 ze dne 9. prosince 2005 o dovozu banánů pocházejících ze zemí AKT v rámci celní kvóty otevřené nařízením Rady (ES) č. 1964/2005 o celních sazbách pro banány během ledna a února 2006 [2], a zejména na čl. 6 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Žádosti o dovozní licence podané v členských státech podle článku 5 nařízení (ES) č. 2015/2005 a předané Komisi v souladu s článkem 6 uvedeného nařízení se týkají množství, jež je větší než dostupné množství stanovené v článku 2, tj. 135000 tun a 25000 tun v případě hospodářských subjektů uvedených v hlavě II a III zmíněného nařízení.
(2) Z toho důvodu je třeba stanovit koeficienty snížení, které se použijí pro každou žádost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Koeficient snížení o 22,039 % se použije u každé žádosti o dovozní licenci, kterou podají hospodářské subjekty uvedené v hlavě II nařízení (ES) č. 2015/2005 v rámci celní subkvóty na 135000 tun.
2. Koeficient snížení o 1,294 % se použije u každé žádosti o dovozní licenci, kterou podají hospodářské subjekty uvedené v hlavě III nařízení (ES) č. 2015/2005 v rámci celní subkvóty na 25000 tun.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2150/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se stanoví společná pravidla pro pružné užívání vzdušného prostoru
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 551/2004 ze dne 10. března 2004 o organizaci a užívání vzdušného prostoru v jednotném evropském nebi [1], a zejména na čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení) [2], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Pružné užívání vzdušného prostoru je koncepce uspořádání vzdušného prostoru popsaná Mezinárodní organizací pro civilní letectví (ICAO) a rozvinutá Evropskou organizací pro bezpečnost leteckého provozu (Eurocontrol), podle které by vzdušný prostor neměl být definován pouze jako civilní nebo pouze jako vojenský vzdušný prostor, ale spíše považován za jeden celek, v němž všichni uživatelé musí být uspokojeni ve svých potřebách v co nejvyšší míře.
(2) Eurocontrol byl pověřen v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 549/2004, aby pomáhal Komisi při přípravě prováděcích pravidel o pružném užívání vzdušného prostoru. Toto nařízení plně zohledňuje výslednou zprávu o pověření ze dne 30. prosince 2004 vydanou Eurocontrol.
(3) Toto nařízení se nevztahuje na vojenské operace a cvičení podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
(4) Členské státy se zavázaly v prohlášení o vojenských otázkách týkajících se jednotného evropského nebe [3], že budou navzájem spolupracovat a zároveň zohlední vnitrostátní vojenské požadavky, aby zajistili plné a jednotné uplatňování koncepce pružného užívání vzdušného prostoru všemi uživateli vzdušného prostoru ve všech členských státech.
(5) Zpráva, kterou společně vydalo oddělení Eurocontrol pro ověřování výkonnosti a agentura Eurocontrol v říjnu 2001, uvádí, že existuje značný prostor pro zlepšení v současném uplatňování pružného užívání vzdušného prostoru v Evropě.
Nyní by měla být přijata společná pravidla, která by toto zlepšení umožnila.
(6) Koncepce pružného užívání vzdušného prostoru se rovněž vztahuje na prostor nad volnými moři.
Jejím uplatňováním by proto neměla být dotčena práva a povinnosti členského státu podle Úmluvy o mezinárodním civilním letectví (Chicagská úmluva) ze dne 7. prosince 1944 a jejích příloh nebo podle Úmluvy OSN o mořském právu z roku 1982.
(7) Jsou aktivity, které vyžadují vyhrazení části vzdušného prostoru k výhradnímu nebo zvláštnímu užívání na určená období, kvůli vlastnostem svého letového profilu nebo nebezpečné povaze a potřebě zabezpečit účinné a bezpečné oddělení od leteckého provozu, který se těchto aktivit neúčastní.
(8) Účinné a harmonizované uplatňování pružného užívání vzdušného prostoru v celém Společenství vyžaduje jasná a konzistentní pravidla pro civilně-vojenskou koordinaci, která by měla zohlednit požadavky všech uživatelů a povahu jejich různých aktivit.
(9) Účinné civilně-vojenské koordinační postupy by měly spočívat na pravidlech a normách, aby se zajistilo účinné užívání vzdušného prostoru všemi uživateli.
(10) Při uplatňování koncepce pružného užívání vzdušného prostoru je podstatné podporovat spolupráci sousedních členských států a zohlednit přeshraniční operace.
(11) Rozdíly v organizaci civilně-vojenské spolupráce ve Společenství omezují jednotné a včasné uspořádání vzdušného prostoru.
Proto je důležité určit osoby a/nebo organizace, které jsou odpovědné za uplatňování koncepce pružného užívání vzdušného prostoru v každém členském státě.
Tato informace by měla být dána k dispozici členským státům.
(12) Konzistentní postupy civilně-vojenské koordinace a užívání společného vzdušného prostoru jsou zásadní podmínkou pro utvoření funkčních bloků vzdušného prostoru vymezených v nařízení (ES) č. 549/2004.
(13) Pružné užívání vzdušného prostoru se zaměřuje na uspořádání vzdušného prostoru na strategické, předtaktické a taktické úrovni, což jsou oddělené řídící funkce, které jsou ale navzájem úzce propojeny a které je třeba provádět soudržně za účelem účinného užívání vzdušného prostoru.
(14) Programy řízení letového provozu, které jsou vyvíjeny v rámci spolupráce na evropské úrovni, by měly postupně umožnit dosažení souladu mezi uspořádáním vzdušného prostoru, uspořádáním toku letového provozu a letovými provozními službami.
(15) Pokud se ve stejném vzdušném prostoru odehrávají různé letecké aktivity, které ale odpovídají rozdílným požadavkům, měla by být jejich koordinace zaměřena na bezpečné provedení letu a zároveň na optimální užívání dostupného vzdušného prostoru.
(16) Přesnost informací o stavu vzdušného prostoru a o zvláštních situacích letového provozu a jejich včasné šíření civilním a vojenským leteckým řídícím letového provozu má přímý vliv na bezpečnost a účinnost operací.
(17) Pro zúčastněné strany, které si přejí využít dostupných struktur vzdušného prostoru, je včasný přístup k aktuálním informacím o stavu vzdušného prostoru podstatný, když vyplňují nebo mění svůj letový plán.
(18) Pravidelné hodnocení užívání vzdušného prostoru je důležitým prostředkem zvyšování důvěry mezi civilními a vojenskými poskytovateli služeb a uživateli a je důležitým nástrojem pro zlepšení organizace a uspořádání vzdušného prostoru.
(19) Výroční zpráva o uplatňování pružného užívání vzdušného prostoru podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 551/2004 by měla obsahovat příslušné informace shromážděné s ohledem na původní cíle a za jediným účelem – lepšího plnění požadavků uživatelů.
(20) Je vhodné stanovit přechodné období za účelem splnění požadavků koordinace civilních jednotek letových provozních služeb a vojenských jednotek letových provozních služeb a/nebo řídících vojenských jednotek.
(21) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe zřízeného čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 549/2004,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení posiluje a harmonizuje v rámci jednotného evropského nebe uplatňování koncepce pružného užívání vzdušného prostoru vymezené v čl. 2 bodu 22 nařízení (ES) č. 549/2004 za účelem usnadnit uspořádání vzdušného prostoru a letového provozu v mezích společné dopravní politiky.
Toto nařízení obzvláště stanovuje pravidla k zajištění lepší spolupráce mezi civilními a vojenskými jednotkami odpovědnými za uspořádání letového provozu, které provozují činnost ve vzdušném prostoru, za který odpovídají členské státy.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení platí definice stanovené nařízením (ES) č. 549/2004.
2. Dodatečně k definicím uvedeným v odstavci 1 se použijí tyto definice:
a) "buňkou uspořádání vzdušného prostoru" (AMC) se rozumí buňka odpovědná za každodenní uspořádání vzdušného prostoru, za který odpovídá jeden nebo více členských států;
b) "vyhrazením vzdušného prostoru" se rozumí stanovený rozsah vzdušného prostoru dočasně vyhrazený pro výlučné nebo zvláštní užívání kategoriemi uživatelů;
c) "omezením vzdušného prostoru" se rozumí stanovený rozsah vzdušného prostoru, v jehož rámci mohou být v různých formách prováděny v určených časech činnosti nebezpečné pro let letadla ("nebezpečná oblast"); nebo takový vzdušný prostor se stanovenými rozměry nad pevninou nebo pobřežními vodami státu, v rámci kterého je let letadla omezený v souladu s některými zvláštními podmínkami ("omezená oblast"); nebo vzdušný prostor se stanovenými rozměry nad pevninou nebo pobřežními vodami státu, v rámci kterého je let letadla zakázaný ("zakázaná oblast");
d) "strukturou vzdušného prostoru" se rozumí zvláštní část vzdušného prostoru určená k zabezpečení bezpečného a optimálního provozu letadla;
e) "jednotkou letových provozních služeb" (jednotka ATS) se rozumí civilní nebo vojenská jednotka odpovědná za poskytovaní letových provozních služeb;
f) "civilní a vojenskou koordinací" se rozumí koordinace mezi civilními a vojenskými stranami, jenž jsou oprávněné přijímat rozhodnutí a schvalovat opatření;
g) "řídícími vojenskými jednotkami" se rozumí stacionární nebo mobilní vojenská jednotka, která řídí vojenský letový provoz a/nebo provádí jiné činnosti, které si pro svůj specifický charakter mohou vyžadovat vyhrazení nebo omezení vzdušného prostoru;
h) "přeshraničním vzdušným prostorem" se rozumí struktura vzdušného prostoru, která přesahuje vnitrostátní hranice a/nebo regionální hranice letových informací;
i) "letovým záměrem" se rozumí dráha letu a příslušné údaje o letu popisující plánovanou trasu letu na místo určení, aktualizovanou v každém okamžiku;
j) "dráhou letu" se rozumí dráha letadla vzduchem, která je vymezena trojrozměrně;
k) "reálným časem" se rozumí skutečný čas, ve kterém se odehrává proces nebo událost;
l) "rozstupem" se rozumí vzdálenost mezi letadly, hladinami nebo dráhami;
m) "uživateli" se rozumí civilní nebo vojenská letadla provozovaná ve vzduchu, jakož i jakékoli další strany vyžadující vzdušný prostor.
Článek 3
Zásady
Koncepce pružného užívání vzdušného prostoru se řídí těmito zásadami:
a) Koordinace mezi civilními a vojenskými orgány se organizuje na strategické, předtaktické a taktické úrovni uspořádání vzdušného prostoru prostřednictvím uzavírání dohod a stanovení postupů s cílem zvýšit bezpečnost a kapacitu vzdušného prostoru a zlepšit účinnost a pružnost provozu letadel.
b) Konzistentnost mezi uspořádáním vzdušného prostoru, uspořádáním toku letového provozu a letovými provozními službami se stanoví a udržuje na třech úrovních uspořádání vzdušného prostoru uvedených v písmenu a) s cílem zabezpečit účinnost plánování vzdušného prostoru, jeho přidělování a užívání pro všechny uživatele.
c) Vyhrazení vzdušného prostoru k výlučnému nebo specifickému užívání kategorií uživatelů má dočasný charakter, je uplatňované pouze v ohraničeném časovém období, které spočívá ve skutečném užívání, a uvolní se ihned, jakmile se činnost, která vedla k jeho zavedení, skončí.
d) Členskými státy rozvinou spolupráci pro účinné a konzistentní uplatňování koncepce pružného užívání vzdušného prostoru i přes vnitrostátní hranice a/nebo regionální hranice letových informací, a zejména se zaměří na přeshraniční činnosti; tato spolupráce se vztahuje na všechny příslušné právní, provozní a technické otázky.
e) Jednotky letových provozních služeb a uživatelé užívají dostupný vzdušný prostor co nejlépe.
Článek 4
Strategické uspořádání vzdušného prostoru (úroveň 1)
1. Členské státy vykonávají tyto úkoly:
a) zabezpečují celkové uplatňování koncepce pružného užívání vzdušného prostoru na strategické, předtaktické a taktické úrovni;
b) pravidelně přezkoumávají požadavky uživatelů;
c) schvalují činnosti, které vyžadují vyhrazení nebo omezení vzdušného prostoru;
d) určují dočasné struktury vzdušného prostoru a postupy pro nabízení různých možností vyhrazení vzdušného prostoru a tras;
e) stanoví kritéria a postupy pro vytvoření a užívání nastavitelných laterálních a vertikálních ohraničení vzdušného prostoru potřebných k přizpůsobení různých variant drah letu a krátkodobých změn letů;
f) hodnotí vnitrostátní struktury vzdušného prostoru a sítě leteckých tratí s cílem plánovat pružné struktury vzdušného prostoru a postupy;
g) určují specifické podmínky, podle nichž je odpovědnost za rozstup mezi civilními a vojenskými lety na jednotkách letových provozních služeb nebo řídících vojenských jednotkách;
h) rozvíjejí přeshraniční užívání vzdušného prostoru se sousedními státy, pokud to vyžadují dopravní toky a aktivity uživatelů;
i) koordinují své politiky uspořádání vzdušného prostoru s těmito sousedními členskými státy s cílem společně řešit užívání vzdušného prostoru přesahujícího vnitrostátní hranice a/nebo regionální hranice letových informací.
j) stanovují a zpřístupňují uživatelům struktury vzdušného prostoru v úzké spolupráci a koordinaci se sousedními členskými státy, jestliže mají příslušné struktury vzdušného prostoru významný dopad na provoz přesahující vnitrostátní hranice a/nebo regionální hranice letových informací za účelem zabezpečení optimálního užívání vzdušného prostoru pro všechny uživatele v celém Společenství;
k) vytvoří spolu se sousedními státy společný soubor norem pro rozstup mezi civilními a vojenskými lety v případě přeshraničních aktivit;
l) stanovují konzultační mechanismy mezi osobami nebo organizacemi podle odstavce 3 a všemi dotčenými partnery a organizacemi k zabezpečení toho, že požadavky uživatelů budou řádně brány v úvahu;
m) hodnotí a přezkoumávají postupy týkající se vzdušného prostoru a fungování pružného užívání vzdušného prostoru;
n) stanovují mechanismy pro archivování údajů o požadavcích, přidělení a skutečném užívání struktur vzdušného prostoru pro další analytické a plánovací činnosti.
Podmínky uvedené v písmenu g) se zaznamenají a zohlední v hodnocení bezpečnosti uvedeném v článku 7.
2. V členských státech, ve kterých jsou za uspořádání vzdušného prostoru odpovědné nebo do něho zapojené civilní i vojenské orgány, se úkoly stanovené v odstavci 1 vykonávají prostřednictvím společného civilně-vojenského postupu.
3. Členské státy označí a oznámí Komisi ty osoby nebo organizace, které jsou odpovědné za provádění úkolů uvedených v odstavci 1.
Komise uchová a zveřejní seznam všech označených osob nebo organizací pro účely další spolupráce mezi členskými státy.
Článek 5
Předtaktické uspořádání vzdušného prostoru (úroveň 2)
1. Členské státy jmenují nebo zřídí buňku uspořádání vzdušného prostoru pro přidělení vzdušného prostoru v souladu s podmínkami a postupy definovanými v čl. 4 odst. 1.
V těch členských státech, v nichž jsou za uspořádání vzdušného prostoru odpovědny nebo do něj zapojeny jak civilní, tak vojenské orgány, má tato buňka podobu spojené civilně vojenské buňky.
2. Dva nebo více členských států může zřídit společnou buňku uspořádání vzdušného prostoru.
3. Členské státy zabezpečí vytvoření odpovídajících podpůrných systémů, aby buňka uspořádání vzdušného prostoru mohla řídit přidělování vzdušného prostoru a oznamovat včas dostupnost vzdušného prostoru všem dotčeným uživatelům, buňkám uspořádání vzdušného prostoru, poskytovatelům letových provozních služeb a všem příslušným partnerům a organizacím.
Článek 6
Taktické uspořádání vzdušného prostoru (úroveň 3)
1. Členské státy zabezpečí zavedení postupů civilně-vojenské koordinace a komunikačních zařízení mezi příslušnými jednotkami letových provozních služeb a řídícími vojenskými jednotkami umožňujících vzájemné poskytování údajů o vzdušném prostoru s cílem umožnit v reálném čase aktivaci, deaktivaci nebo opětovné přidělení vzdušného prostoru přiděleného na předtaktické úrovni.
2. Členské státy zabezpečí, aby si příslušné řídící vojenské jednotky a jednotky letových provozních služeb vyměnily jakoukoli změnu plánované aktivace vzdušného prostoru včasným a účinným způsobem a oznámily všem dotčeným uživatelům aktuální stav vzdušného prostoru.
3. Členské státy zabezpečí stanovení koordinačních postupů a podpůrných systémů mezi jednotkami letové provozní služby a řídícími vojenskými jednotkami k zajištění bezpečnosti při řízení interakcí mezi civilními a vojenskými lety.
4. Členské státy zajistí, aby byly stanoveny postupy koordinace mezi jednotkami civilní a vojenské letové provozní služby s cílem umožnit přímé oznamování příslušných informací pro vyřešení specifických dopravních situací, pokud civilní i vojenští řídící letového provozu poskytují služby ve stejném vzdušném prostoru.
Tato příslušná informace se zpřístupní zejména tehdy, je-li vyžadována z bezpečnostních důvodů, civilním a vojenským řídícím leteckého provozu a řídícím vojenským jednotkám prostřednictvím včasné výměny letových údajů, včetně polohy a letového záměru letadla.
5. Pokud se konají přeshraniční činnosti, členské státy zabezpečí, aby se dohodl společný soubor postupů pro řízení specifických dopravních situací a k podpoře uspořádání vzdušného prostoru v reálném čase mezi jednotkami civilních a vojenských letových provozních služeb a/nebo řídícími vojenskými jednotkami, kterých se tyto činnosti týkají.
Článek 7
Hodnocení bezpečnosti
Členské státy za účelem uchování nebo posílení stávajících úrovní bezpečnosti zajistí, aby se v rámci procesu řízení bezpečnosti provedlo hodnocení bezpečnosti, včetně označení rizik, hodnocení a zmírnění rizik, a to před zavedením jakýchkoli změn do provozu pružného užívání vzdušného prostoru.
Článek 8
Zprávy
Členské státy při každoročním podávání zpráv o uplatňování pružného užívání vzdušného prostoru podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 551/2004 poskytnou údaje uvedené v příloze k tomuto nařízení.
Článek 9
Sledování souladu
Členské státy sledují soulad s tímto nařízením prostřednictvím inspekcí, průzkumů a bezpečnostních auditů.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2151/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se stanoví pravidla pro otevření a správu celních kvót pro produkty odvětví cukru pocházející z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie v souladu s Dohodou o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie na straně druhé
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2005/914/ES z dne 21. listopadu 2005 o uzavření Protokolu o změně Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie na straně druhé, který se týká celní kvóty na dovoz cukru a produktů v odvětví cukru pocházejících z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie do Společenství [1], a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 27 odst. 2 druhého pododstavce Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie na straně druhé [2] (dále jen "dohoda o stabilizaci a přidružení") stanoví, že Společenství osvobodí od cla dovoz produktů pocházejících z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie čísel 1701 a 1702 kombinované nomenklatury do Společenství v rámci roční celní kvóty 7000 tun (čistá hmotnost).
(2) Dohoda o stabilizaci a přidružení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006, proto je třeba otevřít kvótu a stanovit platnost prováděcích pravidel ode dne 1. ledna 2006.
(3) S cílem zajistit dodržování množství 7000 tun v rámci roční celní kvóty je nutné u dovezených množství zabránit jakékoli kladné přípustné odchylce, zatímco práva vyplývající z dovozních licencí by měla být nepřenosná.
Proto je třeba se odchýlit od některých ustanovení podle nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [3].
(4) Má-li být zajištěno účinné řízení dovozů v rámci roční celní kvóty, je nezbytné stanovit opatření, která členským státům umožní vést záznamy o příslušných údajích a sdělovat je Komisi.
(5) Za účelem zlepšení kontrol by měl být dovoz produktů, na které se vztahuje roční celní kvóta, sledován v souladu s článkem 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [4].
(6) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto nařízením se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz produktů čísel 1701 a 1702 kombinované nomenklatury pocházejících z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie do Společenství, na který se vztahují roční celní kvóty s neomezeným osvobozením od cla ve výši 7000 tun (čistá hmotnost) podle čl. 27 odst. 2 druhého pododstavce Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie na straně druhé (dále jen "dohoda o stabilizaci a přidružení").
2. Kvóty uvedené v odstavci 1 se otevírají dnem 1. ledna 2006.
Článek 2
1. Podmínkou dovozu uvedeného v článku 1 je předložení dovozní licence, na níž musí být uvedeno pořadové číslo kvót 09.4327.
2. Dovozní licence podle odstavce 1 se vydávají v souladu s nařízením (ES) č. 1291/2000 a nařízením Komise (ES) č. 1464/95 [5], nestanoví-li toto nařízení jinak.
Článek 3
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a) "dovozním obdobím" se rozumí období jednoho roku od 1. ledna do 31. prosince;
b) "pracovním dnem" se rozumí pracovní den v úřadech Komise v Bruselu.
Článek 4
1. Žádosti o dovozní licence se podávají u příslušných orgánů členských států.
2. K žádosti o dovozní licenci musí být připojen doklad, že žadatel složil jistotu ve výši 2 EUR na 100 kilogramů.
Článek 5
V žádosti o dovozní licenci a v dovozní licenci musí být uveden jeden z těchto údajů:
a) v kolonce 8, "Bývalá jugoslávská republika Makedonie", slovo "ano" označené křížkem;
b) v kolonce 20 jeden z údajů uvedených v příloze.
Dovozní licence jsou platné pouze pro produkty pocházející z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie.
Článek 6
1. Žádosti o dovozní licence mohou být předloženy každý týden od pondělí do pátku.
Nejpozději první pracovní den následujícího týdne členské státy oznámí Komisi množství produktů odvětví cukru rozdělená podle osmimístného kódu KN, pro něž byly podány žádosti o dovozní licenci během předchozího týdne.
2. Komise každý týden vypracuje týdenní úhrn množství, na která byly podány žádosti o dovozní licence.
3. Pokud je žádostmi o licence pro celní kvótu podle čl. 27 odst. 2 druhého pododstavce dohody o stabilizaci a přidružení překročena výše této kvóty, pozastaví Komise podávání dalších žádostí o tuto kvótu pro stávající dovozní období, stanoví jednotný koeficient přidělení, který se uplatní, a informuje členské státy, že daný limit byl dosažen.
4. Je-li při použití opatření přijatých v souladu s odstavcem 3 množství, pro které je dovozní licence vydána, nižší než množství, o které bylo žádáno, lze žádost o licenci stáhnout ve lhůtě tří pracovních dnů od přijetí těchto opatření.
V případě stažení je jistota neprodleně uvolněna.
5. Licence se vydávají třetí pracovní den po oznámení uvedeném v odstavci 1, které podléhá opatřením přijatým Komisí v souladu s odstavcem 3.
6. Je-li při použití opatření přijatých v souladu s odstavcem 3 množství, pro které je dovozní licence vydána, nižší než množství, o které bylo žádáno, částka jistoty se přiměřeně sníží.
7. Spolu s oznámením uvedeným v odstavci 1 členské státy Komisi sdělí množství cukru, pro které byla dovozní licence vydána podle odstavce 5 nebo stažena podle odstavce 4, jakož i množství cukru, pro které byly dovozní licence vráceny nevyužité nebo jen částečně využité.
Tato oznámení se vztahují na informace obdržené v období od pondělí do pátku předchozího týdne.
8. Oznámení uvedená v odstavcích 1 a 7 probíhají elektronicky na formuláři, který Komise zašle členským státům.
Článek 7
Dovozní licence jsou platné ode dne jejich skutečného vydání do následujícího 31. prosince.
Článek 8
1. Odchylně od čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1291/2000 nesmí být množství propuštěné do volného oběhu vyšší než množství uvedené v kolonkách 17 a 18 dovozní licence. Za tím účelem se do kolonky 19 licence uvede číslice 0.
2. Odchylně od čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 jsou práva vyplývající z dovozních licencí nepřenosná.
Článek 9
Na žádost Komise členské státy předloží Komisi podrobné údaje o množstvích produktů propuštěných do volného oběhu v rámci roční celní kvóty během měsíců určených Komisí v souladu s článkem 308d nařízení (EHS) č. 2454/93.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2152/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 327/98 o otevření a správě celních kvót pro dovoz rýže a zlomkové rýže a nařízení (ES) č. 1549/2004, kterým se stanoví odchylka od nařízení Rady (ES) č. 1785/2003, pokud jde o dovozní režim pro rýži, a kterým se stanoví zvláštní přechodná pravidla pro dovoz rýže Basmati
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží [1], a zejména na čl. 10 odst. 2 a čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne 20. prosince 2005 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Thajským královstvím podle článku XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o úpravě koncesí pro rýži obsažených v seznamu CXL připojeném ke GATT 1994 [2], a zejména na článek 2 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutí ze dne 20. prosince 2005 stanoví, že bude otevřena nová roční dovozní kvóta o celkovém objemu 13500 tun poloomleté nebo omleté rýže kódu 100630 s nulovým clem a že se celková roční dovozní kvóta zlomkové rýže kódu 10064000 uvedená v čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení Komise (ES) č. 327/98 ze dne 10. února 1998 o otevření a správě celních kvót pro dovoz rýže a zlomkové rýže [3] zvýší na 100000 tun.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 1549/2004 [4] stanoví odchylku od nařízení (ES) č. 1785/2003, pokud jde o dovozní režim pro rýži a stanoví zvláštní přechodná pravidla pro dovoz rýže Basmati.
(3) Pro lepší administrativní správu kvót uvedených v nařízení (ES) č. 327/98 je vhodné jednotlivým kvótám přidělit pořadové číslo.
(4) Rozhodnutí ze dne 20. prosince 2005 stanoví zvláštní podmínky pro výpočet cel, která se použijí při dovozech omleté nebo poloomleté rýže kódu KN 100630 do Společenství v období od 1. září 2005 do 30. června 2006.
Na stanovené přechodné období je tudíž třeba přijmout nezbytná opatření ohledně dovozního cla pro omletou nebo poloomletou rýži kódu KN 100630.
(5) Rozhodnutí ze dne 20. prosince 2005 rovněž stanoví, že dovozní clo pro zlomkovou rýži kódu 10064000 činí 65 EUR za tunu.
(6) Vzhledem k tomu, že dohoda schválená rozhodnutím ze dne 20. prosince 2005 nabude účinnosti dnem 1. září 2005, je třeba, aby ustanovení tohoto nařízení o dovozních clech pro poloomletou, omletou a zlomkovou rýži nabyla účinnosti k témuž datu.
Je rovněž vhodné stanovit zavedení nových kvót na základě dohody s Thajskem ode dne 1. ledna 2006 a poměrně zvýšit celkovou novou kvótu pro poloomletou a omletou rýži a kvótu pro zlomkovou rýži, aby se přihlédlo k odpovídajícímu množství za období od 1. září 2005 do 31. prosince 2005.
(7) Nařízení (ES) č. 327/98 a nařízení (ES) č. 1549/2004 je proto třeba odpovídajícím způsobem pozměnit.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 327/1998 se mění takto:
1. Článek 1 se nahrazuje tímto: "Článek 1
1.
Každý rok se 1. ledna otevírají tyto celkové roční celní kvóty pro dovoz rozdělené podle zemí původu a časových tranší v souladu s přílohou IX:
a) 63000 tun omleté nebo poloomleté rýže kódu KN 100630 s nulovým clem;
b) 20000 tun loupané rýže kódu KN 100620 s clem 88 EUR za tunu;
c) 100000 tun zlomkové rýže kódu KN 10064000, se snížením cla stanoveného v článku 1d nařízení Komise (ES) č. 1549/2004 [5] o 30,77 %:
d) 13500 tun omleté nebo poloomleté rýže kódu KN 100630 s nulovým clem.
2. Pro rok 2006 se kvóty uvedené v odstavci 1 a související časové tranše stanoví podle přílohy X.
2. Článek 2 se mění takto:
a) odstavce 1, 2 a 2a se zrušují;
b) v odst. 3 druhém pododstavci se slova "v odst. 1 písm. c)" nahrazují slovy "v čl. 1 odst. 1 písm. c) a d)".
3. Článek 3 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se slova "článek 2" nahrazují slovy "čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c)".
b) v třetím pododstavci se slova "v článku 2" nahrazují slovy "v článcích 1 a 2".
4. Článek 4 se mění takto:
a) v odst. 2 první odrážce se slova "čl. 1 odst. 1 písm. a)" nahrazují slovy "čl. 1 odst. 1 písm. a) a d)".
b) v odstavci 4 se doplňuje nové písmeno d), které zní:
"d) pro kvótu uvedenou v čl. 1 odst. 1 písm. d) jedna z poznámek uvedených v příloze VIII."
5. V čl. 5 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Do dvou pracovních dnů od posledního dne lhůty pro podání žádostí o licenci sdělí členské státy Komisi, elektronickou cestou a v souladu s přílohou III, množství rozdělená podle osmimístného kódu KN a podle pořadového čísla kvóty a s uvedením země původu, jichž se žádosti o licence týkají, jakož i číslo požadované licence a jméno a adresu žadatele.
Pokud se vyžaduje vývozní licence, je nutné uvést rovněž její číslo."
6. V čl. 8 prvním pododstavci se úvodní věta nahrazuje tímto:
"Příslušné subjekty sdělí Komisi, elektronickou cestou a v souladu s přílohou III, tyto informace:"
7. Příloha III se nahrazuje zněním přílohy I tohoto nařízení.
8. Příloha V se nahrazuje zněním přílohy II tohoto nařízení.
9. Příloha VII se nahrazuje zněním přílohy III tohoto nařízení.
10. Text uvedený v příloze IV tohoto nařízení se přikládá jako přílohy VIII, IX a X.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 1549/2004 se mění takto:
1. V článku 1a se slova "pro loupanou rýži" nahrazují slovy "pro loupanou rýži, poloomletou rýži a omletou rýži".
2. Článek 1b se nahrazuje tímto:
"Článek 1b
1. Odchylně od čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1785/2003 stanoví Komise dovozní clo u omleté nebo poloomleté rýže kódu KN 100630 ve lhůtě 10 dnů od konce dotyčného referenčního období:
a) na 175 EUR za tunu v jednom z těchto případů:
- pokud je zjištěno, že dovoz poloomleté a omleté rýže během celého právě uplynulého hospodářského roku překročil 387743 tun,
- pokud je zjištěno, že dovoz poloomleté a omleté rýže během prvních šesti měsíců hospodářského roku překročil 182239 tun;
b) na 145 EUR za tunu v jednom z těchto případů:
- pokud je zjištěno, že dovoz poloomleté a omleté rýže během celého právě uplynulého hospodářského roku nepřekročil 387743 tun,
- pokud je zjištěno, že dovoz poloomleté a omleté rýže během prvních šesti měsíců hospodářského roku nepřekročil 182239 tun.
Komise stanoví použitelné clo pouze tehdy, pokud z výpočtů provedených za použití tohoto odstavce vyplývá změna cla.
Až do stanovení nového použitelného cla se používá clo, které bylo stanoveno předtím.
2. Pro výpočet dovozu podle odstavce 1 je třeba zohlednit množství, na která byly vydány dovozní licence pro poloomletou nebo omletou rýži kódu KN 100630 podle čl. 10 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1785/2003 během odpovídajícího referenčního období."
3. Vkládá se nový článek 1d, který zní:
"Článek 1d
Odchylně od čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 1785/2003 dovozní clo u zlomkové rýže kódu KN 10064000 činí 65 EUR za tunu."
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2153/2005
ze dne 23. prosince 2005
o režimu podpor soukromého skladování olivového oleje
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 865/2004 ze dne 29. dubna 2004 o společné organizaci trhu s olivovým olejem a stolními olivami a o změně nařízení (EHS) č. 827/68 [1], a zejména na čl. 6 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 6 nařízení (ES) č. 865/2004 stanoví, že v případě vážného narušení trhu v některých regionech Společenství může být zaveden režim podpor soukromého skladování olivového oleje.
(2) S cílem umožnit v případě nutnosti rychlé zavedení režimu je třeba stanovit prováděcí pravidla k uvedenému nařízení.
Tento režim podpor soukromého skladování se musí opírat o smlouvy uzavřené s hospodářskými subjekty, které nabízejí dostatečné záruky a jsou schválené členskými státy na základě určitých stanovených podmínek.
(3) V zájmu většího vlivu režimu na trh na úrovni producentů a jednoduššího sledování je třeba podpory přidělovat především pro skladování panenského olivového oleje nestočeného do obalů.
(4) Je třeba mít k dispozici údaje o vývoji cen a produkci olivového oleje.
Tyto údaje jsou nezbytné pro stálé sledování trhu s olivovým olejem, aby bylo možné odhadnout, zda se potvrzují podmínky vážného narušení trhu.
(5) V zájmu optimálního zohlednění situace na trhu musí být výše podpory stanovena pro odvětví trhu, která podporu požadují.
Kategoriemi oleje jsou kategorie uvedené v části I přílohy I nařízení (ES) č. 865/2004.
(6) Je třeba přesně stanovit, jaké údaje musí obsahovat nabídky a za jakých podmínek je možné nabídky podat a přezkoumat, aby byly k dispozici úplné údaje pro každou nabídku.
(7) Je vhodné, aby byla nabídková řízení vyhlášena v souladu s určitými pravidly, zejména pokud jde o lhůty pro podání nabídek a minimální množství každé podané nabídky.
Aby bylo možné ovlivňovat situaci na trhu, musí být nabídky podávány zejména na dlouhé skladovací období a s ohledem na minimální množství ve vztahu k situaci v odvětví.
(8) Nabídka musí být zaručena složením jistoty za podmínek stanovených nařízením Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty [2], jejíž výše a splatnost musí být přiměřená pravděpodobnosti kolísání cen na trhu a počtu skutečných dnů skladování zakládajících nárok na podporu.
(9) Vybranými nabídkami budou nabídky, které nepřekročí maximální částku podpory na den skladování, která bude stanovena s ohledem na podmínky na trhu.
Reprezentativnost nabídek a dodržení maximálních množství stanovených v nabídkovém řízení musí být zaručeny pro každou stanovenou kategorii nebo region.
(10) Je třeba přesně stanovit hlavní smluvní závazky, které by měla smlouva obsahovat.
Aby bylo možné předejít narušení trhu, musí mít Komise možnost dobu platnosti smlouvy upravit, zejména s ohledem na předběžné odhady sklizně pro hospodářský rok následující po roce uzavření smlouvy.
(11) V zájmu zabezpečení řádné správy režimu je třeba, aby byly stanoveny podmínky, za nichž lze poskytnout zálohu na podporu, kontroly podstatné pro vyhodnocení nároku na podporu, veškerá kritéria pro výpočet výše podpory a informace, které mají být sděleny členskými státy Komisi.
(12) V zájmu jasnosti a průhlednosti je třeba zrušit nařízení Komise (ES) č. 2768/98 ze dne 21. prosince 1998 o režimu podpor soukromého skladování olivového oleje [3] a nahradit je novým nařízením.
(13) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro olivový olej a stolní olivy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Příslušné orgány producentských členských států uzavírají smlouvy o soukromém skladování nestočeného panenského olivového oleje za podmínek stanovených tímto nařízením.
2. Pro stanovení podpor, které mají být poskytnuty k provedení smluv o soukromém skladování nestočeného panenského olivového oleje, může Komise vypsat postupem podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 865/2004 časově omezená nabídková řízení. V rámci časově omezeného nabídkového řízení se vyhlásí dílčí nabídková řízení.
Článek 2
1. Časově omezené nabídkové řízení může být vypsáno, jsou-li splněny tyto podmínky:
a) v některých regionech Společenství dojde k závažným narušením trhu, která mohou být zmírněna nebo napravena opatřeními týkajícími se soukromého skladování nestočeného panenského olivového oleje;
b) průměrná cena jednoho nebo více těchto produktů zjištěná na trhu po dobu nejméně dvou týdnů je nižší než:
- 1779 EUR/t pro extra panenský olivový olej,
- 1710 EUR/t pro panenský olivový olej,
- 1524 EUR/t pro lampantový olivový olej s obsahem mastných kyselin 2 stupně, při odečtení 36,70 EUR/t z této částky za každý další stupeň kyselosti.
2. V časově omezeném nabídkovém řízení se stanoví maximální množství pro celé nabídkové řízení a mohou se stanovit maximální množství:
- pro každou kategorii panenského olivového oleje podle části I přílohy I nařízení (ES) č. 865/2004,
- pro každý region nebo členský stát Společenství.
Zahájení časově omezeného nabídkového řízení je možné omezit pouze na některé kategorie panenského olivového oleje nebo regiony uvedené v prvním pododstavci.
Časově omezené nabídkové řízení může být postupem podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 865/2004 ukončeno před uplynutím časového omezení.
Článek 3
Nabídky pro dílčí nabídková řízení mohou podat pouze hospodářské subjekty v odvětví olivového oleje schválené pro tento účel příslušným orgánem daného členského státu.
Členské státy stanoví kritéria a postupy pro schválení těchto hospodářských subjektů patřících do jedné z těchto kategorií:
a) organizace producentů olivového oleje, kterou tvoří nejméně 700 pěstitelů oliv, pokud jedná jako organizace pro produkci a uvádění oliv a olivového oleje na trh;
b) organizace producentů, která zastupuje nejméně 25 % pěstitelů oliv nebo produkce olivového oleje v regionu, v němž se nachází;
c) sdružení organizací producentů z více hospodářských regionů, kterou tvoří nejméně deset organizací producentů uvedených v písmenech a) a b) nebo počet organizací, který představuje nejméně 5 % produkce olivového oleje daného členského státu;
d) lisovny, které umožňují extrakci nejméně 2 tun olivového oleje během osmihodinového pracovního dne a které vyprodukovaly během dvou předcházejících hospodářských roků celkově nejméně 500 tun panenského olivového oleje;
e) stáčírny na území jednoho členského státu o stáčecí kapacitě nejméně 6 tun oleje během osmihodinového pracovního dne, které stočily během dvou předcházejících hospodářských roků celkově nejméně 500 tun olivového oleje.
Pokud jedna nebo více organizací pro produkci nebo uvádění oliv a olivového oleje na trh jsou členy organizace uvedené ve druhém pododstavci písm. a), jsou takto seskupení pěstitelé oliv bráni v úvahu jednotlivě pro výpočet minimálního počtu 700 pěstitelů oliv.
Článek 4
Pro účely schválení uvedeného v článku 3 se hospodářské subjekty zavazují:
a) nechat obaly s panenským olivovým olejem, který je předmětem smlouvy o skladování, příslušným orgánem daného členského státu zaplombovat;
b) vést skladové výkazy o oleji a případně o zásobách oliv;
c) podrobit se všem kontrolám stanoveným v rámci tohoto režimu podpor, pokud jde o smlouvy o soukromém skladování.
Dané hospodářské subjekty musejí oznámit kapacitu svých skladovacích zařízení, předložit plán těchto zařízení a prokázat splnění podmínek uvedených v článku 3.
Článek 5
1. Hospodářské subjekty splňující podmínky uvedené v článcích 3 a 4 jsou schváleny a obdrží schvalovací číslo během dvou měsíců po měsíci, v němž byla předložena úplná dokumentace obsahující žádost o schválení.
2. Aniž je dotčen čl. 17 odst. 3:
a) organizace producentů v odvětví oliv a jejich svazy, jakož i lisovny a stáčírny, které byly uznány členským státem pro výkon činností soukromého skladování během hospodářských let 1998/99 až 2004/05, jsou považovány za schválené podle tohoto nařízení, pokud splňují kritéria uvedená v článcích 3 a 4;
b) schválení hospodářského subjektu se zamítne nebo odejme bezodkladně, pokud hospodářský subjekt:
i) nesplňuje podmínky pro schválení,
ii) je proti němu příslušnými orgány vedeno řízení kvůli nesrovnalostem v rámci nařízení (ES) č. 865/2004,
iii) byl penalizován kvůli porušení režimu podpor produkce stanovených nařízením Rady č. 136/66/EHS [4] během hospodářských roků 2002/03, 2003/04 a 2004/05,
iv) byl penalizován kvůli porušení systému financování programů činnosti organizací hospodářských subjektů v odvětví oliv stanoveného nařízením Rady (ES) č. 1638/98 [5] během hospodářských roků 2002/03, 2003/04 a 2004/05.
Článek 6
1. Nejpozději každou středu sdělí členské státy Komisi průměrné ceny zjištěné předcházející týden pro různé kategorie oleje uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 865/2004 na hlavních reprezentativních trzích svého území.
Ceny jsou sděleny elektronickou poštou a jsou k nim připojeny poznámky o objemu a reprezentativnosti transakcí.
2. Do desátého dne každého měsíce sdělí členské státy Komisi odhad celkové produkce olivového oleje a stolních oliv pro probíhající hospodářský rok.
3. Od září do května každého hospodářského roku sdělí členské státy Komisi nejpozději do patnáctého dne každého měsíce odhad množství olivového oleje a stolních oliv vyprodukovaných od začátku daného hospodářského roku.
K získání těchto údajů mohou členské státy využít různých informačních zdrojů, mimo jiné údajů poskytnutých lisovnami a podniky na zpracování stolních oliv, zjišťování u hospodářských subjektů v odvětví oliv nebo odhadů od statistických orgánů.
Před koncem daného hospodářského roku sdělí členské státy Komisi odhady celkových vyprodukovaných množství olivového oleje a stolních oliv.
4. Členské státy vytvoří systém sběru údajů, který považují za nejvhodnější pro získání a vypracování sdělení stanovených v odstavcích 2 a 3, a stanoví popřípadě povinnosti týkající se sdělování údajů, pokud jde o dané hospodářské subjekty v odvětví oliv.
5. Odhady množství olivového oleje a stolních oliv uvedené v odstavcích 2 a 3 se posílají elektronickou poštou na základě formuláře poskytnutého Komisí.
6. Komise může využít i jiných informačních zdrojů.
Článek 7
Pro podání nabídek pro dílčí nabídková řízení platí tyto lhůty:
a) pro měsíce listopad, leden, únor, březen, duben, květen, červen, červenec, září a říjen od 4. dne do 12:00 hod. 8. dne v měsíci a od 18. dne do 12:00 hod. 22. dne v měsíci;
b) pro měsíc srpen od 18. dne do 12:00 hod. 23. dne v měsíci;
c) pro měsíc prosinec od 9. dne do 12:00 hod. 14. dne v měsíci.
Rozhodující čas lhůty je bruselský čas.
Pokud je poslední den pro podání nabídek v některém členském státě pro příslušný orgán odpovědný za přijímání nabídek dnem pracovního klidu, končí lhůta pro podání ve 12:00 hodin předcházejícího pracovního dne.
Článek 8
1. Aniž je dotčen článek 15, nabídky na minimální množství 50 tun se vztahují na denní částku podpory soukromého skladování nestočeného panenského olivového oleje jedné ze tří kategorií uvedených v části I přílohy I nařízení (ES) č. 865/2004 po dobu 365 dnů v zaplombovaných obalech v souladu s podmínkami stanovenými tímto nařízením.
2. Schválené hospodářské subjekty se zúčastní dílčího nabídkového řízení buď písemnou nabídkou podanou u příslušného orgánu daného členského státu proti potvrzení o přijetí, nebo doručením nabídky elektronickou cestou témuž orgánu.
Pokud se hospodářský subjekt účastní dílčího nabídkového řízení pro více kategorií nebo pro obaly s olejem nacházející se na různých místech, musí podat pro každý případ zvláštní nabídku.
Nabídka platí jen pro jedno dílčí nabídkové řízení.
Po uplynutí lhůty pro podání nabídek nemůže být podaná nabídka stažena zpět nebo změněna.
Článek 9
1. Nabídky uvedené v článku 8 obsahují tyto údaje:
a) odkaz na toto nařízení a na dílčí nabídkové řízení, na něž nabídka odkazuje;
b) jméno a adresu účastníka řízení;
c) kategorii schváleného hospodářského subjektu ve smyslu čl. 3 odst. 1, jakož i schvalovací číslo;
d) množství a kategorii panenského olivového oleje, kterého se nabídka týká;
e) přesnou adresu místa, kde se nacházejí obaly s olejem a nezbytné údaje k identifikaci obalů, na něž se v nabídkách odkazuje;
f) výši podpory na den soukromého skladování a na tunu panenského olivového oleje, vyjádřenou v eurech na dvě desetinná místa;
g) výši jistoty, která má být složena v souladu s článkem 10, vyjádřenou v národní měně členského státu, ve kterém byla nabídka podána.
2. Nabídka je platná, jen pokud jsou splněny tyto požadavky:
a) musí být stejně jako všechny přiložené podklady vyhotovena v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu, ve kterém sídlí příslušný orgán přijímající nabídky;
b) musí být podána v souladu s tímto nařízením a musí zejména obsahovat všechny údaje uvedené v odstavci 1;
c) nesmí obsahovat žádné jiné podmínky než podmínky stanovené tímto nařízením;
d) musí pocházet od schváleného hospodářského subjektu členského státu, ve kterém je podána, a musí se týkat obalů s olejem, které se nacházejí v tomto členském státě;
e) před uplynutím lhůty pro podání nabídek musí být doplněna dokladem, že účastník složil jistotu uvedenou v nabídce.
Článek 10
1. Účastník složí na každou tunu olivového oleje zahrnutou v nabídce jistotu ve výši 50 EUR.
2. Pokud nabídka nebude zohledněna, jistota uvedená v odstavci 1 se po zveřejnění maximální výše podpory na dané dílčí nabídkové řízení v Úředním věstníku Evropské unie neprodleně uvolní.
3. Pro nabídky, pro které byla udělena podpora, se jistota uvedená v odstavci 1 doplní nejpozději první den plnění smlouvy podle čl. 13 odst. 3 druhého pododstavce složením jistoty ve výši 200 EUR na tunu olivového oleje.
4. Pro uvolnění jistot uvedených v odstavci 1 a odstavci 3 spočívá hlavní povinnost ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85 v šestiměsíčním skladování stanoveném v nabídce za podmínek smlouvy uzavřené podle tohoto nařízení.
Pokud se doba platnosti smlouvy podle článku 15 zkrátí na méně než šest měsíců, pak doba skladování uvedená v prvním pododstavci končí s dobou plnění této smlouvy.
Článek 11
1. Nabídky se přezkoumají při vyloučení veřejnosti příslušným orgánem daného členského státu.
S výhradou ustanovení odstavce 2 jsou osoby oprávněné pro toto přezkoumání zavázány k zachování tajemství.
2. Platné nabídky, seřazené podle výše částky, se Komisi sdělí anonymně elektronickou cestou a nejpozději 48 hodin po uplynutí lhůty pro podání nabídek.
Pokud lhůta končí v pátek, nabídky se doručí nejpozději následující pondělí ve 12:00 hodin bruselského času.
3. Pro každou sdělenou nabídku je třeba podle čl. 9 odst. 1 písm. d) a f) uvést množství a kategorii oleje a výši podpory. Pokud jsou v nabídkovém řízení stanovena maximální množství pro každý region, pak musí být kromě toho pro každou nabídku uvedeny dané regiony.
Článek 12
1. Postupem podle článku 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 865/2004 se na základě podaných nabídek stanoví nejpozději devátý pracovní den po uplynutí platné lhůty pro podání nabídek pro jednotlivá dílčí nabídková řízení maximální výše podpory na den soukromého skladování.
2. Maximální výše podpory se stanoví s ohledem na situaci a na předpokládaný vývoj na trhu s olivovým olejem, jakož i s ohledem na to, nakolik může toto opatření podstatně přispět k regulaci trhu.
Kromě toho se vezmou v úvahu množství, která již jsou předmětem smluv o soukromém skladování, jakož i rozsah podaných nabídek.
3. Při stanovení maximální částky mohou být stejným postupem odmítnuty všechny nabídky s ohledem na kategorii oleje nebo region, pro něž bylo stanoveno maximální množství v souladu s čl. 2 odst. 2, pokud v případě dané kategorie nebo regionu:
- nejsou nabídky reprezentativní,
- stanovená maximální částka by mohla vést k překročení daného maximálního množství.
Článek 13
1. Aniž je dotčen čl. 12 odst. 3, vybere se nabídka toho účastníka nebo těch účastníků, jejichž nabídka byla doručena v souladu s čl. 11 odst. 2 a která nepřekračuje maximální výši podpory pro množství na den soukromého skladování uvedené v nabídce.
Práva a povinnosti vybraného účastníka jsou nepřevoditelná.
2. Příslušný orgán daného členského státu sdělí všem účastníkům písemně výsledek jejich účasti v nabídkovém řízení nejpozději druhým pracovním dnem po zveřejnění maximální výše podpory v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Za den uzavření smlouvy platí den, ve kterém bylo danému účastníkovi zasláno sdělení o přijetí nabídky.
Za den počátku plnění smlouvy, s výhradou složení jistoty podle čl. 10 odst. 3, platí den následující pod dni uzavření smlouvy, přičemž daný olej musí splňovat všechny příslušné smluvní podmínky.
Doba plnění smlouvy však nemůže začít, dokud nejsou po odběru vzorků zaplombovány nádoby v souladu s odst. 4 písm. c) a d).
4. Do 30 dnů po uzavření smlouvy příslušný orgán členského státu:
a) označí obaly s daným olivovým olejem;
b) zaznamená čistou hmotnost oleje;
c) odebere vzorek oleje reprezentativní pro nabídkové řízení;
d) zaplombuje jednotlivé obaly s olejem.
Pokud členský stát uvede řádné důvody, může být třicetidenní lhůta stanovená v prvním pododstavci prodloužena o 15 dnů.
5. Odebraný vzorek oleje uvedený v odst. 4 písm. c) se co nejrychleji analyzuje, aby se zaručilo, že panenský olivový olej odpovídá kategorii, pro kterou byla nabídce udělena podpora.
Pokud výsledek analýzy neodpovídá kategorii oleje, pro kterou byla nabídce udělena podpora, je celé množství, jehož se týká nabídka, odmítnuto a jistota uvedená v čl. 10 odst. 1 propadá.
Článek 14
1. Smlouva se vypracuje ve dvou vyhotoveních a obsahuje nejméně tyto údaje:
a) název a adresu příslušného orgánu daného členského státu;
b) úplnou adresu a schvalovací číslo smluvní strany, jakož i její kategorii podle článku 3;
c) přesnou adresu místa skladování a umístění daných nádob;
d) datum uzavření smlouvy;
e) datum počátku a konce doby plnění smlouvy, s výhradou ustanovení článku 15;
f) odkaz na toto nařízení a dané dílčí nabídkové řízení.
2. Pro každou šarži spadající do smlouvy obsahuje smlouva tyto údaje:
a) kategorii a čistou hmotnost panenského olivového oleje;
b) identifikaci a umístění daných obalů s olejem.
3. Smlouva smluvní stranu zavazuje:
a) sjednané množství daného produktu během smluvně stanoveného období skladovat na vlastní náklady a riziko;
b) skladovat oleje rozdílných kategorií v oddělených a ve smlouvě specifikovaných obalech, zaplombovaných příslušným orgánem daného členského státu;
c) kdykoliv umožnit příslušnému orgánu daného členského státu kontrolu dodržování závazků stanovených ve smlouvě.
Změny obalů uvedených v prvním pododstavci písm. b) smí proběhnout jen se souhlasem a za přítomnosti uvedeného orgánu, musí být odebrán reprezentativní vzorek z daných obalů a obaly musejí být nově zaplombovány v souladu s čl. 13 odst. 4 písm. c) a d).
4. Aniž je dotčen článek 15, pokud smluvní strana smlouvu vypoví ještě v době jejího plnění, ztrácí nárok na podporu na celé smluvní období a všechna množství dohodnutá ve smlouvě.
Článek 15
1. Podle situace a na základě pravděpodobného vývoje na trhu s olivovým olejem může Komise postupem podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 865/2004 zkrátit trvání plněných smluv.
Změny smluv mohou být provedeny jen mezi 1. zářím a 31. prosincem a nabývají účinku teprve po ukončení měsíce, který následuje po měsíci, ve kterém bylo přijato rozhodnutí.
2. V případě změny smlouvy podle odstavce 1 Komise stanoví procentní srážku, která se použije na dny zbývající doby plnění od určitého okamžiku pro všechny smlouvy platné k tomuto okamžiku.
Článek 16
1. Ode dne počátku plnění smlouvy uvedeného v čl. 13 odst. 3 druhém pododstavci může být poskytnuta záloha ve výši podpory, která je stanovena pro časové období začínající v den počátku plnění smlouvy a končící následujícího 31. srpna. V tomto případě je třeba složit jistotu ve výši 120 % zálohy.
Podle podmínek přesně stanovených v prvním pododstavci může být pro všechny smlouvy plněné od 1. ledna pro časové období, které začíná 1. září a končí ukončením daných smluv o skladování, poskytnuta nová záloha.
2. Po zaplacení zbytku podpory podle čl. 18 odst. 3 se jistota uvedená v odstavci 1 neprodleně uvolní.
Článek 17
1. Před konečným vyplacením podpory příslušný orgán členského státu:
a) shromáždí a ověří podklady, které dokládají dodržení podmínek stanovených tímto nařízením;
b) provede potřebné kontroly k zajištění toho, že daný olivový olej je skladován po celé období platnosti smlouvy o skladování;
c) přijme opatření nezbytná k zajištění kontroly dodržování smluvních závazků.
2. Kontrola spočívá ve fyzické prohlídce skladovaného zboží, jakož i v ověření účetnictví.
Fyzická prohlídka slouží zejména ke kontrole souladu skladovaných zásob, na něž se vztahuje smlouva, s kategoriemi oleje uvedenými ve smlouvě, jakož i neporušenosti plomb a existence stanovených množství.
3. Při nedodržení smluvních závazků se v rámci smlouvy neposkytnou žádné podpory a schválení daného hospodářského subjektu se, aniž je dotčena možnost dalších sankčních opatření, odejme.
Kromě toho jistoty uvedené v článku 10 a článku 16 propadají za podmínek stanovených nařízením (EHS) č. 2220/85.
Článek 18
1. Výše podpory se vypočítá podle čisté hmotnosti stanovené v souladu s čl. 13 odst. 4 písm. b).
Sazbou pro přepočet podpory soukromého skladování do národní měny je přepočítací kurz platný v den začátku plnění smlouvy, uvedený v čl. 13 odst. 3 druhém pododstavci.
2. Závazky vztahující se na množství stanovená v nabídkách a smlouvách platí za splněné, pokud jsou skutečně splněny pro 98 % těchto množství.
Pokud analýza uvedená v čl. 13 odst. 5 neumožní potvrdit kategorii oleje, pro kterou byla nabídce udělena podpora, pak celkové množství týkající se nabídky není v souladu.
3. Podpora nebo zbytek podpory, pokud byla poskytnuta záloha podle článku 16, se vyplácí pouze tehdy, pokud byly splněny všechny smluvní závazky.
Po kontrole dodržení smluvních závazků se podpora, popřípadě zbytek podpory, vyplatí během 60 dnů po skončení smlouvy.
Článek 19
1. Dané členské státy sdělí Komisi vnitrostátní opatření přijatá pro provádění tohoto nařízení a doručí vzor smlouvy.
2. Členské státy sdělí Komisi elektronickou cestou množství olivového oleje, pro která byly uděleny podpory a která popřípadě nejsou předmětem:
- uzavření smlouvy,
- dodržování nebo úplného plnění smlouvy.
Ve sděleních uvedených v prvním pododstavci je nutné přesně uvést dané dílčí nabídkové řízení, jakož i popřípadě kategorie oleje, hospodářských subjektů nebo dané regiony.
Sdělení se provedou co možná nejdříve, nejpozději 10. dnem měsíce následujícího po měsíci, k němuž se sdělení vztahují.
Článek 20
Zrušuje se nařízení (ES) č. 2768/98.
Článek 21
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2154/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96, pokud jde o zápis názvu do "Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení" ("Sidra de Asturias" nebo "Sidra d’Asturies") – (CHOP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na čl. 6 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 byla žádost Španělska o zápis názvu "Sidra de Asturias" nebo "Sidra d’Asturies" zveřejněna
Nařízení Komise (ES) č. 2155/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se mění specifikace označení původu uvedeného v příloze nařízení (ES) č. 1107/96 (Miel de sapin des Vosges) (CHOP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na čl. 9 třetí pododstavec a čl. 6 odst. 3 a 4 druhou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Francie požádala v souladu s čl. 9 prvním pododstavcem nařízení (EHS) č. 2081/92 o změnu specifikace chráněného označení původu "Miel de sapin des Vosges" zapsaného nařízením Komise (ES) č. 1107/96 [2].
(2) Cílem požadované změny je upravit způsob posuzování zabarvení medu, které se v současné době provádí měřením intenzity podle indexu Pfund.
(3) V důsledku změny se ověření kritéria zabarvení medu zašle na organoleptickou zkoušku, která bude provedena na referenčním vzorku s charakteristickou barvou.
Tento způsob je považován za nejvíce věrohodný.
(4) Žádost byla posouzena a změna je považována za méně významnou.
Toto posouzení vyplývá ze skutečnosti, že návrh nemění charakteristiky označení původu, protože charakteristika týkající se zabarvení zůstává stejná.
Mění se pouze způsob posuzování tohoto zabarvení.
(5) Co se týče chráněného označení původu "Miel de sapin des Vosges", je tedy třeba změnit bod "popis" specifikace podle čl. 4 odst. 2 písm. b) nařízení (EHS) č. 2081/92 tak, že se nadále nebude uvádět intenzita podle stupnice Pfund.
(6) Komise podle článku 4 nařízení Komise (ES) č. 383/2004 [3] uveřejňuje souhrnný přehled v Úředním věstníku Evropské unie.
(7) Komise je také názoru, že změna je v souladu s nařízením (EHS) č. 2081/92.
Změna popisu produktu s označením "Miel de sapin des Vosges" musí být následně zapsána a uveřejněna. Je tedy třeba do souhrnného přehledu doplnit podrobnosti týkající se specifikace a zabarvení medu v rámci příslušného označení.
(8) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Regulativního výboru pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Postup podle čl. 6 odst. 1 a 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 se nepoužije na změny uvedené v článku 2 tohoto nařízení.
Článek 2
Specifikace označení původu "Miel de sapin des Vosges" se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
Článek 3
Konsolidovaný přehled obsahující hlavní údaje specifikace je uveden v příloze II tohoto nařízení.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2156/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se mění údaje uvedené ve specifikaci určitého označení původu uvedeného v příloze nařízení (ES) č. 1107/96 (Siurana) (CHOP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na článek 9 a čl. 6 odst. 3 a 4 druhou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 byla žádost Španělska o změny specifikace chráněného označení původu "Siurana" zapsaného nařízením Komise (ES) č. 1107/96 [2] zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie [3].
(2) Protože Komisi nebyla oznámena žádná námitka podle článku 7 nařízení (EHS) č.
2081/92, tyto změny musí být zapsány a zveřejněny
Nařízení Komise (ES) č. 2157/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se na rok 2006 stanoví licenční poplatky pro rybářská plavidla Společenství lovící ve vodách Grónska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1245/2004 ze dne 28. června 2004 o uzavření Protokolu o změně čtvrtého protokolu, kterým se stanoví podmínky rybolovu vedené v Dohodě o rybolovu mezi Evropským hospodářským společenstvím na jedné straně a vládou Dánska a místní vládou Grónska na straně druhé [1], a zejména na čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 1245/2004 stanoví, že majitelé plavidel Společenství, kteří obdrží licenci pro plavidlo Společenství oprávněné k rybolovu ve vodách výlučné hospodářské zóny Grónska, zaplatí licenční poplatek v souladu s čl. 11 odst. 5 čtvrtého protokolu.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 2140/2004 ze dne 15. prosince 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1245/2004, pokud jde o žádosti o licence k rybolovu ve vodách výlučné hospodářské zóny Grónska [2], provádí správní ujednání o licencích k rybolovu, jak stanoví čl. 11 odst. 5 čtvrtého protokolu.
(3) Bod 4 části B správního ujednání uvádí, že licenční poplatky na rok 2006 se stanoví v příloze uvedeného správního ujednání a na základě 3 % ceny za tunu daného druhu.
(4) Je vhodné tímto nařízením stanovit licenční poplatky na rok 2006, na nichž se Společenství a Grónsko dohodly 12. prosince 2005 a které jsou uvedeny v příloze správního ujednání.
(5) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Licenční poplatky na rok 2006 pro plavidla Společenství oprávněná k rybolovu ve vodách výlučné hospodářské zóny Grónska jsou poplatky stanovené v příloze správního ujednání uvedeného v nařízení (ES) č. 2140/2004.
Znění přílohy správního ujednání je přiloženo k tomuto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2158/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 32/2000, pokud jde o prodloužení platnosti celních kvót Společenství pro výrobky z juty a kokosových vláken
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 32/2000 ze dne 17. prosince 1999 o otevření a správě celních kvót Společenství závazných v rámci GATT a některých jiných celních kvót Společenství, o podrobných pravidlech pro úpravu těchto kvót a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1808/95 [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. b) druhou odrážku uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V souladu s nabídkou, kterou Společenství učinilo v rámci Konference Organizace spojených národů o obchodu a rozvoji (Unctad), a se svým systémem všeobecných celních preferencí zavedlo Společenství od roku 1971 celní preference pro výrobky z juty a kokosových vláken pocházející z některých rozvojových zemí.
Tyto preference měly formu postupného snižování cel společného celního sazebníku a, od roku 1978 do 31. prosince 1994, úplného pozastavení těchto cel.
(2) Od roku 1995, kdy vstoupil v platnost systém všeobecných celních preferencí, Společenství mimo GATT otevřelo pro určitá množství výrobků z juty a kokosových vláken autonomní celní kvóty Společenství s nulovou celní sazbou.
Platnost celních kvót otevřených pro tyto výrobky nařízením (ES) č. 32/2000 byla prodloužena do 31. prosince 2005 nařízením Komise (ES) č.
(3) Jelikož byla platnost systému všeobecných celních preferencí prodloužena do 31. prosince 2008 nařízením Rady (ES) č. 980/2005 ze dne 27. června 2005 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí [3], měl by být režim celních kvót pro výrobky z juty a kokosových vláken rovněž prodloužen do 31. prosince 2008.
(4) Nařízení (ES) č. 32/2000 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze III nařízení (ES) č. 32/2000 se u pořadových čísel 09.0107, 09.0109 a 09.0111 v pátém sloupci ("Kvótové období") slova "od 1.1.2005 do 31.12.2005" nahrazují slovy "od 1.1.2006 do 31.12.2006, od 1.1.2007 do 31.12.2007 a od 1.1.2008 do 31.12.2008".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2159/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin použitelné od 1. ledna 2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1784/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s obilovinami [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, co se týče dovozních cel v odvětví obilovin [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dle článku 10 nařízení (ES) č. 1784/2003 se při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení účtují sazby cel společného celního sazebníku.
Avšak u produktů uvedených v odstavci 2 stejného článku je dovozní clo rovno intervenční ceně platné pro dovoz těchto produktů, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF použitelnou pro jejich dodávku.
Toto clo nicméně nemůže překročit sazbu cla společného celního sazebníku.
(2) Na základě čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1784/2003 se dovozní ceny CIF vypočítávají na základě reprezentativních cen platných pro dotyčný produkt na světovém trhu.
(3) Nařízení (ES) č. 1249/96 stanovilo prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, které se týká dovozních cel v odvětví obilovin.
(4) Dovozní cla zůstávají v platnosti, dokud nejsou stanoveny a nevstoupí v platnost nové sazby.
(5) S cílem umožnit normální fungování režimu dovozních cel je třeba tato cla vypočítávat na základě reprezentativní tržní sazby zjištěné během daného období.
(6) Použití nařízení (ES) č. 1249/96 vede ke stanovení dovozních cel podle přílohy tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1784/2003 jsou stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2160/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se mění vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu stanovené nařízením (ES) č. 1918/2005
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 27 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 2131/2005 [2] stanovilo vývozní náhrady pro bílý a surový cukr vyvážený v nezměněném stavu.
(2) Vzhledem k tomu, že údaje, které má Komise v současné době k dispozici jsou odlišné od údajů v době přijetí nařízení (ES) č. 2131/2005, měly by se tyto náhrady pozměnit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výše vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1260/2001, vyvážené nedenaturované a v nezměněném stavu, které byly stanoveny nařízením (ES) č. 2131/2005 se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2161/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se mění reprezentativní ceny a částky dodatečných dovozních cel pro určité produkty v odvětví cukru, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005, pro hospodářský rok 2005/06
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1423/95 ze dne 23. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz výrobků v odvětví cukru jiných než melasa [2], a zejména na čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhou větu a na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1011/2005 [3] stanovilo výše reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel pro bílý cukr, surový cukr a některé sirupy pro hospodářský rok 2005/06.
Tyto ceny a cla byly naposledy pozměněny nařízením Komise (ES) č. 2101/2005 [4].
(2) Informace, které má Komise v současnosti k dispozici, naznačují, že výše současných reprezentativních cen a dodatečných dovozních cel je třeba pozměnit v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými nařízením (ES) č. 1423/95,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Reprezentativní ceny a dodatečná dovozní cla pro produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1423/95, stanovené nařízením (ES) č. 1011/2005 pro hospodářský rok 2005/06, se pozměňují a jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2162/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se stanoví světové tržní ceny nevyzrněné bavlny
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na protokol 4 o bavlně, který je přiložen k aktu o přistoupení Řecka, naposledy pozměněný nařízením Rady (ES) č. 1050/2001 [1],
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny [2], a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 se pravidelně určuje světová tržní cena nevyzrněné bavlny na základě cen vyzrněné bavlny na světovém trhu a s ohledem na historický poměr mezi zjištěnou cenou vyzrněné bavlny a cenou vypočítanou pro nevyzrněnou bavlnu. Tento historický poměr byl stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [3]. Není-li možné stanovit světovou tržní cenu tímto způsobem, stanoví se na základě nejnovější stanovené ceny.
(2) V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1051/2001 se světová tržní cena nevyzrněné bavlny určí s ohledem na zvláštní charakteristiky produktu a na základě nejvýhodnějších nabídek a kótací, jež jsou považovány za reprezentativní z hlediska skutečných tržních trendů.
Za tímto účelem je třeba vypočítat průměr nabídek a kótací zjištěných na jedné nebo několika evropských burzách pro produkt, který je dodáván za podmínek CIF do přístavu Společenství a pochází z různých dodávajících zemí, jež jsou z hlediska mezinárodního obchodu považovány za nejvíce reprezentativní.
Existuje však ustanovení o úpravě kritérií pro určování světových tržních cen vyzrněné bavlny umožňující přihlédnout k rozdílům odůvodněným jakostí dodávaného produktu nebo povahou dotyčných nabídek a kótací. Tyto úpravy jsou uvedeny v čl.
2 nařízení (ES) č. 1591/2001.
(3) Za použití daných kritérií jsou stanoveny níže uvedené světové tržní ceny nevyzrněné bavlny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Stanovuje se, že světová tržní cena nevyzrněné bavlny uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1051/2001 činí 22,051 EUR/100 kg.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 24. prosince 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2164/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se obnovuje rybolov platýse černého v oblasti NAFO 3LMNO prováděný plavidly plujícími pod vlajkou Španělska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [1], a zejména na čl. 26 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [2], a zejména na čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [3], stanoví kvóty na rok 2005.
(2) Španělsko dne 24. srpna 2005 oznámilo Komisi podle čl. 21 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2847/93, že od 1. září 2005 dočasně zastavilo rybolov platýse černého ve vodách oblasti NAFO 3LMNO pro plavidla plující pod jeho vlajkou.
(3) Komise dne 14. září 2005 podle čl. 21 odst. 3 nařízení (EHS) č. 2847/93 a článku 26 odst. 4 nařízení (ES) č. 2371/2002 přijala nařízení (ES) č. 1486/2005 [4], kterým se zakazuje rybolov platýse černého ve vodách oblasti NAFO 3LMNO plavidly plujícími pod vlajkou Španělska nebo registrovanými ve Španělsku.
(4) Na základě nových informací, které Komise obdržela od španělských orgánů, je stále ve španělské kvótě dostupné množství platýse černého pro oblast NAFO 3LMNO.
Proto by měl být v těchto vodách povolen rybolov platýse černého prováděný plavidly plujícími pod vlajkou Španělska nebo registrovanými ve Španělsku.
(5) Toto povolení nabývá účinku dne 10. prosince 2005, aby mohlo být dotčené množství platýse černého odloveno do konce roku.
(6) Nařízení Komise (ES) č. 1486/2005 se proto zrušuje s účinkem od 10. prosince 2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zrušení
Zrušuje se nařízení (ES) č. 1486/2005.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 2165/2005
ze dne 20. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 27 nařízení (ES) č. 1493/1999 [1] zakazuje úplné vylisování vinných hroznů a lisování vinných kalů, aby se zamezilo snížení jakosti vín, a za tímto účelem se stanoví povinná destilace vinných kalů a matolin.
Produkční a tržní struktury ve vinařské zóně Slovinska a Slovenska mohou splnění cílů tohoto ustanovení zajistit, a proto by pro producenty těchto regionů měla být povinnost destilace vedlejších produktů vinifikace nahrazena povinností odstranit tyto vedlejší produkty pod kontrolou.
3 nařízení (ES) č. 1493/1999 bude při přistoupení rozhodnuto, zda bude Polsko zařazeno do vinařské zóny A v příloze III uvedeného nařízení, kterým se zavádí rozdělení ploch vinic členských států do vinařských zón.
Polské orgány sdělily Komisi informace o plochách vinic v Polsku a jejich zeměpisné poloze.
Z těchto informací vyplývá, že tyto plochy vinic mohou být zařazeny do vinařské zóny A.
(3) V důsledku nedávného zjednodušení vymezení vinařských zón v České republice, které jsou zahrnuty do zón A a B uvedené přílohy III, je třeba tuto přílohu odpovídajícím způsobem upravit a zavést nová označení těchto vinařských zón.
(4) Příloha IV nařízení (ES) č. 1493/1999 stanoví seznam enologických postupů a ošetření povolených pro výrobu vín.
Řada enologických postupů a ošetření nestanovených v dané příloze byla některými členskými státy pokusně povolena za podmínek stanovených nařízením Komise (ES) č. 1622/2000 ze dne 24. července 2000, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení (ES) č.
1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem a zavádí se kodex Společenství pro enologické postupy a ošetření [2]. Ze získaných výsledků vyplývá, že tyto postupy a ošetření lze považovat za přínosné pro lepší vinifikaci a uchovávání dotyčných produktů, aniž by představovaly zdravotní riziko pro spotřebitele.
Tato pokusná použití v členských státech již byla uznána a přijata Mezinárodní organizací pro révu a víno.
Tyto enologické postupy a ošetření by tedy měly být s konečnou platností povoleny i na úrovni Společenství.
(5) Podle přílohy VI části D bodu 1 nařízení (ES) č. 1493/1999 mohou být jakostní vína stanovené pěstitelské oblasti (dále jen "jakostní vína s. o.") získávána nebo vyráběna jen z hroznů odrůd révy sklizených uvnitř stanovených pěstitelských oblastí, které jsou uvedeny na seznamu producentského členského státu.
Část D bod 2 uvedené přílohy však stanoví, že jedná-li se v producentském členském státu o tradiční postup, který je upraven zvláštními předpisy tohoto státu, může tento členský stát za určitých podmínek prostřednictvím výslovných povolení, s výhradou přiměřené kontroly a nejdéle do 31. srpna 2005, povolit, že se jakostní šumivé víno stanovených pěstitelských oblastí (dále jen "jakostní šumivé víno s. o.") bude získávat takovým způsobem, že základní produkt pro výrobu tohoto vína bude vylepšen přidáním jednoho nebo více vinařských produktů, které nepocházejí ze stanovené pěstitelské oblasti, jejíž název víno nese.
(6) Itálie uplatnila tuto odchylku pro výrobu jakostních šumivých vín s. o.
"Conegliano-Valdobbiadene" a "Montello e Colli Asolani".
V zájmu přizpůsobení strukturálních hledisek souvisejících s tradičním výrobním postupem těchto vín by měla být tato odchylka prodloužena do 31. prosince 2007.
(7) Podle přílohy III bodu 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1493/1999 tvoří plocha vinic Dánska a Švédska součást vinařské zóny A. Oba tyto členské státy jsou v současné době schopny vyrábět stolní vína se zeměpisným označením.
V důsledku toho by se měly do přílohy VII části A bodu 2 zařadit výrazy "Lantvin" a "Regional vin".
(8) Mělo by být stanoveno, že odchylky stanovené v příloze VII části D bodě 1 a v příloze VIII části F písm. a), které umožňují používat v údajích na etiketách jeden nebo více úředních jazyků Společenství, se použijí na i Kypru.
(9) Nařízení (ES) č. 1493/1999 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1493/1999 se mění takto:
1. V článku 27 se odstavec 7 nahrazuje tímto:
"7.
Každá fyzická nebo právnická osoba či jejich seskupení, která zpracovává hrozny sklizené ve vinařské zóně A nebo v německé části vinařské zóny B nebo hrozny sklizené
Nařízení Rady (ES) č. 2166/2005
ze dne 20. prosince 2005,
kterým se stanoví opatření pro obnovení populace štikozubce novozélandského a humra severského v Kantaberském moři a na západě Iberského poloostrova a kterým se mění nařízení (ES) č. 850/98 o zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle posledních vědeckých poznatků Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) bylo u populací štikozubce novozélandského a humra severského v divizích ICES VIIIc a IXa dosaženo míry úmrtnosti způsobené rybolovem, jež snížila počty dospělých jedinců v moři do té míry, že se tyto populace možná už nebudou schopny obnovovat reprodukcí, a jsou proto ohroženy vyčerpáním.
(2) Je třeba přijmout opatření pro vypracování víceletých plánů obnovy těchto populací v souladu s článkem 5 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [2].
(3) Cílem těchto plánů by mělo být obnovit do deseti let tyto populace až na úroveň bezpečných biologických limitů.
(4) Cíl by měl být považován za splněný, až bude u dotčených populací prostřednictvím hodnocení Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství (dále jen "výbor") na základě posledních poznatků od ICES zjištěno, že se pohybují v rámci bezpečných biologických limitů.
(5) Aby bylo dosaženo tohoto cíle, je třeba kontrolovat úroveň míry úmrtnosti způsobené rybolovem tak, aby byla každým rokem snižována.
(6) Této kontroly míry úmrtnosti způsobené rybolovem může být dosaženo zavedením vhodné metody určení výše celkových přípustných odlovů (TAC) u dotčených populací a zavedením systému zahrnujícího zřízení uzavřených oblastí a omezení počtu kilowattdnů, který intenzitu rybolovu těchto populací omezí na úroveň, kdy nebude hrozit překročení celkových přípustných odlovů.
(7) Jakmile bude dosaženo obnovy populace, měly by Rada na návrh Komise rozhodnout o následných opatřeních v souladu s článkem 6 nařízení (ES) č. 2371/2002.
(8) K zajištění toho, aby opatření stanovená tímto nařízením byla dodržována, by měla být zavedena kontrolní opatření doplňující opatření stanovená v nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [3].
(9) Obnovení populací humra severského vyžaduje, aby některé oblasti pro reprodukci druhu byly chráněny před rybolovem.
Nařízení (ES) č. 850/98 [4] by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A CÍL
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví plán obnovy pro tyto populace (dále jen "dotčené populace"):
a) populace štikozubce novozélandského žijící v divizích VIIIc a IXa, jak jsou vymezeny Mezinárodní radou pro průzkum moří (ICES);
b) populace humra severského žijící v divizi VIIIc podle ICES;
c) populace humra severského žijící v divizi IXa podle ICES.
Článek 2
Cíl plánu obnovy
Cílem plánu obnovy je v souladu s informacemi od ICES obnovit dotčené populace až na úroveň bezpečných biologických limitů.
To znamená:
a) v případě populací uvedených v čl. 1 písm. a) dosáhnout objemu 35 tisíc tun biomasy reprodukující se populace během dvou po sobě následujících let, podle dostupných vědeckých zpráv, nebo zvýšit počet dospělých jedinců do deseti let tak, aby se dosažené hodnoty rovnaly 35 tisícům tun nebo byly vyšší.
Tato hodnota se upraví na základě nových vědeckých údajů od výboru;
b) v případě populací uvedených v čl. 1 písm. b) a c) obnovit do deseti let populace na úroveň bezpečných biologických limitů.
Článek 3
Hodnocení opatření na obnovu
1. Komise během druhého roku uplatňování tohoto nařízení a pak vždy každý další rok vyhodnotí na základě doporučení ICES a výboru dopad opatření na obnovu na dotčené populace a na rybolov těchto populací.
2. Pokud Komise na základě ročního vyhodnocení zjistí, že u některé z dotčených populací bylo dosaženo cíle uvedeného v článku 2, rozhodne Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou o nahrazení plánu obnovy stanoveného v tomto nařízení u této populace plánem řízení podle článku 6 nařízení (ES) č. 2371/2002.
3. Pokud Komise na základě ročního vyhodnocení zjistí, že některá z dotčených populací nevykazuje řádné znaky obnovy, rozhodne Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou o dalších nebo jiných opatřeních tak, aby byla obnova dotčené populace zajištěna.
KAPITOLA II
CELKOVÉ PŘÍPUSTNÉ ODLOVY
Článek 4
Stanovení celkových přípustných odlovů (TAC)
1. Každý rok rozhodne Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou o celkovém přípustném odlovu dotčených populací pro následující rok.
2. Celkový přípustný odlov pro populace uvedené v čl. 1 písm. a) se stanoví podle článku 5.
3. Celkové přípustné odlovy pro populace uvedené v čl. 1 písm. b) a c) se stanoví podle článku 6.
Článek 5
Postup stanovení celkového přípustného odlovu u populace štikozubce novozélandského
1. Pokud výbor odhaduje na základě nejnovější zprávy ICES míru úmrtnosti způsobené rybolovem u populace uvedené v čl. 1 písm. a) na hodnotu vyšší než 0,3 za rok, nepřekročí celkový přípustný odlov úroveň, která podle vědeckého hodnocení provedeného výborem na základě nejnovější zprávy ICES vede ke snížení míry úmrtnosti způsobené rybolovem o 10 % v roce jejího uplatnění v porovnání s mírou úmrtnosti způsobenou rybolovem odhadnutou v předchozím roce.
2. Pokud výbor odhaduje na základě nejnovější zprávy ICES míru úmrtnosti způsobenou rybolovem u populace uvedené v čl. 1 písm. a) na roční hodnotu 0,3 nebo nižší, stanoví se celkový přípustný odlov na úroveň, jejímž výsledkem podle vědeckého vyhodnocení provedeného výborem na základě nejnovější zprávy ICES bude v roce jejího uplatnění míra úmrtnosti způsobené rybolovem ve výši 0,27.
3. Je-li výbor schopen na základě nejnovější zprávy ICES vypočítat úroveň odlovů odpovídající měrám úmrtnosti uvedeným v odstavcích 1 a 2 pouze pro část divizí VIIIc a IXa podle ICES, stanoví se celkový přípustný odlov na úroveň, která je slučitelná s
a) úrovní odlovu odpovídající specifické míře úmrtnosti v oblasti, na kterou se vztahuje vědecká zpráva, a
b) se zachováním stálého poměru odlovů mezi oblastí, na kterou se vztahuje vědecká zpráva, a mezi divizemi VIIIc a IXa jako celkem.
Poměr se počítá na základě odlovů ve třech letech předcházejících roku, v němž je přijato dané rozhodnutí.
Použije se způsob výpočtu stanovený v příloze tohoto nařízení.
Článek 6
Postup stanovení celkových přípustných odlovů u dotčených populací humra severského
Celkové příslušné odlovy pro populace uvedené v čl. 1 písm. b) a c) se na základě posledního vědeckého hodnocení výborem stanoví na úroveň, která povede ke stejné relativní změně v její míře úmrtnosti způsobené rybolovem, jako je změna míry úmrtnosti způsobené rybolovem dosažená pro populace uvedené v čl. 1 písm. a) při použití článku 5.
Článek 7
Omezení změn celkových přípustných odlovů
Od prvního roku použití tohoto nařízení platí tato pravidla:
a) pokud by použití článku 5 nebo 6 vedlo k celkovému přípustnému odlovu, který by byl o více než 15 % vyšší než celkový přípustný odlov za předchozí rok, schválí Rada takový celkový přípustný odlov, který nepřekročí celkový přípustný odlov v daném roce o více než 15 %;
b) pokud by použití článku 5 nebo 6 vedlo k celkovému přípustnému odlovu, který by byl o více než 15 % nižší než celkový přípustný odlov za předchozí rok, schválí Rada takový celkový přípustný odlov, který není o více než 15 % nižší než celkový přípustný odlov v daném roce.
KAPITOLA III
OMEZENÍ INTENZITY RYBOLOVU
Článek 8
Omezení intenzity
1. Celkové přípustné odlovy uvedené v kapitole II jsou doplněny systémem omezení intenzity rybolovu podle zeměpisných oblastí a typů lovných zařízení a souvisejícími podmínkami pro využívání těchto rybolovných práv uvedenými v příloze IVb nařízení Rady (ES) č. 27/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů [5].
2. Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhodne každý rok o úpravě nejvyššího možného počtu dní rybolovu pro plavidla, na něž se vztahuje systém omezení intenzity rybolovu uvedený v odstavci 1.
Tato úprava je přímo úměrná každoroční úpravě úmrtnosti způsobené rybolovem, o níž se ICES a výbor domnívají, že je v souladu s uplatněním měr úmrtnosti způsobené rybolovem stanovených způsobem popsaným v článku 5.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 může každý dotčený členský stát uplatňovat jiný způsob řízení intenzity v té části oblasti IXa, která se nachází východně od 7°23′48″ zeměpisné délky, měřené podle normy WGS84.
Referenční úroveň intenzity rybolovu stanovená tímto způsobem je stejná jako intenzita rybolovu vyvinutá v roce 2005.
Intenzita rybolovu pro rok 2006 a následující roky se upraví o počet, o němž rozhodne Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou.
Tato úprava je navrhována po posouzení nejnovějšího doporučení výboru vypracovaného na základě nejnovější zprávy ICES.
Pokud Rada nerozhodne jinak, zajistí dotčené členské státy, aby intenzita rybolovu nepřekročila referenční úroveň.
4. Komise může požádat každý členský stát využívající odchylky v odstavci 3, aby o uplatňování jiného způsobu řízení intenzity předložil zprávu.
Komise předá tuto zprávu všem ostatním členským státům.
5. Pro účely odstavce 3 se intenzita rybolovu měří jako celková produkce všech příslušných plavidel za každý kalendářní rok vyjádřená jako součin instalovaného výkonu jejich motorů v kilowattech a počtu dní, který tato plavidla stráví rybolovem v dané oblasti.
KAPITOLA IV
SLEDOVÁNÍ, INSPEKCE A DOHLED
Článek 9
Povolená odchylka
1. Odchylně od čl. 5 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 2807/83 ze dne 22. září 1983, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro zaznamenávání údajů o úlovcích ryb členských států [6], činí povolená odchylka při odhadu množství ryb dotčené populace v kg uložených na palubě plavidel 8 % hodnoty v lodním deníku. Jestliže právní předpisy Společenství nestanoví přepočítací koeficient, použije se přepočítací koeficient přijatý členským státem, pod jehož vlajkou plavidlo pluje.
2. Odstavec 1 se nepoužije, pokud je množství ryb dotčené populace na palubě nižší než 50 kg.
Článek 10
Vážení vykládek
Příslušné orgány členského státu zajistí, aby jakékoliv množství ryb dotčené populace uvedené v čl. 1 písm. a) přesahující 300 kg nebo 150 kg populací uvedených v čl. 1 písm. b) nebo c) ulovené v některé z oblastí uvedených v článku 1 bylo před prodejem zváženo na vahách aukční místnosti.
Článek 11
Oznámení předem
Velitel rybářského plavidla Společenství, jež se nacházelo v oblastech uvedených v článku 1, který chce přeložit jakékoli množství ryb dotčených populací, které zůstalo na palubě, nebo vyložit jakékoli množství ryb dotčených populací v některém přístavu nebo zařízení třetí země, poskytne příslušným orgánům členského státu vlajky nejpozději 24 hodin před překládkou nebo vykládkou ve třetí zemi tyto informace:
- název přístavu nebo místa pro vykládku,
- odhadovaný čas příjezdu do tohoto přístavu nebo do místa pro vykládku,
- množství v kilogramech živé hmotnosti pro všechny druhy, kterých je na palubě uloženo více než 50 kg.
Toto oznámení může podat i zástupce velitele rybářského plavidla.
Článek 12
Oddělené skladování štikozubce novozélandského a humra severského
1. Pokud je na palubě uskladněno množství ryb populace uvedené v čl. 1 písm. a) převyšující 50 kg, zakazuje se na palubě rybářského plavidla Společenství jakákoli nádoba obsahující jakékoli množství ryb populací uvedených v článku 1 smíchané s jakýmikoli jinými druhy mořských organismů.
2. Velitelé rybářských plavidel Společenství jsou inspektorům členských států nápomocni do té míry, aby bylo možné kontrolou porovnat množství deklarované v lodním deníku a úlovky ryb dotčených populací nacházející se na palubě.
Článek 13
Přeprava štikozubce novozélandského a humra severského
1. Příslušné orgány členského státu mohou požadovat, aby bylo každé množství ryb populace uvedené v čl. 1 písm. a) přesahující 300 kg nebo populace uvedené v čl. 1 písm. b) nebo c) přesahující 150 kg ulovené v kterékoliv ze zeměpisných oblastí definovaných v článku 1, které je v tomto členském státě vykládáno poprvé, před další přepravou z místa první vykládky zváženo.
2. Odchylně od článku 13 nařízení (EHS) č. 2847/93 musí být k množstvím ryb populace uvedené v čl. 1 písm. a) přesahujícím 300 kg, jež jsou přepravována na jiné místo než místo vykládky nebo dovozu, přiložena kopie některého z prohlášení uvedených v čl. 8 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2847/93 týkajícího se množství těchto převážených druhů. Výjimka stanovená v čl. 13 odst. 4 písm. b) nařízení (EHS) č. 2847/93 se nepoužije.
Článek 14
Zvláštní program sledování
Odchylně od čl. 34c odst. 1 nařízení (EHS) č. 2847/93 může zvláštní program sledování pro dotčené populace trvat déle než dva roky ode dne svého vstupu v platnost.
KAPITOLA V
ZMĚNY NAŘÍZENÍ (ES) Č. 850/98
Článek 15
Omezení odlovu humra severského
V nařízení (ES) č. 850/98 se vkládá nový článek, který zní:
"Článek 29b
Omezení odlovu humra severského
1. Během níže uvedených období je odlov pomocí
i) vlečných sítí pro lov při dně nebo podobných vlečných sítí, při jejichž používání dochází ke kontaktu s mořským dnem, a
ii) košů zakázán v zeměpisných oblastech ohraničených loxodromami, které propojují tyto souřadnice, měřené podle souřadnicového systému WGS84:
a) od 1. června do 31. srpna:
42°23′ severní šířky, 08°57′ západní délky
42°00′ severní šířky, 08°57′ západní délky
42°00′ severní šířky, 09°14′ západní délky
42°04′ severní šířky, 09°14′ západní délky
42°09′ severní šířky, 09°09′ západní délky
42°12′ severní šířky, 09°09′ západní délky
42°23′ severní šířky, 09°15′ západní délky
42°23′ severní šířky, 08°57′ západní délky;
b) od 1. května do 31. srpna:
37°45′ severní šířky, 009°00′ západní délky
38°10′ severní šířky, 009°00′ západní délky
38°10′ severní šířky, 009°15′ západní délky
37°45′ severní šířky, 009°20′ západní délky.
2. Odchylně od zákazu stanoveného v odstavci 1 je odlov pomocí vlečných sítí pro lov při dně nebo podobných vlečných sítí, při jejichž používání dochází ke kontaktu s mořským dnem, v zeměpisných oblastech a během období stanoveného v odst. 1 písm. b) povolen pod podmínkou, že vedlejší úlovek humra severského nepřekročí 2 % celkové hmotnosti odlovu.
3. Odchylně od zákazu stanoveného v odstavci 1 je odlov pomocí košů, který se netýká humra severského, v zeměpisných oblastech a během období uvedeného v odst. 1 písm. b) povolen.
4. V zeměpisných oblastech uvedených v odstavci 1 a mimo období tam uvedená nesmí vedlejší úlovek humra severského překročit 5 % celkové hmotnosti úlovku.
5. V zeměpisných oblastech uvedených v odstavci 1 a mimo období tam uvedená zajistí členské státy, aby úroveň intenzity rybolovu plavidel lovících pomocí vlečných sítí pro lov při dně nebo podobných vlečných sítí, při jejichž používání dochází ke kontaktu s mořským dnem, nepřekročila úroveň intenzity rybolovu, které plavidla dotyčného členského státu dosáhla v roce 2004 ve stejných obdobích a ve stejných zeměpisných oblastech.
6. Členské státy sdělí Komisi opatření přijatá ke splnění povinnosti stanovené v odstavci 5. Pokud Komise shledá, že opatření členského státu uvedenou povinnost nesplňují, může navrhnout změny těchto opatření. Nedojde-li mezi Komisí a dotyčným členským státem k dohodě o opatřeních, může Komise přijmout opatření postupem podle čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002 [7].
Článek 16
Zpráva o plánu obnovy
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o závěrech týkajících se provádění plánu obnovy pro dotčené populace, obsahující dostupné socioekonomické údaje související s tímto plánem.
Tato zpráva bude předložena do 17. ledna 2010.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 2167/2005
ze dne 20. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1467/2004 týkající se uložení konečných antidumpingových cel z dovozu polyethylentereftalátu ("PET") pocházejícího mj. z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), a zejména na čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PLATNÁ OPATŘENÍ
(1) Opatření, která se v současnosti vztahují na dovozy polyethylentereftalátu ("PET") pocházejícího mj. z Čínské lidové republiky (dále jen "ČLR") do Společenství, jsou konečná antidumpingová cla uložená nařízením Rady (ES) č. 1467/2004 [2].
Na základě stejného nařízení byla antidumpingová cla uložena také na dovozy PET pocházejícího z Austrálie.
B. SOUČASNÉ ŠETŘENÍ
1. Žádost o přezkum
(2) Po uložení konečných antidumpingových cel na dovoz PET pocházejícího z ČLR obdržela Komise žádost o zahájení přezkumu pro nového vývozce nařízení (ES) č. 1467/2004 podle čl.
11 odst. 4 základního nařízení od společnosti Jiangyin Chengsheng New Packing Material Co., Ltd. (dále jen "žadatel").
Žadatel tvrdil, že není ve spojení s žádnými vyvážejícími výrobci v ČLR, na něž se vztahují platná antidumpingová opatření týkající se PET. Dále tvrdil, že během původního období šetření (dále jen "původní OŠ", tj. od 1. dubna 2002 do 31. března 2003) PET do Společenství nevyvážel, ale jeho vývoz do Společenství zahájil po skončení šetření.
2. Zahájení přezkumu pro "nového vývozce"
(3) Komise posoudila důkazy předložené žadatelem a uznala je za dostatečné pro zahájení přezkumu v souladu s čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem a poté, co byla dotčenému výrobnímu odvětví Společenství dána příležitost se k věci vyjádřit, zahájila Komise nařízením (ES) č. 523/2005 [3] přezkum nařízení (ES) č. 1467/2004 s ohledem na žadatele a zahájila šetření.
(4) Na základě nařízení Komise, kterým byl zahájen přezkum, bylo zrušeno antidumpingové clo ve výši 184 EUR za tunu uložené nařízením (ES) č. 1467/2004 na dovozy PET vyráběného žadatelem. Zároveň bylo v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení celním orgánům uloženo přijmout vhodná opatření k zavedení celní evidence těchto dovozů.
3. Dotčený výrobek
(5) Dotčený výrobek v tomto přezkumu je stejným výrobkem jako ten, který byl předmětem šetření, které vedlo k uložení platných opatření na dovozy PET pocházejícího z ČLR ("původní šetření"), tj. PET s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g, v souladu s normou ISO 1628-5, kódu KN 39076020.
4. Zúčastněné strany
(6) Komise oficiálně uvědomila žadatele a zástupce vyvážející země o zahájení přezkumu.
Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se vyjádřit a účastnit se slyšení.
(7) Komise také žadateli zaslala formulář žádosti o status tržního hospodářství a dotazník a obdržela odpovědi ve stanovených lhůtách.
Komise vyhledala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné pro zjištění dumpingu, včetně určení, zda lze žadateli přiznat status tržního hospodářství, a provedla inspekční návštěvu v prostorách žadatele.
5. Období šetření
(8) Šetření dumpingu se zaměřilo na období od 1. října 2003 do 31. prosince 2004 (dále jen "období šetření" nebo "OŠ").
C. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
1. Uznání za "nového vývozce"
(9) Šetření potvrdilo, že žadatel nevyvážel dotčený výrobek během původního období šetření a že začal vyvážet do Společenství až po skončení tohoto období.
(10) Žadatel byl dále schopen doložit, že není ve spojení s žádnými vývozci ani výrobci v ČLR, na něž se vztahují platná antidumpingová opatření, jež se týkají dovozů PET pocházejícího z ČLR.
(11) V této souvislosti se tedy potvrdilo, že by žadatel měl být považován za "nového vývozce" podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
2. Status tržního hospodářství (dále jen "STH")
(12) Na základě čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se v rámci antidumpingových šetření dovozů pocházejících z ČLR běžná hodnota určuje v souladu s odstavci 1 až 6 uvedeného článku u těch výrobců, kteří splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, tj. pokud se prokáže, že při výrobě nebo prodeji daného obdobného výrobku převažují podmínky tržního hospodářství. Uvedená kritéria lze shrnout takto:
- obchodní rozhodnutí se přijímají jako reakce na tržní signály bez významných zásahů státu a náklady odrážejí tržní hodnoty,
- společnosti disponují jednoznačným a jasným účetnictvím prověřeným nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy ("IAS") a používaným ve všech oblastech,
- ze systému netržního hospodářství se nepřenášejí žádná zkreslení,
- právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zaručují právní jistotu a stabilitu,
- převod směnných kursů se provádí podle tržních kursů.
(13) Komise vyhledala všechny informace, které považovala za potřebné, a ověřila všechny informace uvedené v žádosti o přiznání statusu tržního hospodářství v prostorách dotčené společnosti.
(14) Šetření ukázalo, že žadatel splňuje všech pět podmínek uvedených v čl. 2 odst.
7 písm. c) základního nařízení. Proto se dospělo k závěru, že žadateli by měl být přiznán status tržního hospodářství.
3. Dumping
Stanovení běžné hodnoty
(15) Při stanovení běžné hodnoty Komise v případě žadatele nejdříve zjišťovala, zda jeho celkový prodej dotčeného výrobku na domácím trhu byl reprezentativní ve srovnání s jeho celkovým prodejem na vývoz do Společenství. Podle čl.
2 odst. 2 základního nařízení se prodeje na domácím trhu považovaly za reprezentativní, pokud celkový objem prodejů na domácím trhu dosáhl alespoň 5 % celkového objemu prodeje na vývoz do Společenství.
Komise dospěla k závěru, že žadatel prodával PET na domácím trhu v celkově reprezentativním objemu.
(16) U dotčeného výrobku se nerozlišovaly jednotlivé druhy. Proto nebylo nutné posuzovat, zda prodeje na domácím trhu byly dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení u jednotlivých druhů.
(17) Bylo také prošetřeno, zda lze prodej reprezentativních objemů PET na domácím trhu považovat za prodej v běžném obchodním styku, a to stanovením podílu ziskových prodejů PET nezávislým odběratelům.
Vzhledem k tomu, že objem ziskových prodejů PET představoval více než 80 % celkového objemu prodeje PET na domácím trhu, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, stanovené jako vážený průměr cen všech prodejů PET na domácím trhu, které se uskutečnily v průběhu OŠ, a to bez ohledu na to, zda byly tyto prodeje ziskové či nikoli.
(18) Proto byla běžná hodnota stanovena v souladu s čl. 2 odst. 1 základního nařízení na základě cen zaplacených nebo splatných na domácím trhu v ČLR.
Vývozní cena
(19) Dotčený výrobek byl vyvážen přímo nezávislým odběratelům ve Společenství. Proto byla vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tzn. na základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen.
Srovnání
(20) Běžná hodnota a vývozní ceny byly srovnány na základě ceny ze závodu.
Aby se zajistilo spravedlivé srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny, bylo podle čl. 2 odst.
10 základního nařízení náležitě přihlédnuto k rozdílům ovlivňujícím srovnatelnost cen. Příslušné úpravy byly povoleny ve všech případech, kdy bylo zjištěno, že jsou přiměřené, přesné a podložené ověřenými důkazy.
Dumpingové rozpětí
(21) V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání váženého průměru běžné hodnoty a váženého průměru vývozní ceny dotčeného výrobku.
(22) Srovnání ukázalo existenci dumpingu.
Příslušné dumpingové rozpětí vyjádřené jako podíl čisté ceny s dodáním na hranice Společenství, před proclením, bylo pro společnost Jiangyin Chengsheng New Packing Material Co., Ltd. stanoveno na 5,6 %.
D. ZMĚNA OPATŘENÍ, KTERÁ JSOU PŘEDMĚTEM PŘEZKUMU
(23) S ohledem na výsledky šetření by mělo být pro žadatele uloženo konečné antidumpingové clo, a to na úrovni zjištěného dumpingového rozpětí.
(24) Pokud jde o podobu opatření, dospělo se k závěru, že změněné antidumpingové clo by mělo mít stejnou podobu jako cla uložená nařízením (ES) č. 1467/2004.
Bylo zjištěno, že ceny PET mohou procházet výkyvy podle výkyvů cen surové ropy. Proto bylo uznáno za vhodné uložit cla v podobě specifické částky za tunu.
Proto představuje antidumpingové clo vypočtené na základě dumpingového rozpětí vyjádřeného jako procentní podíl v případě dovozů PET od společnosti Jiangyin Chengsheng New Packing Material Co., Ltd. částku 45 EUR za tunu.
(25) Dumpingové rozpětí 5,6 % stanovené pro OŠ je nižší než celostátní úroveň pro odstranění újmy, která dosahuje 27,3 % a která byla pro ČLR stanovena v původním šetření. Proto se navrhuje, aby bylo uloženo clo ve výši 45 EUR za tunu na základě dumpingového rozpětí 5,6 % a aby bylo odpovídajícím způsobem pozměněno nařízení (ES) č. 1467/2004.
E. ZPĚTNÝ VÝBĚR ANTIDUMPINGOVÉHO CLA
(26) Vzhledem k výše uvedeným závěrům bude antidumpingové clo použitelné na žadatele zpětně vybráno z dovozů dotčeného výrobku, které byly evidovány na základě článku 3 nařízení (ES) č. 523/2005.
F. ZVEŘEJNĚNÍ
(27) Zúčastněné strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí uložit na dovoz PET od žadatele změněné konečné antidumpingové clo a vybrat toto clo se zpětnou platností u dovozů, které byly předmětem celní evidence.
Jejich připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(28) Tento přezkum nemá vliv na datum, kdy v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení skončí platnost opatření uložených nařízením (ES) č. 1467/2004,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. V tabulce v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1467/2004 se doplňuje nová položka, která zní:
"Země _BAR_ Společnost _BAR_ Antidumpingové clo (EUR/t) _BAR_ Doplňkový kód TARIC _BAR_
Čínská lidová republika _BAR_ Jiangyin Chengsheng New Packing Material Co., Ltd. _BAR_ 45 _BAR_ A510" _BAR_
2. Uložené clo se rovněž vybere zpětně z dovozů dotčeného výrobku, které byly evidovány na základě článku 3 nařízení (ES) č. 523/2005.
Celním orgánům se ukládá, aby ukončily celní evidenci dovozů dotčeného výrobku pocházejícího z Čínské lidové republiky a vyráběného společností Jiangyin Chengsheng New Packing Material Co., Ltd.
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2168/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1831/94 o nesrovnalostech a navrácení neoprávněně vyplacených částek v souvislosti s financováním Fondu soudržnosti a organizaci informačního systému v této oblasti
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1164/94 ze dne 16. května 1994 o zřízení Fondu soudržnosti [1], a zejména na čl. 12 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 1831/94 [2] se použije na všechna opatření způsobilá k financování, jež jsou stanovena v článku 3 nařízení (ES) č. 1164/94.
(2) Je třeba aktualizovat nařízení (ES) č. 1831/94, aby se zlepšila účinnost systému sdělování nesrovnalostí.
(3) Je třeba upřesnit, že nesrovnalost je pro účely nařízení (ES) č. 1831/94 vymezena v čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství [3].
(4) Je nezbytné upřesnit pojem podezření na podvod při zohlednění definice podvodu stanovené v úmluvě ze dne 26. července 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství [4].
(5) Je třeba sladit definici "prvotního odhalení ve správním nebo soudním řízení" s definicí, která je uvedena v nařízení Komise (ES) č. 1681/94 ze dne 11. července 1994 o nesrovnalostech a navrácení neoprávněně vyplacených částek v souvislosti s financováním strukturálních politik a organizaci informačního systému v této oblasti [5].
(6) Je rovněž nezbytné vymezit pojem "konkurs" a pojem "hospodářský subjekt".
(7) Pro posílení přidané hodnoty systému sdělování je třeba upřesnit povinnost sdělovat případy podezření na podvod pro účely analýzy rizika, čímž by měla být zajištěna kvalita předávaných informací.
(8) Je třeba upřesnit, že nařízení (ES) č. 1831/94 se bude i nadále používat v již oznámených případech týkajících se nesrovnalostí v hodnotě nižší než 10000 EUR.
(9) Informace, jež jsou považovány za nezbytné, je třeba upřesnit, aby bylo možné zpracovávat případy, kdy k navrácení nemůže dojít a nelze je ani očekávat.
(10) S cílem snížit zátěž, jež členským státům při sdělování vzniká, a v zájmu efektivnosti je třeba zvýšit minimální mez, od které jsou členské státy povinny sdělovat případy nesrovnalostí, a upřesnit výjimky z povinnosti sdělovat.
(11) Nařízení (ES) č. 1831/94 se použije, aniž je dotčen článek 7 nařízení Komise (ES) č. 1386/2002 ze dne 29. července, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1164/94, pokud jde o řídicí a kontrolní systémy pro pomoc poskytovanou z Fondu soudržnosti a o postup provádění finančních oprav [6].
(12) Je třeba zohlednit povinnosti vyplývající z nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů [7] a směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [8].
(13) Je třeba stanovit přepočítací koeficient pro členské státy, které nejsou součástí eurozóny.
(14) Nařízení (ES) č. 1831/94 musí být proto odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1831/94 se mění takto:
1. Vkládá se nový článek 1a, který zní:
"Článek 1a
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "nesrovnalostí" jakékoli porušení ustanovení právních předpisů Společenství v důsledku jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, které vede nebo by mohlo vést ke ztrátě v souhrnném rozpočtu Evropských společenství, a to započtením neoprávněného výdaje do rozpočtu Společenství;
2. "hospodářským subjektem" jakákoli fyzická či právnická osoba a ostatní subjekty, které se podílejí na realizaci pomoci z fondů, s výjimkou členských států při výkonu veřejných pravomocí;
3. "prvotním odhalením ve správním nebo soudním řízení" první písemné posouzení příslušného správního nebo soudního orgánu, ve kterém se na základě konkrétních skutečností dospívá k závěru, že došlo k nesrovnalosti, aniž je tím dotčena možnost, že takový závěr může být podle průběhu správního nebo soudního řízení následně revidován či stažen;
4. "podezřením na podvod" nesrovnalost, která zavdává podnět k zahájení správního a/nebo soudního řízení na vnitrostátní úrovni s cílem určit, zda došlo k úmyslnému jednání a zejména zda došlo k podvodu podle čl. 1 odst.
5. "konkursem" úpadkové řízení ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) č.
2. Článek 2 se zrušuje.
3. V článku 3 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Během dvou měsíců následujících po konci každého čtvrtletí členské státy, jež jsou příjemci podpory, nahlásí Komisi veškeré nesrovnalosti, ke kterým bylo zahájeno správní a/nebo soudní šetření.
Za tímto účelem uvedou v každém případě podrobné údaje o:
a) označení daného projektu nebo opatření a o čísle projektu nebo kódu CCI (Code Commun d’Identification);
b) ustanovení, které bylo porušeno;
c) datu a zdrojích první informace vedoucí k podezření, že došlo k nesrovnalosti;
d) praktikách použitých při dopuštění se nesrovnalosti;
e) případně, zda tato praktika vzbuzuje podezření na podvod;
f) způsobu, kterým byla nesrovnalost objevena;
g) případných zúčastněných členských státech a třetích zemích;
h) období, během kterého k nesrovnalosti došlo, nebo čase, kdy k nesrovnalosti došlo;
i) vnitrostátních orgánech nebo subjektech, které nesrovnalost úředně zjistily, a o správních a/nebo soudních orgánech, které jsou pověřeny se nesrovnalostí zabývat;
j) datu prvního zjištění nesrovnalosti ve správním nebo soudním řízení;
k) totožnosti zúčastněných fyzických a/nebo právnických osob nebo jiných subjektů, kromě případů, kdy tato informace není důležitá pro potírání nesrovnalostí vzhledem k povaze dotyčné nesrovnalosti;
l) celkové částce schváleného rozpočtu na daný projekt nebo opatření a o rozdělení jeho spolufinancování na příspěvky na úrovni Společenství, příspěvky na vnitrostátní úrovni a soukromé příspěvky;
m) částce, na niž se vztahuje nesrovnalost, a její rozdělení na příspěvky na úrovni Společenství, příspěvky na vnitrostátní úrovni a soukromé příspěvky; v případech, kdy nedošlo k platbě veřejného příspěvku osobám a/nebo jiným subjektům určeným v písmenu k), o částkách, které by bývaly byly neoprávněně vyplaceny, pokud by bývala nebyla zjištěna nesrovnalost;
n) případném odložení plateb a možnostech navrácení;
o) povaze neoprávněného výdaje.
Odchylně od prvního pododstavce není třeba sdělovat následující případy:
- případy, kdy k nesrovnalosti došlo kvůli částečnému nebo celkovému pochybení při provádění opatření spolufinancovaného z rozpočtu Společenství z důvodu úpadku prováděcího subjektu nebo konečného příjemce.
Musejí však být sděleny nesrovnalosti, ke kterým došlo před úpadkem, a jakékoli podezření na podvod,
- případy, které prováděcí subjekt nebo konečný příjemce ohlásili správnímu orgánu ze své vůle nebo před tím, než je příslušný orgán zjistil, ať už před či po poskytnutí veřejného příspěvku,
- případy, kdy správní orgán zjistí chybu týkající se způsobilosti financovaného projektu a chybu před vyplacením veřejného příspěvku opraví."
4. Článek 5 se mění takto:
a) V odstavci 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Členské státy, které jsou příjemci podpory, oznámí Komisi správní a soudní rozhodnutí nebo jejich hlavní body týkající se ukončení těchto řízení a uvedou zejména, zda lze na základě zjištěných údajů pojmout podezření na podvod či nikoli."
b) Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
"2. Domnívá-li se členský stát, který je příjemcem podpory, že částku nelze navrátit v plné výši nebo to u ní nelze předpokládat, uvede ve zvláštní zprávě Komisi částku, která nebyla navrácena, a důvody, proč by tuto částku podle jeho názoru mělo nést Společenství nebo členský stát, který je příjemcem podpory.
Tyto informace musí být dostatečně podrobné, aby Komisi umožnily rozhodnout co nejdříve po konzultaci orgánů dotyčných členských států, kdo ponese finanční následky v souladu s čl. 12 odst. 1 třetí odrážkou nařízení (ES) č. 1164/94.
Sdělení musí obsahovat alespoň:
a) datum poslední platby prováděcímu subjektu a/nebo konečnému příjemci;
b) kopii příkazu k úhradě;
c) kopii dokladu potvrzujícího platební neschopnost prováděcího subjektu nebo konečného příjemce;
d) stručný popis opatření včetně příslušných dat, která členský stát přijal s cílem získat předmětnou částku."
5. Vkládá se nový článek 6a, který zní:
"Článek 6a
Informace, které vyžadují články 3 a 4 a čl. 5 odst. 1, se předávají, pokud je to možné, elektronicky, prostřednictvím zabezpečeného spojení, přičemž se použije Komisí za tímto účelem stanovený modul."
6. Vkládá se nový článek 8a, který zní:
"Článek 8a
Komise může využít všechny informace obecné nebo provozní povahy, které členské státy sdělují podle tohoto nařízení, aby provedla analýzy rizik prostřednictvím vhodných informačních nástrojů a na základě obdržených informací vypracovala zprávy a varování pro lepší připravenost na zjištěná rizika."
7. V článku 10 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Pokud se podle tohoto nařízení zpracovávají osobní údaje, dbají Komise a členské státy o to, aby byla dodržována ustanovení Společenství a vnitrostátní ustanovení týkající se ochrany těchto údajů, zejména těch údajů, jež jsou stanoveny směrnicí 95/46/ES a případně nařízením (ES) č. 45/2001."
8. Článek 12 se nahrazuje tímto:
"Článek 12
1. V případech, kdy se nesrovnalosti týkají částek menších než 10000 EUR z rozpočtu Společenství, předávají členské státy Komisi informace stanovené v článcích 3 a 5 pouze tehdy, pokud je Komise výslovně požaduje.
2. Členské státy, které jsou příjemci podpory a které ke dni zjištění nesrovnalosti neměli euro jako měnu, musí převést dotyčné výdaje v národní měně na eura.
Tato částka se bude převádět na eura podle měsíčního účetního kurzu Komise za měsíc, během nějž výdaj byl nebo by býval byl zaevidován do účtů platebního orgánu dotyčného operačního programu. Komise tento kurz každý měsíc zveřejňuje v elektronické podobě."
Článek 2
Článek 5 nařízení (ES) č. 1831/94 se do vstupu v platnost tohoto nařízení nadále použije v případech týkajících se částky nižší než 10000 EUR, které budou oznámeny do dne 28. února 2006.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 2169/2005
ze dne 21. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 974/98 o zavedení eura
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 123 odst. 4 třetí větu této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura [3] stanoví, že euro nahrazuje měny členských států, které splňují nezbytné podmínky pro přijetí jednotné měny v okamžiku, kdy Společenství vstoupí do třetí etapy hospodářské a měnové unie.
Uvedené nařízení rovněž obsahuje pravidla pro národní měnové jednotky těchto členských států v přechodném období, které končí dnem 31. prosince 2001, a pravidla pro bankovky a mince.
(2) Nařízení (ES) č. 2596/2000 změnilo nařízení (ES) č. 974/98 s cílem umožnit nahrazení řecké měny eurem.
(3) Nařízení (ES) č. 974/98 stanoví harmonogram přechodu na euro v současných zúčastněných členských státech.
V zájmu zajištění jasnosti a jistoty, pokud jde o pravidla, jimiž se řídí zavádění eura v dalších členských státech, je nezbytné přijmout obecná ustanovení o tom, jak se mají v budoucnu určovat různá období během přechodu na euro.
(4) Je vhodné stanovit seznam zúčastněných členských států, který může být rozšířen v případě, že další členské státy přijmou euro jako jednotnou měnu.
(5) S cílem připravit bezproblémový přechod na euro stanoví nařízení (ES) č. 974/98 přechodné období mezi nahrazením měn zúčastněných členských států eurem a zavedením eurobankovek a euromincí.
Přechodné období by mělo trvat nejvýše tři roky, mělo by však být pokud možno co nejkratší.
(6) Má-li členský stát za to, že delší přechodní období není nezbytné, lze přechodné období zkrátit až na nulu, přičemž v tomto případě je datum přijetí eura totožné s datem výměny hotového oběživa.
V tomto případě se eurobankovky a euromince stanou zákonným platidlem v daném členském státě ke dni přijetí eura.
Takový členský stát by však měl mít možnost využít období "postupného zrušení" v trvání jednoho roku, během něhož bude moci ještě v nových právních nástrojích odkazovat na národní měnovou jednotku.
Tak by získaly hospodářské subjekty v tomto členském státě více času na přípravu k zavedení eura a usnadnil by se samotný přechod.
(7) Během období dvojího oběživa by veřejnost měla mít možnost bezplatně vyměnit bankovky a mince znějící na národní měnovou jednotku do určité výše za eurobankovky a euromince.
(8) Nařízení (ES) č. 974/98 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 974/98 se mění takto:
1. Článek 1 se nahrazuje tímto:
"Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se:
a) "zúčastněnými členskými státy" rozumějí členské státy uvedené v tabulce v příloze;
b) "právními nástroji" rozumějí právní předpisy, správní akty, soudní rozhodnutí, smlouvy, jednostranné právní akty, platební nástroje jiné než bankovky a mince a ostatní nástroje mající právní účinek;
c) "přepočítacím koeficientem" rozumí neodvolatelně stanovený přepočítací koeficient, který přijme Rada pro měnu každého zúčastněného členského státu v souladu s čl. 123 odst. 4 první větou nebo odst. 5;
d) "datem přijetí eura" rozumí datum, ke kterému příslušný členský stát vstoupí do třetí etapy podle čl. 121 odst. 3 Smlouvy, případně datum, ke kterému vstoupí v platnost zrušení výjimky pro příslušný členský stát podle čl. 122 odst. 2 Smlouvy;
e) "datem výměny hotového oběživa" rozumí datum, ke kterému eurobankovky a euromince získají postavení zákonného platidla v daném zúčastněném členském státě;
f) "jednotkou euro" rozumí měnová jednotka, jak je vymezena v článku 2 druhé větě;
g) "národními měnovými jednotkami" rozumějí měnové jednotky zúčastněného členského státu, jak jsou vymezeny den před přijetím eura v tomto členském státě;
h) "přechodným obdobím" rozumí období nejvýše tří let počínající v 00:00 hodin v den přijetí eura a končící v 00:00 hodin v den výměny hotového oběživa;
i) "obdobím postupného zrušení" rozumí období nejvýše jednoho roku počínající dnem přijetí eura, které se může vztahovat pouze na ty členské státy, ve kterých je datum přijetí eura totožné s datem výměny hotového oběživa;
j) "změnou denominace" rozumí změna jednotky, na niž zní částka nesplaceného dluhu, z národní měnové jednotky na jednotku euro, přičemž však tato změna denominace nemá za následek změnu jakékoli jiné podmínky tohoto dluhu, protože tato otázka se řídí příslušnými vnitrostátními právními předpisy;
k) "úvěrovými institucemi" rozumějí úvěrové instituce uvedené v čl. 1 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES ze dne 20. března 2000 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu [4]. Pro účely tohoto nařízení se, s výjimkou žirových institucí poštovních úřadů, za úvěrové instituce nepovažují instituce uvedené v čl. 2 odst. 3 této směrnice.
2. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 1a
Datum přijetí eura, datum výměny hotového oběživa a případné období postupného zrušení pro jednotlivé zúčastněné členské státy jsou stanoveny v příloze."
3. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
S účinkem od příslušných dat přijetí eura je měnou zúčastněných členských států euro.
Měnovou jednotkou je jedno euro.
Jedno euro se dělí na sto centů."
4. Článek 9 se nahrazuje tímto:
"Článek 9
Bankovky a mince znějící na národní měnovou jednotku si zachovají své postavení zákonného platidla v rámci jejich územního vymezení ke dni předcházejícímu dni přijetí eura v dotyčném zúčastněném členském státě."
5. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 9a
Ve členském státě s obdobím "postupného zrušení" se použije následující ustanovení. V právních nástrojích vytvořených během období postupného zrušení, které mají být prováděny v tomto členském státě, se může nadále odkazovat na národní měnovou jednotku.
Tyto odkazy se považují za odkazy na jednotku euro podle příslušných přepočítacích koeficientů.
Aniž je dotčen článek 15, úkony na základě těchto právních nástrojů se vykonávají pouze v jednotce euro.
Použijí se pravidla pro zaokrouhlování stanovená v nařízení (ES) č. 1103/97.
Dotyčný členský stát omezí uplatňování prvního pododstavce na určité druhy právních nástrojů nebo na právní nástroje přijaté v určitých oblastech.
Dotyčný členský stát může toto období zkrátit."
6. Články 10 a 11 se nahrazují tímto:
"Článek 10
S účinkem od příslušných dat výměny hotového oběživa uvede ECB a centrální banky zúčastněných členských států do oběhu v zúčastněných členských státech bankovky znějící na eura.
Aniž je dotčen článek 15, jsou bankovky znějící na eura jedinými bankovkami, které mají v zúčastněných členských státech postavení zákonného platidla.
Článek 11
S účinkem od příslušného data výměny hotového oběživa vydávají zúčastněné členské státy mince znějící na eura nebo na centy odpovídající nominálním hodnotám a technickým specifikacím, které může Rada stanovit v souladu s čl. 106 odst. 2 druhou větou Smlouvy. Aniž je dotčen článek 15 a ustanovení jakékoli dohody týkající se měnových záležitostí ve smyslu čl. 111 odst. 3 Smlouvy, jsou tyto mince jedinými mincemi, které mají v zúčastněných členských státech postavení zákonného platidla. S výjimkou vydávajícího orgánu a osob zvlášť určených vnitrostátními právními předpisy vydávajícího členského státu není žádná osoba při jakékoliv platbě povinna přijmout více než 50 mincí."
7. Články 13 a 14 se nahrazují tímto:
"Článek 13
Články 10, 11, 14, 15 a 16 se použijí s účinkem od příslušného data výměny hotového oběživa v jednotlivých zúčastněných členských státech.
Článek 14
Odkazují-li právní nástroje existující v den předcházející dni výměny hotového oběživa na národní měnové jednotky, považují se tyto odkazy za odkazy na jednotku euro podle příslušných přepočítacích koeficientů.
Použijí se pravidla pro zaokrouhlování stanovená v nařízení (ES) č. 1103/97."
8. Článek 15 se mění takto:
a) v odstavcích 1 a 2 se slova "od konce přechodného období" a "od skončení přechodného období" nahrazují slovy "od příslušného data výměny hotového oběživa";
b) doplňuje se nový odstavec, který zní:
"3. Během období uvedeného v odstavci 1 vyměňují úvěrové instituce v zúčastněných členských státech, které přijmou euro po 1. lednu 2002, svým klientům bankovky a mince znějící na národní měnovou jednotku tohoto členského státu za bankovky a mince znějící na euro, a to bezplatně a bez omezení až do výše, která může být stanovena vnitrostátními právními předpisy.
Úvěrové instituce mohou vyžadovat předchozí oznámení, převyšuje-li částka, která má být vyměněna, výši stanovenou vnitrostátními předpisy, nebo neexistují-li taková ustanovení, těmito úvěrovými institucemi a odpovídající částce na jednu domácnost.
Úvěrové instituce uvedené v prvním pododstavci vymění bankovky a mince znějící na národní měnovou jednotku tohoto členského státu jiným osobám, než těm, které jsou jejich klienty, bezplatně až do výše stanovené vnitrostátními právními předpisy, nebo neexistují-li taková ustanovení, stanovené těmito úvěrovými institucemi.
Vnitrostátní právní předpisy mohou omezit povinnost podle předchozích dvou pododstavců na zvláštní druhy úvěrových institucí.
Vnitrostátní právní předpisy mohou tuto povinnost rozšířit rovněž na jiné osoby."
9. Text v příloze tohoto nařízení se doplňuje jako příloha.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2170/2005
ze dne 28. prosince 2005,
kterým se od 1. září 2005 stanoví dovozní cla pro poloomletou nebo celoomletou rýži
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1549/2004 ze dne 30. srpna 2004, kterým se stanoví odchylka od nařízení Rady (ES) č. 1785/2003, pokud jde o dovozní režim pro rýži, a kterým se stanoví zvláštní přechodná pravidla pro dovoz rýže Basmati [1], a zejména na článek 1b uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Na základě informací předaných příslušnými orgány Komise zjistila, že na období od 1. září 2004 do 31. srpna 2005 byly vydány dovozní licence na poloomletou nebo celoomletou rýži kódu KN 100630 na množství 193841 tun.
Dovozní clo pro poloomletou nebo celoomletou rýži kódu KN 100630 proto musí být změněno.
(2) Jelikož ke stanovení použitelného cla má dojít ve lhůtě 3 dnů od konce výše uvedeného období, je třeba, aby toto nařízení vstoupilo neprodleně v platnost.
(3) Tato změna musí nabýt účinku dnem 1. září 2005, aby byla zohledněna použitelnost nařízení (ES) č. 2152/2005, k témuž dni.
Vzhledem k retroaktivnímu stanovení tohoto cla je třeba stanovit vrácení nadměrně vybraného cla na základě prosté žádosti dotyčných hospodářských subjektů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dovozní clo použitelné pro poloomletou nebo celoomletou rýži kódu KN 100630 činí 145 EUR za tunu.
Článek 2
Částky cla překračující částku odpovídající zákonnému clu, jež byly zaúčtovány ode dne 1. září 2005, se nahrazují nebo vrací.
Za tímto účelem se zúčastněné hospodářské subjekty vyzývají, aby podaly žádosti podle článku 236 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 [2] a podle příslušných prováděcích ustanovení v nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [3].
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2171/2005
ze dne 23. prosince 2005
o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury přiložené k nařízení (EHS) č. 2658/87, je nutné přijmout opatření týkající se zařazení zboží uvedeného v příloze k tomuto nařízení.
(2) Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla.
Tato pravidla se používají i pro jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je na kombinované nomenklatuře zcela či zčásti založena, nebo která k ní přidává jakékoli další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Společenství s ohledem na uplatňování sazebních a jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.
(3) Podle zmíněných všeobecných pravidel musí být zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze zařazeno do kódů KN uvedených ve sloupci 2, vzhledem k důvodům uvedeným ve sloupci 3.
(4) Je vhodné umožnit, aby oprávněná osoba mohla závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, týkající se zařazení zboží do kombinované nomenklatury, které nejsou v souladu s tímto nařízením, nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [2].
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zboží popsané ve sloupci 1 tabulky v příloze se zařazuje v rámci kombinované nomenklatury do kódů KN uvedených ve sloupci 2.
Článek 2
Závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, které nejsou v souladu s tímto nařízením, lze nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení (EHS) č. 2913/92.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2172/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro celní kvótu pro dovoz živého skotu o hmotnosti vyšší než 160 kg a pocházejícího ze Švýcarska stanovenou Dohodou mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 32 odst. 1 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V návaznosti na přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii se Evropské společenství a Švýcarská konfederace dohodly, že budou pokračovat v přizpůsobování celních koncesí v rámci Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty [2] (dále jen "dohoda").
Úprava těchto celních koncesí rozhodnutím Smíšeného výboru pro zemědělství č. 3/2005 [3], kterým se mění přílohy 1 a 2 dohody, stanoví otevření celní kvóty Společenství s nulovou celní sazbou pro dovoz 4600 kusů živého skotu o hmotnosti vyšší než 160 kg a pocházejícího ze Švýcarska.
Je nutné přijmout na více let podrobná pravidla k otevření a správě této celní kvóty.
(2) Pro přidělování celní kvóty vzhledem k dotčeným produktům je vhodné uplatnit způsob souběžného zkoumání uvedený v druhé odrážce čl. 32 odst. 2 nařízení (ES) č. 1254/1999.
(3) Podle pravidel uvedených v článku 4 dohody může být tato celní kvóta využita pouze pro živá zvířata pocházející ze Švýcarska.
(4) Aby se zabránilo spekulacím, je třeba množství dostupná v rámci kvóty zpřístupnit hospodářským subjektům, které jsou schopny prokázat, že se skutečně podílejí významnou měrou na obchodování se třetími zeměmi.
S ohledem na výše uvedené a kvůli zajištění účinné správy je třeba, aby dotčení obchodníci dovezli alespoň 50 kusů zvířat během roku předcházejícího dotčenému ročnímu kvótovému období vzhledem k tomu, že zásilku 50 kusů zvířat lze považovat za běžný náklad. Ze zkušenosti vyplynulo, že zakoupení jediné zásilky je minimálním požadavkem pro to, aby transakce byla považována za skutečnou a rentabilní.
(5) Aby bylo možné tato kritéria ověřit, měly by být žádosti předloženy v členském státě, v němž je dovozce zapsán v registru plátců DPH.
(6) Aby se i v tomto případě zabránilo spekulacím, měl by být dovozcům, kteří s živým skotem neobchodovali ke dni 1. ledna předcházejícímu počátku dotčeného ročního kvótového období, zakázán přístup k uvedené kvótě. Je rovněž třeba, aby byla stanovena jistota na dovozní práva, vyloučena převoditelnost licencí a aby dovozní licence byly vydávány pro hospodářské subjekty výlučně na množství, pro která jim byla přidělena dovozní práva.
(7) S cílem zajistit rovnější přístup ke kvótě a současně zaručit obchodně rentabilní počet zvířat na žádost je třeba, aby byl v každé žádosti stanoven minimální a maximální počet kusů.
(8) Je třeba stanovit, že dovozní práva se mají přidělovat po lhůtě na rozmyšlení a případně s uplatněním fixního koeficientu přidělení.
(9) Podle čl. 29 odst. 1 nařízení (ES) č. 1254/1999 musí být uvedená opatření spravována pomocí dovozních licencí. Proto je třeba stanovit pravidla pro předkládání žádostí a určit údaje, které je třeba v žádostech a licencích uvést, případně doplněním nebo odchylně od některých ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [4], a nařízení Komise č. 1445/95 ze dne 26. června 1995 o prováděcích pravidlech pro dovozní a vývozní licence v odvětví hovězího a telecího masa a o zrušení nařízení (EHS) č. 2377/80 [5].
(10) S cílem zajistit, aby každý hospodářský subjekt požádal o dovozní licenci pro všechna přidělená dovozní práva, je třeba stanovit, že s ohledem na jistotu na dovozní práva taková žádost představuje zásadní požadavek ve smyslu nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty [6].
(11) Ze zkušenosti plyne, že v zájmu řádné správy kvót je nutné, aby držitelem licence byl skutečný dovozce. Je tedy třeba, aby se takový dovozce aktivně podílel na nákupu, přepravě a dovozu dotčených zvířat.
S ohledem na jistotu související s licencí je proto třeba, aby předložení důkazů o uvedených činnostech bylo rovněž zásadním požadavkem.
(12) Kvůli zajištění přísné statistické kontroly zvířat dovážených v rámci kvóty se nepoužije přípustná odchylka podle čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1291/2000.
(13) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Celní kvóta Společenství s nulovou celní sazbou se otevírá na více let v obdobích od 1. ledna do 31. prosince pro dovoz 4600 kusů živého skotu o hmotnosti vyšší než 160 kg pocházejícího ze Švýcarska a spadajícího pod kódy KN 01029041, 01029049, 01029051, 01029059, 01029061, 01029069, 01029071 nebo 01029079.
Celní kvótě se přiděluje pořadové číslo 09.4203.
2. Pravidly původu použitelnými pro produkty, jež jsou uvedeny v prvním odstavci, jsou pravidla stanovená v článku 4 dohody.
Článek 2
1. Aby žadatelé byli v rámci kvóty způsobilí podle článku 1, musí se jednat o fyzické či právnické osoby a musí příslušným orgánům dotčeného členského státu při předložení žádosti uspokojivě prokázat, že během 12 měsíců před uzávěrkou pro podávání žádostí uvedenou v čl. 3 odst. 3 dovezli alespoň 50 kusů zvířat spadajících pod kódy KN 010210 a 010290.
Žadatelé musí být vedeni ve vnitrostátním registru plátců DPH.
2. Důkaz o dovozu se předloží výhradně v podobě celního dokladu o propuštění do volného oběhu, řádně vyplněného celními orgány a obsahujícího údaje o dotčeném žadateli.
Členské státy mohou uznat kopie dokumentů uvedených v prvním pododstavci, pokud budou řádně ověřeny příslušným orgánem.
V případě, že jsou tyto kopie uznány, oznámí se tato skutečnost ve sdělení členského státu podle čl. 3 odst.
3. Hospodářské subjekty, které ke dni 1. ledna předcházejícímu dotčenému ročnímu kvótovému období ukončily svou obchodní činnost s třetími zeměmi v oblasti hovězího a telecího masa, nejsou pro účely přidělování způsobilé.
4. Společnost, která vznikne spojením společností, z nichž každá má referenční dovozy odpovídající minimálnímu množství podle odstavce 1, může tyto referenční dovozy použít jako základ pro svou žádost.
Článek 3
1. Žádosti o dovozní práva lze předkládat výhradně v členském státě, v němž je žadatel registrován pro účely DPH.
2. Žádosti o dovozní práva se musí týkat nejméně 50 kusů zvířat a nesmí přesáhnout 5 % dostupného množství.
Pokud žádost přesáhne procentní podíl podle prvního pododstavce, nebude množství nad limit bráno v úvahu.
3. Žádosti o dovozní práva se předkládají nejpozději do 13:00 hodin bruselského času dne 1. prosince předcházejícího dotčenému ročnímu kvótovému období.
V případě kvótového období od data vstupu tohoto nařízení v platnost do dne 31. prosince 2006 se však žádosti o dovozní práva předkládají nejpozději do 13:00 hodin bruselského času desátého pracovního dne po datu vyhlášení tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Žadatelé mohou pro kvótu uvedenou v čl. 1 odst. 1 předložit pouze jednu žádost. Pokud stejný žadatel předloží více než jednu žádost, budou všechny jeho žádosti nepřípustné.
5. Po ověření předložených dokumentů zašlou členské státy Komisi nejpozději do desátého pracovního dne po konci lhůty pro předkládání žádostí seznam žadatelů, jejich adres a požadovaných množství.
Pokud dojde k předložení žádostí, zašlou se veškerá oznámení, včetně oznámení "bezpředmětné", faxem nebo elektronickou poštou na tiskopisu z přílohy I.
Článek 4
1. Po oznámení podle čl. 3 odst. 5 rozhodne Komise co nejdříve o tom, v jakém rozsahu lze žádostem vyhovět.
2. Pokud množství, na něž se vztahují žádosti podle článku 3, přesáhnou dostupná množství, stanoví Komise jednotný koeficient přidělení, který se použije na požadovaná množství.
Pokud je po použití koeficientu přidělení podle prvního pododstavce počet nižší než 50 kusů na žádost, dotčené členské státy přidělí dostupné množství losem o dovozní práva na části po 50 kusech.
Pokud je poslední část menší než 50 kusů, bude pro toto množství přiděleno jediné dovozní právo.
Článek 5
1. Jistota na dovozní práva činí 3 EUR za kus. Jistota musí být složena u příslušného orgánu společně s žádostí o dovozní práva.
2. Pro přidělené množství se musí požádat o dovozní licenci. Tato povinnost představuje zásadní požadavek ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85.
3. Pokud v důsledku použití koeficientu přidělení podle čl. 4 odst. 2 bude přiděleno méně dovozních práv, než bylo žádáno, složená jistota se úměrně a bez prodlení uvolní.
Článek 6
1. Přidělená množství se dováží na základě předložení jedné nebo více dovozních licencí.
2. Žádosti o licence mohou být podány výhradně ve členském státě, ve kterém žadatel podal žádost a získal dovozní práva v rámci kvóty.
Při každém vydání dovozní licence se odpovídajícím způsobem sníží získaná dovozní práva.
3. Dovozní licence se vydávají na základě žádosti a na jméno hospodářského subjektu, který dovozní práva získal.
4. V žádostech o licenci a v licencích se uvede:
a) v kolonce 8 země původu;
b) v kolonce 16 jeden nebo několik z těchto kódů kombinované nomenklatury:
01029041, 01029049, 01029051, 01029059, 01029061, 01029069, 01029071 nebo 01029079;
c) v kolonce 20 pořadové číslo kvóty (09.4203) a alespoň jedna z poznámek podle přílohy II.
Licence představuje pro držitele povinnost dovážet ze země uvedené v kolonce 8.
Článek 7
1. Odchylně od čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 jsou dovozní licence vydané podle tohoto nařízení nepřevoditelné a práva v rámci celních kvót z nich plynou, jen pokud jsou na stejné jméno a adresu jako jméno a adresa adresáta v souvisejícím celním prohlášení o propuštění do volného oběhu.
2. Platnost všech dovozních licencí končí pro dotčené roční kvótové období dnem 31. prosince.
3. Udělení dovozní licence je podmíněno složením jistoty ve výši 20 EUR za kus, která se skládá z:
a) jistoty ve výši 3 EUR uvedené v čl. 5 odst. 1 a
b) částky 17 EUR, kterou žadatel složí spolu s žádostí o licenci.
4. Vydané licence jsou platné v celém Společenství.
5. Podle čl. 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 se ze všech dovezených množství přesahujících výši uvedenou na dovozní licenci vybere plné clo podle společného celního sazebníku použitelné v den přijetí celního prohlášení o propuštění do volného oběhu.
Bez ohledu na hlavu III oddíl 4 nařízení (ES) č. 1291/2000 se jistota uvolní až po předložení důkazu o tom, že držitel licence byl obchodně a logisticky odpovědný za nákup, přepravu a proclení dotčených zvířat pro volný oběh.
Takový důkaz se skládá alespoň z:
a) originálu obchodní faktury nebo její ověřené kopie vystavené na jméno držitele prodávajícím nebo jeho zástupcem, oba se sídlem ve třetí zemi vývozu, a z dokladu o zaplacení držitelem nebo důkazu o otevření neodvolatelného dokumentárního akreditivu držitelem ve prospěch prodávajícího;
b) přepravního dokladu vystaveného na jméno držitele pro dotčená zvířata,
c) důkazu, že zboží bylo uvedeno v celním prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu, přičemž toto prohlášení musí obsahovat jméno a adresu držitele jako adresáta.
Článek 8
Nařízení (ES) č. 1291/2000 a (ES) č. 1445/95 se použijí s výhradou tohoto nařízení.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 2173/2005
ze dne 20. prosince 2005
o zavedení režimu licencí FLEGT pro dovoz dřeva do Evropského společenství
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rada a Evropský parlament uvítaly sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o akčním plánu EU pro prosazování práva, správu a obchod v oblasti lesnictví (FLEGT) jakožto první krok k řešení naléhavých problémů týkajících se nezákonné těžby dřeva a souvisejícího obchodu.
(2) Akční plán klade důraz na reformu správy a na budování kapacit za podpory opatření, jež jsou zaměřena na rozvoj mnohostranné spolupráce a doplňujících opatření na straně poptávky, navržených ke snižování spotřeby nezákonně vytěženého dřeva, a přispívají k širšímu cíli, jímž je trvale udržitelné obhospodařování lesů v zemích produkujících dřevo.
(3) Akční plán nahlíží na zavedení režimu licencí jako na opatření, jež zajišťuje, aby do Společenství byly vpouštěny pouze dřevařské výrobky, které byly vyrobeny zákonným způsobem v souladu s vnitrostátními právními předpisy země, v níž byly vyrobeny, a zdůrazňuje, že by tento režim licencí neměl bránit legálnímu obchodu.
(4) Provádění režimu licencí vyžaduje, aby dovoz příslušných dřevařských výrobků do Společenství podléhal systému ověřování a kontrol, který má zaručit zákonnost těchto výrobků.
(5) Za tímto účelem by Společenství mělo se zeměmi a regionálními organizacemi uzavírat dobrovolné dohody o partnerství, které uloží partnerské zemi nebo regionální organizaci právně závaznou povinnost zavést režim licencí v rámci časového plánu sjednaného v dané dohodě o partnerství.
(6) V rámci režimu licencí by se na některé dřevařské výrobky vyvážené z partnerské země, které na některé celnici vstupují do Společenství a jsou určeny k propuštění do volného oběhu, měla vztahovat licence vydaná partnerskou zemí, která uvádí, že tyto dřevařské výrobky byly vyrobeny ze zákonně vytěženého domácího dřeva nebo ze dřeva, které bylo do partnerské země zákonně dovezeno v souladu s vnitrostátními právními předpisy stanovenými v příslušné dohodě o partnerství.
Dodržování těchto pravidel by mělo být sledováno třetí stranou.
(7) Příslušné orgány členských států by měly před propuštěním dodávky, na niž se licence vztahuje, do volného oběhu ve Společenství ověřit, zda pro každou dodávku existuje platná licence.
(8) Každý členský stát by měl stanovit sankce pro případ porušení tohoto nařízení.
(9) Režim licencí by měl zpočátku pokrývat omezený sortiment dřevařských výrobků.
Tento sortiment výrobků by mohl být po dohodě rozšířen na další kategorie výrobků.
(10) Je důležité, aby přílohy obsahující výčet zemí a výrobků začleněných do režimu licencí byly rychle upravovány.
Tyto úpravy by měly zohledňovat pokrok při provádění dohod o partnerství.
Partnerská země může být doplněna do přílohy I poté, co vyrozumí Komisi a Komise potvrdí, že tato partnerská země zavedla veškeré kontroly potřebné k vydávání licencí pro všechny výrobky uvedené v příloze II.
Partnerská země může být z přílohy I vypuštěna buď po uplynutí jednoho roku od vypovězení dohody o partnerství, nebo s okamžitou platností v případě pozastavení dohody o partnerství.
(11) Přílohu II lze změnit poté, co změnu odsouhlasí Komise a všechny partnerské země.
Přílohu III lze změnit poté, co změnu odsouhlasí Komise a dotčená partnerská země.
(12) Změny příloh I, II a III jsou prováděcími opatřeními technické povahy a jejich přijímání by mělo být v zájmu zjednodušení a urychlení postupů svěřeno Komisi.
Tyto změny by měly zahrnovat kódy zboží na úrovni čtyřmístného kódu položky nebo šestimístného kódu podpoložky platného znění přílohy I harmonizovaného systému popisu a číselného označování zboží.
(13) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [1] a mělo by se rozlišovat mezi opatřeními, u kterých se použije postup projednávání v regulativním výboru, a těmi, u kterých se použije postup projednávání v řídícím výboru, přičemž tento druhý postup se v některých případech jeví s ohledem na zvýšenou účinnost jako nejvhodnější,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
1. Toto nařízení stanoví v rámci soubor pravidel Společenství pro dovoz určitých dřevařských výrobků pro účely provádění režimu licencí FLEGT.
2. Režim licencí je prováděn na základě dohod o partnerství se zeměmi produkujícími dřevo.
3. Toto nařízení se použije pro dovoz dřevařských výrobků uvedených v přílohách II a III z partnerských zemí uvedených v příloze I.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1. "režimem licencí v rámci akčního plánu pro prosazování práva, správu a obchod v oblasti lesnictví" (dále jen "režim licencí FLEGT") vydávání licencí na dřevařské výrobky pro vývoz z partnerských zemí do Společenství a provádění tohoto režimu, zejména ustanovení týkajících se hraničních kontrol, ve Společenství;
2. "partnerskou zemí" jakýkoli stát nebo regionální organizace, které uzavřou dohodu o partnerství a jsou uvedeny v příloze I;
3. "dohodou o partnerství" dohoda mezi Společenstvím a partnerskou zemí, v níž se Společenství a daná partnerská země zavazují spolupracovat na podpoře akčního plánu FLEGT a na provádění režimu licencí FLEGT;
4. "regionální organizací" organizace tvořená svrchovanými státy, které přenesly na tuto organizaci pravomoci, jež ji opravňují uzavřít jejich jménem dohodu o partnerství, pokud jde o záležitosti upravované režimem licencí FLEGT, která je uvedena v příloze I;
5. "licencí FLEGT" ověřitelný dokument vztahující se k dodávce nebo účastníkovi trhu, který je ve standardním formátu, obtížně napodobitelný, chráněný proti padělání a potvrzuje, že dodávka splňuje požadavky režimu licencí FLEGT, a který řádně vydal a potvrdil licenční orgán partnerské země.
Systémy vydávání, evidence a předávání licencí mohou být podle potřeby buď v papírové nebo v elektronické podobě;
6. "účastníkem trhu" soukromý nebo veřejný subjekt působící v lesním hospodářství nebo v oblasti zpracování dřevařských výrobků či obchodu s nimi;
7. "licenčním orgánem (licenčními orgány)" orgán/orgány určený/é partnerskou zemí k vydávání a potvrzování licencí FLEGT;
8. "příslušným orgánem (příslušnými orgány)" orgán/orgány určený/é partnerskou zemí k ověřování licencí FLEGT;
9. "dřevařskými výrobky" výrobky uvedené v přílohách II a III, na něž se vztahuje režim licencí FLEGT a které se při dovozu do Společenství nepovažují za "zboží neobchodní povahy" ve smyslu čl. 1 bodu 6 nařízení Komise (EHS) č.
10. "zákonně získaným dřevem" dřevařské výrobky vyrobené z domácího dřeva, které bylo zákonným způsobem vytěženo, nebo ze dřeva, které bylo do partnerské země zákonně dovezeno v souladu s vnitrostátními právními předpisy určenými danou partnerskou zemí, které jsou uvedeny v dohodě o partnerství;
11. "dovozem" propuštění dřevařských výrobků do volného oběhu ve smyslu článku 79 nařízení Rady (EHS) č. 2913/1992 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [3];
12. "dodávkou" dodávka dřevařských výrobků;
13. "vývozem" skutečnost, že dřevařské výrobky fyzicky opouštějí jakoukoli část zeměpisného území partnerské země nebo jsou z něj odváženy do Společenství;
14. "sledováním třetí stranou" systém, jehož prostřednictvím některá organizace, která je nezávislá na vládních orgánech partnerské země a jejím lesnickém a dřevařském odvětví, sleduje fungování režimu licencí FLEGT a podává o něm zprávy.
KAPITOLA II
REŽIM LICENCÍ FLEGT
Článek 3
1. Režim licencí FLEGT se vztahuje pouze na dovoz z partnerských zemí.
2. Každá dohoda o partnerství stanoví dohodnutý časový plán provádění závazků stanovených danou dohodou.
Článek 4
1. Dovoz dřevařských výrobků z partnerských zemí do Společenství je zakázán, pokud dodávka není kryta licencí FLEGT.
2. Licence FLEGT může být založena na stávajících režimech zaručujících zákonnost a spolehlivé sledování původu dřevařských výrobků vyvážených z partnerských zemí, pokud byly tyto režimy zhodnoceny a schváleny postupem podle čl. 11 odst. 2, aby byla poskytnuta nezbytná záruka zákonnosti dotyčných dřevařských výrobků.
3. Dřevařské výrobky z druhů vyjmenovaných v přílohách A, B, a C nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi [4] jsou z požadavků stanovených v odstavci 1 tohoto článku vyňaty. Komise přezkoumá do 30. prosince 2010 toto vynětí postupem podle čl. 11 odst. 3.
Článek 5
1. U každé dodávky se příslušnému orgánu předloží současně s celním prohlášením pro propuštění do volného oběhu ve Společenství i licence FLEGT.
Příslušné orgány si spolu s odpovídajícím celním prohlášením založí kopii originálu licence FLEGT, a to v elektronické či papírové podobě.
Dovoz dřevařských výrobků na základě licence FLEGT vydané účastníkovi trhu se přijímá po celou dobu platnosti této licence.
2. Pokud nastanou obtíže narušující účinné fungování režimu licencí FLEGT, poskytnou příslušné orgány Komisi nebo osobám či subjektům určeným Komisí přístup k potřebným dokumentům a údajům.
3. Příslušné orgány poskytnou přístup k potřebným dokumentům a údajům osobám či subjektům, které partnerské země určí jako odpovědné za sledování režimu licencí FLEGT třetí stranou, nejsou však povinny poskytovat informace, které nejsou oprávněny poskytovat na základě svých vnitrostátních právních předpisů.
4. Příslušné orgány rozhodnou o tom, zda je potřeba dodávky dále prověřovat pomocí přístupu založeného na riziku.
5. V případě pochybností o platnosti licence mohou příslušné orgány v souladu s dohodou o partnerství uzavřenou s vyvážející partnerskou zemí požádat licenční orgány o dodatečné ověření a další vysvětlení.
6. Členské státy mohou vybírat poplatky na uhrazení nezbytných výdajů, jež vzniknou v důsledku úředních úkonů příslušných orgánů vyžadovaných za účelem kontroly v souladu s tímto článkem.
7. Celní orgány mohou pozdržet propuštění dřevařských produktů nebo je zabavit, pokud se mají důvod domnívat, že licence nemusí být platná.
Pokud dotčený členský stát nerozhodne jinak, náklady vzniklé ověřováním nese dovozce.
8. Každý členský stát stanoví sankce, které se uloží v případě porušení ustanovení tohoto nařízení.
Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
9. Komise přijme podrobné požadavky pro uplatňování tohoto článku postupem podle čl. 11 odst. 3.
Článek 6
1. Pokud příslušné orgány zjistí, že nejsou plněny požadavky stanovené v čl. 4 odst. 1, postupují v souladu s platnými vnitrostátními právními předpisy.
2. Členské státy oznámí Komisi veškeré informace naznačující, že ustanovení tohoto nařízení jsou nebo byla obcházena.
Článek 7
1. Členské státy určí příslušné orgány, které jsou odpovědné za provádění tohoto nařízení a za komunikaci s Komisí.
2. Komise poskytne všem příslušným orgánům členských států názvy a další důležité údaje týkající se licenčních orgánů určených partnerskými zeměmi, ověřené vzory razítek a podpisů osvědčujících, že licence byla právoplatně vydána, a všechny další důležité informace, které v souvislosti s licencemi obdrží.
Článek 8
1. Členské státy předloží do 30. dubna výroční zprávu za předcházející kalendářní rok, která obsahuje:
a) množství dřevařských výrobků dovezených do členského státu v rámci režimu licencí FLEGT, a to podle položek harmonizovaného systému uvedených v přílohách II a III a za každou partnerskou zemi;
b) počet obdržených licencí FLEGT, a to podle položek harmonizovaného systému uvedených v přílohách II a III a za každou partnerskou zemi;
c) počet případů, kdy byl použit čl. 6 odst. 1, a množství dotčených dřevařských výrobků.
2. Komise v zájmu usnadnění sledování režimu licencí FLEGT stanoví formát výročních zpráv.
3. Komise do 30. června sestaví souhrnnou výroční zprávu založenou na informacích podaných členskými státy v rámci jejich výročních zpráv za předcházející kalendářní rok a zpřístupní ji veřejnosti v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise [5].
KAPITOLA III
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 9
Dva roky po vstupu první dohody o partnerství v platnost předloží Komise Radě zprávu o provádění tohoto nařízení, založenou zejména na souhrnných zprávách uvedených v čl. 8 odst.
3 a na přezkumech dohod o partnerství. K této zprávě se případně přiloží návrhy na zlepšení režimu licencí FLEGT.
Článek 10
1. Komise může postupem podle čl. 11 odst. 3 změnit seznam partnerských zemí a jejich určených licenčních orgánů uvedený v příloze I.
11 odst. 3 změnit seznam dřevařských výrobků uvedený v příloze II, na něž se vztahuje režim licencí FLEGT.
Tyto změny Komise přijme s ohledem na provádění dohod o partnerství FLEGT.
Tyto změny zahrnují kódy zboží na úrovni čtyřmístného kódu položky nebo šestimístného kódu podpoložky platného znění přílohy I harmonizovaného systému popisu a číselného označování zboží.
11 odst. 3 změnit seznam dřevařských výrobků uvedený v příloze III, na něž se vztahuje režim licencí FLEGT.
Tyto změny Komise přijme s ohledem na provádění dohody o partnerství FLEGT.
Tyto změny zahrnují kódy zboží na úrovni čtyřmístného kódu položky nebo šestimístného kódu podpoložky platného znění přílohy I harmonizovaného systému popisu a číselného označování zboží a použijí se pouze ve vztahu k odpovídajícím partnerským zemím podle přílohy III.
Článek 11
1. Komisi je nápomocen Výbor pro prosazování práva, správu a obchod v oblasti lesnictví (FLEGT) (dále jen "výbor").
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
4. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 2174/2005
ze dne 21. prosince 2005
o provádění dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Japonskem podle článků XXIV.6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
Rada rozhodnutím 2005/958/ES ze dne 21. prosince 2005 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Japonskem podle článků XXIV.6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 [1] schválila uvedenou dohodu jménem Společenství s cílem uzavřít jednání zahájená v souladu s článkem XXIV.6 GATT 1994,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Celní sazby uvedené v příloze se uplatňují po dobu v této příloze stanovenou.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 2175/2005
ze dne 21. prosince 2005
o provedení dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem podle článků XXIV.6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změně koncesí v listinách České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v průběhu jejich přistoupení k Evropské unii a o doplnění přílohy I nařízení (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (EHS) č. 2658/1987 [1] zavedlo nomenklaturu zboží (dále jen "kombinovaná nomenklatura") a stanovilo smluvní celní sazby společného celního sazebníku.
(2) Rada rozhodnutím 2005/959/ES ze dne 21. prosince 2005 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem podle článků XXIV.6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změně koncesí v listinách České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v průběhu jejich přistoupení k Evropské unii [2] schválila uvedenou dohodu jménem Společenství s cílem uzavřít jednání zahájená v souladu s článkem XXIV.6 GATT 1994.
(3) Nařízení (EHS) č. 2658/87 by proto mělo být odpovídající způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V oddíle III části třetí přílohy I nařízení (EHS) č. 2658/87 se v příloze 7 "Celní kvóty WTO, jež mají být otevřeny příslušnými orgány Společenství" doplňují objemy uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2176/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se na rybářský hospodářský rok 2006 stanoví ceny Společenství za stažení a prodejní ceny Společenství pro produkty rybolovu uvedené v příloze I nařízení Rady (ES) č. 104/2000
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury [1], a zejména na čl. 20 odst. 3 a článek 22 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 104/2000 stanoví, že ceny Společenství za stažení a prodejní ceny Společenství pro každý produkt uvedený v příloze I uvedeného nařízení se stanoví v závislosti na čerstvosti, velikosti nebo hmotnosti a způsobu úpravy produktu tak, že se použije přepočítávací koeficient pro každou dotčenou kategorii produktu na částku, která není vyšší než 90 % příslušné orientační ceny.
(2) Ceny za stažení mohou být násobeny vyrovnávacími koeficienty v oblastech vykládky, které jsou velmi vzdálené od hlavních spotřebitelským center Společenství.
Orientační ceny na rybářský hospodářský rok 2006 byly stanoveny pro všechny dotčené produkty nařízením Rady (ES) č. …/… [2].
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty rybolovu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přepočítávací koeficienty, které se použijí pro výpočet cen Společenství za stažení a prodejních cen Společenství uvedených v článcích 20 a 22 nařízení (ES) č. 104/2000 v rybářském hospodářském roce 2006 pro produkty uvedené v příloze I uvedeného nařízení, se stanoví v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
Ceny Společenství za stažení a prodejní ceny Společenství platné v rybářském hospodářském roce 2006 a produkty, ke kterým se vztahují, se stanoví v příloze II.
Článek 3
Ceny za stažení, které jsou platné v rybářském hospodářském roce 2006 v oblastech vykládky, které jsou velmi vzdálené od hlavních spotřebitelských center Společenství, a produkty, ke kterým se tyto ceny vztahují, se stanoví v příloze III.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2177/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se na rybářský hospodářský rok 2006 stanoví prodejní ceny Společenství pro produkty rybolovu uvedené v příloze II nařízení Rady (ES) č. 104/2000
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury [1], a zejména na čl. 25 odst. 1 a 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Prodejní cena Společenství se stanoví před začátkem rybářského hospodářského roku pro každý z produktů uvedených v příloze II nařízení (ES) č. 104/2000 na úrovni, která je alespoň rovna 70 % orientační ceny a není vyšší než 90 % orientační ceny.
(2) Nařízení Rady (ES) č. …/… [2] stanoví orientační ceny na rybářský hospodářský rok 2006 pro všechny dotčené produkty.
(3) Tržní ceny výrazně kolísají v závislosti na druhu a způsobu úpravy produktů, zejména v případě olihní a štikozubců.
(4) Přepočítávací koeficienty se proto stanoví pro různé druhy a způsoby úpravy zmrazených produktů vyložených ve Společenství s cílem určit cenovou hladinu, od níž se začínají uplatňovat intervenční ceny stanovené v čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 104/2000.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty rybolovu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Prodejní ceny Společenství podle čl. 25 odst. 1 nařízení (ES) č. 104/2000, které jsou platné v rybářském hospodářském roce 2006 pro produkty uvedené v příloze II uvedeného nařízení, obchodní úpravy a přepočítávací koeficienty, které se k nim vztahují, se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2178/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se stanoví na rybářský hospodářský rok 2006 referenční ceny pro některé produkty rybolovu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury [1], a zejména na čl. 29 odst. 1 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 104/2000 stanoví, že referenční ceny platné ve Společenství se mohou stanovovat každý rok po skupinách produktů pro produkty, na které se vztahuje pozastavení cel podle čl. 28 odst. 1. To také platí pro produkty, které musejí dodržovat referenční cenu, protože se na ně vztahuje závazné snížení cel v rámci WTO nebo jiný preferenční režim.
(2) V případě produktů uvedených v příloze I písm. a) a b) nařízení (ES) č. 104/2000 je referenční cena shodná s cenou za stažení stanovenou podle čl. 20 odst. 1 uvedeného nařízení.
(3) Ceny Společenství za stažení a prodejní ceny Společenství pro dotčené produkty jsou na rybářský hospodářský rok 2006 stanoveny v nařízení Komise (ES) č. 2176/2005 [2].
(4) Referenční cena pro produkty, které nejsou uvedeny v přílohách I a II nařízení (ES) č. 104/2000, se stanoví na základě váženého průměru celních hodnot zjištěných na dovozních trzích nebo v dovozních přístavech během tří let bezprostředně předcházejících datu, ke kterému se referenční cena stanoví.
(5) Není nutné stanovit referenční ceny pro všechny druhy, na které se vztahují kritéria nařízení (ES) č. 104/2000, a zejména ne pro produkty, které jsou dováženy ze třetích zemí v malých objemech.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty rybolovu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Referenční ceny na rybářský hospodářský rok 2006 pro produkty rybolovu uvedené v článku 29 nařízení (ES) č. 104/2000 se stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2179/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se na rybářský hospodářský rok 2006 stanoví výše překlenovací podpory a paušální podpory
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2814/2000 ze dne 21. prosince 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 104/2000, pokud jde o poskytování překlenovací podpory pro některé produkty rybolovu [2], a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 939/2001 ze dne 14. května 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 104/2000, pokud jde o poskytování paušální podpory pro některé produkty rybolovu [3], a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 104/2000 stanoví, že podpora může být poskytnuta na množství některých čerstvých produktů, které byly staženy z trhu a byly buď zpracovány s cílem prodloužit jejich trvanlivost a uskladnit je, nebo konzervovány.
(2) Účelem této podpory je vhodně povzbudit organizace producentů, aby zpracovávaly, nebo konzervovaly produkty stažené z trhu, a zabránit tím ničení těchto produktů.
(3) Úroveň podpory nesmí porušit rovnováhu trhu s dotčenými produkty nebo narušit hospodářskou soutěž.
(4) Úroveň podpory nesmí být vyšší než technické a finanční náklady, které jsou spojené s úkony nutnými ke zpracování produktů s cílem prodloužit jejich trvanlivost a uskladnit je a které byly zaznamenány ve Společenství v rybářském hospodářském roce, jenž předcházel dotčenému hospodářskému roku.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty rybolovu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V rybářském hospodářském roce 2006 se výše překlenovací podpory podle článku 23 nařízení (ES) č. 104/2000 a výše paušální podpory podle čl. 24 odst. 4 uvedeného nařízení stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2180/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se na rybářský hospodářský rok 2006 stanoví výše podpory soukromého skladování pro některé produkty rybolovu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury [1],
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2813/2000 ze dne 21. prosince 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 104/2000, pokud jde o poskytování podpory soukromého skladování některých produktů rybolovu [2], a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podpora nesmí být vyšší než souhrn technických a finančních nákladů, které byly zaznamenány ve Společenství v rybářském hospodářském roce, jež předcházel dotčenému hospodářskému roku.
(2) Podpora soukromého skladování by měla být vyplacena v jedné splátce, aby nebylo podporováno dlouhodobé skladování, byla zkrácena doba výplaty a snížena kontrolní zátěž.
(3) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty rybolovu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na rybářský hospodářský rok 2006 se výše podpory soukromého skladování uvedené v článku 25 nařízení (ES) č. 104/2000 pro produkty vyjmenované v příloze II uvedeného nařízení stanoví takto:
První měsíc : 200 EUR na tunu
Druhý měsíc : 0 EUR na tunu
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2181/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se stanoví paušální hodnoty použité při výpočtu finančního vyrovnání a příslušné zálohy, pokud jde o produkty rybolovu stažené z trhu během rybářského hospodářského roku 2006
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury [1], a zejména na čl. 21 odst. 5 a 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 104/2000 stanoví finanční vyrovnání, jež se vyplatí organizacím producentů, které za určitých podmínek stahují z trhu produkty uvedené v příloze I písm.
A) a B) uvedeného nařízení. Výše tohoto finančního vyrovnání by měla být snížena o paušální hodnoty v případě produktů, které jsou určeny k jinému účelu než k lidské spotřebě.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 2493/2001 ze dne 19. prosince 2001 o odbytu některých produktů rybolovu stažených z trhu [2] stanoví způsoby odbytu produktů stažených z trhu.
Hodnota takovýchto produktů se stanoví na úrovni běžné pro každý z těchto způsobů odbytu s ohledem na průměrné příjmy, které lze při takovém odbytu získat v různých členských státech.
2509/2000 ze dne 15. listopadu 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 104/2000, pokud jde o poskytovaní finančního vyrovnání za stažení některých produktů rybolovu [3], zvláštní pravidla stanoví, že pokud organizace producentů nebo jeden z jejích členů uvedou do prodeje své produkty v jiném členském státě, než ve kterém byla organizace uznána, musí být o tom informován orgán, který je zodpovědný za poskytování finančního vyrovnání.
Tímto orgánem se rozumí orgán v členském státě, ve kterém je organizace producentů uznána.
Odpočitatelná paušální hodnota se proto rovná hodnotě, která se používá v tomto členském státě.
(4) Stejný způsob výpočtu se použije na zálohy na finanční vyrovnání podle článku 6 nařízení (ES) č. 2509/2000.
(5) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty rybolovu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V rybářském hospodářském roce 2006 se paušální hodnoty, které se použijí při výpočtu finančního vyrovnání a příslušných záloh na produkty rybolovu stažené z trhu organizací producentů a určené k jinému účelu než k lidské spotřebě podle čl. 21 odst. 5 nařízení (ES) č. 104/2000, stanoví v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Paušální hodnota, která se odpočítá od finančního vyrovnání a příslušných záloh, se rovná hodnotě, jenž se používá ve členském státě, ve kterém je organizace producentů uznaná.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2182/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1973/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ohledně režimů podpor stanovených v hlavě IV a IVa tohoto nařízení a ohledně využití půdy vyjmuté pro pěstování surovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [1], a zejména na články 145 a 155 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 99 odst. 3 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví, že výše požadované podpory nepřesáhne strop, který stanoví Komise. Pokud celková výše požadovaných podpor přesáhne stanovený strop, je podpora na zemědělce poměrně snížena.
(2) Kapitola 10 nařízení Komise (ES) č. 1973/2004 [2] stanoví podmínky pro obdržení podpory na osivo.
Článek 49 uvedeného nařízení stanoví, že podpora na osivo se poskytuje pouze tehdy, pokud bylo osivo skutečně uvedeno příjemcem na trh za účelem výsevu v termínu nejpozději do 15. června roku následujícího po sklizni.
(3) Potřeba použít ještě v témže roce konečný koeficient snížení závažným způsobem ztěžuje provádění nového režimu.
Aby se zamezilo použití tohoto koeficientu snížení, bylo by jedinou alternativou poskytnout zásadně všechny platby až tehdy, až bude veškeré osivo uvedeno na trh, tj. až bude známo celkové množství osiva.
Tím by se však značně opozdilo datum platby zemědělcům a vposledu by se zemědělcům způsobily finanční problémy.
Je třeba zavést režim záloh na podporu na osivo, aby se zamezilo této situaci.
(4) Nařízení (ES) č. 1782/2003 ve znění nařízení Rady (ES) č. 864/2004 [3] definuje pravidla pro vázanou podporu pro bavlnu, olivový olej a surový tabák.
(5) Zejména kapitola 10a hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví možnost poskytnout přímou podporu na produkci bavlny.
Je tudíž nutné stanovit prováděcí pravidla pro poskytování uvedené podpory.
(6) Ustanovení čl. 110b odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví, že využití podpory na hektar u bavlny je podmíněno závazkem zemědělce použít schválené odrůdy a pěstovat bavlnu na půdě schválené členskými státy. Je tedy třeba stanovit kritéria schválení, pokud jde o odrůdy a zemědělskou půdu vhodnou pro pěstování bavlny.
(7) Pro obdržení podpory na hektar u bavlny musí zemědělci osít schválenou půdu.
Je třeba stanovit kritérium pro definici výsevu.
Objektivní kritérium k určení toho, zda byl výsev proveden správně, musí tvořit minimální hustota osazení této půdy, kterou členské státy stanoví v závislosti na půdních a klimatických podmínkách a regionálních zvláštnostech.
(8) Překročení základních ploch na celostátní úrovni stanovených pro bavlnu v čl. 110c odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 vede ke snížení částky podpory, jež má být vyplacena na hektar přípustné půdy. Pro Řecko je však třeba upřesnit způsob výpočtu snížené částky, aby se zohlednilo podrozdělení celostátní plochy na podplochy, na které se vztahují různé částky podpory.
(9) Členské státy musejí začít schvalovat meziprofesní organizace pro pěstování bavlny na základě objektivních kritérií týkajících se velikosti meziprofesních organizací, jejich úkolů a jejich vnitřní organizace.
Velikost meziprofesní organizace musí být stanovena s přihlédnutím k tomu, že je nutné, aby členská vyzrňovací stanice mohla přejímat dostatečná množství nevyzrněné bavlny.
Jestliže je hlavním cílem meziprofesní organizace zlepšovat jakost bavlny, která se má dodávat, musí provádět činnost, která takto působí ve prospěch svých členů.
(10) Aby se zamezilo komplikacím na úrovni řízení režimu podpory, smí být tentýž producent členem pouze jedné meziprofesní organizace.
Ze stejného důvodu smí producent, který je členem meziprofesní organizace a zaváže se dodat svou vypěstovanou bavlnu, dodávat jenom vyzrňovací stanici, která je členem téže organizace.
(11) Podle článku 110e nařízení (ES) č. 1782/2003 mohou meziprofesní organizace rozhodnout o odstupňování podpory, na kterou mají její členští producenti právo.
Diferenciační stupnice musí respektovat kritéria týkající se zejména jakosti bavlny, jež se má dodávat, přičemž se mají vyloučit kritéria týkající se zvýšení produkce.
Za tímto účelem musejí meziprofesní organizace určit kategorie parcel zejména podle kritérií týkajících se jakosti produkované bavlny na těchto parcelách.
(12) Pro stanovení částky podpory, kterou je třeba vyplatit producentům, kteří jsou členy meziprofesních organizací pro produkci bavlny, musí tarifní stupnice stanovit metodu rozdělení celkové částky podpory v rozčlenění mezi různé kategorie parcel, postup hodnocení a zatřídění každé parcely do jedné z těchto kategorií, výpočet částky podpory na přípustný hektar v závislosti na disponibilním rozpočtu pro každou kategorii, jakož i celkové množství hektarů nacházejících se v každé kategorii.
(13) Pro zařazení parcel do jedné z kategorií určených podle dané stupnice může být dodaná bavlna analyzována za přítomnosti všech dotčených stran.
(14) Členský producent není povinen dodávat svou bavlnu, musí tedy mít v případě, že k dodávce nedojde, právo alespoň na nediferencovanou část podpory.
Diferenciační stupnice s touto situací musí počítat a stanovit minimální částku podpory na přípustný hektar v případě, že k dodávce nedojde.
(15) Pro použití stupnice a v zájmu zjednodušení se všechny parcely téhož producenta musejí považovat za náležející do téže kategorie parcel poskytujících tutéž jakost bavlny.
(16) Poté, co platební agentura obdrží sdělení meziprofesní organizace týkající se částek podpory, které je třeba vyplatit členským producentům, musí uskutečnit nezbytná ověření a výplatu podpory.
(17) Členský stát musí stupnici schválit.
V zájmu včasného informování členských producentů je třeba stanovit mezní datum, do něhož musí členský stát rozhodnout o schválení nebo neschválení stupnice meziprofesní organizace, jakož i o případných následných změnách této stupnice.
Protože meziprofesní organizace není povinna přijmout diferenciační stupnici, může sama rozhodnout o přerušení používání stupnice, přičemž v tomto případě o tom musí informovat členský stát.
(18) Režim podpory na bavlnu zahrnuje to, že členské státy sdělují svým producentům některé informace o pěstování bavlny, jako jsou schválené odrůdy, objektivní kritéria pro schválení půdy a minimální hustota osazení rostlin.
V zájmu včasného informování zemědělců jim musí členský stát oznámit tyto informace do určitého data.
(19) Protože je Komise pověřena kontrolou správného používání prováděcích ustanovení pro poskytování zvláštní podpory na bavlnu, je třeba, aby jí členské státy ve vhodnou dobu poskytly tytéž informace, jakož i informace týkající se meziprofesních organizací.
(20) Uplatňování režimu podpory na bavlnu stanoveného v nařízení (ES) č. 1782/2003 činí bezpředmětnými ustanovení nařízení Komise (ES) č.
1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu [4]. Toto nařízení je tedy třeba zrušit.
(21) Kapitola 10b hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví možnost poskytnout přímou podporu na olivové háje.
Je tudíž nutné stanovit prováděcí pravidla k udělování této podpory.
(22) Článek 110i nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví, že členské státy určí až maximálně pět kategorií olivových hájů a stanoví podporu na hektar oliv GIS (geografického informačního systému pro pěstování oliv) pro každou z těchto kategorií.
Za tímto účelem musí Komise definovat společný rámec pro ekologická a sociální kritéria ve spojení s krajinnými vlastnostmi a společenskými tradicemi míst, kde se pěstují olivovníky.
(23) Pro zlepšení kontrol je nutno evidovat informace o kategoriích, do nichž patří olivové háje jednotlivých zemědělců, v geografickém informačním systému pro pěstování oliv.
Pro případ změny ekologických a společenských podmínek je třeba stanovit, že kategorie lze jednou za rok přizpůsobit.
(24) Podpora na olivové háje se poskytuje na hektar oliv GIS.
V důsledku toho je nutno vypočítat na každého zemědělce plochu způsobilou k podpoře společnou metodou, kde jednotka plochy je vyjádřena v hektarech oliv GIS.
Pro usnadnění administrativních postupů je třeba stanovit ustanovení o odchylce jak pro parcely o minimální rozloze, kterou určí členský stát, tak pro parcely pro pěstování oliv nacházející se na administrativní jednotce, kde členský stát stanovil alternativní režim k režimu GIS pro pěstování oliv.
(25) Pro vyplacení podpory na hektar oliv GIS je třeba, aby členský stát nejprve za účelem včasného informování zemědělců stanovil na začátku každého roku orientační částku podpory na hektar oliv GIS pro každou kategorii olivových hájů.
Tato orientační částka se musí vypočítat na základě disponibilních údajů, pokud jde o počet zemědělců a ploch využívajících podpory na olivové háje; na základě přesnějších údajů stanoví členský stát později konečnou částku podpory.
(26) Podle podmínek způsobilosti stanovených pro podporu na olivové háje se počet olivovníků v olivovém háji nesmí odchylovat o více než 10 % od počtu evidovaném 1. ledna 2005.
Pro kontrolu dodržení tohoto ustanovení musejí členské státy před tímto datem určit nezbytné informace pro identifikaci dotyčné parcely.
Pro Francii a Portugalsko je nutno stanovit, že stanovení informací o dotyčných parcelách se odkládá na pozdější data, aby se zohlednily plochy osazené olivovníky v rámci programů schválených na základě článku 4 nařízení Rady (ES) č. 1638/98 ze dne 20. července 1998, kterým se mění nařízení č.
(27) Aby se Komisi umožnilo kontrolovat správné uplatňování finalizovaných ustanovení o vyplácení podpory na olivové háje, je třeba, aby členské státy pravidelně předávaly informace o plochách osázených olivovníky, na které se vztahuje podpora, a o výši podpory, která se má vyplatit na každou kategorii olivových hájů.
(28) Kapitola 10c hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví možnost poskytnout přímou podporu na produkci tabáku.
Je tudíž nutné stanovit prováděcí pravidla pro poskytování této podpory.
(29) Z důvodů jasnosti je třeba stanovit některé definice.
(30) Různé odrůdy tabáku lze dělit do skupin podle podobnosti metod pěstování a nákladů produkce a na základě označení užívaných v mezinárodním obchodě.
(31) Vzhledem k jejich roli jako smluvního partnera je nutné schválení prvních zpracovatelů, kteří jsou zmocněni k podpisu smluv o pěstování.
Toto schválení by mělo být odňato, pokud nejsou dodržena pravidla, a pro zpracování tabáku by měly členské státy stanovit zvláštní podmínky.
(32) V souladu s článkem 110k nařízení (ES) č. 1782/2003 je pro účely poskytování podpory nutné stanovit uznané pěstitelské oblasti pro každou skupinu odrůd tabáku na základě tradičních produkčních oblastí.
Za účelem zvýšení jakosti produkce tabáku by mělo být členským státům povoleno tyto oblasti omezit.
(33) Aby se umožnily kontroly a efektivně se řídilo vyplácení podpory, měl by se tabák pěstovat na základě smluv o pěstování uzavřených mezi zemědělci a prvními zpracovateli.
Měly by se specifikovat hlavní prvky, které mají být uvedeny ve smlouvě o pěstování pro každou sklizeň.
Konečné termíny pro uzavření a registraci smluv je nutné stanovit dostatečně brzy, aby od začátku sklizňového roku mohl být zemědělcům zaručen jistý odbyt pro nadcházející sklizeň a zpracovatelům pravidelné zásobování.
(34) V případě uzavření smlouvy o pěstování se sdružením producentů musí být za účelem efektivních kontrol sděleny základní údaje o každém samostatném zemědělci.
Aby se zamezilo narušení hospodářské soutěže a obtížím při sledování, mělo by se stanovit, že sdružení producentů nesmějí provádět první zpracování.
Za účelem respektování struktury trhu by se mělo stanovit, že zemědělec může být členem pouze jednoho sdružení producentů.
(35) Surový tabák, na který je možno obdržet podporu, musí být běžné obchodní jakosti a musí být prostý některých vlastností, jež brání normálnímu uvedení na trh.
(36) Vhledem ke zvláštnostem režimu podpory je třeba stanovit, že případné spory mají řešit smíšené výbory.
(37) Aby byly s to přiměřeně řídit finanční obálku pro surový tabák, měly by členské státy brzy ve sklizňovém roce stanovit orientační částku podpory na odrůdu nebo na skupiny odrůd a po provedení všech dodávek stanovit konečnou částku podpory.
Konečná částka podpory by neměla přesáhnout úroveň prémie za rok 2005.
(38) Aby podnítily zlepšení jakosti a hodnoty produkce tabáku, mělo by se členským státům umožnit diferencovat částku podpory stanovenou pro každou odrůdu nebo skupinu odrůd v závislosti na jakosti dodaného tabáku.
(39) Podpora musí být vyplacena za množství tabákových listů, které zemědělci dodali prvním zpracovatelům, pokud jsou splněny minimální požadavky na jakost.
Podpora by měla být přizpůsobena, pokud se vlhkost dodaného tabáku odlišuje od vlhkosti, která je stanovena pro každou skupinu odrůd podle rozumných požadavků na jakost.
Pro zjednodušení kontrol při dodání by se měly stanovit rozsah a četnost odběru vzorků i metoda přepočtu hmotnosti, která je nutná pro stanovení vlhkosti.
(40) Doba pro dodání tabáku zpracovatelům musí být omezena, aby se zabránilo podvodným převodům tabáku z jedné sklizně do druhé.
Ve více členských státech se tabák obvykle nekontroluje v místě zpracování, nýbrž v místě dodání.
Je nutné určit místa dodání tabáku a kontroly, které se mají provádět.
Členské státy by měly tato nákupní střediska schvalovat.
(41) Je nutné stanovit podmínky pro vyplácení podpory tak, aby se zabránilo podvodům.
Je však povinností členských států, aby stanovily další mechanismy řízení a kontroly.
(42) Podpora smí být vyplacena až po kontrole dodávek veškerého tabáku vyprodukovaného v některém členském státě, což má zaručit, aby dotyčné úkony byly skutečně udělány.
Na základě složení dostatečné jistoty se nicméně doporučuje vyplatit producentům zálohu ve výši 50 % orientační výše podpory, která má být poskytnuta.
(43) Z administrativních důvodů by se v každém členském státě měla podpora poskytovat pouze na produkty vyprodukované na území uvedeného členského státu.
Je nutné přijmout ustanovení, která by zohledňovala případy zpracování tabáku v jiném členském státě, než ve kterém byl tabák vyprodukován.
V těchto případech je nutné připočíst předmětné množství surového tabáku producentům v producentském členském státě.
(44) Jako výsledek reformy politiky v odvětví tabáku se přestane uplatňovat program zpětného odkupu u kvót na tabák.
Producenti, kteří se tohoto programu zúčastnili v roce 2002, však budou nadále dostávat platby ceny za zpětný odkup až do roku 2007 a producenti, kteří se tohoto programu zúčastnili v roce 2003, budou dostávat platby ceny za zpětný odkup až do roku 2008.
V současné době je cena za zpětný odkup stanovena jako procentní podíl prémie na tabák v daném sklizňovém roce.
Současný režim prémií na tabák nebude již od 1. ledna 2006 existovat, je proto třeba vytvořit jako přechodné opatření nový základ pro výpočet budoucí ceny za zpětný odkup kvóty.
Během sklizňových let 2002 až 2005 se nezměnily částky prémií na surový tabák.
V zájmu kontinuity je tudíž třeba použít částku prémie za rok 2005 jako základ pro výpočet ceny za zpětný odkup.
(45) Nařízení Komise (ES) č. 2848/98 ze dne 22. prosince 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 2075/92 [6], pokud jde o režim prémií, produkční kvóty a zvláštní podporu pro seskupení producentů v odvětví surového tabáku [7], může být zrušeno v důsledku zrušení zaručeného prahového množství a režimu prémií, které jsou stanoveny v nařízení Rady (EHS) č. 2075/92. Ustanovení nařízení Komise (EHS) č. 85/93 ze dne 19. ledna 1993 o kontrolních subjektech v odvětví tabáku [8] se stala zastaralými, a mohou tedy být zrušena.
(46) Nařízení (ES) č. 1973/2004 je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit.
(47) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1973/2004 se mění takto:
1. V čl. 1 odst. 1 se doplňují nová písmena q), r) a s), která znějí:
"q) zvláštní platba na bavlnu stanovená v hlavě IV kapitole 10a uvedeného nařízení;
r) podpora na olivové háje stanovená v hlavě IV kapitole 10b uvedeného nařízení;
s) podpora na tabák stanovená v hlavě IV kapitole 10c uvedeného nařízení."
2. V prvním odstavci článku 3 se písmeno a) nahrazuje tímto:
"a) nejpozději k 15. září příslušného roku: dostupné údaje o plochách nebo – v případě prémie pro mléčné výrobky, dodatečné platby, podpory na osivo a podpory na tabák podle článků 95, 96, 99 a 110k nařízení (ES) č. 1782/2003 – o množstvích, pro které byla žádána podpora na uvedený kalendářní rok, popřípadě rozčleněných podle základních podploch;".
3. V článku 21 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Aniž je dotčen článek 28 nařízení (ES) č. 1782/2003, vyplácí členský stát, na jehož území se nachází zemědělský podnik dodávající brambory pro výrobu bramborového škrobu, podporu na bramborový škrob na zemědělce, jakmile byla dodána veškerá jeho množství za hospodářský rok do podniku vyrábějícího škrob, během čtyř měsíců ode dne, v němž byl podán důkaz podle článku 20 tohoto nařízení a byly dodrženy podmínky uvedené v článku 19 tohoto nařízení."
4. Vkládá se nový článek 49a, který zní:
"Článek 49a
Zálohy
Od 1. prosince hospodářského roku mohou členské státy poskytnout množitelům osiva zálohy.
Tato platba je úměrná k množství osiva již uvedeného na trh za účelem výsevu ve smyslu článku 49, pokud jsou splněny všechny podmínky kapitoly 10."
5. Vkládá se nová kapitola 17a, která zní:
"KAPITOLA 17a
ZVLÁŠTNÍ PLATBY NA BAVLNU
Článek 171a
Schválení zemědělské půdy pro pěstování bavlny
Členské státy stanoví objektivní kritéria, na jejichž základě se schvaluje půda pro zvláštní podporu pro bavlnu podle článku 110a nařízení (ES) č. 1782/2003.
Tato kritéria se opírají o jeden nebo více z těchto prvků:
a) zemědělské hospodářství oblastí, ve kterých je produkce bavlny významná;
b) půdní a klimatické podmínky dotyčných ploch;
c) správa vody k zavlažování;
d) režimy střídání plodin a pěstitelské techniky, jež mohou přispět k ochraně životního prostředí.
Článek 171aa
Schválení odrůd k výsevu
Členské státy provedou schválení odrůd evidovaných v katalogu Společenství, které jsou přizpůsobeny potřebám trhu.
Článek 171ab
Podmínky způsobilosti
Výsevu na plochách podle čl. 110b odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 je dosaženo tehdy, pokud je dosaženo minimální hustoty osazení rostlin, kterou má stanovit členský stát v závislosti na půdních a klimatických podmínkách a případně na regionálních zvláštnostech.
Článek 171ac
Agronomický postup
Členské státy mohou stanovit specifická pravidla pro agronomické postupy, které jsou nezbytné pro péči o kultury za normálních podmínek růstu, s výjimkou úkonů při sklizni.
Článek 171ad
Výpočet částky podpory na přípustný hektar
1. Aniž je dotčen článek 171ag tohoto nařízení, pokud v případě Španělska a Portugalska plocha bavlny přípustná pro využívání podpory přesahuje národní základní plochu stanovenou v čl. 110c odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003, vynásobí se částka podpory stanovená v odstavci 2 uvedeného článku koeficientem snížení, který se obdrží vydělením základní plochy přípustnou plochou.
2. Aniž je dotčen článek 171ag tohoto nařízení, platí pro Řecko, že pokud je plocha s bavlnou přípustná pro využívání podpory větší než 300000 hektarů, obdrží se částka podpory, která se má vyplatit na hektar, tak, že se částka 594 EUR vynásobí 300000 hektary a k součinu se přičte doplňková částka vynásobená plochou přesahující 300000; načež se výsledná částka vydělí celkovou přípustnou plochou.
Doplňková částka podle prvního pododstavce činí:
- 342,85 EUR, pokud je přípustná plocha větší než 300000 hektarů a nepřesahuje 370000 hektarů,
- 342,85 EUR vynásobeno koeficientem snížení, který se rovná 70000 děleno počtem přípustných hektarů přesahujících 300000, pokud je přípustná plocha vyšší než 370000 hektarů.
Článek 171ae
Schválení meziprofesních organizací
Každý rok do 31. prosince schvalují členské státy pro výsev bavlny na příští rok každou meziprofesní organizaci pro produkci bavlny, která o to požádá a která:
a) zahrnuje celkovou plochu vyšší, než je limit alespoň 10000 hektarů stanovený členským státem a odpovídající kritériím schválení podle článku 171a, jakož i alespoň jednu vyzrňovací stanici;
b) provádí konkrétní akce s cílem zejména:
- lepšího zhodnocování vyprodukované nevyzrněné bavlny,
- zlepšení jakosti nevyzrněné bavlny odpovídající potřebám vyzrňovací stanice,
- používání metod produkce, které jsou šetrné k životnímu prostředí;
c) přijala interní provozní pravidla, zejména pro:
- podmínky členství a členské příspěvky v souladu s vnitrostátními předpisy a s předpisy Společenství,
- případně stupnici pro diferenciaci podpory podle kategorie parcel, tato diferenciace má být založena zejména na jakosti nevyzrněné bavlny, která se má dodat.
Na rok 2006 však členské státy schválí meziprofesní organizace pro produkci bavlny do 28. února 2006.
Článek 171af
Povinnosti producentů
1. Tentýž producent nemůže být členem více meziprofesních organizací.
2. Producent, který je členem meziprofesní organizace, je povinen dodávat vyprodukovanou bavlnu vyzrňovací stanici, která je členem téže organizace.
3. Členství producentů v schválené meziprofesní organizaci musí být založeno na dobrovolném přistoupení.
Článek 171ag
Diferenciace podpory
1. S přihlédnutím ke zvýšené částce podle čl. 110f odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 se v rámci stupnice podle článku 110e uvedeného rozhodnutí (dále jen "stupnice") stanoví toto:
a) částky podpory na přípustný hektar, které má obdržet členský producent v závislosti na zatřídění svých parcel do kategorií stanovených podle odstavce 2;
b) metodu rozdělení celé částky vyhrazené pro diferenciaci podpory podle kategorií parcel stanovených v odstavci 2.
Pro účely použití písmene a) se základní částka alespoň rovná nediferencované části podpory na přípustný hektar stanovené v čl. 110c odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003, případně přizpůsobené podle odstavce 3 uvedeného článku.
Výpočet podle písmene a) se použije rovněž v situaci, kdy nedojde k dodávce bavlny vyzrňovací stanici. V tomto případě se minimální částka podpory na přípustný hektar, kterou má obdržet dotyčný členský producent, alespoň rovná nediferencované části podpory na přípustný hektar stanovené v čl. 110c odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003, případně přizpůsobené podle odstavce 3 uvedeného článku.
2. Parcely jsou rozčleněny do několika kategorií, které stanoví meziprofesní organizace s přihlédnutím k alespoň jednomu z těchto kritérií:
a) délce vlákna vyprodukované bavlny;
b) stupni vlhkosti vyprodukované bavlny;
c) průměrnému obsahu nečistot u vyprodukované bavlny.
Stupnice stanoví postupy pro hodnocení každé parcely pomocí těchto kritérií a pro zařazení parcely do jedné ze stanovených kategorií.
Stupnice nesmí v žádném případě obnášet kritéria spjatá se zvýšením produkce a s uvedením bavlny na trh.
Pro použití stupnice se všechny parcely téhož producenta mohou považovat za náležející do téže kategorie průměrných parcel poskytujících tutéž jakost bavlny.
3. Pro začlenění do stupnice podle kategorie parcel se v případě potřeby nevyzrněná bavlna analyzuje na základě reprezentativních vzorků v okamžiku dodání do vyzrňovací stanice za přítomnosti všech dotčených stran.
4. Meziprofesní organizace sděluje platební agentuře částku, která vyplývá z uplatnění stupnice a která se má vyplatit každému z jejích producentů.
Platební agentura provede platbu po ověření souladu a přípustnosti dotyčných částek podpory.
Článek 171ah
Schválení a změny stupnice
1. Stupnice se poprvé sdělí dotyčnému členskému státu tak, aby do 28. února 2006 schválil výsev na rok 2006.
Členský stát rozhodne o schválení nebo neschválení stupnice ve lhůtě jednoho měsíce po tomto sdělení.
2. Schválené meziprofesní organizace sdělí dotyčnému členskému státu do 31. ledna změny stupnice pro výsev na běžný rok.
Změny stupnice se považují za schválené, ledaže dotyčný členský stát uplatní ve lhůtě jednoho měsíce po dni uvedeném v prvním pododstavci námitky.
Nedojde-li ke schválení změn stupnice, pak se podpora, která se má vyplatit, vypočítá na základě schválené stupnice bez přihlédnutí k neschváleným změnám.
3. Pokud se meziprofesní organizace rozhodne přerušit uplatňování stupnice, informuje o tom členský stát.
Přerušení nabývá účinku pro výsev příštího roku.
Článek 171ai
Sdělení producentům a Komisi
1. Členské státy sdělí zemědělcům produkujícím bavlnu a Komisi do 31. ledna dotyčného roku toto:
a) schválené odrůdy; odrůdy schválené podle článku 171aa po tomto datu však musí být zemědělcům sděleny do 15. března téhož roku;
b) kritéria schválení půdy;
c) minimální hustotu osazení bavlníků podle článku 171ab;
d) vyžadované agronomické postupy.
2. V případě odnětí schválení nějaké odrůdy o tom členské státy informují zemědělce nejpozději do 31. ledna pro výsev následujícího roku.
3. Členské státy sdělují Komisi tyto údaje:
a) nejpozději do 30. dubna dotyčného roku názvy schválených meziprofesních organizací a jejich hlavní znaky, pokud jde o jejich plochu, potenciál produkce, počet producentů, počet vyzrňovacích stanic a jejich vyzrňovací kapacitu;
b) nejpozději do 15. září dotyčného roku osázené plochy, na které byly podány žádosti o zvláštní podporu na bavlnu;
c) nejpozději do 31. července následujícího roku konečné údaje odpovídající osetým plochám, na které byla skutečně vyplacena zvláštní podpora pro bavlnu za uvažovaný rok, případně po odečtení na základě snížení ploch podle části II hlavy IV kapitoly 1 nařízení (ES) č. 796/2004."
6. Vkládá se nová kapitola 17b, která zní:
"KAPITOLA 17b
PODPORA NA OLIVOVÉ HÁJE
Článek 171b
Kategorie olivových hájů
1. Členské státy určí olivové háje způsobilé pro podporu podle článku 110g nařízení (ES) č. 1782/2003 a provedou jejich začlenění do maximálně pěti kategorií na základě kritérií, které se vyberou z těchto:
a) ekologická kritéria:
i) obtížně přístupné parcely,
ii) půda ohrožená fyzikální degradací,
iii) zvláštní rysy olivových hájů: staré olivovníky, olivovníky s kulturní a krajinnou hodnotou, olivovníky na svahu, tradiční odrůdy, vzácné odrůdy nebo olivovníky v chráněných přírodních pásmech;
b) sociální kritéria:
i) oblasti silně závislé na pěstování olivovníků,
ii) oblasti s tradicí pěstování oliv,
iii) oblasti s nepříznivými hospodářskými ukazateli,
iv) zemědělské podniky, u nichž je nebezpečí, že se vzdají olivových hájů,
v) velikost olivových hájů v zemědělském podniku,
vi) oblasti s charakteristickými rysy, jako např. s produkty CHOP, CHZO, s ekologickou produkcí a s integrovanou produkcí.
2. Členské státy určují pro každého dotčeného zemědělce příslušnost každé parcely pro pěstování oliv, která je způsobilá k podpoře, ke kategoriím podle odstavce 1.
Tato informace se eviduje v geografickém informačním systému pro olivovníky ("GIS pro pěstování oliv").
3. Členské státy mohou jednou ročně přizpůsobit kategorie olivových hájů určené podle odstavce 1.
Pokud má přizpůsobení kategorií za následek nové třídění olivových hájů, použije se nové třídění od roku následujícího po tomto přizpůsobení.
Článek 171ba
Výpočet ploch
1. Členské státy vypočítají u každého producenta plochu způsobilou k podpoře společnou metodou, která je stanovena v příloze XXIV.
Plochy jsou vyjádřeny v hektarech oliv SIG s přesností na dvě desetinná místa.
2. Odchylně od odstavce 1 se společná metoda stanovená v příloze XXIV použije pouze tehdy, pokud:
a) parcela pro ekologická kritéria:pěstování oliv má minimální velikost, kterou stanoví členský stát a která v žádném případě nesmí překročit 0,1 hektaru;
b) parcela pro pěstování oliv se nachází ve správní jednotce, která není zahrnuta do databáze geografického informačního systému pro pěstování oliv.
V tomto případě stanoví členský stát plochu osázenou olivovníky podle objektivních kritérií tak, aby mezi zemědělci bylo zajištěno rovné zacházení.
Článek 171bb
Částka podpory
1. Členské státy stanoví do 31. ledna každého roku orientační částku podpory na hektar oliv GIS pro každou kategorii olivových hájů.
2. Členské státy stanoví do 31. října dotyčného roku částku podpory na hektar oliv GIS pro každou kategorii olivových hájů.
Tato částka se vypočítá tak, že se orientační částka podle odstavce 1 vynásobí koeficientem, který odpovídá maximální částce podpory stanovené v čl. 110i odst. 3 nařízení (ES) č. 1782/2003, případně s ohledem na snížení podle odstavce 4 uvedeného článku, vydělené součtem částek ze součinů orientační částky podpory podle odstavce 1 tohoto článku stanovené pro každou kategorii a odpovídající plochy.
3. Členské státy mohou použít odstavce 1 a 2 na regionální úrovni.
Článek 171bc
Stanovení základních údajů
1. Na základě databáze GIS pro pěstování oliv a prohlášení zemědělců stanoví členské státy dne 1. ledna 2005 pro každou parcelu pro pěstování oliv pro účely uplatnění čl. 110h písm. c) nařízení (ES) č. 1782/2003 počet a polohu způsobilých olivovníků, počet a polohu nezpůsobilých olivovníků, plochu olivovníků a způsobilou plochu parcely pro pěstování oliv, jakož i kategorii podle článku 171b.
V případě ploch osázených olivovníky v rámci programu nových výsadeb ve Francii a Portugalsku schválených Komisí na základě článku 4 nařízení Rady (ES) č. 1638/98 [9] a zaevidovaných v GIS pro pěstování oliv do 1. ledna 2007 stanoví členské státy informace podle odstavce 1 tohoto článku ke dni 1. ledna 2006 pro parcely osázené v roce 2005 a ke dni 1. ledna 2007 pro plochy osázené v roce 2006.
Tyto informace musí být sděleny zemědělcům nejpozději v rámci souhrnné žádosti na rok 2007.
Článek 171bd
Informace
Členské státy sdělí každý rok Komisi:
a) nejpozději do 15. září: údaje o plochách olivových hájů, rozčleněné podle kategorie, na které bylo zažádáno o podporu na běžný rok;
b) nejpozději do 31. října:
i) údaje týkající se ploch uvedených v písmenu a), které se považují za způsobilé pro podporu, s přihlédnutím ke snížením nebo opravám podle článku 51 nařízení (ES) č. 796/2004,
ii) výši podpory, která se má poskytnout na každou kategorii olivových hájů;
c) nejpozději do 31. července: konečné údaje o plochách olivových hájů, rozčleněné podle kategorie, na které byla skutečně vyplacena podpora za předchozí rok.
7. Vkládá se nová kapitola 17c, která zní:
"KAPITOLA 17c
PODPORA NA TABÁK
Článek 171c
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a) "dodávkou" každý úkon, který se uskuteční během daného dne a při kterém předá zemědělec nebo sdružení producentů surový tabák prvnímu zpracovateli v souladu se smlouvou o pěstování;
b) "osvědčením o kontrole" doklad vystavený příslušným kontrolním subjektem, kterým se potvrzuje převzetí množství tabáku prvním zpracovatelem, dodání tohoto množství podle registrované smlouvy a provedení transakcí v souladu s články 171cj a 171ck tohoto nařízení;
c) "prvním zpracovatelem" každá schválená fyzická nebo právnická osoba, která provádí první zpracování tabáku a která vlastním jménem a na vlastní účet provozuje jeden nebo více prvozpracovatelských závodů na surový tabák a disponuje patřičným zařízením a vybavením;
d) "prvním zpracováním tabáku" zpracování surového tabáku dodaného zemědělcem na trvanlivý, skladovatelný výrobek zabalený do jednotných balíků nebo balení, které odpovídají požadavkům koncového uživatele (výrobce) na jakost;
e) "sdružením producentů" sdružení zastupující zemědělce, kteří produkují tabák.
Článek 171ca
Skupiny odrůd surového tabáku
Odrůdy surového tabáku se třídí do těchto skupin:
a) flue-cured: tabák sušený teplým vzduchem v sušárnách za přísné kontroly proudění, teploty a vlhkosti vzduchu;
b) light air-cured: tabák sušený vzduchem v krytých sušárnách;
c) dark air-cured: tabák sušený vzduchem v krytých sušárnách, před uvedením na trh fermentovaný;
d) fire-cured: tabák sušený ohněm;
e) sun-cured: tabák sušený na slunci;
f) Basmas (sun-cured);
g) Katerini (sun-cured);
h) klasický Kaba-Koulak (sun-cured) a podobné odrůdy.
Odrůdy každé skupiny jsou uvedeny v příloze XXV.
Článek 171cb
První zpracovatelé
1. Členské státy schvalují první zpracovatele usazené na jejich území a vytvářejí vhodné podmínky pro takové schválení.
Schválený první zpracovatel je oprávněn podepisovat smlouvy o pěstování, pokud buďto přímo, anebo nepřímo prodává bez dalšího zpracování alespoň 60 % svého tabáku původem ze Společenství, který je uváděn na trh, podnikům vyrábějícím tabák.
2. Členský stát může odebrat schválení prvnímu zpracovateli, který úmyslně nebo z hrubé nedbalosti poruší ustanovení týkající se surového tabáku, a to na úrovni Společenství nebo na úrovni vnitrostátní.
Článek 171cc
Pěstitelská oblast
Pro každou skupinu odrůd jsou podle čl. 110k písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003 v příloze XXVI tohoto nařízení stanoveny pěstitelské oblasti.
Členské státy mohou pěstitelské oblasti vymezit úžeji, zejména s ohledem na kritéria jakosti.
Úzce vymezená pěstitelská oblast nesmí být větší než plocha jedné správní obce nebo, ve Francii, jednoho kantonu.
Článek 171cd
Smlouvy o pěstování
1. Podle čl. 110k písm. c) nařízení (ES) č. 1782/2003 se smlouvy o pěstování uzavírají mezi prvním zpracovatelem tabáku na jedné straně a zemědělcem nebo sdružením producentů, které zastupuje zemědělce, na straně druhé, pokud dotyčný členský stát dané sdružení producentů uznává.
2. Smlouva o pěstování se uzavírá na odrůdy nebo skupiny odrůd.
Na jejím základě se první zpracovatel zavazuje, že odebere smluvně stanovené množství tabákových listů, a zemědělec nebo seskupení producentů, které zemědělce zastupuje, že toto množství dodá prvnímu zpracovateli, pokud to jejich skutečná produkce umožní.
3. U každé sklizně musejí smlouvy o pěstování obsahovat alespoň tyto údaje:
a) jména a adresy smluvních stran;
b) odrůdu nebo skupinu odrůd, na kterou se smlouva vztahuje;
c) maximální množství k dodání;
d) přesné místo, kde se tabák pěstuje: pěstitelskou oblast podle článku 171cc, okres, obec, označení parcely podle integrovaného kontrolního systému;
e) velikost příslušného pozemku bez hospodářských komunikací a bez oplocení;
f) kupní cenu podle stupně jakosti, bez podpory, poplatků za služby a daní;
g) dohodnuté minimální požadavky podle stupňů jakosti při minimálním počtu tří stupňů jakosti na každou pozici na stonku při sklizni, jakož i závazek zemědělce dodat prvnímu zpracovateli surový tabák, který co do stupně jakosti odpovídá alespoň uvedeným minimálním požadavkům na jakost;
h) závazek prvního zpracovatele zaplatit zemědělci kupní cenu odpovídající stupni jakosti;
i) lhůtu pro zaplacení kupní ceny, která nesmí přesáhnout 30 dnů od uskutečnění dodávky;
j) závazek zemědělce znovu vysadit na dotyčné parcele tabák do 20. června sklizňového roku.
4. Pokud se vysazení opozdí na dobu po 20. červnu, musí o tom zemědělec před uvedeným datem informovat doporučeným dopisem zpracovatele a příslušný orgán členského státu, a to s uvedením důvodu zpoždění a informacemi o případné změně parcely.
5. Smluvní strany smlouvy o pěstování mohou písemným dodatkem zvýšit množství, která byla ve smlouvě původně specifikována. Dodatek musí být předložen k registraci příslušnému subjektu nejpozději čtyřicátý den po termínu pro uzavření smluv o pěstování uvedeném v čl. 171ce odst. 1.
Článek 171ce
Uzavření a registrace smluv
1. Smlouvy o pěstování musí být, s výjimkou případu vyšší moci, uzavřeny nejpozději 30. dubna sklizňového roku.
Členské státy mohou stanovit dřívější datum.
2. S výjimkou případu vyšší moci musí být uzavřené smlouvy o pěstování předloženy příslušnému subjektu k registraci nejpozději do patnácti dnů po termínu stanoveném pro jejich uzavření podle odstavce 1.
Příslušný je subjekt toho členského státu, ve kterém se uskuteční první zpracování.
Pokud se první zpracování tabáku provádí v jiném členském státě, než ve kterém byl tabák vypěstován, předloží neprodleně příslušný subjekt zpracovatelského členského státu příslušnému subjektu producentského členskému státu opis registrované smlouvy o pěstování.
Pokud tento příslušný subjekt sám neprovádí kontrolu režimu podpor, předloží opis registrované smlouvy příslušnému kontrolnímu subjektu.
3. V případě, že je maximálně o 15 dní překročena lhůta pro podpis smlouvy podle odstavce 1 nebo pro zaregistrování smlouvy o pěstování podle odstavce 2, sníží se podpora o 20 %.
Článek 171cf
Smlouvy se sdružením producentů
1. Pokud se smlouva o pěstování uzavírá mezi prvním zpracovatelem a sdružením producentů, je ke smlouvě přiložen jmenný seznam dotyčných zemědělců i s údaji o maximálním množství k dodání, o přesném umístění parcel a o velikosti dotyčných parcel podle čl. 171cd odst. 3 písm. c), d) a e).
Seznam musí být předložen příslušnému subjektu k registraci nejpozději do 15. května sklizňového roku.
2. Sdružení producentů podle odstavce 1 nesmějí provádět první zpracování tabáku.
3. Zemědělci, kteří produkují tabák, nesmějí být členy více než jednoho sdružení producentů.
Článek 171cg
Minimální požadavky na jakost
Tabák dodaný prvnímu zpracovateli musí být běžné obchodní jakosti a nesmí vykazovat žádné znaky uvedené v příloze XXVII.
Smluvní státy mohou stanovit přísnější požadavky nebo se na přísnějších požadavcích mohou dohodnout smluvní strany.
Článek 171ch
Spory
Členské státy se mohou ve sporných případech ohledně jakosti tabáku dodaného prvnímu zpracovateli obrátit na rozhodčí subjekt.
Členské státy stanoví pravidla členství a rozhodovacích postupů těchto subjektů. Tyto rozhodčí subjekty se musí skládat z jednoho nebo více zástupců producentů a stejného počtu zástupců prvních zpracovatelů.
Článek 171ci
Výše podpory
110k písm. d) nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví členské státy do 15. března sklizňového roku orientační částku podpory na kg podle odrůdy tabáku nebo skupiny odrůdy.
Členské státy mohou diferencovat výši podpory v závislosti na jakosti dodaného tabáku.
Pro každou odrůdu nebo skupinu odrůd nesmí výše podpory přesáhnout částku prémie podle skupiny odrůd stanovenou pro sklizeň 2005 nařízením Rady (ES) č. 546/2002 [10].
Členské státy stanoví konečnou částku podpory na kg podle odrůdy tabáku nebo podle skupiny odrůd během 15 pracovních dní po dni, ke kterému byl dodán veškerý tabák za dotyčnou sklizeň.
Pokud celková částka, o kterou je zažádáno v členském státě, přesahuje národní strop stanovený v článku 110l nařízení (ES) č. 1782/2003, který je přizpůsoben podle článku 110m uvedeného nařízení, použije členský stát lineární snížení částek vyplácených každému zemědělci.
Článek 171cj
Výpočet vyplácené podpory
1. Podpora vyplácená zemědělcům se vypočítá na základě hmotnosti tabákových listů dotyčné odrůdy nebo dotyčné skupiny odrůd, které odpovídají minimálním požadavkům na jakost a které první zpracovatel převzal.
2. V případě, že je vlhkost produktu vyšší nebo nižší než hodnota stanovená pro dotyčnou odrůdu v příloze XXVIII, přizpůsobí se hmotnost podle každého procentního bodu rozdílu vlhkostí, a to v rámci tolerancí stanovených v uvedené příloze.
3. Postup pro stanovení vlhkosti, rozsahu a četnosti odebírání vzorků, jakož i metoda přepočtu přizpůsobené hmotnosti jsou stanoveny v příloze XXIX.
Článek 171ck
Dodání
1. Kromě případu vyšší moci musejí zemědělci dodat svou veškerou produkci prvnímu zpracovateli do 30. dubna roku následujícího po sklizňovém roku, jinak pozbývají svého nároku na podporu.
Členské státy mohou stanovit dřívější datum.
2. Dodání se uskutečňuje buď přímo na místo zpracování tabáku nebo, v případě povolení členského státu, do schváleného výkupního střediska.
Příslušný kontrolní subjekt schválí tato výkupní střediska, která musí mít vhodná zařízení, odpovídající váhy a přiměřené prostory.
3. Pokud nebyl nezpracovaný tabák dodán na místa podle odstavce 2 nebo pokud přepravce, který dopravil přesně stanovená množství tabáku z výkupního střediska k prvnímu zpracovateli, k tomu nemá povolení, musí prvozpracovatelský podnik, který přijal dotyčný tabák, zaplatit členskému státu částku, která se rovná podpoře na předmětné množství tabáku.
Tato částka připadne Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu (EZOZF).
Článek 171cl
Platba
Příslušný subjekt členského státu vyplácí zemědělci podporu na základě osvědčení o kontrole vydaného příslušným kontrolním subjektem, kterým se potvrzuje, že tabák byl dodán.
Článek 171cm
Zálohy
1. Odchylně od čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 796/2004 mohou členské státy u podpory na tabák pro zemědělce použít režim záloh.
2. Žádosti zemědělců o zálohu lze podávat po 16. září sklizňového roku.
K žádosti o zálohu na prémii musí být přiloženy níže uvedené doklady, pokud členský stát tyto doklady už nevlastní a nestanoví jinak:
a) kopie smlouvy o pěstování nebo její registrační číslo;
b) písemné prohlášení příslušného zemědělce o množství tabáku, které je schopen dodat během právě probíhající sklizně.
3. Záloha, která činí maximálně 50 % splatné podpory na základě orientační výše podpory stanovené v souladu s článkem 171ci, se vyplácí proti složení jistoty ve výši zálohy navýšené o 15 %.
Jistota se uvolňuje po vyplacení celkové částky podpory podle článku 19 nařízení (EHS) č. 2220/85.
4. Záloha se vyplácí od 16. října sklizňového roku a během 30 dní od podání žádosti uvedené v odstavci 2 a od předložení důkazu o složení jistoty uvedené v odstavci 3.
Vyplacená záloha se odečítá od částky podpory na tabák, která se má vyplatit podle článku 171cl.
5. Členské státy stanoví případné další podmínky pro poskytování záloh, zejména konečnou lhůtu pro předložení žádostí.
Pokud zemědělec zahájil dodávky, nemůže již podat žádost o poskytnutí zálohy.
Článek 171cn
Přeshraniční zpracování
1. Podpora nebo záloha na podporu jsou vypláceny členským státem, v němž byl tabák vyprodukován.
2. Pokud se tabák zpracovává v jiném než producentském členském státě, sdělí zpracovatelský členský stát producentskému členskému státu po provedení nezbytné kontroly všechny údaje, které jsou nutné pro vyplacení podpory nebo pro uvolnění jistoty.
Článek 171co
Oznámení Komisi
1. Každý dotyčný členský stát oznámí Komisi nejpozději do 31. ledna každého sklizňového roku tyto údaje:
a) názvy a adresy subjektů příslušných pro registraci smluv o pěstování;
b) jména a adresy schválených provozpracovatelských podniků.
Komise zveřejní seznam těchto subjektů příslušných pro registraci smluv o pěstování a schválených prvních zpracovatelů v Úředním věstníku Evropské unie, řadě C.
2. Každý zúčastněný členský stát oznámí neprodleně Komisi vnitrostátní prováděcí opatření k této kapitole.
Článek 171cp
Přechodné opatření
Aniž jsou dotčeny budoucí změny, mají producenti, jejichž produkční kvóty na tabák byly během sklizní 2002 a 2003 odkoupeny zpět podle článku 14 nařízení (EHS) č. 2075/92, od 1. ledna 2006 během zbývající doby z pěti sklizňových roků následujících po roce, v němž byla jejich kvóta odkoupena zpět, nárok na vyplacení částky rovnající se procentnímu podílu prémie udělené na sklizeň 2005, jak je uvedeno v tabulkách v příloze XXX.
Tyto částky se vyplácejí každý rok do 31. května.
8. Článek 172 se mění takto:
a) vkládají se nové odstavce 3a a 3b, které znějí:
"3 a Nařízení (ES) č. 1591/2001 se zrušuje.
Nadále se však použije, pokud jde o hospodářskou sezónu 2005/2006.
3 b Nařízení (EHS) č. 85/93 a (ES) č.
2848/98 se zrušují s účinkem od 1. ledna 2006. Použijí se však nadále pro sklizeň 2005.";
b) odstavec 4 se nahrazuje tímto:
"4. Odkazy na zrušené právní akty se považují za odkazy na toto nařízení s výjimkou nařízení (EHS) č. 85/93."
9. Příloha tohoto nařízení se doplňuje jako přílohy XXIV až XXX.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne 1. ledna 2006 s výjimkou čl. 1 bodu 4, který se použije ode dne 1. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2183/2005
ze dne 22. prosince 2005,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č 795/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu jednotné platby podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [1], a zejména na čl. 145 písm. c), h), i) a s) a na článek 155 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 795/2004 [2] zavádí prováděcí pravidla k režimu jednotné platby od roku 2005.
(2) Nařízení (ES) č. 1782/2003 ve znění nařízení (ES) č. 864/2004 [3] definuje pravidla pro vázanou podporu pro bavlnu, olivový olej, surový tabák a chmel, jakož i pro nevázanou podporu a integraci těchto odvětví do režimu jednotné platby.
(3) Pro účely stanovení částky a určení platebních nároků v rámci integrace plateb za tabák, olivový olej, bavlnu a chmel do režimu jednotné platby by měla být zavedena zvláštní pravidla týkající se vnitrostátních stropů podle článku 41 nařízení (ES) č. 1782/2003 a různých aspektů vnitrostátní rezervy podle čl. 42 odst. 1 a 8 uvedeného nařízení.
(4) V členských státech, které použily režim jednotné platby v roce 2005 pro zemědělce, kterým byly platební nároky přidělené nebo je koupili či dostali do posledního dne určeného k předložení žádosti o stanovení platebních nároků na rok 2006, by se hodnota a počet jejich platebních nároků měly přepočítat v důsledku referenčních částek a hektarů odvozených z integrace plateb za tabák, olivový olej a bavlnu.
Nároky při vynětí půdy z produkce by se u tohoto výpočtu neměly brát v úvahu.
(5) Mělo by se povolit, aby se soukromoprávní smluvní ustanovení podle článku 27 nařízení (ES) č. 795/2004 vložilo do smlouvy o nájmu nebo se v ní změnilo nejpozději ke dni pro podávání žádostí na základě režimu jednotné platby na rok 2006.
(6) Pro členské státy, které používají regionální model stanovený v čl. 59 odst. 1 a 3 nařízení (ES) č. 1782/2003, by se měly všechny platební nároky zvýšit o dodatečnou částku stanovenou na základě referenčních částek odvozených z integrace plateb za tabák, olivový olej, bavlnu a chmel.
1 nařízení (ES) č. 1782/2003 se Malta a Slovinsko rozhodly použít režim jednotné platby v roce 2007.
71 odst. 1 třetího pododstavce uvedeného nařízení stanoví, že se přechodné období nepoužije na bavlnu, olivový olej, stolní olivy a tabák a použije se pouze do 31. prosince 2005, pokud jde o chmel.
Malta a Slovinsko by proto byly nuceny provádět režim jednotné platby pouze pro tato odvětví a integrovat všechna ostatní odvětví v roce 2007.
S cílem usnadnit přechod na režim jednotné platby je proto vhodné stanovit přechodná pravidla, která jim umožní pokračovat v roce 2006 v používání současných režimů pro olivové háje na Maltě a ve Slovinsku a pro chmel ve Slovinsku, které jsou jedinými dotčenými odvětvími v těchto členských státech.
Malta a Slovinsko by proto mohly v roce 2007 přistoupit k provádění režimu jednotné platby pro všechna odvětví.
(8) Článek 37 nařízení (ES) č. 1782/2003 ve znění nařízení (ES) č. 864/2004 stanoví, že pokud jde o odvětví olivového oleje, referenční částka pro samostatné zemědělce představuje čtyřletý průměr celkových částek plateb poskytnutých zemědělci v rámci režimu podpory pro výrobu olivového oleje vypočítané a upravené v souladu s přílohou VII uvedeného nařízení v hospodářských letech 1999/2000, 2000/01, 2001/02 a 2002/03. V době přijetí nařízení (ES) č. 864/2004 Komise nestanovila konečnou částku podpory na hospodářský rok 2002/03. Je vhodné změnit bod H přílohy VII nařízení (ES) č. 1782/2003 za účelem zohlednění jednotkové částky podpory na produkci oliv na hospodářský rok 2002/03, která je stanovena v nařízení Komise (ES) č. 1299/2004 [4].
(9) Článek 43 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví, že celkový počet platebních nároků se rovná průměrnému počtu hektarů, pro které byly během referenčního období poskytnuty přímé platby.
Pokud jde o odvětví olivového oleje, počet hektarů se musí vypočítat na základě společné metody uvedené v příloze VII bodě H uvedeného nařízení.
Je třeba definovat společnou metodu k určení počtu hektarů, jakož i platebních nároků a použití platebních nároků v odvětví olivového oleje.
(10) Podle článků 44 a 51 nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou pro režim jednotné platby způsobilé plochy, které byly osázeny olivovníky po 1. květnu 1998 v rámci schválených režimů výsadby.
Tyto výsadby se mohou považovat za investice v rámci článku 21 nařízení (ES) č. 795/2004.
Konečné datum pro povolené výsadby podle těchto režimů bylo stanoveno na 31. prosince 2006.
Je třeba určit pozdější datum pro investice týkající se výsadby olivovníků.
(11) Nařízení (ES) č. 1782/2003 a nařízení (ES) č. 795/2004 by měla být odpovídajícím způsobem pozměněna.
(12) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1782/2003 se mění takto:
1. Příloha I se mění takto:
a) řádek "Olivový olej" se nahrazuje tímto:
Odvětví _BAR_ Právní základ _BAR_ Poznámky _BAR_
"Olivový olej _BAR_ Hlava IV kapitola 10b tohoto nařízení _BAR_ Podpora na plochu _BAR_
Čl. 48a odst. 10 nařízení Komise (ES) č. 795/2004 _BAR_ Pro Maltu a Slovinsko v roce 2006 _BAR_
b) řádek "Chmel" se nahrazuje tímto:
Odvětví _BAR_ Právní základ _BAR_ Poznámky _BAR_
"Chmel _BAR_ Hlava IV kapitola 10d tohoto nařízení (***) (*****) _BAR_ Podpora na plochu _BAR_
Čl. 48a odst. 11 nařízení (ES) č. 795/2004 _BAR_ Pro Slovinsko v roce 2006" _BAR_
2. V příloze VII bodě H prvním pododstavci se "(ES) č. 1794/2003" a příslušná poznámka pod čarou nahrazují tímto:
"(ES) č. 1299/2004 [6]
Článek 2
Nařízení (ES) č. 795/2004 se mění takto:
1. V čl. 21 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Pro investice sestávající z výsadby olivovníků v rámci programů schválených Komisí je však datum uvedené v prvním pododstavci 31. prosince 2006.".
2. V čl. 21 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Pro investice uvedené v druhém pododstavci odstavce 1 však skončí provádění plánu nebo programu nejpozději k 31. prosinci 2006.".
3. V kapitole 4 se doplňuje článek 31b, který zní:
"Článek 31b
Stanovení a použití nároků v odvětví olivového oleje
1. Počet hektarů, které je třeba zohlednit ke stanovení počtu platebních nároků uvedeného v příloze VII bodě H čl. 43 a nařízení (ES) č. 1782/2003, vypočítají členské státy v olivách GIS-ha podle společné metody definované v příloze XXIV nařízení (ES) č. 1973/2004.
2. Pro pozemky, na kterých jsou z části olivovníky a z části jiné plodiny, na které se vztahuje režim jednotné platby, včetně půdy vyňaté z produkce, se plocha osázená olivovníky vypočítá pomocí metody uvedené v odstavci 1.
Plocha části pozemku osázeného jinými plodinami, na které se vztahuje režim jednotné platby, se určí podle integrovaného systému uvedeného v hlavě II kapitole 4 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Použitím těchto dvou metod výpočtu nelze získat plochu větší než je zemědělská plocha pozemku.
3. Odchylně od odstavce 1 se společná metoda definovaná v příloze XXIV nepoužije, jestliže:
a) má pozemek k pěstování oliv minimální velikost, kterou určí členský stát v rámci limitu velikosti, který nepřekročí 0,1 hektaru;
b) se pozemek k pěstování oliv nachází ve správní jednotce, pro niž zavedl členský stát alternativní systém GIS pěstování oliv.
V takových případech stanoví členský stát plochu způsobilou pro podporu podle objektivních kritérií a způsobem, který zaručí rovnost zacházení se zemědělci.
4. Plocha, kterou je třeba zohlednit k použití platebních nároků ve smyslu článku 44 nařízení (ES) č. 1782/2003, se vypočítá podle odstavců 1, 2 a 3 tohoto článku.".
4. V článku 48a se doplňují nové odstavce, které znějí:
"10. Malta a Slovinsko mohou poskytnout podporu pro olivové háje na olivu GIS-ha v roce 2006 maximálně pěti kategoriím ploch olivových hájů podle definice v čl. 110i odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 a v rámci maximální částky stanovené v odstavci 3 uvedeného článku v souladu s objektivními kritérii a způsobem, který zaručí rovnost zacházení se zemědělci.
11. Pro Slovinsko se budou nadále používat články 12 a 13 nařízení Rady (EHS) č. 1696/71 [7] a nařízení Rady (ES) č. 1098/98 [8], pokud jde o úrodu roku 2006, resp. do 31. prosince 2006.
5. Vkládá se nová kapitola, která zní:
"KAPITOLA 6b
INTEGRACE PLATEB NA TABÁK, OLIVOVÝ OLEJ, BAVLNU A CHMEL DO REŽIMU JEDNOTNÉ PLATBY
Článek 48c
Obecná pravidla
1. Pokud členský stát využil možnost podle článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003 a rozhodl se, že v roce 2006 použije režim jednotné platby, použijí se pravidla stanovená v hlavě III nařízení (ES) č. 1782/2003 a v kapitolách 1 až 6 tohoto nařízení.
2. Pokud členský stát použil v roce 2005 režim jednotné platby, aniž tím byl dotčen čl. 71 odst. 1 třetí pododstavec nařízení (ES) č. 1782/2003, pro účely stanovení částky a platebních nároků na rok 2006 v rámci integrace plateb na tabák, olivový olej a bavlnu do režimu jednotné platby, použijí se články 37 a 43 uvedeného nařízení, přičemž se uplatní pravidla stanovená v článku 48d tohoto nařízení, a pokud členský stát využil možnost podle článku 59 nařízení (ES) č. 1782/2003, uplatní se pravidla stanovená v článku 48e tohoto nařízení.
3. Pokud členský stát použil v roce 2005 režim jednotné platby, zajistí, že je dodržen vnitrostátní strop stanovený v příloze VIII nařízení (ES) č. 1782/2003.
4. Případně se čl. 41 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 použije pro hodnotu všech stávajících platebních nároků na rok 2006 před integrací plateb na tabák, olivový olej, bavlnu a/nebo mléko či mléčné výrobky či pro referenční částky vypočtené pro platby na tabák, olivový olej, bavlnu a/nebo mléko či mléčné výrobky.
5. Pokud členský stát použil režim jednotné platby v roce 2005, použije se v roce 2006 procentní podíl snížení stanovený členským státem v souladu čl. 42 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 na referenční částky pro tabák, olivový olej a bavlnu, které mají být zaintegrovány do režimu jednotné platby.
6. Pětileté období stanovené v čl. 42 odst. 8 nařízení (ES) č. 1782/2003 nebude opětovně zahájeno pro platební nároky pocházející z vnitrostátní rezervy, jejichž částka byla opětovně vypočtena či zvýšena v souladu s články 48d a 48e tohoto nařízení.
7. Pro účely stanovení platebních nároků v souvislosti s bavlnou, tabákem, olivovým olejem a chmelem bude prvním rokem používání režimu jednotné platby uvedeného v čl. 7 odst. 1 a článcích 12 až 17 a v článku 20 rok 2006.
Článek 48d
Specifická pravidla
1. Pokud nebyly zemědělci přiděleny platební nároky či pokud je nekoupil do konečného data pro podávání žádostí o stanovení platebních nároků na rok 2006, obdrží pro platby na tabák, olivový olej a bavlnu platební nároky vypočtené v souladu s články 37 a 43 nařízení (ES) č. 1782/2004.
První pododstavec se rovněž použije, pokud si na rok 2005 a/nebo 2006 zemědělec platební nároky pronajal.
2. Pokud byly zemědělci přiděleny platební nároky nebo pokud je koupil či obdržel do konečného data pro podávání žádostí o stanovení platebních nároků na rok 2006, hodnota a počet jeho platebních nároků se opětovně vypočítá následovně:
a) počet platebních nároků se rovná počtu platebních nároků, které vlastní, zvýšenému o počet hektarů stanovený v souladu s článkem 43 nařízení (ES) č. 1782/2003 pro platby na tabák, olivový olej a bavlnu poskytnuté v referenčním období;
b) hodnota se získá tak, že se souhrnná hodnota platebních nároků, které vlastní, a referenční částky vypočtené v souladu s článkem 37 nařízení (ES) č. 1782/2003 pro oblasti, v nichž byly během referenčního období poskytnuty platby za tabák, olivový olej a bavlnu, vydělí počtem stanoveným v souladu s písmenem a) tohoto odstavce.
Platební nároky za vynětí půdy z produkce se při výpočtu částky uvedené v prvním pododstavci nezohlední.
3. Odchylně od článku 27 lze smluvní doložku zmíněnou v uvedeném článku vložit či pozměnit v nájemní smlouvě nejpozději do data pro podání žádosti v rámci režimu jednotné platby v roce 2006.
4. Platební nároky pronajaté před datem pro podání žádosti v rámci režimu jednotné platby v roce 2006 se při výpočtu uvedeném v odstavci 2 zohlední.
Platební nároky pronajaté prostřednictvím smluvní doložky uvedené v článku 27 před 15. květnem 2004 se však při výpočtu uvedeném v odstavci 2 tohoto článku zohlední pouze tehdy, pokud lze nájemní podmínky upravit.
Článek 48e
Provádění v regionech
1. Pokud členský stát využil možnost podle čl. 59 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003, veškeré platební nároky se zvýší o dodatečnou částku odpovídající zvýšení regionálního stropu v roce 2006, které se vydělí celkovým počtem platebních nároků přidělených v roce 2005.
2. Pokud členský stát využil možnost podle čl. 59 odst. 1 a 3 nařízení (ES) č. 1782/2003, aniž byl přitom dotčen článek 48 uvedeného nařízení, obdrží zemědělec pro každý platební nárok dodatečnou částku.
Dodatečná částka se vypočítá sečtením následujících položek:
a) odpovídající část zvýšení regionálního stropu vydělená celkovým počtem platebních nároků přidělených v roce 2005;
b) referenční částka odpovídající u každého zemědělce zbývající části zvýšení regionálního stropu vydělené počtem platebních nároků, které vlastní nejpozději k datu pro podání žádosti v rámci režimu jednotné platby v roce 2006.
Nicméně u platebních nároků za vynětí půdy z produkce obdrží zemědělec pouze dodatečnou částku vypočtenou pro jednotlivé platební nároky za vynětí půdy z produkce v souladu s písmenem a).".
6. Vkládá se nový článek 49a, který zní:
"Článek 49a
Integrace plateb na tabák, bavlnu, olivový olej a chmel
1. Pokud členský stát využil možnost podle čl. 59 odst. 1 a 3 nařízení (ES) č. 1782/2003, sdělí Komisi nejpozději do 1. října 2005 odůvodnění pro částečné rozdělení zvýšení stropu.
2. Nejpozději do 1. října 2005 členský stát sdělí Komisi rozhodnutí, které přijal do 1. srpna ohledně možností stanovených v článku 68a nařízení (ES) č. 1782/2003, v bodech H až I přílohy VII uvedeného nařízení a v článku 69 uvedeného nařízení, pokud jde o bavlnu, tabák, olivový olej a chmel.".
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2006.
Ustanovení čl. 2 bodu 6 tohoto nařízení a čl. 48c odst. 7 nařízení (ES) č. 795/2004 vložený čl. 2 bodem 5 tohoto nařízení se však použije ode dne 1. října 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2184/2005
ze dne 23. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 796/2004 a (ES) č. 1973/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 [1], a zejména na čl. 7 odst. 1, čl. 24 odst. 1, čl. 145 písm. c), l), m), n), p) a r) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
796/2004 ze dne 21. dubna, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce [2], změnit v několika ohledech, zejména pokud jde o postup pro podávání přihlášky a kontrolní opatření, která se musí provést s ohledem na tyto režimy podpor.
Kromě toho ustanovení uvedeného nařízení potřebují vyjasnit s ohledem na některé aspekty.
(2) Je potřeba objasnit koncept výrazu "zemědělský pozemek" pro účely použití nařízení (ES) č. 796/2004, pokud odkazuje na souvislý díl půdy, na kterém zemědělec pěstuje jednu skupinu plodin.
49 odst. 3 uvedeného nařízení by měla jasně vyjádřit, že je možné pěstovat plodiny z jiných skupin plodin na stejném souvislém dílu půdy, pokud to různé režimy podpory dovolují.
V těchto případech by se ta samá plocha musela považovat za několik zemědělských pozemků.
(3) Z důvodu jejich zvláštnosti, je zapotřebí stanovit zvláštní definici pro pozemky k pěstování oliv.
(4) V souladu s čl. 66 odst. 2 nařízení (ES) č. 796/2004 se porušení různých aktů nebo norem ze stejné oblasti podmíněnosti ve smyslu čl. 2 odst. 31 uvedeného nařízení pro účely stanovení příslušných sankcí považuje za jediné porušení. Je třeba ujasnit, že nesplnění povinností jednotlivých zemědělců v souvislosti se zachováním půdy se stálými pastvinami podle článku 4 uvedeného nařízení, spadá do stejné oblasti podmíněnosti jako splnění "dobrých zemědělských a environmentálních podmínek". Příslušné definice by měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(5) O zvláštní údaje týkající se produkce bavlny, olivového oleje a tabáku je třeba žádat v rámci jediné žádosti.
(6) Zemědělci obdrží předtištěné formuláře žádostí a grafické materiály.
Jelikož by zemědělci měli udat správnou velikost plochy, bylo by velice složité tak učinit, pokud by předtištěný materiál byl nesprávný, pokud jde o velikosti plochy vyplývající ze změn rozložení olivovníků.
V tomto ohledu by povinnost zemědělce udat jakoukoli změnu v rozložení olivovníků měla stačit, aby měl příslušný orgán nezbytné údaje k přepočítání přesné výsledné velikosti plochy.
(7) V souladu s čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 796/2004 se členské státy mohou v prvním roce uplatňování režimu jednotné platby odchýlit od některých ustanovení týkajících se jednotné žádosti. Uvedená odchylka by se měla použít, jakmile se zavedou nové prvky do režimu jednotné žádosti.
(8) Křížové kontroly jednotné žádosti by se měly rozšířit na některé zvláštní kontroly, pokud jde o různé podmínky, které musí zemědělec dodržet, když žádá o zvláštní platbu na bavlnu.
(9) Častou chybou při vykonávání křížových kontrol je jisté zveličení při prohlášení o celkové zemědělské ploše v rámci referenčního pozemku.
Kvůli zjednodušení v případě, že se na referenční pozemek vztahuje žádost o podporu dvou nebo více zemědělců, kteří žádají o podporu v rámci stejného režimu podpor, a že celková vykázaná zemědělská plocha přesahuje zemědělskou plochu s rozdílem, který spadá pod definici odchylky podle čl. 30 odst.
796/2004, by členské státy měly být oprávněny stanovit poměrné snížení příslušných ploch. V některých situacích by však dotčení zemědělci měli mít nárok odvolat se proti těmto rozhodnutím.
(10) Za účelem zaručit účinné kontroly režimu podpory pro tabák stanovené v hlavě IV kapitole 10c nařízení (ES) č. 1782/2003, by se měl pro kontroly na místě stanovit kontrolní výběrový soubor.
(11) Praxe ukazuje, že je možno učinit určitá přizpůsobení minimálních vzorků, které je třeba vybrat při kontrolách na místě, které probíhají u zemědělců, kteří žádají o podporu pro skořápkové ovoce stanovené v hlavě IV kapitole 4 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(12) Pokud jde o platby podpory pro tabák podle hlavy IV kapitoly 10c nařízení č. 1782/2003, je potřeba stanovit kontrolní výběrový soubor pro výběr prvních zpracovatelů, kteří mají být kontrolováni na místě během prvního zpracování a obalové úpravy.
(13) Jelikož se ustanovení o vzorkování v nařízení (ES) č. 796/2004 nevztahuje pouze na zemědělce, článek 27 uvedeného nařízení by se měl odpovídajícím způsobem změnit.
(14) Prvky, které je třeba brát v úvahu při analýze rizik během výběru kontrolních vzorků pro kontroly na místě, by se měly rozšířit pro účely nových režimů podpory, které se mají kontrolovat podle nařízení (ES) č. 796/2004.
(15) Kontrolní zpráva, kterou je třeba vyhotovit po každé kontrole na místě, by měla poskytovat příslušné údaje týkající se olivovníků.
(16) Vzhledem ke zvláštnostem režimů podpory pro bavlnu, olivový olej a tabák v souladu s kapitolami 10a, 10b a 10c hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003 by měla být stanovena zvláštní ustanovení o kontrole.
(17) Po zavedení schválených meziodvětvových organizací v souvislosti s produkcí bavlny by měly být stanoveny zvláštní podmínky pro kontroly na místě.
110k písm. a) a c) nařízení (ES) č. 1782/2003 je poskytnutí podpory pro tabák vázáno na podmínku, že surový tabák pochází ze stanovené pěstitelské oblasti a že byl dodán na základě smlouvy o pěstování.
Podporu pro produkci tabáku je možno vyplatit až po kontrole dodávek, aby se zaručilo, že dotčené činnosti byly skutečně provedeny.
V mnohých členských státech se kontroly spíše provádí v místě dodání tabáku než v místě zpracování.
Za účelem zabránění nesrovnalostem by se měly určit kontroly, které se mají provést na uvedených místech, a podmínky pro přesun surového tabáku.
(19) Pro účely zajištění účinných kontrol během prvního zpracování a obalové úpravy by surový tabák měl být podroben dozoru v okamžiku, kdy ho zemědělec dodá prvozpracovatelskému podniku.
Z uvedeného důvodu by tabák ze Společenství a třetích zemí měl zůstat pod dozorem do doby, než se uskuteční první zpracování a obalová úprava.
(20) Pokud jde o základ pro výpočet týkající se vykázaných ploch a snížení a vyloučení, zvláštní ustanovení musí zohlednit zvláštnosti žádostí o podporu v režimech podpor pro tabák a bavlnu.
(21) Jsou nezbytná zvláštní ustanovení, pokud jde o doplňkové platby, které se mají poskytnout v případě nepovinného provádění u zvláštních druhů zemědělské činnosti a jakostní produkce.
(22) Režimy podpor, které nejsou stanoveny v hlavě III nebo IV nařízení (ES) č. 1782/2003, ale jsou uvedeny v seznamu v příloze I uvedeného nařízení, tvoří také součást režimů přímé platby.
Tato otázka se tedy týká též podmíněnosti a vzorkování by se mělo také vztahovat na žádosti o podporu v rámci těchto režimů podpor.
(23) Vzhledem ke zvláštnostem režimů podpory pro bavlnu a tabák stanovených v hlavě IV kapitolách 10a, 10b a 10c nařízení (ES) č. 1782/2003 by měly být stanoveny zvláštní sankce.
(24) Získané zkušenosti ukazují, že je třeba objasnit a specifikovat údaje, které se mají Komisi sdělit.
(25) Článek 171ae nařízení Komise (ES) č. 1973/2004 ze dne 29. října 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ohledně režimů podpor stanovených v hlavě IV a IVa tohoto nařízení a ohledně využití půdy vyjmuté pro pěstování surovin [3] stanoví postup pro schvalování meziodvětvových organizací zemědělců pěstujících bavlnu podle článku 110d nařízení (ES) č. 1782/2003. Měla by se stanovit ustanovení pro případ, že povolená meziodvětvová organizace už nesplňuje příslušná kritéria.
(26) Nařízení (ES) č. 796/2004 a (ES) č. 1973/2004 by proto měla být odpovídajícím způsobem pozměněna.
(27) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 796/2004 se mění takto:
1. Článek 2 se mění takto:
a) za odstavec 1 se vkládají nové odstavce, které znějí:
"1a) "zemědělským pozemkem" souvislý díl půdy, na kterém zemědělec pěstuje jednu skupinu plodin;
1b) "pozemkem k pěstování oliv" zemědělský pozemek s olivovníky podle definice v odstavci 1a) přílohy XXIV nařízení Komise (ES) č. 1973/2004 [4]
b) odstavec 31 se nahrazuje tímto:
"31. "oblastmi podléhajícími podmíněnosti" různé oblasti právními předpisy stanovených požadavků v oblasti jak řízení ve smyslu čl. 4 odst.
1 nařízení (ES) č. 1782/2003, tak dobrých zemědělských a environmentálních podmínek v souladu s článkem 5 uvedeného nařízení;"
c) odstavec 33 se nahrazuje tímto:
"33. "normami" normy, jak jsou definovány členskými státy v souladu s článkem 5 a přílohou IV nařízení (ES) č. 1782/2003, jakož i povinnosti týkající se stálých pastvin stanovených v článku 4 tohoto nařízení;"
d) odstavec 35 se nahrazuje tímto:
"35. "porušením" jakékoli porušení požadavků a norem;"
2. Článek 12 se mění takto:
a) v odstavci 1 se písmeno e) nahrazuje tímto:
"e) případně plochu osázenou olivovníky v hektarech oliv GIS v souladu s body 2 a 3 přílohy XXIV nařízení (ES) č. 1973/2004;
f) prohlášení zemědělce, že se seznámil s podmínkami pro poskytnutí dotyčné podpory."
b) v odstavci 2 se zrušuje druhý pododstavec;
c) odstavec 3 se nahrazuje tímto:
"3. Pro účely identifikace všech zemědělských pozemků v hospodářství uvedených podle odst. 1 písm. d) budou předtištěné formuláře rozeslané zemědělcům podle čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 obsahovat maximální plochu způsobilou pro podporu na referenční pozemek pro účely režimu jednotné platby. Kromě toho grafický materiál poskytovaný zemědělcům podle téhož ustanovení uvádí hranice referenčních pozemků a jejich jednotnou identifikaci, a zemědělec uvede umístění každého zemědělského pozemku.
Pokud jde o pozemky k pěstování oliv musí grafický materiál poskytovaný zemědělci obsahovat pro každý pozemek k pěstování oliv počet olivovníků způsobilých pro podporu a jejich rozmístění na pozemku, jakož i plochu osázenou olivovníky v hektarech oliv GIS v souladu s bodem 3 přílohy XXIV nařízení (ES) č. 1973/2004.
V případě žádosti o podporu pro olivové háje uvedené v hlavě IV kapitole 10b nařízení (ES) č. 1782/2003 musí grafický materiál poskytovaný zemědělci obsahovat pro každý pozemek k pěstování oliv:
a) počet olivovníků, které nejsou způsobilé pro podporu, a jejich rozmístění na pozemku;
b) plochu osázenou olivovníky v hektarech oliv GIS v souladu s bodem 2 přílohy XXIV nařízení (ES) č. 1973/2004;
c) kategorii, v jejímž rámci je žádáno o podporu, v souladu s čl. 110i odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003;
d) případně údaj, že na pozemek se vztahuje program schválený Komisí podle článku 4 nařízení Rady (ES) č. 1638/98 [5], a počet dotčených olivovníků a jejich rozmístění na pozemku.
4. Při podávání formuláře žádosti opraví zemědělec předtištěný formulář uvedený v odstavci 2 a 3, pokud došlo k jakýmkoli změnám, zejména k převodům platebních nároků podle článku 46 nařízení (ES) č. 1782/2003, nebo pokud je jakýkoli údaj obsažený v předtištěném formuláři nesprávný.
Pokud se oprava týká velikosti plochy, udá zemědělec současnou velikost dotčené plochy.
Pokud je údaj o rozmístění olivovníků nesprávný, zemědělec nemusí udávat výslednou správnou velikost v hektarech oliv GIS, ale udá pouze současné umístění stromů.
3. V článku 13 se doplňují nové odstavce, které znějí:
"10. V případě žádosti o zvláštní platbu na bavlnu stanovenou v hlavě IV kapitole 10a nařízení (ES) č. 1782/2003, obsahuje jednotná žádost:
a) jméno odrůdy použitého osiva bavlny;
b) případně název a adresu schválené meziodvětvové organizace, jejímž je zemědělec členem.
11. V případě žádosti o podporu pro olivové háje uvedené v hlavě IV kapitole 10b nařízení (ES) č. 1782/2003 musí jednotná žádost pro každý pozemek k pěstování oliv obsahovat počet a rozmístění na pozemku:
a) vyklučených a znovu vysázených olivovníků;
b) vyklučených a znovu nevysázených olivovníků;
c) dodatečně vysázených olivovníků.
12. V případě žádosti o podporu pro tabák stanovenou v hlavě IV kapitole 10c nařízení (ES) č. 1782/2003, obsahuje jednotná žádost:
a) kopii smlouvy o pěstování uvedenou v čl. 110k písm. c) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo odkaz na její registrační číslo;
b) údaj o odrůdě tabáku pěstované na každém zemědělském pozemku;
c) kopii podpůrného osvědčení o kontrole vydaného příslušným orgánem, která uvádí množství sušených tabákových listů dodaných prvnímu zpracovateli v kilogramech.
Členské státy mohou stanovit, že údaje uvedené v písmenu c) lze předložit odděleně k pozdějšímu datu, kterým je nejpozději 15. květen roku následujícího po sklizni."
4. V čl. 14 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Odchylka stanovená v prvním pododstavci se také použije s ohledem na první rok, kdy jsou do režimu jednotné platby zavedena nová odvětví a platební nároky dosud nebyly definitivně stanoveny pro zemědělce, kterých se toto zavedení týká."
5. Článek 24 se mění takto:
a) v odstavci 1 se doplňují nová písmena, která znějí:
"i) mezi zemědělskými pozemky, jak jsou vykázány v jednotné žádosti a pozemky schválenými členským státem k produkci bavlny v souladu s článkem 110b nařízení (ES) č. 1782/2003;
j) mezi prohlášeními zemědělců v jednotné žádosti o členství ve schválené meziodvětvové organizaci, údaji podle čl. 13 odst. 10 písm. b) tohoto nařízení a údaji předanými dotčenými schválenými meziodvětvovými organizacemi k ověření způsobilosti pro zvýšení podpory stanovené v čl. 110f odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003."
b) v odstavci 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Pokud se na referenční pozemek vztahuje žádost o podporu dvou nebo více zemědělců v rámci stejného režimu podpory a celková vykázaná plocha přesahuje zemědělskou plochu s rozdílem, který spadá pod definici odchylky podle čl. 30 odst.
1, mohou členské státy stanovit poměrné snížení příslušných ploch. V tomto případě se mohou dotčení zemědělci odvolat proti rozhodnutí o snížení na základě toho, že některý z dotčených zemědělců vykázal k jejich újmě plochy přesahující tuto odchylku."
6. Čl. 26 odst. 1 se mění takto:
a) písmeno c) se nahrazuje tímto:
"c) 5 % všech zemědělců, kteří žádají o podporu pro tabák podle hlavy IV kapitoly 10c nařízení (ES) č. 1782/2003;
d) 10 % všech zemědělců, kteří žádají o podporu pro skořápkové ovoce podle hlavy IV kapitoly 4 nařízení (ES) č. 1782/2003, v případě, že členský stát využije možnosti nezavést v souladu s čl. 6 odst. 3 tohoto nařízení další vrstvu informací v GIS.
S ohledem na všechny ostatní členské státy alespoň 10 % všech zemědělců, kteří žádají o podporu pro skořápkové ovoce podle hlavy IV kapitoly 4 nařízení (ES) č. 1782/2003, v roce 2006, pokud tato další vrstva informací v GIS stanovená v čl. 6 odst. 3 tohoto nařízení nenabízí takovou úroveň jistoty a provedení, jaké je potřebné pro správné řízení režimu podpory."
b) poslední pododstavec se nahrazuje tímto:
"Pokud kontrolní výběrový soubor uvedený v prvním pododstavci již zahrnuje žadatele o podpory uvedené v druhém pododstavci pod písm. a) až d), mohou být tito žadatelé započteni do zde stanovené míry kontrol."
c) v odstavci 2 se doplňují nová písmena, která znějí:
"f) pokud jde o žádosti o podporu pro zvláštní platbu na bavlnu podle hlavy IV kapitolou 10a nařízení (ES) č. 1782/2003 20 % meziodvětvových organizací schválených v souladu s článkem 110d uvedeného nařízení a jejichž jsou dle prohlášení v jednotných žádostech zemědělci členy;
g) pokud jde o žádosti o podporu pro tabák v souladu s hlavou IV kapitolou 10c nařízení (ES) č. 1782/2003, 5 % prvních zpracovatelů, pokud jde o kontroly během prvního zpracování a obalové úpravy."
7. Článek 27 se mění takto:
a) v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Výběrový soubor pro kontroly na místě podle tohoto nařízení vybere příslušný orgán na základě analýzy rizik a reprezentativnosti podaných žádostí o podporu.
Každoročně se hodnotí účinnost parametrů analýzy rizik použitých v předchozím roce."
b) v odstavci 2 se písmeno k) nahrazuje tímto:
"k) v případě žádostí o podporu pro tabák stanovenou v hlavě IV kapitole 10c nařízení (ES) č. 1782/2003 množství surového tabáku podle odrůd, na který se vztahují smlouvy o pěstování týkající se ploch vykázaných jako ploch pro pěstování tabáku;
l) v případě kontrol prvozpracovatelských podniků v rámci žádostí o podporu pro tabák stanovenou v hlavě IV kapitole 10c nařízení (ES) č. 1782/2003 různé velikosti podniků;
m) další faktory, jež stanoví členské státy."
8. V čl. 28 odst. 1 se písm. c) nahrazuje tímto:
"c) kontrolované zemědělské pozemky včetně měřených zemědělských pozemků, případně i počet olivovníků a jejich rozmístění na pozemku, výsledky měření každého měřeného zemědělského pozemku a použité metody měření;"
9. V článku 30 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Plochy zemědělských pozemků se určí vhodnými prostředky stanovenými příslušným orgánem, které zajistí přesnost měření přinejmenším rovnocennou té, jaká se vyžaduje pro úřední měření podle vnitrostátních pravidel.
Příslušný orgán může definovat přípustnou odchylku, která nepřekročí:
a) u pozemků o ploše menší než 0,1 ha 1,5 m nárazníkovou zónu po obvodu zemědělského pozemku;
b) u ostatních pozemků 5 % plochy zemědělského pozemku, nebo 1,5 m nárazníkovou zónu po obvodu zemědělského pozemku. Maximální přípustná odchylka však u žádného zemědělského pozemku nepřekročí absolutní hodnotu 1,0 ha.
Odchylka stanovená v prvním pododstavci se nepoužije na pozemky k pěstování oliv, u nichž je plocha vyjádřena v hektarech oliv GIS v souladu s body 2 a 3 přílohy XXIV nařízení (ES) č. 1973/2004."
10. Za článek 31 se vkládá nový článek, který zní:
"Článek 31a
Kontroly na místě ve schválených meziodvětvových organizací
Kontroly na místě ve schválených meziodvětvových organizacích v rámci žádostí o podporu v rámci zvláštní platby na bavlnu podle hlavy IV kapitoly 10a nařízení (ES) č. 1782/2003 ověří dodržování kritérií schválení těchto organizací, seznam jejich členů a stupnici uvedenou v článku 110e uvedeného nařízení."
11. Do hlavy III kapitoly II oddílu II se vkládá nový pododdíl, který zní:
"Pododdíl II b
Kontroly na místě týkající se žádostí o podporu pro tabák
Článek 33b
Kontroly dodávek
S ohledem na žádosti o podporu pro tabák podle hlavy IV kapitoly 10c nařízení (ES) č. 1782/2003 se všechny dodávky kontrolují.
Každá dodávka musí být příslušným orgánem schválena a tento orgán o ní musí být předem informován, aby mohl určit datum jejího uskutečnění.
Při této kontrole musí být zejména ověřeno, zda příslušný orgán dodávku předem schválil.
2. Pokud je tabák dodán do schváleného výkupního střediska podle čl. 171ck odst. 2 nařízení (ES) č. 1973/2004, může nezpracovaný tabák opustit po kontrole výkupní středisko pouze za účelem přepravy do zpracovatelského závodu. Po kontrole je tabák shromážděn v různých množstvích.
Převoz těchto množství do zpracovatelského závodu musí písemně povolit příslušný orgán, který o něm musí být předem informován, aby mohl přesně určit způsob dopravy, trasu, čas odjezdu a příjezdu, jakož i množství tabáku přepravovaná v každém stadiu převozu.
3. Při přejímání tohoto tabáku zpracovatelským závodem ověří příslušný kontrolní subjekt zejména jeho zvážením, zda se skutečně jedná o oddělená množství kontrolovaná ve výkupním středisku.
Příslušný orgán může stanovit zvláštní podmínky, které považuje za nutné pro kontrolu obchodních postupů.
Článek 33c
Podrobení dozoru a kontrolám během prvního zpracování a obalové úpravy
1. Členské státy přijmou vhodná opatření, aby zajistily, že surový tabák bude podroben dozoru v okamžiku, kdy je doručen od zemědělce do prvozpracovatelského podniku.
Dozor zabezpečí, že surový tabák není uvolněn před ukončením prvního zpracování a obalové úpravy a že žádný surový tabák není předložen ke kontrole více než jednou.
Kontroly během prvního zpracování a obalové úpravy tabáku ověří soulad s článkem 171cb nařízení (ES) č. 1973/2004, zejména vzhledem k množstvím surového tabáku v každém kontrolovaném podniku, přičemž rozliší surový tabák vypěstovaný ve Společenství od surového tabáku pocházejícího nebo dodaného ze třetích zemí.
Za tímto účelem uvedené kontroly zahrnují:
a) kontroly zásob zpracovatelského podniku;
b) kontroly v okamžiku, kdy tabák podrobený prvnímu zpracování a obalové úpravě opouští místo, kde byl pod dozorem;
c) všechna dodatečná kontrolní opatření, která považuje členský stát za nezbytná, aby se zejména zabránilo vyplácení prémie na surový tabák pocházející nebo dodaný ze třetích zemí.
3. Kontroly podle tohoto článku se provedou na místě, kde je surový tabák zpracován.
Zúčastněné podniky písemně sdělí příslušným subjektům místa zpracování tabáku ve lhůtě stanovené členským státem.
Za tímto účelem mohou členské státy určit údaje, které musí prvozpracovatelské podniky příslušným subjektům poskytnout.
4. Kontroly podle tohoto článku nesmí být v žádném případě ohlášené."
12. Článek 38 se nahrazuje tímto:
"Článek 38
Zvláštní ustanovení týkající se dodatečných plateb
Pokud jde o dodatečné platby, které se poskytují pro zvláštní druhy zemědělské činnosti a jakostní produkci podle článku 69 nařízení (ES) č. 1782/2003, a o dodatečnou platbu podle článku 119 a 133 uvedeného nařízení, použijí členské státy ustanovení této hlavy, pokud je to přiměřené.
Pokud použití těchto ustanovení není přiměřené vzhledem ke struktuře dotčeného režimu, stanoví členské státy kontroly, které zajistí úroveň kontroly rovnocennou úrovni stanovené v této hlavě."
13. V čl. 44 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Příslušný kontrolní orgán, s ohledem na požadavky nebo normy, za které odpovídá, zkontroluje nejméně 1 % všech zemědělců, kteří podali žádost o podporu v rámci režimů podpory pro přímé platby ve smyslu čl. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 1782/2003, za které dotyčný kontrolní orgán odpovídá."
14. Článek 50 se mění takto:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Pokud se v případě žádostí o podporu v rámci režimů podpory na "plochu", s výjimkou podpory pro brambory určené pro výrobu škrobu, osivo a tabák podle hlavy IV kapitol 6, 9 a 10c nařízení (ES) č. 1782/2003, zjistí, že zjištěná plocha s určitou skupinou plodin je větší než plocha vykázaná v žádosti o podporu, použije se pro výpočet podpory vykázaná plocha."
b) odstavec 3 se nahrazuje tímto:
"3. Aniž jsou dotčena snížení a vyloučení podle článků 51 a 53, překročí-li plocha vykázaná v jednotné žádosti plochu zjištěnou pro stejnou skupinu plodin v případě žádostí o podporu v rámci režimů podpory na "plochu", s výjimkou podpory pro brambory určené k výrobě škrobu, osivo a tabák podle hlavy IV kapitol 6, 9 a 10c nařízení (ES) č. 1782/2003, vypočítá se podpora na základě plochy zjištěné pro tuto skupinu plodin."
15. Článek 51 se mění takto:
a) v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Pokud plocha skupiny plodin vykázaná pro účely některého z režimů podpory na "plochu", s výjimkou podpory pro brambory určené pro výrobu škrobu, osivo a tabák podle hlavy IV kapitol 6, 9 a 10c nařízení (ES) č. 1782/2003, přesahuje plochu zjištěnou v souladu s čl. 50 odst. 3, 4 a 5 tohoto nařízení, vypočte se podpora na základě zjištěné plochy snížené o dvojnásobek zjištěného rozdílu, pokud tento rozdíl přesahuje buď 3 %, nebo dva hektary, ale ne více než 20 % zjištěné plochy.";
b) v odstavci 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Pokud z hlediska celkové zjištěné plochy, pro kterou byla podána jednotná žádost, s výjimkou žádostí o podporu pro brambory určené pro výrobu škrobu, osivo a tabák podle hlavy IV kapitol 6, 9 a 10c nařízení (ES) č. 1782/2003, přesahuje vykázaná plocha plochu zjištěnou v souladu s čl. 50 odst. 3, 4 a 5 tohoto nařízení o více než 30 %, zamítne se pro dotyčný kalendářní rok podpora, na kterou by měl zemědělec nárok podle čl. 50 odst. 3, 4 a 5 tohoto nařízení v rámci těchto režimů podpory."
16. Článek 52 se mění takto:
a) název se nahrazuje tímto:
"Článek 52Snížení v případech nesrovnalostí týkajících se velikosti ploch vykázaných za účelem vyplacení podpory pro brambory určené pro výrobu škrobu, pro osivo a tabák";
b) odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto:
"1. Pokud se zjistí, že plocha, na které se skutečně pěstují brambory a tabák, je o více než 10 % menší než plocha vykázaná za účelem vyplacení podpory pro brambory určené pro výrobu škrobu nebo tabák podle hlavy IV kapitol 6 a 10c nařízení (ES) č. 1782/2003, sníží se vyplacená podpora o dvojnásobek zjištěného rozdílu.
2. Pokud se zjistí, že plocha, na které se skutečně pěstuje osivo, je o více než 10 % větší než plocha vykázaná za účelem vyplacení podpory pro osivo podle hlavy IV kapitoly 9 nařízení (ES) č. 1782/2003, sníží se vyplacená podpora o dvojnásobek zjištěného rozdílu."
17. Za článek 54 se vkládají nové články, které znějí:
"Článek 54a
Snížení a vyloučení, které se týkají žádostí o podporu pro tabák
Aniž jsou dotčeny snížení a výjimky, které se použijí v souladu s článkem 51 nebo 53, zjistí-li se, že na pozemku uvedeném ve smlouvě o pěstování tabák nebyl do 20. června roku sklizně znovu vysazen:
a) zamítne se 50 % podpory na sklizeň v tomto roce, pokud se výsadba uskuteční nejpozději do 30. června;
b) zamítne se nárok na podporu na sklizeň v tomto roce, pokud se výsadba uskuteční po 30. červnu.
Snížení a vyloučení uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b) se však nepoužijí v případech, kdy v souladu s čl. 171cd odst. 4 nařízení (ES) č. 1973/2004 může zemědělec uspokojivě odůvodnit zpoždění příslušnému orgánu.
Pokud se zjistí, že pozemek, na kterém se pěstuje tabák, se liší od pozemku uvedeného ve smlouvě o pěstování, sníží se podpora, která má být dotyčnému zemědělci vyplacena, o 5 % na sklizeň v tomto roce.
Článek 54b
Snížení a vyloučení, která se týkají zvláštní platby na bavlnu
Aniž jsou dotčeny snížení a výjimky, které se použijí v souladu s článkem 51 nebo 53, zjistí-li se, že zemědělec nedodržuje povinnosti vyplývající z čl. 171af odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1973/2004, ztratí právo na zvýšení podpory stanovené v čl. 110f odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003. Kromě toho se podpora pro bavlnu na hektar způsobilý pro podporu tomuto zemědělci podle článku 110c sníží o částku zvýšení stanovenou v čl. 110f odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003."
18. Článek 63 se nahrazuje tímto:
"Článek 63
Zjištění týkající se dodatečných plateb
Pokud jde o dodatečné platby, které se poskytují pro zvláštní druhy zemědělské činnosti a jakostní produkci podle článku 69 nařízení (ES) č. 1782/2003, a o dodatečnou platbu podle článku 119 a 133 uvedeného nařízení, stanoví členské státy snížení a vyloučení, která budou ve své podstatě rovnocenná těm, jež jsou stanovena v této hlavě."
19. V článku 64 se druhý odstavec nahrazuje tímto:
"Pokud v případě uvedeném v článku 22 nařízení (ES) č. 1973/2004 nezahájí dotyčná osoba produkci před uplynutím lhůty pro podání žádosti, zjištěné individuální referenční množství se považuje za nulové.
V takovém případě se žádost dotyčné osoby o podporu pro daný rok zamítne.
Částka rovnající se částce, v jejíž výši byla žádost zamítnuta, je vyrovnána z plateb podpory v rámci kteréhokoli z režimů podpory uvedených v hlavách III a IV nařízení (ES) č. 1782/2003, na které má zemědělec nárok v souvislosti se žádostmi, které podá v průběhu kalendářního roku následujícího po kalendářním roce zjištění."
20. V článku 76 se odstavec 1 mění takto:
a) písmena b) a c) se nahrazují tímto:
"b) počet žádostí, celková plocha, celkový počet zvířat a celková množství podle jednotlivých režimů podpory;
c) počet žádostí, celková plocha, celkový počet zvířat a celková množství, které byly kontrolovány;";
b) druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
"Současně se sděleními uvedenými v prvním pododstavci, která se týkají prémií na "zvířata", oznámí členské státy Komisi celkový počet příjemců, kteří obdrželi podpory v rámci režimů podpor spadajících do působnosti integrovaného systému a výsledky kontrol týkajících se podmíněnosti v souladu s hlavou III kapitolou III."
Článek 2
V nařízení (ES) č. 1973/2004 se článek 171ae nahrazuje tímto:
"Článek 171ae
Schválení meziodvětvových organizací
1. Každý rok do 31. prosince schvalují členské státy pro výsev bavlny na příští rok každou meziodvětvovou organizaci pro produkci bavlny, která o to požádá a která:
a) zahrnuje celkovou plochu vyšší, než je limit alespoň 10000 hektarů stanovený členským státem a odpovídající kritériím schválení podle článku 171a, jakož i alespoň jednu vyzrňovací stanici;
b) provádí konkrétní akce s cílem zejména:
- lepšího zhodnocování vyprodukované nevyzrněné bavlny,
- zlepšení jakosti nevyzrněné bavlny odpovídající potřebám vyzrňovací stanice,
- používání metod produkce, které jsou šetrné k životnímu prostředí;
c) přijala interní provozní pravidla, zejména pro:
- podmínky členství a členské příspěvky v souladu s vnitrostátními předpisy a s předpisy Společenství;
- případně stupnici pro diferenciaci podpory podle kategorie pozemků, tato diferenciace má být založena zejména na jakosti nevyzrněné bavlny, která se má dodat.
Na rok 2006 však členské státy schválí meziodvětvové organizace pro produkci bavlny do 28. února 2006.
2. Pokud se zjistí, že schválená meziodvětvová organizace nedodržuje kritéria pro schválení uvedená v odstavci 1, členský stát odejme schválení, pokud nedojde v souvislosti s nedodržením dotčených kritérií k nápravě v přiměřeném čase.
Pokud se plánuje odejmutí schválení, členský stát oznámí uvedený záměr meziodvětvové organizaci spolu s důvody, které ho k tomu vedly.
Členský stát povolí meziodvětvové organizaci předložit své námitky v rámci určené doby.
V případě odejmutí schválení členské státy stanoví použití vhodných sankcí.
Zemědělci, kteří jsou členy schválené meziodvětvové organizace, jejíž schválení je odejmuto v souladu s prvním pododstavcem, ztratí právo na zvýšení podpory uvedené v čl. 110f odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003."
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení
Nařízení Komise (ES) č. 2185/2005
ze dne 27. prosince 2005,
kterým se pro rok 2006 otevírají celní kvóty Společenství pro ovce, kozy, skopové a kozí maso
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2529/2001 ze dne 19. prosince 2001 o společné organizaci trhu se skopovým a kozím masem [1], a zejména na čl. 16 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Celní kvóty Společenství pro skopové a kozí maso je třeba otevřít pro rok 2006.
Cla a množství uvedená v nařízení (ES) č. 2529/2001 by měla být stanovena v souladu s příslušnými mezinárodními dohodami platnými pro rok 2006.
(2) Nařízení Rady (ES) č. 312/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se pro Společenství provádějí ustanovení o celních sazbách stanovených v Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Chilskou republikou na straně druhé [2], stanovilo doplňkovou dvoustrannou celní kvótu ve výši 2000 tun s 10 % ročním nárůstem původního množství, která se otevírá od 1. února 2003 pro kód výrobku 0204.
Tato kvóta byla připojena ke kvótě GATT/WTO pro Chile a obě kvóty je třeba v roce 2006 i nadále spravovat stejným způsobem.
Navíc v souvislosti s touto kvótou došlo k početní chybě, když při přidělování kvóty na rok 2005 podle nařízení Komise (ES) č. 2202/2004 ze dne 21. prosince 2004, kterým se pro rok 2005 otevírají celní kvóty Společenství pro ovce, kozy, skopové a kozí maso [3], bylo chybně započteno množství 5417 tun namísto 5400 tun.
Od množství dostupného pro rok 2006 by proto mělo být odečteno množství 17 tun.
(3) Nařízení Rady (ES) č. 992/95 ze dne 10. dubna 1995 o otevření a správě celních kvót Společenství pro některé zemědělské produkty a produkty rybolovu pocházející z Norska [4], ve znění nařízení (ES) č. 1329/2003 [5], uděluje dodatečné dvoustranné obchodní koncese pro zemědělské výrobky.
(4) Nařízení Rady (ES) č. 2175/2005 ze dne 21. prosince 2005 o provádění dohody uzavřené ES v návaznosti na jednání v rámci článku XXIV.6 dohody GATT z roku 1994, kterým se mění příloha I nařízení (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [6], uděluje v rámci celní kvóty pro Nový Zéland od 1. ledna 2006 dodatečné množství 1154 tun, které je třeba přičíst k množství dostupnému pro rok 2006.
(5) Některé celní kvóty pro výrobky ze skopového a kozího masa byly uděleny státům AKT podle dohody z Cotonou [7].
(6) Některé kvóty jsou stanoveny pro období od 1. července daného roku do 30. července následujícího roku.
Protože dovozy by podle tohoto nařízení měly být spravovány na bázi kalendářního roku, jsou odpovídající množství, jež mají být stanovena pro kalendářní rok 2006 s ohledem na dané kvóty, stanovena jako součet polovičního množství pro období od 1. července 2005 do 30. června 2006 a polovičního množství pro období od 1. července 2006 do 30. června 2007.
(7) Za účelem zajištění řádného fungování celních kvót Společenství je nutné stanovit ekvivalent hmotnosti jatečně upravených těl.
Protože některé celní kvóty umožňují dovážet buď živá zvířata nebo jejich maso, je nutný přepočítávací koeficient.
(8) Zkušenosti se správou celních kvót Společenství v systému "kdo dřív přijde, je dřív na řadě" u výrobků ze skopového a kozího masa byly v roce 2005 pozitivní. Proto by kvóty těchto výrobků měly být odchylně od nařízení Komise (ES) č. 1439/95 ze dne 26. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 3013/89, pokud jde o dovoz a vývoz produktů v odvětví skopového a kozího masa [8], spravovány v souladu s čl. 16 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2529/2001. To by mělo být provedeno v souladu s články 308a, 308b a čl. 308c odst. 1 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství [9].
(9) Z důvodů zabránění diskriminaci mezi vývozními státy a vzhledem k tomu, že ekvivalentní celní kvóty nebyly v posledních dvou letech rychle vyčerpány, je třeba celní kvóty podle tohoto nařízení považovat zpočátku za nekritické ve smyslu článku 308c nařízení (EHS) č. 2454/93, pokud se spravují podle systému "kdo dřív přijde, je dřív na řadě". Celní orgány by proto měly být oprávněny upustit od požadavků na bezpečnost, pokud jde o zboží dovezené původně podle těchto kvót v souladu s čl. 308c odst. 1 a čl. 248 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2454/93. Vzhledem ke zvláštnostem přechodu z jednoho systému správy na jiný by se neměl použít čl. 308c odst. 2 a 3 uvedeného nařízení.
(10) Je třeba specifikovat, jaké doklady osvědčující původ výrobků musí hospodářské subjekty předložit, aby mohly využívat celní kvóty systému "kdo dřív přijde, je dřív na řadě."
(11) Při dovozu výrobků ze skopového masa je pro celní orgány obtížné stanovit, zda pocházejí z tuzemských ovcí nebo jiných ovcí, pro které platí jiné celní sazby.
Proto je vhodné stanovit, aby doklad o původu obsahoval odpovídající vysvětlení.
(12) V souladu s kapitolou II směrnice Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě [10] a směrnicí Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství [11], mohou být povoleny pouze dovozy pro výrobky, které splňují požadavky postupů potravinového řetězce a pravidla a kontroly platné ve Společenství.
(13) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro skopové a kozí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Toto nařízení otevírá celní kvóty Společenství pro ovce, kozy, skopové a kozí maso pro období od 1. ledna do 31. prosince 2006.
Článek 2
Cla platná na dovoz ovcí, koz, skopového a kozího masa do Společenství kódů KN 01041030, 01041080, 01042090, 02109921, 02109929 a 0204 a pocházející ze zemí uvedených v příloze, se v souladu s tímto nařízením pozastavují či snižují.
Článek 3
1. Množství vyjádřená ekvivalentem hmotnosti jatečně upravených těl pro dovoz masa kódu KN 0204 a živých zvířat kódů KN 01041030, 01041080 a 01042090 a platná cla jsou stanovena v příloze.
2. Za účelem výpočtu množství "ekvivalentu hmotnosti jatečně upravených zvířat" uvedeného v odstavci 1 se čistá hmotnost výrobků ze skopového a kozího masa vynásobí těmito koeficienty:
a) pro živá zvířata: 0,47;
b) pro vykostěné jehněčí a kůzlečí maso: 1,67;
c) pro vykostěné skopové, vykostěné ovčí a kozí maso (kromě kůzlečího masa) a jejich směsi: 1,81;
d) nevykostěné produkty: 1,00.
"Kůzletem" se rozumí koza do stáří jednoho roku.
Článek 4
Odchylně od hlavy II A a B nařízení (ES) č. 1439/95 se celní kvóty stanovené v příloze tohoto nařízení spravují podle systému "kdo dřív přijde, je dřív na řadě" v souladu s články 308a, 308b a čl. 308c odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 od 1. ledna do 31. prosince 2006. Ustanovení čl. 308c odst. 2 a 3 uvedeného nařízení se nepoužije. Dovozní licence není nutná.
Článek 5
1. Za účelem využívání celních kvót stanovených v příloze musí být celním orgánům Společenství předložen platný doklad o původu vydaný příslušnými orgány dotyčné třetí země a celní prohlášení o propuštění do volného oběhu pro dotyčné zboží.
Původ výrobků podléhajících jiným celním kvótám než těm, jež vyplývají z preferenčních celních dohod, se stanoví v souladu s platnými předpisy Společenství.
2. Dokladem o původu se podle odstavce 1 rozumí toto:
a) v případě celní kvóty, která je součástí preferenční celní dohody, je to doklad o původu stanovený v dané dohodě;
b) v případě ostatních celních kvót je to doklad stanovený v souladu s článkem 47 nařízení (EHS) č. 2454/93 a kromě bodů uvedených ve zmíněném článku ještě tyto údaje:
- kód KN (alespoň první čtyřmístné číslo),
- ořadové číslo nebo pořadová čísla dotčené celní kvóty,
- celková čistá hmotnost na kategorii koeficientu, jak je stanoveno v čl. 3 odst. 2 tohoto nařízení;
c) v případě země, jejíž kvóty spadají pod písmena a) a b) a jsou sloučeny, je to doklad uvedený v písmeni a).
Pokud je doklad o původu uvedený v písmeni b) předložen jako podpůrný dokument pouze pro jedno celní prohlášení o propuštění do volného oběhu, může obsahovat několik pořadových čísel.
Ve všech ostatních případech musí obsahovat pouze jedno pořadové číslo.
3. Za účelem využívání celních kvót uvedených v příloze pro skupinu zemí 4, pokud jde o výrobky kódů KN ex0204, ex02109921 a ex02109929, musí doklad o původu obsahovat v poli popisu výrobku jeden z následujících údajů:
a) "výrobek/výrobky ze skopového masa z domácích ovcí";
b) "výrobek/výrobky z jiných než domácích ovcí".
Tyto informace odpovídají informacím uvedeným na veterinárním osvědčení připojeném k těmto výrobkům.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Nařízení Komise (ES) č. 2186/2005
ze dne 27. prosince 2005,
kterým se mění nařízení (ES) č. 936/97 o otevření a správě celních kvót pro vysoce jakostní čerstvé, chlazené a zmrazené hovězí maso a pro zmrazené buvolí maso
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2005/959/ES ze dne 21. prosince 2005 o uzavření dohod ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Japonskem a mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem, a zejména na článek 2 uvedeného rozhodnutí [1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 936/97 [2] stanoví otevření a správu řady celních kvót pro vysoce jakostní hovězí maso na víceletém základě.
(2) Jako výsledek jednání mezi Společenstvím a Novým Zélandem podle článku XXIV odst. 6 a článku XXVIII dohody GATT 1994 o změně koncesí v listinách České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v průběhu jejich přistoupení k Evropské unii souhlasilo Společenství s tím, že v listině koncesí pro všechny členské státy zvýší roční celní kvótu pro dovoz vysoce jakostního hovězího masa o 1000 tun.
(3) Nařízení (ES) č. 936/97 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 936/97 se mění takto:
1. V článku 1 se odstavec 1 mění takto:
a) v první odrážce prvního pododstavce se slova "59100 tun" nahrazují slovy "60100 tun";
b) druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
"V dovozním roce 2005/06 však celkový objem celních kvót činí 59600 tun."
2. V článku 2 se písmeno e) mění takto:
a) v prvním pododstavci se slova "300 tun" nahrazují slovy "1300 tun";
b) doplňuje se třetí pododstavec, který zní:
"V dovozním roce 2005/06 však celní kvóta činí 800 tun, vyjádřených jako hmotnost produktu, masa podle kódů KN a definice uvedené v prvním a druhém pododstavci."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení
Nařízení Rady (ES) č. 2187/2005
ze dne 21. prosince 2005,
kterým se stanoví technická opatření pro zachování rybolovných zdrojů ve vodách Baltského moře, Velkého a Malého Beltu a Øresundu, mění nařízení (ES) č. 1434/98 a zrušuje nařízení (ES) č. 88/98
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle článků 2 a 4 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky [3] má Rada s přihlédnutím k stávajícím vědeckým, technickým a hospodářským doporučením zavést opatření Společenství nezbytná pro zajištění takového využívání živých vodních zdrojů, které umožní udržitelné hospodářské, environmentální a sociální podmínky.
Za tímto účelem může Rada přijímat technická opatření k omezení úmrtnosti dané rybolovem a dopadu rybolovných činností na životní prostředí.
(2) Přistoupení Společenství k Úmluvě o rybolovu a zachování živých zdrojů v Baltském moři a Velkém a Malém Beltu, ve znění protokolu konference zástupců smluvních států úmluvy (dále jen "Gdaňská úmluva"), bylo schváleno rozhodnutím 83/414/EHS [4].
(3) Od doby, kdy byla založena Gdaňskou úmluvou, přijala Mezinárodní komise pro rybolov v Baltském moři soubor opatření pro zachování a řízení rybolovných zdrojů v Baltském moři.
Oznámila smluvním stranám určitá doporučení ohledně úprav uvedených technických opatření.
(4) Je vhodné, aby Společenství tato doporučení zavedlo.
Jelikož však Mezinárodní komise pro rybolov v Baltském moři bude možná nahrazena dvoustrannou spoluprací s Ruskou federací, neměla by se pravidla Společenství těmito doporučeními striktně řídit; Společenství by mělo spíše usilovat o zavedení celkového a soudržného systému technických opatření pro vody Společenství, založeného na stávajících pravidlech.
V některých případech, kdy jsou stávající pravidla zbytečně podrobná nebo nemohou být odůvodněna z hlediska zachování zdrojů, existuje prostor pro zjednodušení.
(5) Nařízení (ES) č. 88/98 [5] stanovilo některá technická opatření pro zachování rybolovných zdrojů ve vodách Baltského moře, Velkého a Malého Beltu a Øresundu.
(6) Uplatňování nařízení (ES) č. 88/98 názorně poukázalo na jeho konkrétní nedostatky, které vedly k potížím při používání a prosazování uvedeného nařízení a které je třeba napravit, a to zejména vymezením cílových druhů a stanovených procentních podílů odlovu pro jednotlivá rozmezí velikostí ok, jakož i zeměpisných oblastí pro rybolov pomocí určitých lovných zařízení.
(7) Je třeba definovat způsob výpočtu procentních podílů cílových druhů a jiných druhů.
(8) Minimální velikost každého druhu by měla být stanovena s ohledem na selektivitu velikosti ok lovného zařízení, které lze použít pro odlov daného druhu.
(9) Vědecké informace uvádějí, že existují značné vedlejší úlovky nedospělé tresky obecné při lovu úhoře vlečnou sítí.
Lov úhoře aktivním lovným zařízením by měl být proto zakázán.
(10) Rižský záliv je jedinečným a poměrně citlivým mořským ekosystémem, který vyžaduje zvláštní opatření k zajištění udržitelného využívání jeho zdrojů a k minimalizaci dopadu rybolovných činností.
Článek 21 aktu o přistoupení z roku 2003 proto stanoví, že má Rada změnit nařízení (ES) č. 88/98 přede dnem přistoupení tak, aby byla přijata opatření nezbytná pro zachování rybolovných zdrojů v Rižském zálivu.
(11) Za účelem kontroly rybolovných činností je třeba, aby přístup do Rižského zálivu podléhal zvláštním povolením k rybolovu uvedeným v nařízení Rady (ES) č. 1627/94 ze dne 27. června 1994, kterým se stanoví obecná ustanovení týkající se zvláštních povolení k rybolovu [6].
(12) Vědecké informace uvádějí, že pro lov tresky obecné jsou vlečná rybolovná zařízení bez únikových oken méně selektivní než zařízení s únikovými okny typu Bacoma nebo typu, u kterého jsou oka kapsy a nástavce natočena o 90°.
Proto je vhodné ve vodách Společenství a na plavidlech Společenství nepovolit při lovu, jehož cílovým druhem je treska obecná, používání vlečných lovných zařízení bez únikového okna typu Bacoma nebo typu, u kterého jsou oka kapsy a nástavce natočena o 90°.
(13) Nařízení (ES) č. 1434/98 [7] stanovilo podmínky vykládky sledě obecného pro jiné průmyslové účely než k přímé lidské spotřebě.
(14) S cílem zjednodušit komplexní pravidla nařízení (ES) č. 1434/98 je třeba ustanovení tohoto nařízení, která se týkají Baltského moře, nahradit obecnými ustanoveními o netříděných vykládkách tohoto nařízení.
Nařízení (ES) č. 1434/98 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(15) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [8].
(16) Změny přílohy I a dodatků 1 a 2 k příloze II tohoto nařízení by rovněž měly být přijaty v souladu s rozhodnutím 1999/468/ES.
(17) Vzhledem k počtu a rozsahu nutných změn pravidel je třeba nařízení (ES) č. 88/98 zrušit a nahradit je novým zněním,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví technická opatření pro zachování, která se týkají lovu a vykládky rybolovných zdrojů v mořských vodách podléhajících svrchovanosti nebo jurisdikci členských států a náležejících do zeměpisné oblasti vymezené v příloze I.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "aktivním lovným zařízením" jakékoli lovné zařízení, které pro odlov vyžaduje aktivní pohyb daného zařízení, včetně zejména vlečných a kruhových zatahovacích zařízení;
i) "vlečnou sítí" se rozumí zařízení, které je aktivně taženo hlavním motorem plavidla a sestává z kuželovitě nebo pyramidovitě tvarované hlavní části (jakožto hlavní části vlečné sítě) uzavřené vzadu kapsou,
ii) "vlečnou sítí vlečenou pomocí výložníku na bocích lodě" se rozumí lovné zařízení s vlečnou sítí vodorovně otevřenou pomocí ocelové nebo dřevěné trubice, výložník a síťovina opatřené spodními řetězy, řetězovými rohožemi nebo ujímacími řetězy, aktivně tažené po dně motorem plavidla,